description: Důl Paskov na Frýdecko-Místecku nebude možné zavřít dříve než k 1. květnu 2017. Dříve se to nedá stihnout kvůli splnění legislativních požadavků. Uvedli to účastníci regionální tripartity. O uzavření ztrátového Dolu Paskov už se mluví tři roky, společnost OKD počátkem letošního roku uvedla, že by ho chtěla zavřít na konci roku 2016. Oficiální rozhodnutí ale zatím ještě nepadlo. Podle vládního zmocněnce Jiřího Ciencialy důl měsíčně generuje ztrátu okolo 100 milionů korun.

title: Důl Paskov se nebude zavírat dříve než v květnu 2017

maintext:
„Není ta situace jasná, nicméně legislativně už to nejde rychleji než 1. 5. 2017, takže očekávejme, že by to mohlo být v příštím roce až v druhé polovině,“ řekl předseda Sdružení hornických odborů OKD Jaromír Pytlík.
OKD je od června v úpadku. Zavření dolu má být součástí reorganizačního plánu, který připravuje vedení firmy. Schvalovat ho bude věřitelský výbor.
Mluvčí OKD Ivo Čelechovský řekl, že součástí připravovaného reorganizačního plánu samozřejmě bude řešení situace Dolu Paskov i s ohledem na těžbu, legislativu a další věci. „Čili dokud to neprojde věřitelským výborem a nebude tento plán schválený, o Dolu Paskov rozhodnuto nebylo a v tuto chvíli nemůžeme potvrdit, jestli to bude v květnu, v lednu, kdy to bude,“ řekl Čelechovský.
K uzavření dolu se musí vyjádřit báňský úřad, bude se k němu zřejmě vyjadřovat i vláda a minimálně ministerstva financí, průmyslu a životního prostředí. Bude nutné odepsat zásoby uhlí, které v dole jsou, což také není jednoduchý proces.
Přečtěte si o uzavírání dolů OKD:
„My jsme měli kdysi jiné představy, i dneska máme, že Paskov, když je tak ztrátový, tak by se měl vyřešit do konce roku,“ řekl Cienciala. Uzavření Paskova by podle něj urychlilo i řešení situace v OKD, jelikož by se firma zbavila prvního balvanu, který ji tíží. V dole nyní pracuje okolo 1800 lidí.
„Co je jasné, že už spousta lidí chce odejít samo, a proto jsme se dohodli se zaměstnavatelem, že umožníme těm, kteří chtějí odejít, aby odešli z organizačních důvodů, to znamená s maximálním odstupným šestinásobku. Domníváme se, že by to bylo částečné řešení dnešní situace,“ řekl Pytlík. Už dříve uvedl, že v dole je vysoká absence. Podle kolektivní smlouvy by přitom horníci měli nárok na dvanáctiměsíční odstupné.
„Šlo by pouze o dobrovolné odchody. My očekáváme, že v té první vlně by byl zájem kolem 160 lidí,“ řekl odborář. Šlo by podle něj o zaměstnance, kteří už si našli jiné zaměstnání. Šachtu by jejich propuštění přišlo asi na 34 milionů korun. Věřitelský výbor zatím o návrhu nerozhodl. „Je potřeba celou tu situaci vysvětlit, proč už chceme propouštět, když ještě není rozhodnuto o Paskovu,“ řekl Pytlík.
Informace o plánovaném zavření Dolu Paskov ještě v letošním roce byla i ve výhledu restrukturalizačního plánu ve zprávě o situaci OKD, která byla na konci července jedním z podkladů vlády, když rozhodovala o půjčce 700 milionů korun. Podle materiálu by na útlum Dolu Paskov mělo být vynaloženo 1,3 miliardy korun. Další doly by se měly zavírat postupně tak, že by poslední skončil v roce 2023. Ve firmě nyní pracuje i s dodavatelskými firmami asi 12 tisíc lidí.
Čtěte dále o OKD:


description: Série tvrdých volebních porážek a výrazný pokles preferencí přivedly Křesťanskodemokratickou unii (CDU) kancléřky Angely Merkelové do krize a otřásly i donedávna velmi pevným postavením šéfky německé vlády. Za odklonem voličů stojí především nespokojenost s uprchlickou politikou. Angela Merkelová, o jejíž už čtvrté kandidatuře na kancléřku by za normálních okolností nikdo nepochyboval, kvůli ní musí bojovat o svou politickou budoucnost.

title: Krize, dramatický propad. Komentáře si s Merkelovou neberou servítky

maintext:
Politické komentáře k popisu skutečnosti často používají expresivní a nadnesené výrazy. V případě hodnocení letošních volebních výsledků CDU ale formulace jako dramatický propad nebo historický neúspěch přesně sedí. V pěti zemských volbách dlouhodobě nejsilnější německá strana ztratila dohromady téměř 28 procent hlasů. Tím ale výčet neúspěchů rozhodně není uzavřen.
Ve čtyřech letošních hlasováních dosáhli křesťanští demokraté svého dosud nejhoršího výsledku v dané zemi. V případě Bádenska-Württemberska, Berlína a Porýní-Falce to znamená nejmenší voličskou přízeň od vzniku spolkové republiky v roce 1949, v případě Meklenburska-Předního Pomořanska nejslabší výsledek od znovusjednocení Německa v roce 1990. Právě v Meklenbursku-Předním Pomořansku navíc před CDU poprvé v zemských volbách skončila v podobě Alternativy pro Německo (AfD) jiná pravicová strana.
Ve všech pěti případech má volební propad křesťanských demokratů podle průzkumů společného jmenovatele, kterým je nespokojenost mnoha voličů s uprchlickou politikou vlády. Na slova typu „zvládneme to“, která Merkelová opakovaně pronesla v souvislosti s migrací, reaguje už značná část Němců zejména na východě země alergicky. Řada obyvatel má pocit, že politici tradičních stran nevnímají jejich obavy a že už u nich nemohou hledat zastání.
Změna rétoriky
To tak hledají u AfD. Stranu, která měla dříve jednociferné preference, uprchlická krize katapultovala mezi uskupení, která si věří i na spolkové úrovni. Nejvíce voličů protestní strana odčerpala podle průzkumů právě CDU kancléřky Merkelové, s níž si uprchlickou politiku lidé neodbytně spojují. Například v Meklenbursku-Předním Pomořansku to bylo podle veřejnoprávní televize ARD 23 tisíc voličů.
Dvaašedesátiletá šéfka německé vlády, jejíž osobní preference jsou nejnižší za poslední roky, si to dobře uvědomuje a jako politická pragmatička začala v posledních týdnech měnit rétoriku. Větu „zvládneme to“ postupně vyřadila ze svého slovníku a dokonce ji označila za vyprázdněnou. Nezdůrazňuje už tolik správnost svého loňského rozhodnutí otevřít běžencům hranice (i když na ní stále trvá) a namísto toho začala postupně připouštět chyby v uprchlické politice.
Nikdy to nebylo výraznější než v pondělí, kdy předstoupila před novináře po volebním neúspěchu své strany v Berlíně. Připustila, že Německo nebylo loni dostatečně připravené na příchod 1,1 milionu uprchlíků a prohlásila, že kdyby to šlo, vrátila by čas, aby se ona i země lépe připravily. Merkelová, která je původním povoláním vědkyně, dokonce hovořila o svých pocitech.
Její vystoupení mělo podle německých komentátorů dva cíle. Jednak ubezpečit voliče o tom, že vnímá jejich pochyby a obavy a je připravená na ně reagovat, jednak vyslat vstřícný signál sesterské Křesťanskosociální unii (CSU), z níž se na kancléřku již měsíce snáší tvrdá kritika. Bez jasné podpory bavorské strany by přitom byla cesta Merkelové za dalším funkčním obdobím na čele vlády výrazně těžší, ne-li nemožná.
Dostatek času
Merkelové nyní přichází vhod, že se další zemské volby uskuteční až na jaře příštího roku. Má tak půl roku na to, aby sjednotila dvojici konzervativních stran a hlavně, aby ukázala voličům, že uprchlická a integrační politika vlády fungují a neohrožují přitom bezpečnost nebo blahobyt německých občanů. Pomohlo by jí také, kdyby se v mezidobí stočila pozornost i na jiné oblasti politického života, mimo jiné na ekonomiku nebo veřejné rozpočty, které jsou ve velmi dobré kondici.
Do karet Merkelové hraje vedle času ještě jedna věc - nedostatek alternativ. Konzervativní unie by za ní jen těžko hledala náhradu. Šéf CSU Horst Seehofer by jako kandidát na kancléře u CDU neprošel, ministryně obrany Ursula von der Leyenová zastávala identickou uprchlickou politiku jako Merkelová a proti ministru financí Wolfgangu Schäublem, kterému letos bylo 74 let, zase mluví jeho věk.
A mnoho alternativ, zdá se, Němci nevidí, ani pokud jde o obsazení postu šéfa vlády. Předsedu sociální demokracie Sigmara Gabriela si ve funkci kancléře i dnes přeje třikrát méně Němců než Merkelovou, která už zemi vládne téměř 11 let.
Čtěte dále:

fasttext_language: cs


description: Výroba letadel L-410 v kunovickém závodu Aircraft Industries zůstane zachována. Po jednání s ministrem průmyslu a obchodu Janem Mládkem (ČSSD) to dnes přislíbili majitelé kunovické společnosti z ruské AI UGMK Holding.

