Herpes simplex
Herpes simplex är ett virus (betecknat "HSV") som tillhör virusfamiljen "Herpesviridae" och sprids via kroppsvätskor, saliv och sexuellt umgänge. HSV ger typiska så kallade "herpesutslag" särskilt runt mun, läppar och ansikte (munsår) men även på könsorganen. HSV har en hög smittsamhet och infekterade gravida kvinnor löper risk att överföra viruset till sitt barn vid förlossningen, särskilt om hon då har en förstagångsinfektion med genital herpes. Om den gravida kvinnan har ett herpesåterfall är risken mycket lägre. 

Efter en förstagångsinfektion med HSV, som oftast är kraftigt symptomgivande, lägger sig viruset i latensfas i kroppens sensoriska ganglier, det vill säga nervknutor. Vid stress, bakteriella eller virala infektioner (t.ex. en förkylning), kraftig exponering för ultraviolett ljus (solljus eller solarium) kan viruset aktiveras, vilket uttrycker sig i form av blåsor på huden.

Två typer av HSV existerar, HSV-1 och HSV-2. HSV-1 angriper oftast ansiktet i form av munsår, men kan även smitta genitalt, dock med lägre risk för senare reaktivering. Det är i Sverige idag mycket vanligt med genital HSV-1 förstagångsinfektion. HSV-2 ger upphov till genital herpes (könsherpes), men har även anekdotiskt beskrivits kunna ge besvär från ansiktet. Inkubationstiden är 2 - 20 dygn för båda typer.

HSV-1 kan orsaka hjärninflammation; encefalit, genom att vandra via kranialnerver. Detta är mycket allvarligt och kan ge temporallobsnekros.
HSV-2 kan orsaka hjärnhinneinflammation; meningit, vilket har ett godartat förlopp och läker ut av sig självt.

Kondom minskar risken för att bli smittad av genital herpes simplex, men skyddar inte helt eftersom blåsor kan sitta på ställen som inte täcks av kondomen. Smittsamheten är högst då synliga blåsor och sår föreligger, men smitta kan även ske i helt symptomfritt skede. Man kan vara smittad med både HSV-1 och HSV-2, och har man en gång blivit smittad med herpesvirus finns idag inget känt läkemedel som kan ta bort viruset från kroppen. Det går inte att bli smittad "på nytt" av viruset, så om ett par båda har infektionen kan de inte återinfektera varandra.

I Sverige är 70-80% av befolkningen smittade med HSV-1, medan 90% av befolkningen i utvecklingsländer beräknas vara infekterade med HSV-1. Smitta sker vanligen under spädbarnsåren, genom nära kontakt mellan mor och barn. Oftast sker en HSV-2 infektion senare i livet efter debut av sexuell aktivitet. I Sverige beräknas 30-40% vara smittade med HSV-2. Flera olika antivirala läkemedel existerar för att behandla herpesinfektioner, exempelvis Aciclovir som är en hämmare av ett visst virusenzym. Aciclovir kan användas i form av kräm eller tas som tabletter, och måste då tillföras var 3:e timme, helst 5 gånger/dygn. Andra varianter på samma läkemedel heter Valaciklovir och Famciclovir. Flera läkemedelsföretag arbetar på att framställa ett vaccin mot HSV men ännu existerar inget vaccin för bred användning.

Det finns ingen klar koppling mellan HSV-infektion och cancer. Däremot finns en koppling mellan HSV-1 och facialispares (Bell's pares, ansiktsförlamning). Pågående genital herpes ökar risken för smitta av HIV om den ena parten är HIV-infekterad. Nyfödda som smittats med HSV-2 får en generell infektion i kroppen och blir allvarligt sjuka. Om en kvinna har pågående herpesutbrott vid förlossning (förstagångsinfektion eller recidiv) brukar obstetriker ofta välja att förlösa med kejsarsnitt för att minska risken för smitta till barnet.
Q808
virus
Concept
Q149348
Herpesviridae
Concept
Q2364836
munsår
Concept
Q3500368
stress
Concept
Q276469
blåsor
Concept
Q2364836
munsår
Concept
Q6473911
könsherpes
Concept
Q846227
antiviral
Concept
Q147101
Aciclovir
Concept
Q8047
virusenzym
Concept
Q418594
Valaciklovir
Concept
Q192995
vaccin
Concept
Q12078
cancer
Concept
Q1135338
ansiktsförlamning
Concept
Q15787
HIV
Concept
Q5284418
obstetriker
Concept
Q228036
kejsarsnitt
Concept
Q6473911
Herpes simplex
Concept
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
+2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
2
NUMBER
+20^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
20
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
+70^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
70
NUMBER
-80^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-80
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
+90^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
90
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
+30^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
30
NUMBER
-40^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-40
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
+3^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
3
NUMBER
+5^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
5
NUMBER
-1^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-1
NUMBER
-2^^http://www.w3.org/2001/XMLSchema#decimal
-2
NUMBER
symptoms and signs
medical condition treated
medical condition treated
subclass of