Fenomenologi
Fenomenologi (av grekiska "fainomenon", det som synes) är en teori och metod inom filosofin, läran om fenomen och väsen. Inom fenomenologin studeras särskilt förhållandet mellan varseblivningen och objekten för varseblivningen, samt söker förklara eller beskriva idéer och väsen "för oss", så som de ter sig för oss. (Se Immanuel Kant "Das Ding für Uns", "tinget för oss", respektive "Das Ding an Sich", "tinget i sig".) Fenomenologin studerar därför inte primärt kausala samband mellan objekt. Poängteras bör att man inom fenomenologisk filosofi "inte" hävdar att ren kunskap om "tinget i sig" kan nås, eftersom all kunskap medlas via erfarenheten av den, det vill säga "tinget för oss". 

Brukligt är att skilja mellan den moderna fenomenologin med början hos Edmund Husserl, och de tidiga fenomenologerna. Den mest namnkunniga av dessa var Friedrich Hegel (publicerade "Andens fenomenologi" 1807). Ordet "fenomenologi" går att följa till 1700-talsmatematikern Johann Heinrich Lambert som använde det om "en vetenskap om sken" ("science of appearances").

Fenomenologin som den har utvecklats idag utgår främst från Husserl. Ett flertal av hans idéer har plockats upp, och fenomenologin är idag spretig; det finns realistiska, konstitutiva, existentialistiska och hermeneutiska fenomenologer. Gemensamt för dem är (1) antireduktionismen, eller om man så vill antinaturalismen. De (2) motsätter sig spekulativt tänkande och upptagenhet vid språket. Det är alltså till tingen själva de vill gå. De är också intresserade av (3) processen, riktningen i medvetandet; vi är medvetande "om" något. Och de är (4) deskriptiva.

Exempel på olika filosofer som har tillämpat och fördjupat den fenomenologiska metoden är i den realistiska kategorin och deras bidrag är bland annat:
* Adolf Reinach (rättsfilosofi)
* Max Scheler (etik, antropologi)

bland de konstitutiva:
* Aron Gurwitsch (medvetandestudier)

bland de existentialistiska:
* Hannah Arendt (politisk teori)
* Simone de Beauvoir (kön)
* Martin Heidegger (varat och det varande)
* Emmanuel Levinas (etiken efter den andre)
* Maurice Merleau-Ponty (den levda kroppen)
* Jean-Paul Sartre (frihet och val)

och slutligen bland de hermeneutiska:
* Hans-Georg Gadamer (subjektivitet i tolkning)
* Paul Ricœur (bl.a. hermeneutik och strukturalism)
Q9129
grekiska
Concept
Q17737
teori
Concept
Q46857
metod
Concept
Q5891
filosofi
Concept
Q483247
fenomen
Concept
Q203872
väsen
Concept
Q160402
varseblivning
Concept
None
objekt
UNK
Q9312
Immanuel Kant
PER
Q239581
tinget i sig
Concept
Q179289
kausala samband
Concept
Q58586
Edmund Husserl
PER
Q9235
Friedrich Hegel
PER
Q877510
Andens fenomenologi
ORG
Q122999
Johann Heinrich Lambert
PER
Q56076327
realistiska
UNK
Q38066
existentialistiska
Concept
Q102686
hermeneutiska
Concept
Q206829
antireduktionismen
Concept
Q56000
antinaturalismen
Concept
Q7233295
deskriptiva
Concept
Q66061
Adolf Reinach
PER
Q76521
Max Scheler
PER
Q215031
Aron Gurwitsch
PER
Q60025
Hannah Arendt
PER
Q7197
Simone de Beauvoir
PER
Q48301
Martin Heidegger
PER
Q153034
Emmanuel Levinas
PER
Q212639
Maurice Merleau-Ponty
PER
Q9364
Jean-Paul Sartre
PER
Q76356
Hans-Georg Gadamer
PER
Q192066
Paul Ricœur
PER
Q179168
strukturalism
Concept
Q179235
Fenomenologi
Concept
Q179235
Fenomenologi
Concept
Q179235
Fenomenologi
Concept
1807-01-01T00:00:00Z^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#dateTime
1807
DATE
+1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1
NUMBER
+2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
2
NUMBER
+3^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
3
NUMBER
+4^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
4
NUMBER
subclass of
author
publication date
influenced by
unmarried partner
influenced by