title: Kunovická letadla se budou dál vyrábět v Česku, tvrdí majitelé

maintext:
Kvůli zvažovanému přesunu výroby do Ruska odbory v závodě držely stávkovou pohotovost. Minulý pátek ji odvolaly poté, co společnost uhradila zaměstnancům benefity. Vůli pokračovat ve výrobě v Česku má společnost potvrdit dopisem adresovaným ministru průmyslu. Řekl to ministr Mládek. Kvůli nedostatku zakázek je nyní zhruba 200 zaměstnanců společnosti bez práce a pobírá 60 procent platu. „Brzy bude poptávka po 11 letadlech do Ruské federace. Problém je v tom, že ta letadla jsou již rozpracovaná a je zapotřebí dalších zakázek. Nejsem si jist, jestli to bude znamenat, že všech těch 200 lidí začne pracovat,“ uvedl Mládek. V závodu pracuje více než 900 lidí.
Pozitivněji hodnotí vývoj situace prezident Odborového svazu Kovo Jaroslav Souček. Podle něj majitelé společnosti uvedli, že kromě zakázek pro ruský trh jsou rozjednané obchody i pro čínský trh, do plné zaměstnanosti by se tak kunovický výrobce měl dostat od listopadu.
Dnešní schůzky se kromě ministra Mládka a odboráře Součka účastnili náměstek ruského ministra průmyslu a obchodu Alexej Bolginskij, generální ředitel UGMK Andrej Kozycin, ředitelka Aircraft Industries Ilona Plšková a předseda odborářů kunovické firmy Josef Mikula. Přítomen byl také ředitel Uralského závodu civilního letectví (UZGA) Vadim Badecha. S UZGA loni v červenci podepsal ruský majitel kunovické firmy dohodu o budoucí spolupráci.
Problémy Aircraft Industries vznikly loni kvůli situaci v Rusku, kam posílá většinu strojů. Letadla z Kunovic na ruském trhu výrazně podražila kvůli propadu hodnoty rublu vůči dolaru. Loni firma do Ruska nedodala jediný stroj, celkem prodala jen čtyři letadla do Bangladéše a Alžírska. Letos dodala pět letadel, všechna do Ruska.
Kunovická společnost loni dokončila prototyp modernizovaného dopravního letounu L 410 NG (New Generation). Na jeho vývoji pracovala od roku 2010, sériová výroba byla plánována na příští rok. Letadla L-410 se ale brzy měla montovat také v Rusku, odkud pochází majitel AI UGMK Holding. Závod u Jekatěrinburgu však podle dřívějšího vyjádření vedení AI provoz kunovické továrny neměl ohrozit.
Kunovická společnost získala v minulosti desítky milionů korun pro svoji technologicky náročnou výrobu z Operačního programu na podporu podnikání a inovací. Aircraft Industries se v letošním roce potýkala s hrozbou insolvenčního řízení. Návrh podala 3. května společnost Aero Vodochody Aerospace. Pohledávky přihlásilo několik věřitelů, kterým ruský majitel AI UGMK Holding poté uhradil celkem více než 60 milionů korun. Věřitelé vzali pohledávky zpět, stejně tak Aero Vodochody Aerospace insolvenční návrh. K řízení ale přistoupil právník Petr Bernátek, který převzal pohledávku vůči AI ve výši asi 23 tisíc korun. Firma ji zaplatila, Bernátek se přesto proti usnesení o zamítnutí insolvenčního návrhu odvolal. Věc řeší olomoucký vrchní soud.
AI měla loni tržby za prodej vlastních výrobků, služeb a zboží 844,7 milionu korun, oproti roku 2014 zhruba o 600 milionů nižší. V roce 2014 podle opravených údajů utržila 1,444 miliardy a vykázala ztrátu 515 tisíc korun. Výroční zpráva za rok 2014 původně avizovala zisk 91,2 milionu korun. Loni se firma propadla do ztráty 46,4 milionu Kč. Jediným akcionářem AI je ruská společnost UGMK Holding z uralského města Verchňaja Pyšma.
Dále čtěte:
Odbory Aircraft Industries odvolaly stávkovou pohotovost
Zkusíme to jinde. České firmy se snaží vyzrát na protiruské sankce


description: Pražskou politikou aktuálně hýbe náhlé odvolání šéfa Institutu plánování a rozvoje hlavního města Prahy (IPR) Petra Hlaváčka. Skutečné důvody jsou předmětem spekulací, opozice krok označila za šikanózní. Týdeník Euro proto přináší rozhovor, který Hlaváček poskytl těsně před svým odvoláním.

