Sòfocles
Sòfocles (grec antic: Σοφοκλῆς, "circa" 496 – hivern del 406 o 405 aC) va ser un dels tres grans dramaturgs tràgics de l'antiga Atenes, juntament amb Èsquil i Eurípides. Cronològicament, va viure entre els dos i, segons la "Suda" romana d'Orient, va ser autor d'unes 123 obres, entre les quals hi ha tragèdies de la importància i influència d"'Èdip rei" i "Antígona". De tota la seva producció literària, només es conserven set tragèdies completes, les quals són d'importància cabdal per al gènere. Sòfocles competí en uns 30 concursos literaris. En va guanyar 24 i potser mai va quedar per sota del segon lloc; en comparació, Èsquil va guanyar 14 competicions i va ser derrotat per Sòfocles algunes vegades, mentre que Eurípides en va guanyar només 4. Va tenir una llarga vida, ja que va morir quan comptava gairebé noranta anys, i la seva existència va coincidir amb el període d'esplendor d'Atenes. Entre els seus amics, figuraven l'historiador Heròdot i l'estadista Pèricles.

Sòfocles influí en el desenvolupament del drama, sobretot mitjançant l'addició d'un tercer actor i reduí, així, la importància del cor en la presentació de la trama. També va incrementar l'aparició de personatges si es compara amb dramaturgs anteriors com Èsquil. Amb ell, la poesia tràgica grega assolí la màxima perfecció formal.

Sòfocles és considerat avui per molts estudiosos com el major dels dramaturgs grecs, per haver arribat a un equilibri expressiu que està absent tant en el simbolisme d'Èsquil com en el realisme teòric d'Eurípides. Se li atribueixen nombroses aportacions a la tècnica dramàtica, i dues importants innovacions: la introducció d'un tercer actor en escena, la qual cosa permet complicar notablement la trama i realçar el contrast entre els diferents personatges, i la ruptura amb la moda de les trilogies, imposada per Èsquil, que converteix cada obra en una unitat dramàtica i psicològica independent, i no en part d'un mite o tema central. Sòfocles també va transformar l'esperit i la importància de la tragèdia; en endavant, encara que la religió i la moral van continuar sent els principals temes dramàtics, la voluntat, les decisions i el destí dels individus van passar a ocupar el centre d'interès de la tragèdia grega.

Sòfocles fou el creador del mite d'Èdip que, en el , utilitzà Sigmund Freud com a paràbola per a la comprensió de la gènesi de l'ego en el pensament psicoanalític.
Q35497
grec antic
Concept
None
496
UNK
Q80930
tràgics
Concept
Q1524
Atenes
LOC
Q40939
Èsquil
PER
Q48305
Eurípides
PER
Q216299
"Suda"
LOC
Q12544
romana d'Orient
LOC
Q148643
Èdip rei
ORG
Q241077
"Antígona"
MEDIA
Q26825
Heròdot
PER
Q80398
Pèricles
PER
Q1758354
trama
Concept
Q95074
personatge
Concept
Q164800
simbolisme
Concept
Q10857409
realisme
Concept
Q12827256
mite
Concept
Q9215
Sigmund Freud
PER
Q3236990
ego
Concept
Q41630
psicoanalític
Concept
Q7235
Sòfocles
PER
Q7235
Sòfocles
PER
Q7235
Sòfocles
PER
Q7235
Sòfocles
PER
Q7235
Sòfocles
PER
Q7235
Sòfocles
PER
Q7235
Sòfocles
PER
+496^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
496
NUMBER
+406^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
406
NUMBER
+405^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
405
NUMBER
+123^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
123
NUMBER
+30^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
30
NUMBER
+24^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
24
NUMBER
+14^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
14
NUMBER
+4^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
4
NUMBER
native language
place of death
notable work
notable work
languages spoken, written or signed
country of origin
field of work
author