Siddhaṃ
Siddhaṃ (sanskrit सिद्धं "fulländad") är en nordindisk skrift som användes under perioden 600–1200 e Kr för att skriva sanskrit. Den härstammar från brāhmī via guptaskriften som också gav upphov till devanāgarī. Siddhaṃ gav i sin tur upphov till de assemesiska, bengaliska och tibetanska skriftsystemen. Det råder viss förvirring kring stavningen: både "siddhaṃ" och "siddhāṃ" är vanliga. Skriften är en förfining av den skrift som användes under det indiska Guptaimperiet. Namnet kommer av bruket att skriva orden "siddhaṃ" eller "siddhaṃ rastu" 'må där vara fulländning' i toppen av dokument.

Andra namn för skriftsystemet är "siddhông" (bengali: সিদ্ধং), "siḍ·ḍhaṃ" (tibetanska: སིད་དྷཾ།), "bonji" (japanska: 梵字) och "xītán wénzi" (kinesiska: 悉曇文字).
Q11059
sanskrit
Concept
Q25586
600
TIME
Q5224
1200
TIME
Q11059
sanskrit
Concept
Q185083
brāhmī
Concept
None
guptaskrift
UNK
Q38592
devanāgarī
Concept
None
assemesiska
UNK
Q756802
bengaliska
Concept
Q46861
tibetanska
Concept
Q11774
Gupta
LOC
Q9610
bengali
Concept
Q34271
tibetanska
MEDIA
Q5287
japanska
ORG
Q7850
kinesiska
Concept
Q250379
Siddhaṃ
Concept
Q250379
Siddhaṃ
Concept
1200-01-01T00:00:00Z^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#dateTime
1200
DATE
+1200^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1200
NUMBER
use
use
writing system
writing system