title: Odvolaný šéf IPR Hlaváček: Praha je jako ementál

maintext:
Pražští radní Hlaváčka odvolali v pondělí, oficiálním důvodem mělo být zpoždění přípravy Metropolitního plánu a také Hlaváčkovo odmítnutí odvolat architekta Romana Kouckého, šéfa skupiny připravující Metropolitní plán. Takové zdůvodnění považuje Hlaváček za zarážející.
O odvolání Hlaváčka čtěte více: Hlaváček jako šéf IPR skončil. Důvodem je zpoždění územního plánu
Z titulu své funkce měl Hlaváček udávat směr, kterým se Praha vydá. Přitom ale říká: „Bude to znít možná kontroverzně, ale velkou brzdou rozvoje měst je naše velká láska k přírodě, které se nechceme ve městě vzdávat. Kvalitní městský život je prostě jiný žánr.“ Za podstatné považuje dobudovat železniční spojení s Evropou a konečně otevřít nevyužívaná území uvnitř Prahy výstavbě. Zabírají plochu téměř tisíce hektarů.
Nedávno jsem si přečetla postesknutí nad tím, že olympiáda nebyla v Praze, když už měl exprimátor Bém takovou pěknou ideu. Jak by teď podle vás mohla Praha hypoteticky vypadat, kdyby ten nápad prošel?
Vidím dva scénáře. První: díky energii ohromného množství lidí, kteří by se podíleli na přípravě, by olympiáda dopadla kultivovaně. Vygenerovalo by to spoustu zajímavých staveb a v hlavním městě by se zvýšil zájem o sport. Podle druhé verze by šlo o překotný a špatně vedený proces bez podpory zdola, který by skončil tím, že by nám kromě celkového účtu několikanásobně převyšujícího ten za Blanku zůstalo mnoho nefunkčních staveb a lámali bychom si hlavy, jak je zrecyklovat.
Který z těch scénářů by byl podle vás pravděpodobnější?
Jako realista znalý tuzemských poměrů bych tipoval spíš ten druhý. Víte, aby taková akce jako olympiáda byla úspěšná, musí být až poslední kapitolou v dlouhém příběhu. Město musí podporovat sport, starat se o to, aby o něj měly zájem děti, podle dlouhodobého plánu postupně budovat sportoviště. Tak se může stát, že město samo od sebe dospěje ktomu, že je co do sportovní infrastruktury na olympiádu připraveno - a stačí dobudovat jen nadnárodní stadiony, jako je Strahov, který ostatně rekonstrukci potřebuje vidím ještě třetí scénář. Olympiáda propojené střední Evropy - třeba na ose Praha-Drážďany-Ostrava nebo Berlín Praha-Vídeň. Spolupracující metropole propojené rychlovlaky!
Tak si představte, že byste dostal sto miliard a úkol, aby Praha předstihla v žebříčku nejpříjemnějších měst pro život to první - Vídeň. Čím byste začal?
Města se mohou zlepšovat, jen pokud se spojí iniciativa zespoda i seshora. Když se do města jen lijí shora peníze, vzniknou naleštěné, ale sterilní metropole jako Astana nebo Baku. A když sice nechybí chuť zdola, ale schází institucionální podpora, také se nic nezmění. Proto bych ty peníze rozdělil na dvě části: jedna by šla na důležité strukturální projekty - a o druhou by se podělily různé drobnější projekty iniciované obyvateli či různými spolky. Na politické rovině bych podporoval především rozvoj veřejné dopravy, hlavně té kolejové. Část prostředků bych také použil na výkup pozemků, kterých se Praha neprozřetelně zbavila a nyní jí schází prostor pro vlastní stavební projekty.
Rozhodně je také potřeba vybudovat infrastrukturu, která propojuje Prahu s republikou, ale i s Evropou. To je u nás extrémně zanedbané - těžce nám chybějí vysokorychlostní tratě a železniční propojení. Nedávno jsem byl na fotbale v Dortmundu. Z těch tisíců diváků tam jen málokdo přijel autem. Z celého regionu se tam lidé sjížděli vlaky. Pak šli po hloučcích kilometr na stadion po pěší zóně, každých sto metrů jedna hospoda.
Jenom železnice ale asi z Prahy Vídeň neudělá…
Lidé ve městě potřebují hlavně dvě věci. Mít možnost se po něm rychle a bezpečně pohybovat a mít kde bydlet. A to bydlení musí být stejně jako veřejná doprava dostupné pro všechny. Pořád zabíráme další pole a louky na periferii, a přitom je Praha jako ementál -uvnitř města jsou pomlky, kde najednou přestane zástavba, a musíte obcházet obrovské oplocené území nikoho. Jde o 950 nevyužívaných hektarů.
Jsem přesvědčený o tom, že v Praze je konečně potřeba takové brownfleldy otevřít pro výstavbu. Ale ne pro další obří nákupní centra nebo mono funkční shluky kanceláří. Musejí tu vzniknout nové městské čtvrti, ve kterých město jasně vymezí veřejný prostor - a to v nejširším slova smyslu jako obraz veřejného zájmu, tedy nejen uliční prostranství, parky a náměstí a veřejné budovy, ale i podíl bytů, na které dosáhne každá i ta nejvíc zranitelná vrstva jeho obyvatel.
Jsou asi i věci, které jdou udělat nízko nákladově, takže se vraťme do reality. Co by pomohlo, aby se v Praze lépe žilo?
Dnes u nás panuje silné přesvědčení, že se musí především ochraňovat veřejný zájem. Příjemná a úspěšná města, jako jsou Berlín nebo Kodaň, ale ukazují jinou zkušenost: hranice mezi veřejným a soukromým je v nich velmi měkká. Čím víc soukromý život proniká do veřejného prostoru a zabydluje ho, tím jsou města i s banálními věcmi. My například nyní zkoušíme po Praze rozmístit židličky a stoly, kde se lidé mohou zastavit, posedět. Nejnověji stojí před Rudolfinem. Tím ale do jisté míry substituujeme životní by něco takového nemělo iniciovat město, ale jeho obyvatelé. Může to mít alternativní podoby, jako když kolem stromu na ulici nasázíte mrkve.
Anebo to může být i věc institucionální - třeba kdyby lidé z Rudolfina dali židle ven sami a na stolky postavili karafu s vodou. V tom je síla i slabina našich židliček. V konečném důsledku bychom neměli energii obyvatel nahrazovat, ale motivovat ji.
Udržitelná doprava, dostupné bydlení, energie obyvatel, co dalšího podle vás ještě dělá město příjemným pro život?
Základem je správný poměr mezi veřejným a soukromým. Ale klíčové jsou samozřejmě i autentické, zakotvené komunity -příjemné je město složené z přátelských komunit. Nemají to být „kmeny“, oddělené subkultury, měly by se prolínat. Bez nich je to jen dobře míněná hra na život. Taková pospolitost existuje třeba Na Františku, což je pozoruhodná čtvrť, kde je stále přítomno mnoho architektonicko-kulturních vrstev. Ale nejen tam. Ostatně stačí se podívat na program sousedských slavností festivalu Zažít město jinak, který proběhl teď v půlce září.
Je podle vás nový Metropolitní plán tím, co může takové město založit?
Ano. Genetickým kódem toho plánu je rozdělení města do lokalit, a to podle jejich charakteru. Právě chápání každé lokality jako svébytného celku - a zároveň základního stavebního kamene města - má posílit identitu daného místa. A tedy i podpořit komunitu. Ke každé z osmi set lokalit se snažíme přistupovat individuálně. Zároveň plán nezapomíná ani na významné strategické investice, jako je třeba dráha nebo nové čtvrti, které do města jako pomyslné tepny přivádějí novou „krev“ a život.
Dokázal byste mi do jedné teze shrnout hlavní myšlenku Metropolitního plánu?
Základní myšlenkou je koncentrace města dovnitř. Už jsem to zmiňoval výše -město by se do volné krajiny za svými hranicemi mělo šířit jen ve zcela mimořádných případech. Energie by měla směřovat do transformačních území, tedy brownfieldů a nepoužívaných nádraží ve vnitřním městě.
A kdybych vás požádala o tři další věty, kterými byste to rozvedl?
Nejdříve bych řekl, že město nevnímáme jako protiklad ke krajině, ale jako strukturu, která stojí na ní a je její součástí. Zadruhé bych zmínil regulaci výšky staveb, o které se tolik diskutuje. Na většině území Prahy „zamykáme“ současnou výšku, aby mezi nižší zástavbou nevznikaly rušivé solitéry. Zároveň k regulaci přistupujeme z hlediska dokončení kompozice města. Jsou místa, jako například Pankrácká pláň, kde výškové budovy sice již stojí, ale zatím spíš „trčí“, to znamená, že se neskládají do nějaké smysluplné kompozice. Zatřetí bych dodal již zmiňované dělení Prahy na lokality a snahu posílit a rozvíjet jedinečný charakter těch lokalit, které považujeme za stabilizované, tedy svým způsobem již „hotové“.
Něco mezi. „Když se do měst jen lijí shora peníze, vzniknou naleštěné, ale sterilní metropole jako Astana nebo Baku. A když sice nechybí chuť zdola, ale schází institucionální podpora, také se nic nezmění,“ tvrdí Petr Hlaváček.
Jezdíte na mezinárodní konference a současně také zvete do Prahy odborníky na rozvoj měst a architekturu - ostatně sám jste povoláním architekt -, jaké jsou jejich první dojmy z Prahy?
Když tu mám hosty, snažím se j im ukázat vrstevnatost Prahy. Beru je na místa, která nabízejí dálkové pohledy, a vybírám je tak, aby ukazovala „různé Prahy“. Nejkrásnější vyhlídka je samozřejmě od Strahovského kláštera - vlevo vidíte Hrad s katedrálou, pod ním „amfiteátr“ Malé Strany, akcentovaný monumentálním sv. Mikulášem. Historické jádro jako na dlani. Ale ukazovat jen centrum je zkreslující. Stačí popojít pár set metrů - a od výduchu Strahovského tunelu před stadionem vidíte úplně jiné město: výhled na Prahu 4, Modřany a Jižní Město. Úžasné místo je i Na Klíčově, odkud jsou vidět Vysočany, Zahradní Město a v dálce zase Praha 4. Překvapivé tedy pro naše hosty může být zjištění, že Praha má mnohem více vrstev, než kolik očekávali.
Zmínil jste historické centrum jako něco, co definuje značku Prahy. Je tu ještě cosi jiného, co nám v Praze nechali naši předkové a my to nedokážeme pořádně rozvinout, využít?
Praha je velmi bohatá na rozmanité struktury. Můžeme si ji představit jako tři prstence. Vnitřním je unikátní historické jádro. To potřebuje velkou šetrnost a také kultivaci veřejného prostoru. Vnější prstenec tvoří sídliště a i ta jsou - překvapivě - pestrá. Jsou tu sídliště povedená a kvalitní, jaksi zhmotňující onen „socialismus s lidskou tváří“, jako třeba Ďáblice. Ale jsou tu i sídliště, která jsou výsledkem normalizace a prozrazují dobovou neúctu k člověku a prostředí, v němž žije. Zasloužila by si především údržbu a kultivované doplnění, především co do občanské vybavenosti a rozmanitějších služeb.
A nakonec tu máme dnes nejcitlivější střední část. Zde Praha potřebuje recyklaci významných částí území. Tím myslím především ty zmiňované brownfleldy, ale jde i o mezery ve městě, které vznikly tím, že sídliště se stavěla obvykle na plošinách nad vltavským údolím, a ne vždy tak navazovala na starší zástavbu. Zde je potřeba doplnit jak infrastrukturu, tak městskou strukturu jako takovou.
Jako pedagog na fakultě architektury znáte příští generaci, která bude do rozvoje Prahy promlouvat. Jací jsou? V čem se liší od nás?
Nesouhlasím s některými pedagogy na fakultě, kteří považují nově příchozí studenty za horší a horší. Já je považuji za lepší a lepší. Je to vidět i u nás v IPR -nejmladší generace je schopná skutečně velkého nasazení. Jejich výhodou je to, že jsou schopní i praktického života ve městě, se kterým má naše generace problém.
Bude to znít možná kontroverzně, ale velkou brzdou rozvoje měst je naše velká láska k přírodě, které se nechceme ve městě vzdávat. Můj kolega architekt Michal Kohout jednou trefně poznamenal, že například středomořské kultury jsou na rozdíl od té naší velmi městské, protože jejich příroda není tak měkká a příjemná jako ta naše. My jsme s našimi víkendy na chalupě a ideálem bydlení v zeleni výjimkou.
Kvalitní městský život je ale prostě jiný žánr než život v sepětí s přírodou, byť právě na to stále lákají všichni prodejci bytů v novostavbách. Z Berlína, Londýna a dalších živých měst s bohatou nabídkou kultury i jiných zážitků se o víkendech pryč nejezdí. Lidé celoročně žijí v intenzivní městské zástavbě, na venkov jedou třeba jednou za čtvrt roku. To je u nás nepředstavitelné - a zároveň bez schopnosti skutečně obývat město se Praha těm obdivovaným metropolím nikdy nepřiblíží.
Všechny konference v Praze z poslední doby nesou podtitul Praha - mrtvé město, Proč metropole stagnuje? a podobně. Je naše situace opravdu tak špatná a proč vlastně přešlapujeme na místě?
Nevidím to tak černě. Nejspíš proto, že jsem momentálně obklopen lidmi, kteří mají chuť věci ve městě zlepšovat. Snad je ten dojem zkreslen tím, že zbytek republiky jako by se rozvíjel rychleji než Praha. Mluví a píše se hodně o Brnu a Praha pak začíná vypadat jako „chudinka“. Pravda však je, že kvalitní prostředí a kvalitní architektura nemůžou vzniknout bez lásky k věci. Když se o město nechci starat a nevěnuji mu energii, krásným se nestane. Zažíváme sice nedostatek zájmu o zanedbaná území a komplikace ve strategických investicích, jako je metro nebo silniční okruh, ale obecně lze myslím říct, že o život ve městě mezi lidmi zájem roste.
Nyní zkoušíme po Praze rozmístit židličky a stoly, kde se lidé mohou zastavit, posedět. Tím ale do jisté míry substituujeme životní energii obyvatel: v ideálním případě by něco takového nemělo iniciovat město, ale jeho obyvatelé. Lidé ve městě potřebují hlavně dvě věci. Mít možnost se po něm rychle a bezpečně pohybovat a mít kde bydlet. A to bydlení musí být stejně jako veřejná doprava dostupné pravšechny. Kolega architekt Michal Kohout jednou trefně poznamenal že například středomořské kultury jsou na rozdíl od té naší velmi mestské, protože jejich příroda nen. tak měkká a příjemná jako ta naše.


description: Evropská unie v pondělí zahájila program vydávání platebních karet uprchlíkům v Turecku, na které budou pravidelně jednou měsíčně dostávat peníze. Ty má zhruba jeden milion nejchudších syrských uprchlíků používat na ubytování, jídlo a nejnutnější potřeby.

title: EU rozdává uprchlíkům v Turecku platební karty. Vyplatí jim 81 miliard


description: Turisté ve skotském Edinburghu, kteří si chtějí zblízka prohlédnout jeden z klenotů britského loďařství – královskou jachtu Britannia, by si možná měli pospíšit. V Británii se totiž živě diskutuje o tom, že by loď po téměř 20 letech znovu vyplula na moře, aby podpořila mezinárodní obchod.

title: Slavná Britannia může po 20 letech znovu na moře. Jako „plující ambasáda“

maintext:
Královská jachta královny Alžběty II. brázdila světové oceány mezi roky 1954 a 1997. Byla využita na téměř 900 cest královny a její rodiny a má za sebou přes dva miliony kilometrů. Aktuálně je zakotvená a funguje jako muzeum v přístavu v Edinburghu. V Británii se však uvažuje o tom, že by mohla vytáhnout kotvy a posloužit k vyjednávání obchodních dohod poté, co Británie opustí Evropskou unii. Tedy jako jakási „plující ambasáda“.
Za nápadem obnovit provoz Britannie stojí konzervativní poslanec Jake Berry, mimochodem zastánce setrvání Británie v Evropské unii. „Ve svých pozdních letech, mezi roky 1991 a 1995, pomohla loď k uzavření smluv v hodnotě tří miliard liber,“ prohlásil Berry pro The Sun. Návrh podpořilo mnoho představitelů byznysu a armády.
Kritici namítají, že loď je symbolem britské imperiální síly a monarchie, což by světu nevyslalo dobrý signál. Zprovoznění Britannie by ovšem neměli pocítit daňoví poplatníci, mělo by se zaplatit se soukromých příspěvků. Pokud by zprovoznění nebylo možné, Berry navrhuje postavení nové královské jachty. To už v roce 2012 podporoval bývalý premiér David Cameron. Stavba by prý přišla na 60 milionů liber (1,88 miliardy korun).
Návrh zaujal i ministra zahraničí Borise Johnsona, který jej údajně zvažuje. Premiérka Theresa Mayová podle deníku The Telegraph se sice k nápadu nepřiklonila, ale ani ho neodmítla. „Uvědomuji si, jakou tradici máme coby obchodní národ,“ řekla Mayová diplomaticky počátkem minulého týdne. O návrhu bude jednat parlament v polovině října, bez podpory vlády se však zřejmě neobejde.
Po červnovém rozhodnutí Britů opustit Evropskou unii má podpora mezinárodního obchodu pro novou premiérku vysokou prioritu. V červenci, hned den po nástupu do funkce, Mayová vytvořila ministerstvo mezinárodního obchodu, které je zodpovědné za obchodní smlouvy mezi Británií a zeměmi mimo EU. Ministrem je Liam Fox, zastánce brexitu a původně také jeden z kandidátů na uvolněné křeslo po Davidu Cameronovi.
123 metrů dlouhá Britannia brázdící světové oceány by mohla být dalším způsobem, byť zjevně symbolickým, jak podpořit obchod Británie se světem. Ten získá na důležitosti, pokud brexitem výrazně utrpí vztahy a provázanost s Evropskou unií.
Čtěte dále:


description: Jedna z mála spolehlivých věcí v životě je, že o budoucnosti opravdu nic nevíme.

