Ramon Solsona i Cardona
Ramon Solsona i Cardona (Igualada, 1877-1961) fou un periodista i escriptor català.

Era fill de Ramon Solsona Noguera, qui al darrer terç del segle XIX havia sigut membre de la Junta Carlista del Districte d'Igualada encapçalada per Carles Puget i Grases.

Va estudiar Filosofia en el Seminari de Vic. Després es dedicà al periodisme i destacà com a polemista. Col·laborà a Igualada de manera habitual en la revista "Zapatería Práctica" (1903-1915) i en el periòdic local "Sometent" (1905-1911). El 1908 va presidir la Comissió dels Jocs Florals celebrats a Igualada.

També fou col·laborador del diari carlí de Barcelona "El Correo Catalán", on va utilitzar els pseudònims de "Jordi d'Acer", "Jordi de Cer" i "Menut". Durant la dècada de 1920 va ser redactor de "L'Eco d'Igualada" (1920-1924) i va dirigir el quinzenal tradicionalista "Llibertat" en la seva segona època (1924-1930). Col·laborà igualment en la "Gaseta Comarcal" (1927-1931) i el 1931 fou nomenat president de la Junta Directiva de l'Associació de la Premsa d'Igualada i sa Comarca. Durant la Segona República va cooperar en la fundació del "Diari d'Igualada" i l'any 1932 va escriure també alguns articles pel setmanari "L'Interrogant", en un dels quals defensava el tradicionalisme i atacava "El Matí" i les esquerres.

L'esclat de la Guerra Civil espanyola el sorprengué a Manresa, on exercia de gerent d'una casa industrial. Es va quedar a Igualada i a una altra població propera durant uns dies i quan van començar els assassinats, el van amagar a Barcelona, on va romandre molt de temps tancat, temps que aprofità per escriure la novel·la autobiogràfica «Amb capa i barret» i l'obra de teatre «Per camins tortuosos», posteriorment traduïdes al castellà durant la postguerra. Finalment va travessar la frontera per Portbou i passà a San Sebastià al Bàndol nacional, on va col·laborar com a periodista pels revoltats. L'any 1938 va publicar el llibre «Por mi patria y por mi dama» favorable al tradicionalisme i editat per l'Editorial Betis, en la qual també van publicar llibres altres autors carlins como Antonio Pérez de Olaguer i Concepción Castella de Zavala. A més, Solsona va novel·lar quatre pel·lícules sense que hi aparegués el seu nom.

Era afiliat al partit únic del règim (amb carnet de Navarra núm. 8948) i delegat comarcal de «Frentes y Hospitales». Va ser col·laborador d"'Igualada", setmanari comarcal de la FET y de las JONS. Entre 1944 i 1952 presidí la primera Junta Directiva del Centro Nacional, després d'haver estat confiscat l'Ateneu Igualadí.

Al voltant del 1945 se separà de la disciplina del sector de la Comunió Tradicionalista liderat per Manuel Fal Conde, es passà a la facció carlooctavista (els carlins col·laboracionistes amb el franquisme i seguidors del pretendent Carles VIII), i va assumir la prefectura comarcal carlooctavista d'Igualada.

L'any 1948 va narrar alguns episodis de la història recent d'Igualada, amb especial èmfasi a la premsa local, en la seva obra «Mi ciudad y yo», per la qual se li va retre un homenatge. El 1951 escrigué un article anomenat «Una década de periodismo local», on atribuïa la pervivència del setmanari "Igualada" al talent del seu director, malgrat l'absència de l'al·licient que suposaven la crítica i la polèmica interperiodística, degut al control de l'Estat sobre la premsa. L'any 1958 va escriure uns goigs humorístics adreçats a Josep Maria Ollé, amb el pseudònim de "Raimundus Solsonensis". Escrigué el seu darrer article amb motiu de l'edició número 1000 del setmanari "Igualada", amb el títol «La polémica, gimnasia del cerebro», on anyorà novament els temps de lluita periodística.

Lleonard del Rio i Campmajó resumí la seva vida literària fent esment de «les seves polèmiques seminaristes, els seus ímpetus tradicionalistes, les seves nobles idees religioses i la seva pròdiga aportació al món literari local». Segons el cronista d'Igualada Antoni Carner i Borràs, «Solsona, tradicionalista, era home per prende cafè i fumar un cigar amb el més exaltat del republicans. Això en aquell temps costava molt de comprendre. Però ell era així». Carner destacà també la faceta d'observador i de fi humorista de Ramon Solsona, posant com a exemple el seu article «Las delicias del ascensor» durant una conferència sobre els 110 anys de premsa a Igualada.

En el seu honor l'any 1971 el departament d'Activitats Culturals de la Delegació local de la «Juventud de Igualada» convocà un premi de periodisme «Ramón Solsona Cardona» per a menors de 25 anys.

Ramon Solsona es va casar amb Teresa Riba i fou pare de Ramon i de Rosa Solsona i Riba.
Q15950
Igualada
LOC
Q7773
1877
TIME
Q3696
1961
TIME
Q679189
Carlista
ORG
Q23904954
Carles Puget i Grases
PER
Q13855
Vic
LOC
Q15950
Igualada
LOC
Q20107007
Zapatería Práctica
MEDIA
Q26992375
Sometent
UNK
Q1249702
Jocs Florals
EVE
Q5199031
El Correo Catalán
MEDIA
None
L'Eco d'Igualada
UNK
Q25434154
"Llibertat"
Concept
Q178038
Segona República
LOC
Q97190361
Diari d'Igualada
UNK
Q11006043
El Matí
MEDIA
Q10859
Guerra Civil espanyola
EVE
Q16697
Manresa
LOC
Q7165
Portbou
LOC
Q10313
San Sebastià
LOC
Q2742116
Bàndol nacional
Concept
Q16766206
Antonio Pérez de Olaguer
PER
None
Concepción Castella de Zavala
UNK
Q1249339
FET y de las JONS
Concept
Q3753746
Comunió Tradicionalista
ORG
Q531304
Manuel Fal Conde
PER
Q210890
franquisme
Concept
Q570491
Carles VIII
PER
Q23505440
Lleonard del Rio i Campmajó
Concept
Q85433320
Antoni Carner i Borràs
PER
Q43410220
Ramon Solsona i Cardona
PER
+1877^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1877
NUMBER
-1961^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1961
NUMBER
+1903^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1903
NUMBER
-1915^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1915
NUMBER
+1905^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1905
NUMBER
-1911^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1911
NUMBER
+1908^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1908
NUMBER
+1920^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1920
NUMBER
+1920^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1920
NUMBER
-1924^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1924
NUMBER
+1924^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1924
NUMBER
-1930^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1930
NUMBER
+1927^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1927
NUMBER
-1931^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1931
NUMBER
+1931^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1931
NUMBER
+1932^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1932
NUMBER
+1938^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1938
NUMBER
+8948^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
8948
NUMBER
+1944^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1944
NUMBER
+1952^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1952
NUMBER
+1945^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1945
NUMBER
+1948^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1948
NUMBER
+1951^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1951
NUMBER
+1958^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1958
NUMBER
+1000^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1000
NUMBER
+110^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
110
NUMBER
+1971^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
1971
NUMBER
+25^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
25
NUMBER
place of birth
place of birth
member of political party
member of political party
place of publication
place of publication
secretary general