Liberal Unionist Party
Liberala unionistpartiet (engelska: "Liberal Unionist Party") var ett brittiskt politiskt parti som bröt sig ur Liberala partiet 1886, och senare slogs ihop med Konservativa partiet, i praktiken redan vid sekelskiftet, formellt 1912. De viktigaste ledarna var Lord Hartington (sedermera hertig av Devonshire) och Joseph Chamberlain.

Orsaken till att det liberala partiet delades var att partiledaren Gladstone anslöt sig till förslaget att införa "home rule" (självstyre) för Irland. Valet 1885 gav Parnells irländska nationalistparti vågmästarställning i underhuset, och lyckades övertyga Gladstone att irländarna önskade och förtjänade home rule. En del liberaler ansåg att Gladstones home rule-förslag skulle de facto leda till självständighet för Irland och upplösning av unionen, vilket de inte kunde stödja. Eftersom de såg sig själva som "försvarare av unionen mellan Storbritannien och Irland" kallade de sig liberala unionister.

De flesta liberala unionisterna kom från whigfalangen i partiet, bland dem Hartington, lord Lansdowne och George Goschen, och hade förväntats lämna partiet i alla fall (på grund av skillnader i synen på ekonomisk och social politik). En överraskning var att en liten grupp ur partiets radikala falang, under ledning av Chamberlain, deltog i utbrytningen. "National Liberal Foundation" stödde Gladstone, så rebellerna bildade egna organisationer: "Committee for the Preservation of the Union", "National Radical Union", och senare "Liberal Unionist Association".

De ledande liberala unionisterna inbjöds att ansluta sig till Lord Salisburys konservativa regering, men de flesta avböjde detta till en början för att lämna en väg öppen för en återförening av det liberala partiet. Goschen var ett viktigt undantag och blev finansminister. Gladstones andra Home Rule-förslag 1892 förstärkte delningen och 1895 anslöt sig de ledande liberala unionisterna till Salisburys regering. Den regering som blev resultatet benämndes i allmänhet ”unionistisk”, och skillnaden mellan de konservativa och de liberala unionisterna började suddas ut.

Hartington och andra anhängare av frihandel lämnade Liberal Unionist Association 1904 i protest mot att Chamberlain förespråkade en protektionistisk handelspolitik. Chamberlain själv drabbades av slaganfall 1906. Liberal Unionist Association slogs ihop med de konservativa och blev "Conservative and Unionist Party" (det nuvarande Konservativa partiet) 1912, då skillnaden redan sedan länge förlorat betydelse.
Q145
brittiskt
LOC
Q7278
politiskt parti
Concept
Q622441
Liberala partiet
ORG
Q7822
1886
TIME
Q9626
Konservativa partiet
Concept
Q2077
1912
TIME
Q334063
Lord Hartington
PER
Q315999
Joseph Chamberlain
PER
Q160852
Gladstone
PER
Q1191952
home rule
UNK
Q27
Irland
LOC
Q3397257
Valet 1885
Concept
Q317436
Parnell
PER
Q375928
underhuset
Concept
Q6216
liberal
Concept
Q634805
unionist
Concept
Q108700
whig
Concept
lord Lansdowne
UNK
George Goschen
UNK
None
National Liberal Foundation
UNK
Lord Salisbury
UNK
Q7614320
finansminister
Concept
Q7839
1892
TIME
Q7844
1895
TIME
Q200435
frihandel
Concept
Q2046
1904
TIME
Q179073
protektionistisk
Concept
Q12202
slaganfall
Concept
Q2049
1906
TIME
Q2077
1912
TIME
Q1754707
Liberal Unionist Party
ORG
1912-01-01T00:00:00Z^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#dateTime
1912
DATE
instance of
chairperson
chairperson
political ideology
political ideology
country
instance of
country
instance of