title: Strop pro odchod do důchodu je šidítko pro toho, kdo neumí počítat

maintext:
Nevíme, jak bude vypadat Evropská unie za pět let, ani nevíme, kolik bude mít členů. A protože toho nevíme hodně, nemůžeme ani vědět, jak rychle poroste česká ekonomika za rok, za dva, natož pak za tři. Můžete umět modelovat, co udělá s českou ekonomikou barel ropy za šedesát nebo dolar za osmadvacet, ale efekt výše uvedeného nedovedete namodelovat ani náhodou. Kdyby to někdo uměl udělat ve svém kumulativním negativním účinku… už by tady asi nebyl.
Přečtěte si, kdy a proč půjdete do důchodu:
Vláda jednohlasně: Do důchodu se půjde v 65 letech
Proto je chvalitebné, že koaliční rada rozhodla, že do důchodu půjdeme nejpozději v šedesáti pěti letech. No, mně osobně to příliš nepomůže, neboť náš ročník to má naplánováno na hezkých 64 let a šest měsíců. Samozřejmě že si dělám legraci, neboť tohle „zastropování“ je dobré leda tak jako součást předvolebního boje.
Vydrbaný systém, chudé stáří
Je to samozřejmě docela nedůstojné smlouvání s národem, který ovšem nepotěšíte sofistikovanými projekcemi, ba dokonce ani něčím tak výrazně jednodušším, jako jsou počty ze základní školy.
Mám s tím zkušenost. Tuhle jsem to vysvětloval jednomu svému známému, jinak pozoruhodně vzdělanému člověku s velkým přehledem. Řešil jsem s ním jeho důchod. V podstatě po celou dobu od listopadu 1989 vykazoval jako živnostník něco blízkého minimálnímu příjmu. Do důchodu by ale chtěl odejít v roce 2020 a nechtěl by být chudý. Do té doby sotva splatí dluhy. Jediné, co ho doopravdy zajímalo, byla nikoli jeho předchozí příspěvková morálka, ale kolik dostane.
Když jsem mu řekl triviální úvahu, že dokonce i v průběžném systému by mělo platit, že si každá generace má odžít to, na co si přispěla, nepotěšilo ho to. Děti nemá, bydlí ve vlastním a perspektivy, že by náhodou mohl dostat tolik, kolik si „našetřil“ v přepočtu na střední délku dožití, se upřímně zhrozil. Když jsem mu řekl, že celý dospělý život se systémem „vydrbával“, aby měl příjemnější standard, a nyní ho čeká velmi chudé stáří, kterému se může vyhnout pouze tím, že někdo ho bude ochoten najmout jako „prducha“, neměl z toho radost.
Brutální krácení
Je to standardní příběh mnoha „ičařů“, kteří nemohou nikdy přestat dělat, aby nebyli na mizině s hotovostí. Vzdát se nemovitého majetku v zájmu likvidity je pro ně obtížně představitelné, takže budou makat, dokud to bude fyzicky možné.
Stejně na tom budou nejen ti, kteří svoje odvody „optimalizovali“, ale i ti, kteří poctivě odváděli a nadprůměrně vydělávali v pozicích seniorních zaměstnanců. Jejich pojistně-matematický nárok je brutálně krácen, takže se budou držet místa, dokud to bude možné, a bránit vstupu mladým, produktivita neproduktivita. Ve státním sektoru to bude univerzální pravidlo. Neboť v českém základním důchodovém pilíři je hra nastavena na udržení alespoň nějakého náhradového procenta u průměrně vydělávajících zaměstnanců.
Složeným úrokem, daněmi, vazbami na produktivitu a demografií to nekomplikujme, komunikovat to s voliči je obtížné a odměna za to žádná, jak jsme ujišťováni. Nic jsme pětašedesátkou nevyřešili, spíš naopak, ale jistoty na první pohled každý ocení. Že to oslabuje smysl toho, proč vlastně máme demokracii, je v tuhle chvíli zcela sekundární záležitost.
O důchodech a důchodové politice čtěte více:
Penze příští rok stoupnou o tři stovky. Průměrný důchod bude 11 745 korun
Koalice se dohodla. Strop odchodu do důchodu bude 65 let
Počet důchodců v exekuci stoupl, senioři se vrací do práce


description: Šéf zahraničního odboru Hradu Hynek Kmoníček se stane novým českým velvyslancem v USA. Při návštěvě krajanského domu v New Yorku to dnes oznámil prezident Miloš Zeman.

title: Kmoníček skončí na Hradě, bude novým velvyslancem v USA


description: Proruské spolky jsou pobouřené plánovaným výcvikem Ample Strike 2016. Akci, na kterou velení armády vyčlenilo dva miliony korun, chtějí zrušit.

title: Proti americkým vrtulníkům nad Českem protestují proruské spolky

maintext:
Na obří afghánské základně Bagrám si odsloužil už dvě mise. V letech 2012 a 2014. Teď Kyle Prososki, americký pilot bitevního vrtulníku AH-64 Apache, létá nad Českem. „Situace pod Hindúkušem se průběžně mění, takže úkoly byly pokaždé jiné“ říká. Se svým „apačem“, jenž je pro svou masivní výzbroj a mrštnost postrachem tálibánců, doprovázel konvoje, bránil jednotky na zemi i likvidoval nástražná výbušná zařízení.
Teď je jedním z patnácti stovek aliančních vojáků, kteří v Česku trénují spolupráci mezi leteckými návod čí mi na zemi a vzdušnými silami. Na nebi se střídají bitevní helikoptéry, útočná německá letadla Tornado, polské Su-22 a třeba i americké strategické bombardéry B-52 a B-1.
Právě účast americké techniky zapůsobila na levicové aktivisty a proruské spolky jako rudý hadr na býka. Už několik týdnů dopředu posílali dopisy poslancům, aby svolali mimořádnou schůzi parlamentu a naplánovaný výcvik Ample Strike 2016 zrušili. „Toto cvičení vzhledem k útočnému charakteru nese všechny znaky přípravy útočné války a může být oprávněně v současné době zhoršených mezinárodních vztahů vnímáno jako provokace,“ psala třeba iniciativa Ne základnám.
Nemá to smysl
U dopisů ale neskončilo. Během první zářijové schůze sněmovního branného výboru se domáhali, aby mohli před poslanci vystoupit. „Hlasovali jsme o tom, ale nikdo nebyl pro“ potvrzuje místopředseda výboru Bohuslav Chalupa (ANO).
Na jednání nicméně zůstali a po Josefu Bečvářovi, náčelníkovi generálního štábu, žádali, aby jim údajné nejasnosti kolem cvičení Ample Strike vysvětlil. „Pan generál něco řekl, ale pak jsem si vzal slovo já a jejich informace o tom, že americké bombardéry jsou vyzbrojené atomovými bombami, či stížnosti na to, že spojenecké letouny z nebe cvičí útok na české vojáky a území, vyvrátil,“ doplňuje Chalupa.
Zato další členka výboru Jana Černochová (ODS) komunikovat s podivnými spolky, jako jsou třeba „Nezávislá media“ Lenky Procházkové, rovnou odmítla. „Nemá to žádný smysl. To není o argumentaci, to je o jejich ideologii“ tvrdí poslankyně.
Levicoví aktivisté neprotestují jen proti Ample Strike. Rádi by zakázali i další alianční cvičení v Česku a omezili zdejší průjezdy a přelety spojeneckých vojsk.
Chybějí kontejnery
Velení armády o takových věcech nechce slyšet, cvičení Ample Strike plánovalo na mezinárodní úrovni několik měsíců dopředu a vyčlenilo na ně dva miliony korun. Navíc potřebuje procvičit několik desítek svých leteckých návodčích, aby v zahraničních misích dokázali navádět i spojenecké letouny.
A i když jsou návodčí na bojištích stále důležitější - v případě ohrožení pozemních jednotek dokážou přesně určit pozice protivníka a nasměrovat na ně letecký útok, popřípadě zajistit evakuaci zraněných - české vojsko má poměrně zásadní nedostatek. Letounům i helikoptérám stále chybějí automatické zaměřovače cílů, do nichž by návod čí ze země jen poslali souřadnice nepřítele.
„Pozice tak musíme do vysílaček doupřesňovat, což útok samozřejmě zdržuje,“ vysvětluje David, jeden z nejzkušenějších českých návodčích. Chyba se přitom neodpouští, bojující jednotky od sebe může dělit třeba jen několik desítek metrů.
Nový velitel vzdušných sil Jaromír Šebesta tvrdí, že výběr zaměřovacích kontejnerů pod letouny teprve probíhá a vyhodnocují se nejvhodnější řešení. „Technologi ípak vybavíme nadzvukové letouny Jas-39 a bitevníky L-159“ popisuje.
Čtěte také:
Obří Antonov An-22 je zpět, bude znovu vozit těžké náklady
Hezky česky, hezky rusky


description: Americká softwarová společnost Microsoft odkoupí vlastní akcie v hodnotě 40 miliard dolarů (970 miliard korun). Kromě toho firma po roce opět zvýší čtvrtletní dividendu, tentokrát o 8,3 procenta na 39 centů na akcii. Akcie firmy na zprávu reagovaly růstem zhruba o 1 procento.

title: Bilionový nákup: Microsoft vykoupí vlastní akcie a zvýší dividendy


description: Ředitel amerického Federálního úřadu pro vyšetřování (FBI) James Comey doporučuje, aby si lidé na svých laptopech zakrývali páskou webkameru.

title: Šéf FBI radí: Zakrývejte si webkameru


description: Prezident Miloš Zeman by v amerických prezidentských volbách podpořil republikánského kandidáta Donalda Trumpa. Hillary Clintonová z Demokratické strany by podle Zemana pokračovala v politice současného prezidenta Baracka Obamy.

title: Po Obamovi zůstávávají nezahojené rány, říká Zeman. Volil by Trumpa

maintext:
Zeman v pořadu Rozstřel na iDNES.cz uvedl, že Spojené státy by pod vedením Trumpa byly jiné, než jaké jsou za Obamy. „Při vší úctě k Baracku Obamovi, jeho jméno je spojeno s celou řadou neúspěchů, podařilo se mu rozhasit celý Střední východ,“ uvedl. Po Obamovi podle české hlavy státu zůstává řada „mokvajících ran“ a žádná se nezahojila.
Clintonová by podle Zemana pokračovala v Obamou nastaveném směru. „Já se nebudu vměšovat do amerických vnitřních záležitostí, pouze řeknu, že pokud bych byl americkým občanem, tak ano, volil bych Donalda Trumpa,“ uvedl Zeman.
Kritické hlasy o Trumpově populismu či nedostatku zkušeností Zeman odmítl a poukázal na Ronalda Reagana, který byl prezidentem v letech 1981-1989. „Když kandidoval Reagan, byly posměšky, že je to jen hloupý herec, co od něj můžeme čekat. A byl to jeden z největších amerických prezidentů,“ řekl Zeman.
Zemana s Trumpem pojí populismus, míní komisař OSN. Čtěte více:
Zeman je populista jako Trump nebo Le Penová, tvrdí komisař OSN
Dále čtěte:
Migrace, brexit a ABBA. Zeman zpíval Guardianu
Trump může být větší psychopat než Hitler, tvrdí studie


description: Je Kim Čong-un nepříčetný? Podle všeho nikoli; snaží se však distancovat od svého otce, což má dramatický průběh

title: Kim a jeho parta

maintext:
Polovina srpna vypadala v Pchjongjangu téměř idylicky. Servírky v úhledných modrobílých šatečkách roznášely po bavorském vzoru tupláky piva Tedong, jež nese jméno tamní řeky, ačkoli je vaří pivovar dovezený do posledního šroubku z Anglie. Západní cizinci popíjeli jen pár metrů od místních - ne že by se s nimi směli jen tak bavit, ale přece jenom, na severokorejské poměry to byly hodně uvolněné výjevy.
Drahý vůdce Kim Čong-un mezitím chrlil na své poddané (jak jinak je nazvat?) dobré zprávy. Reportér BBC zmapoval jeden jeho televizní den: podílel se na plánování výstavby nové čtvrti hlavního města; na chvíli se stal plavčíkem na plaveckém stadionu; zkontroloval, jestli výrobci sušenek konají svou práci dostatečně pečlivě; zkontroloval, jestli kuřata na státní farmě žijí dostatečně bujarým životem; vzal bleskový melouch coby poradce největšího kadeřnictví v metropoli; nakonec vyzkoušel, jak funguje tamní zábavní park.
Kromě toho měl Kim III. napilno i jinak: na konci července vyhlásil, že Američané společným cvičením s jihokorejskými vojáky „překročili červenou linii“ a až na další mohou počítat s tím, že jsou se Severní Korejí ve válce. Zároveň připravoval test jaderné nálože, jeden z nejmohutnějších, jaké jeho země kdy provedla. A aby se nenudil, nařídil během několika dnů popravu dvou vysokých státních úředníků.
Ministr zemědělství Hwang Min měl podle jihokorejských novin Joong Ang Ilbo přijít s nevhodným plánem dalšího rozvoje zemědělství, jehož detaily bohužel na Západ nepronikly. Či Jong-džin, náměstek ministra školství, se zase provinil tím, že si při projevu drahého vůdce zdříml. Oba muži byli popraveni protiletadlovou střelou, což v Severní Koreji vzhledem kpověstem o předhazování činitelů hladovým psům patří k těm humánnějším způsobům odchodu na penzi.
Logická reakce západního čtenáře na takovou směsici zpráv je, že se Kim musel pomátnout na rozumu, pokud už ovšem nebyl pomatený od narození. Nebylo by divu - vyrůstat coby vnuk věčného severokorejského prezidenta Kim Ir-sena a jeho syna, „drahého vůdce“ Kim Čong-ila, jistě klade na člověka zvláštní nároky.
To není myšleno jako urážka člověka jen proto, že jeho politické priority a metody se na Západě zdají, řekněme, neobvyklé.
Například šéf amerických ozbrojených sil v jihovýchodní Asii admirál Samuel Locklear už před dvěma lety hlásil do Washingtonu, že „není jisté, jestli Kim Čong-un vždy funguje v módu racionálního rozhodování, což je problém“. To je nejblíže výrazu cvok, jak je armádní jazyk schopen.
Existuje na to teorie, již razí britský neuropsycholog Ian Robertson, autor knihy Vítězný efekt. Podle něho pocit absolutní moci umí v mozku uvolňovat dopaminy zhruba podobně jako kokain. Má to tu nevýhodu, že když si na to navyknete, jednak potřebujete stále silnější dávky a jednak ztrácíte soudnost při odhadu vlastních schopností. Robertson říká, že tento efekt sám pozoroval na vůdcích pouličních gangů; vzorce jejich chování velmi připomínaly jednání vůdců polovojenských jednotek v Africe. Kim podle něj není ničím jiným než vůdcem takového gangu, jen velkého. Robertsonovu hypotézu nelze dokázat ani vyvrátit. Víme jen, že v době, kdy jako teenager studoval ve Švýcarsku, byl Kim docela normální středoškolák, snad s jedinou výjimku, že namísto běhání za děvčaty chodil hrát basketbal (a docela mu to šlo, říká Ulli Studer, ředitel státního gymnázia v Bernu, jež Kim pod pseudonymem Pak navštěvoval).
Lidé, kteří se Severní Korejí dlouho profesionálně zabývají, se ale přiklánějí k názoru, že Kim není blázen, jen velmi dobře pochopil pravidla pchjongjangské hry. Jejich výpovědi sesbíral švýcarský novinář Titus Plattner ve své práci pro Mezinárodní konsorcium investigativních novinářů.
Vědí, co činí
Zhruba z ní plyne, že kdo považuje Kima za blázna, bezděčně mu tím pomáhá. „Takový názor dává najevo, že severokorejské vedení je pro něho nečitelné, což je v diplomatickém sporu vždy uznáním nevýhody,“ říká politolog japonské Waseda University Tošimicu Šigemura. Největší překážkou k pochopení Kimova konání pak je zásadní podcenění severokorejských schopností. „Jednal jsem s Pchjongjangem přes deset let a mám velký respekt před tím, co dokážou. Když se něčemu věnují, napřou ktomu svoji pozornost a soustředí na to prostředky,“ vypověděl Joseph De Trani, bývalý šéf CIA pro jihovýchodní Asii. „Každý si myslel, že Kim Čong-il blufuje, když tvrdil, že jeho lidé zvládnou obohacování uranu. Adokázali to,“ dodal.
Pokud připustíme, že v severokorejském vedení jsou přinejmenším na některých místech lidé schopní (tedy naprostá loajalita režimu je nutnou, nikoli však postačující podmínkou jejich působení ve funkci), začne dynamiku první fáze Kimova vládnutí. David S.
Maxwell, šéf strategického velitelství americko-korejského vojenského spojenectví v Soulu, Plattnerovi řekl, že „je snadno představitelné, že špičky armádního velení velmi nevraživě pohlížely na rozkazy od sedmadvacetiletého kluka, jenž teprve zhruba rok sbíral zkušenosti se záležitostmi vojenskými i politickými“.
Kim si musel zjednat respekt, a protože (jak nás učí praotec dálně východního komunismu Mao Ce-tung) veškerá moc se odvíjí od ústí hlavně pušky, armáda byla první na řadě. Tomuto vzorci boje o moc v Pchjongjangu také nahrála skutečnost, že armáda má - trochu absurdně - dvě velitelství, jedno na sekretariátu Dělnické strany Koreje, druhé v „nezávislé“ bezpečnostní radě, pod niž spadá ministerstvo obrany.
„Podívejte se na video, kdo spolu s Kimem doprovází rakev jeho otce“ komentuje bývalý člen vedení americké Národní bezpečnostní rady Victor Cha záběry, na nichž vedle limuzíny kráčí současný vůdce, za ním jeho strýc (ten, který skončil jako psí večeře) a pět či šest starších mužů v bohatě zdobených uniformách. „Ztěch generálů dodnes nezbyl ve funkci ani jeden,“ dodává.
Glasnosť po korejsku
Až potud se vývoj dal očekávat. Kim III. se potřeboval etablovat, tedy zdramatizoval protiamerickou rétoriku a ve chvíli, kdy si byl dost jistý v kramflecích, případné konkurenty zlikvidoval. V tomto procesu se ale objevil nepředvídatelný prv vek: Kim Čong-un se podle všeho snaží záměrně distancovat od svého otce. Dělá přitom změny, které běžnému pozorovateli přijdou zcela zanedbatelné, ale v poměrech KLDR mohou být důležité.
Zaprvé Kim povoluje jistou dávku transparentnosti. K oficiálním příležitostem si bere manželku, která je oblečená podle západní módy. Co na tom, řeknete si; ale kdo si vzpomene, jaký rozruch působila Raisa Gorbačovová, která vypadala vedle Viktorie Brežněvové téměř jako lidská bytost, chápe revolučnost takového konání lépe.
Druhá věc: když Kim nechává někoho rozstřílet kulometem, o psech nemluvě, vždycky to vyhlásí i s podrobným popisem provinění dotyčného (že jsou obvykle vykonstruovaná, je vedlejší). Dříve bylo zvykem, že ten a ten papaláš prostě zmizel. To je zvláště důležité, nabourává to představu o polobožském postavení rodiny Kimů, již podle oficiální doktríny každý Korejec miluje více než rodinu vlastní. Přiznání, že se někdo provinil, působí téměř jako glasnosť.
Kromě toho si Kim III. pečlivě buduje image druhého vtělení svého dědečka, Kim Ir-sena (a toho skutečně „miluje každé malé dítě“, říká japonský profesor Šigemura. Špion De Trani zmiňuje záběry, na nichž Kim a jeho žena přišli na nově vybudované sídliště a seděli s jeho obyvateli v jednom z bytů na zemi jako všichni ostatní. To je velké novum. Jindy dorazil zkontrolovat jakousi ženskou vojenskou jednotku apo oficiálním skončení akce s jednotlivými vojačkami pózoval fotografům; každá se do něho zavěsila, „jako kdyby byl rocková hvězda; pro srovnání, jeho otec Kim Čong-il přitom působil dojmem, že mu dělá potíž podat běžnému Korejci ruku“, říká De Trani.
K tomu je třeba přičíst, že Severokorejci s nástupem Kima III. poprvé po 17 letech slyšeli hlas svého vůdce. Kim Čong-il na veřejnosti nikdy nemluvil, protože trpěl silným koktáním. Kim III. se naopak poslouchá rád.
Měkko srdcatý…?
Japonský kuchař, jenž po léta věřil Kim Čong-ilovi, než uprchl zpět do vlasti, vypráví, jak za ním ještě coby teenager jednou v noci přišel Kim Čong-un a vyptával se, jak je možné, že v Evropě a Japonsku jsou plné obchody jídla, kdežto v KLDR se nic takového nevidí. Je možné, že to šokující srovnání na něho skutečně zapůsobilo.
„Ti, kdo se obětovali pro svoji vlast více než pro svoji vlastní rodinu, již nikdy nesmějí hladovět,“ řekl v jednom ze svých letošních projevů.
Implicitní přiznání zhoubnosti otcovy politiky je také na tamní poměry převratné.
„Právě toto zdání může vést k tomu, že si Kim musí udržovat autoritu stále agresivnějším vystupováním na mezinárodní scéně, zejména pokud má pocit, že si to může dovolit,“ pouští se do spekulace Robert Carlin, někdejší šéf amerického týmu vyjednávačů o severokorejském jaderném programu. A čím méně si bude Západ jist, jestli má co do činění s racionálním hráčem, nebo šílencem, tím více mu toho projde.
Nic z toho neznamená, že Kim Čong-un je reformátor nebo že jeho jednání musí mít humánní podtext. Jeho prioritou podle všeho zůstává zachování vlastní moci. Je ale možné, že si uvědomuje, že k dosažení takového cíle je třeba jistá změna taktiky. Ve srovnání s alternativou nepříčetnosti by to vlastně byla dobrá zpráva.
1,1 milionu vojáků v aktivní službě
8,4 milionu vojáků v záloze (včetně členů polovojenských jednotek)
20 procent mužů ve věku 17 až 54 let aktivně slouží
15,8 procenta státního rozpočtu jde na armádu (údaj pochází z roku 2010)
5 typu ozbrojených sil
Pozemní vojsko
1 0 0 0 0 0 0 lidí (zhruba)
80 pěchotních divizí
3 0 dělostřeleckých brigád
25 brigád pro „specializovaný boj“
2 0 mechanizovaných brigád
1 0 tankových brigád
1 7 tankových pluků
Námořnictvo
Letectvo
Vojsko pro zvláštní operace (nejpočetnější útvar svého druhu na světě)
Raketové vojsko
Celková výzbroj
3700 tanků
2100 obrněných transportérů a pěchotních bojových vozidel
17 900 děl
10 000 protitankových střel a přenosných raket protiletecké obrany (MANPADS)
1600 letadel
1000 plavidel (největší ponorková flotila na světě)
1000 balistických střel s doletem do 300 kilometrů
6 až 12 plutoniových válečných hlavic
12 až 27 dalších jaderných hlavic, počítáme-li uranové
Korejská lidová armáda Kim III. nařídil během několika dnů popravu ministra zemědělství za nevhodný plán dalšího rozvoje rezortu a náměstka ministra školství za to, že si zdříml při jeho projevu.


description: Čínský konglomerát Fosun International investuje do projektu veřejně-soukromého partnerství (PPP) na výstavbu vysokorychlostního vlakového spojení, jehož celková hodnota je 46,2 miliardy jüanů (166,7 miliardy korun). Stane se tak první soukromou firmou, která se účastní projektu vysokorychlostního železničního spojení v Číně.

title: Čína pustí k vysokorychlostní železnici soukromou firmu Fosun


description: Více než osm milionů hektolitrů radioaktivní vody uniklo v místě podzemního zdroje pitné vody na Floridě, kde se propadla část povrchu nedaleko podniku vyrábějícího hnojiva. Frima, která na únik veřejnost upozornila až po třech týdnech, tvrdí, že nepředstavuje pro veřejnost žádné zdravotní riziko, neboť voda nepronikla přímo do pitných zásob.

title: Výrobci hnojiv Mosaic unikly milionů hektolitrů radioaktivní vody


description: Není to tak dlouho, co poslanci už poněkolikáté rozhodovali o tom, jestli i v českých restauracích a hospodách začne platit plošný zákaz kouření, jak je už nějaký čas zvykem v civilizovaném světě. Bývá to v televizi vždy hodně bolestivá doba - a hlavně díky ODS.

title: Idiocie pravice ohledně kouření

maintext:
Ta sice poslední dobou úplně neví, proč by ji bývalí voliči včetně mě měli znovu volit, když však dojde na cigarety, zázračně ožije a vzpomene si na svého nešťastníka Marka Bendu. Toho sice známe především díky nejřidší magisterské práci východně od plzeňské právnické fakulty, v ODS ho ale pasovali na televizního ochránce kuřáků. Když se zrovna nerve o naši svobodu, pere se vážně o kuřácké ajnclíky bez obsluhy, které zavání rakovinou hůř než Ostravsko.
Benda je ze staré školy ODS, kdy ještě býval populární trh, takže ten podle něj nejlíp vyřeší i kouření v restauracích. Benda miluje trh natolik, že když mu byl kdysi na okamžik vystaven poté, co se ve volbách 2002 nedostal do sněmovny, veřejně se vyznal, že neví, co si na něm počne. Na trhu totiž musíte něco umět, nebo aspoň hodně neumět, abyste uspěli. Nakonec to ale dobře dopadlo a Benda zůstal tržních sil ušetřen, když se do sněmovny za dva roky vrátil jako náhradník. Těžko dnes proto ve sněmovně najdete lepšího obhájce trhu, víc o něm vědí i komunisté.
Přečtěte si další komentáře autora:
Stále horší zápach Visegrádu
Jsi idiot, anebo idiot?
Díky Zemanovi Němci konečně pochopí Čechy. Nebo jen Zemana?
Jak trh ve skutečnosti řeší kouření v hospodách, jsem si teď na vlastní kůži vyzkoušel mimo Prahu, kde už vás v lepších restauracích nenechají kouřit dávno. Jaké překvapení, když jsem v hotelu Artis v Novém Městě na Moravě sešel v půl osmé ráno do restaurace na snídani a jídelna už byla dávno zakouřená, protože je to tady k TV Nova prostě normální. Kde byl sakra Marek Benda a jeho trh? Měl jsem si snad jít sníst párky na WC?
Nové Město na Moravě v tom samozřejmě není žádná výjimka, spíš naopak. Předvolební kampaň mě pracovně zavála na venkov a tady trh kouření řeší tak, že se všude kouří. A jestli náhodou kouřit nechcete, tak běžte ven vy. Anebo se vraťte do Prahy, protože i náš pan prezident si rád zapálí i mimo kuřárny, ne? Zajímavé je, že kouření by nejradši zakázali i mnozí majitelé restaurací nebo vináren, kde se stále kouří, jenže zatím nemůžou: před plošným zákazem kouření se to kvůli konkurenci bojí udělat samostatně.
Ale jestli má Benda fakt tak rád trh, jakože při pohledu na něj věřím v jeho upřímnost, mohl by se poučit ze zemí, kde plošný zákaz kouření už zavedli. Trh vše vyřešil tak, že ti co chtějí kouřit, dál kouří, jen to ale nedělají v restauracích. A je skutečně překvapivé, že se obešli i bez jeho kuřáckých ajnclíků a argumentů na úrovni idiocie. Nakonec i já dávno kouřím doutník jen v kuřáckém ajnclíku – doma. A dokonce se u toho cítím svobodný.
O protikuřáckém zákonu dále čtěte:
Protikuřácký zákon se vrátí do Sněmovny
Němeček opět předloží protikuřácký zákon. Bez Bendovy změny


description: Ruská vládní strana Jednotné Rusko, formace blízká prezidentovi Vladimiru Putinovi, po nedělních parlamentních volbách získává ve Státní dumě drtivou většinu. Podle agentury AFP se díky tomu Putin může v klidu připravovat na zisk čtvrtého prezidentského mandátu v roce 2018.

title: Volby v Rusku nic nezměnily. Strana blízká Kremlu opět dominuje


description: Bývalý francouzský prezident Nicolas Sarkozy, který opět chce kandidovat na funkci, v úterý řekl, že by nabídl Británii šanci zvrátit výsledky červnového referenda, které rozhodlo o odchodu Británie z Evropské unie. Prohlásil, že by vyjednal novou smlouvu o Evropské unii s Německem, pokud by vyhrál prezidentskou volbu v příštím roce, informoval list Financial Times.

title: Sarkozy by se pokusil zvrátit brexit novou smlouvou o EU


description: Těžíme bitcoiny po Česku. Tak se začátkem září prezentovala společnost Maximus Coin v rámci PR článku na serveru CoinTelegraph. „Náš cloud mining je nejvýnosnější,“ holedbal se v něm údajný zástupce firmy sídlící v Česku Pavel Veselík. O pár týdnů později je všechno jinak.

title: Bitcoinová pyramida? Český Maximus Coin před úřady prchl na Maltu


description: Člověk nemusí být ekonom, aby mu bylo jasné, že v době, kdy peníze nenesou na bankovních účtech téměř žádný výnos, na nich nemají ležet. Praha dluží lehce přes 30 miliard, tak proč nesplatit nějaký ten úvěr, když je zrovna město bohaté víc, než je zdrávo. V bankách mu zahálí kolem devíti miliard. Potud by se dal plán náměstkyně pražské primátorky Evy Kislingerové uhradit předčasně 8,5miliardovou půjčku u Evropské investiční banky na metro pochválit.

title: Plán strážkyně pražské kasy: místo investic splatit úvěry

maintext:
Jenomže další celkem jednoduchá poučka říká, že když je peněz přehršel, měly by se investovat do rozvoje města, který si v dobách „bídy“ nemohlo dovolit.
Ekonomika nám sice roste, stavebnictví ale paradoxně padá, takže obavy z vyšponovaných cen prací nejsou na místě. A jelikož náměstkyně odpovědná za rozpočet svůj plán vystřelila do médií, aniž by jej dostatečně projednala, byš jen v samotné koalici, sklidila kritiku i od svých partnerů v pražské vládě. Navíc jako na potvoru Eva Kislingerová kandiduje do Senátu, takže poukaz na populistickou kampaň na sebe nenechal dlouho čekat.
Když Kislingerová zároveň jedním dechem dodala, že Praze chybí smysluplné a připravené projekty a jednotliví radní neumějí vyčerpat peníze na investice, takže jí ani nic jiného nezbývá než splácet, reakce byla rychlá. Kromě ČSSD se ohradila i Trojkoalice. „Když jsou peníze, dejme město do pořádku. Kdy jindy? My víme, kam s těmi penězi. Praha měla využít příznivé finanční situace a vykupovat například pozemky. Město by mělo vlastnit lesy, louky, rybníky, všechny komunikace, veřejné prostory- Pro řádné fungování města je to naprosto esenciální,“ říká pražská radní Jana Plamínková (Trojkoalice).
Jak bude příští rok hospodařit Praha? Čtěte:
Sama se ale setkala s tím, že její kolegové v radě města mají problém schválit i projekty na výstavbu vodovodů a kanalizací, přitom i dnes mají desítky tisíc lidí v Praze septik. Plamínková tedy alespoň prosadila, aby se část neproinvestovaných peněz převedla na městské části, které mají připravené investiční akce a chyběly jim peníze.
„Městské části mají ovšem připraveno projektů za daleko více peněz, ale to už by musela z rozpočtu uvolnit paní náměstkyně Kislingerová,“ dodává Plamínková. Dá se tedy očekávat, že se teď začnou ozývat i starostové, kteří se z novin dozvěděli, že Praha neví, co s penězi. „Městské části mají hotové projekty, mnohdy i se stavebním povolením. Na tuto skutečnost, byš se zpožděním, ale o to lépe reagovala radní Plamínková přípravou materiálu na uvolnění finančních prostředků přímo městským částem. Uspokojena byla ale jen ta část projektů, která se týkala technické vybavenosti. Je zde mnoho dalších plánů, které by bylo možno ve velice krátké době realizovat,“ říká starosta Běchovic a zastupitel města Ondřej Martan (ODS).
A neodpustil si rýpnutí do vedení města. „Umíte si představit, že by se za toho proklínaného Béma neinvestovalo? To, že řešením neschopnosti má být splacení velmi laciného úvěru, považuji za velkou neuváženost, nikoli za projev řádného hospodáře,“ podotkl.
Podívejte se na rozhovor Euro TV s primátorkou Adrianou Krnáčovou:
Čtěte dále:


description: Bankám a spořitelnám v Česku stoupl v prvním pololetí souhrnný čistý zisk meziročně o 7,27 miliardy na 44,73 miliardy korun. Vyplývá to z dat České národní banky. Bilanční suma sektoru ke konci června činila 5,84 bilionu korun, což je proti konci roku 2015 růst o 375 miliard korun.

title: Českým bankám se daří. Pololetní zisk jim vzrostl na téměř 45 miliard


description: Americký miliardář s maďarskými kořeny George Soros věnuje 500 milionů dolarů (přes 12 miliard korun) na podporu migrantů a uprchlíků na celém světě. Prostředky hodlá známý investor darovat firmám a start-upům založených migranty a podnikům a organizacím, jež jim pomáhají.

title: Další Sorosova investice? 12 miliard do uprchlíků

maintext: George Soros emigroval z Maďarska do Velké Británie v roce 1947. Po studiích na prestižní London School of Economics odešel do Spojených států a stal se jedním z nejúspěšnějších světových investorů. Do povědomí společnosti se dostal zejména díky svým agresivním spekulacím na britskou libru. Ty mu také vynesly přezdívku „muž, který zruinoval Bank of England“. V posledních desetiletích se aktivně věnuje filosofii a filantropii. Podporuje zejména hnutí na podporu svobody, demokracie a transparentnosti a investuje do dostupnosti moderních technologií. Sorosem založená mezinárodní nadace Open Society Foundations investovala od svého vzniku v roce 1993 více než 11 miliard dolarů (266 miliard korun).


description: Jihokorejský koncern Samsung Electronics prodal minoritní podíly ve čtyřech elektrotechnických firmách. Přišel si tak v přepočtu na více než 21 miliard korun. Dle vyjádření společnosti budou peníze z prodeje využity v rámci tzv. efektivního managementu na podporu jádrového byznysu. Spekuluje se však, že skutečným motivem je získání prostředků na výkup telefonů Galaxy Note 7, u nichž se množí případy explodujících baterií.

title: Samsung prodává podíly ve firmách, připravuje se na krizi?

maintext:
Předmětem prodeje jsou celé podíly Samsungu v amerických společnostech Seagate a Rambus a v japonské firmě Sharp. U výrobce pevných disků Seagate jde o podíl 4,2 procenta, u firmy Rambus, jež se zaměřuje na vývoj a výrobu čipů a paměťových technologií, o podíl 4,5 procenta a u japonského výrobce spotřební elektroniky Sharp o podíl 0,7 procenta.
Společně s nimi prodal Samsung rovněž polovinu ze svého tříprocentního podílu v nizozemském holdingu ASML, jenž je jedním z nejvýznamnějších světových dodavatelů pro výrobu elektronických součástek. Právě prodej 6,3 milionu akcií ASML v hodnotě 676 milionů dolarů (16,3 miliardy korun) tvoří podle agentury Bloomberg hlavní část transakce, jejíž celkový objem činí 891 milionů dolarů (21,4 miliardy korun). Obchodní vazby, jež má Samsung se všemi čtyřmi společnostmi, zůstanou dle vyjádření Samsungu prodejem netknuty.
Zpráva o prodeji přichází v době, kdy se začíná ukazovat, že problém s explodujícími bateriemi u modelu Galaxy Note 7 může být mnohem vážnější, než se čekalo. Zatímco dosud pocházely zprávy o náhlém vzplanutí baterie výhradně z Jižní Koreje, Spojených tátů a Kanady, první informace o defektu přichází nově také z Číny. Pokud by se potvrdily, znamenalo by to pro Samsung těžkou ránu. Ukázalo by se totiž, že problém se týká dalšího typu baterie, který byl dosud požadován za nezávadný. Firma tak již i na čínském trhu, jenž je největší na světě, zahájila částečné stahování produktu. Podle BBC jde však zatím jen o nižší počet telefonů, které byly dodány ještě před oficiálním spuštěním prodeje.
Vývoj akcií Samsung Electronics za poslední rok
Samsung se před nedávnem zbavil aktivit v oblasti tisku, jež prodal do rukou amerického koncernu HP. Přišel si tak na více než miliardu dolarů (24,1 miliardy korun). Odprodej minoritních podílů ve firmách Seagate, Rambus, Sharp a ASML je tak podle vyjádření firmy jen dalším krokem v rámci střednědobé strategie zúžení aktivit na jádrový byznys. Ve světle skandálu s explodujícími bateriemi se však množí spekulace, že skutečným důvodem transakce je náhlá potřeba finančních prostředků v souvislosti s dnes zahájenou akcí na výměnu telefonů z vadnou baterií za nové. Náklady této operace se odhadují na 1 miliardu dolarů (24,1 miliardy korun), tedy částku jen o trochu vyšší než výtěžek z prodeje čtveřice podílů. Podle deníku Independent je navíc možné, že finální objem prodeje bude nakonec ještě vyšší, například pokud počet případů náhlého vzplanutí výrazně naroste.
Dále čtěte:
Neobvyklé řešení: Samsung u explodujících baterií omezí nabíjení
Miliardový obchod: HP převezme aktivity Samsungu v oblasti tisku
„Výbušné baterie“ připravily Samsung o 7 miliard dolarů
Další rána pro Samsung: v USA čelí žalobě za kartel s LG


description: Zápisky z cest kvetoucími kraji dederonskými po třiceti letech.

title: Východoněmecké safari

maintext:
Kdo chce hledat stopu bývalého východního Německa na místech, kde nějakých třicet let nebyl, nemá s tím velkou práci. Stačí se vydat mimo načančaná centra několika jasně prosperujících měst a najdete stejné „markery“ minulé éry jako u nás doma. Nejsme si nijak vzdálení, v podstatě ani ekonomicky, ale každý vyprávíme úplně jiný příběh.
Při všech odlišnostech zároveň nacházíte něco jako evoluční konvergenci. Eine Studienreise do méně prosperujících částí bývalé NDR je doporučeníhodným zážitkem nejen pro každého Čecha, ale v podstatě i Evropana přemýšlejícího o budoucnosti Evropské unie. Život na dotacích není řešení, a kdo je s nataženou dlaní očekává, je blb.
Porozumět novým spolkovým zemím vyžaduje kromě empatie a reflexe také čtení statistik. Záleží na tom, jak to počítáte, ale transfer peněz ze západu Německa do nových spolkových zemí od jeho sjednocení představoval něco mezi 1,5 bilionu až dvěma biliony eur. Pro představu ani ta nižší částka není příliš vzdálená kumulativnímu vytvořenému HDP České republiky v přepočtu na běžná eura od rozpadu československé federace. Je to šokující číslo, ale v historickém kontextu už to tak nepřekvapuje.
Za tyhle peníze samozřejmě pořídíte prvotřídní infrastrukturu – od datových sítí až po dálnice, což je zrovna velmi kruté srovnání pro pravidelné uživatele D1. Východoněmecké dálnice jsou provozem zatíženy vesměs mírně. Také proto, že ekonomická aktivita není převratně vysoká, k čemuž se dostaneme.
Samozřejmě dokážete velmi vyšperkovat centra měst – Drážďany a Berlín jsou exemplární případ – postavit veřejné instituce, zajistit zdravotní péči a školství, vybavit je technicky a personálně. Veřejný kapitál se bezpochyby vynakládal štědře až marnotratně a je vidět na každém kroku. S celou bilancí transferů to ale vidí i velmi nepodjatí „Ossis“ docela jinak. V podstatě říkají, že značná část transferů se tím či oním způsobem zase recyklovala zpátky z Východu na Západ – nákupem zboží a investičních statků přes veřejné zakázky ve výstavbě infrastruktury a tak dále až do úplných detailů včetně personálních.
V Česku velmi málo doceňujeme, že fakticky šlo o přátelské a zcela dobrovolné převzetí jedné země druhou, byť obývané jedním národem, avšak se zcela rozdílnou produktivitou a nesrovnatelnou silou ekonomik.
Důsledky hlasování nohama
Drtivá většina bývalých obyvatel NDR samozřejmě očekávala (jako každý jiný na jejich místě), že dostanou západní marku v přepočtu k té východní v poměru 1 : 1. Politicky to bylo jediné možné rozhodnutí, jiný kurz by se fakticky rovnal měnové reformě a navíc by musely mezi západem a východem Německa zůstat ostnaté dráty. Politická nevyhnutelnost se ovšem dostala do kolize s produktivitou v NDR, která zhruba tak odpovídala tehdejší úrovni v Česku. Odvrácenou stranou přijetí tvrdé západní měny proto bylo asi tak šestinásobné zvednutí konkurenční laťky pro východoněmecké producenty oproti těm českým (počítáme-li kurz východní marky ke koruně 1 : 3, což zhruba v roce 1989 odpovídalo paritě).
Nezanedbatelná část východoněmeckého průmyslu, která byla vystavena nejen vnitroněmecké, ale jakékoli mezinárodní konkurenci včetně té české, tenhle tlak pochopitelně nevydržela, protože se to nepodařilo nikomu, nikdy v dějinách.
Téměř veškerý státní majetek, který u nás i v Německu byl určen k privatizaci, převzal Treuhand, něco na způsob našeho Fondu národního majetku, a prodával, co se dalo. Často za marku a investiční příslib, a to se ještě odpouštěly dluhy.
Kapitál sice nakonec přišel, dalším vedlejším důsledkem je ovšem skutečnost, že podle seriózních odhadů 95 procent větších podniků ovládají vlastníci mimo bývalé východní Německo, což se v žádném bývalém státním celku nikdy v dějinách nestalo. Ještě by se vám líbilo být „východní Češi“, kdyby existoval západní bratr?
Přečtěte si komentáře Miroslava Zámečníka:
Tak další ilustrace: když převezmete právní a institucionální uspořádání, jak mají domorodci se svým nyní nepoužitelným „know-how“ konkurovat? Lékaři nebo učitelé matematiky či technických oborů jsou v pohodě, těch se to netýká. Ale co taková právní nebo ekonomická profese, co učitelé dějepisu? Moji tehdejší východoněmečtí přátelé si velmi dobře uvědomovali, že jsou aktem sjednocení, které si přáli, zároveň konkurenčně popravováni - s odkladem výkonu trestu. No je to možná tvrdé hodnocení, ale rozhodně na společenském žebříčku ve sjednoceném Německu seskákali o pár příček dolů. Psychicky vás to nepozvedne, ale poznamená.
Protože kapitál ve své fyzické podobě přitéká o poznání pomaleji, než se lidé pohybují, mnozí hlasovali nohama, většinou z ekonomických důvodů (platová úroveň je dodnes odlišná). Ale znám i některé velmi romantické příběhy, takže alespoň jeden z nich. Východní Němci směli cestovat ještě méně než Češi, a tak si někteří dopřáli nový začátek hodně daleko.
Na poloostrově York v australském Queenslandu, severozápadně od Cairns si na Atherton Tablelands jedna východní Němka z Lipska pořídila maličký kousek tropického pralesa a v něm „bed and breakfast“. Nakolik je mi známo, je to jediné místo na světě, kde vám u večeře asistují Lumholtzovi stromoví klokani… (Lumholtz nicméně nebyl Němec, ale Nor.)
Vnitroněmecká migrace z východu na západ dosáhla za dvacet let od sjednocení 1,7 milionu lidí, teprve v posledních pěti letech se negativní saldo snížilo. I tak je však rozsah selektivního exodu především mladých a vzdělaných lidí násobně větší, než co Československo zažilo po roce 1948, 1968 a po roce 1989.
Rozhraní mezi Západem a Východem je dodnes docela zřetelné, třeba i v Berlíně, kulturně, společensky i politicky, natož pak „v provinciích“, avšak s nezaměnitelnými rozdíly.
Velmi rychle postřehnete, že pověst Lipska jako levné náhrady Prenzlauer Bergu a dalších módních berlínských hipsterských čtvrtí je zcela oprávněná. Lipsko také unese docela velkou etnickou směsici a vypadá i v chudších částech jako velmi dobré místo k životu. Kdybych byl maturant, chtěl bych tam na vysokou školu. Tím říkám, že po brexitu věřím Německu z unijních zemí zdaleka nejvíce. Řádky uvedené níže berte jako starost zainteresovaného germanofila.
Jinde dopadli mnohem hůř než v Sasku, které je (s výjimkou Berlína) nejbohatší novou spolkovou zemí. O Lipsku již byla řeč a Drážďany vyloženě rozkvetly a zjevně prosperují. V Sasku-Anhaltsku, druhé nejchudší spolkové zemi, dostala letos na jaře protiimigrantská Alternative fur Deutschland (AfD) skoro čtvrtinu hlasů a skončila těsně druhá za CDU. Počet obyvatel zdejšího největšího města Halle se snížil oproti roku 1990 o čtvrtinu, druhé největší město Magdeburk je na tom obdobně. Jsou to města s počtem obyvatel odpovídajícím zhruba Ostravě, pro představu.
Biodeutsche aneb blbý život
Zažil jsem minulý týden akci pod názvem Zoonacht, v Česku zcela nevídanou. Spočívá v tom, že mimochodem velmi dobrou zoologickou zahradu v Magdeburku nasvítíte reflektory skoro v každém výběhu, v početných stáncích nabízíte návštěvníkům alkohol a na pódiu hraje uprostřed zvířátek jedna kapela za druhou. Přijdou tisíce lidí, kteří zaplatí o pět a půl eura zvýšené vstupné a do půlnoci si užívají. U vchodu vás velmi přátelská ochranka zběžně prošacuje a jdete na to.
Nemusíte být ani sociolog, abyste vnímal, kdo má tohle rád. Kdysi v časech NDR u mužů jisté společenské vrstvy tolik oblíbené kníry, džínové bundy a „fotbalová deka“ a la Puhdys patří minulosti. Dneska jsou v módě vlasy hodně nakrátko a zkušení pivní atleti se pohybují v tričkách a kapsáčových kraťasech, na nohou sandály a v nich ponožky. Jako u nás doma.
U obou pohlaví se oproti Česku velmi rozmohlo tetování, mladí muži s kérkami evidentně hodně posilují a na bicepsech je to vidět. Tamní mladé domorodé ženy se mnohem častěji zdobí různými kovovými ozdobnými předměty, jimiž si propichují své měkké tkáně. Přítomné matky s dětmi v kočárcích popíjejí pivko a často kouří snad i ušima. Všichni byli na první pohled Biodeutsche, což je lehce pejorativní termín moderní němčiny znamenající, že šlo o etnické Němce, nikoli o přistěhovalce.
Velmi laskavě se chovali k naší malé české turistické výpravě, která vůbec netušila, uprostřed čeho se ocitne. Líbilo se nám to málo, nevědomky jsme se stali antropology, neboť zvířata před hlučícím davem většinou prchla. Hlavním tahákem byla postpunková kapela Munchener Freiheit. Není to extrém, pár dní předtím si svoji Zoonacht obyvatelé Halle mohli užívat. V německých zoo, jinak kolektivně nejlepších na světě, jde zjevně o populární marketingový nástroj. No nečekal jsem, jak moc bude v alejích nablito, a odešel jsem ještě před začátkem hlavního koncertu. Doufám, že tenhle příklad Volkskultur k nám nikdy nedorazí. Než takový podnik organizovat, raději bych se oběsil.
Mezi západem a východem Evropy se opět staví hranice. Čtěte:
Helmut Kohl sliboval před sjednocením „bítihendeLandschaften“, ale krajina vůkol často není kvetoucí. Málo placená práce, nakupování v supermarketech, jež už v názvu Penny nebo Norma říkají, že na rozhazování to tady není a nebude. Perspektiva sídlištní nudy až do penze nevytváří atmosféru pohody a tolerance - „dosidlovat“ takovéhle lokality žadateli o azyl není ani trochu rozumný nápad, spíše recept na radikalizaci. Za plastovými okny a zateplenými fasádami panelových sídlišť není lidské bytí permanentní veselicí, Zoonachtům a vynaloženým stamiliardám eur navzdory. Stejně blbý život v Česku se dá pořídit mnohem levněji.
Krajinný obraz a Energiewende
Na venkově je na obou stranách hranice pořád vidět hluboká orba socialistického družstevnictví. Ohromné lány táhnoucí se až k horizontu zůstaly, změnila se skladba plodin, ale opět podobně. Sasové, Durynkové i Braniboři projevují stejnou lásku kukuřici, řepce a solárním panelům ze stejně špatných důvodů. V pobláznění alternativní energií šli ale Němci ještě o dost dál - větrné elektrárny jsou všude, o brzké odstávce jaderných elektráren nemluvě.
Obnovitelné zdroje měly být součástí strukturální změny hospodářství nových spolkových zemí, když valná část východoněmeckých průmyslových kombinátů nepřežila ani první kapitalistickou pětiletku. Výsledkem je, že první, třetí a čtvrté místo v podílu energií z obnovitelných zdrojů na celkové spotřebě v jednotlivých spolkových zemích obsadilo Braniborsko (76 procent), Meklenbursko-Pomořansko (62 procent) a Sasko-Anhaltsko (52 procent), vklínit se mezi ně dokázalo jen přímořské a větrné Šlesvicko-Holštýnsko.
Mimochodem všechny tyhle spolkové země jsou na spodku německého žebříčku z hlediska ekonomické výkonnosti, a tak s „Energiewende“ spojovaly jistou naději.
Nenabízelo se jim příliš mnoho alternativ. Při zpětném ohlédnutí to zatím ani trochu nevypadá jako výhra. Sasko se zdejšími hnědouhelnými doly a elektrárnami nadále zůstává součástí „mixu“, jelikož slunce a vítr jsou nespolehlivé zdroje, takže potřebujete držet disproporčně velké kapacity, přinejmenším dokud někdo nepřijde s nápadem na levné skladování energií.
Nešťastní Ossis
Východní Německo je země jako žádná jiná - zaprvé už neexistuje, ač je pořád nejdotovanější na světě. Jednou to bude muset skončit a po pravdě řečeno přes všechnu empatii nevím, co bude pak. Šestadvacet let poté najdete často nedaleko vedle sebe jasné příklady úspěchu jakož i údolí a planiny, kde je naděje dávkována v množstvím menším než malém.
Velmi jsem svým východoněmeckým přátelům přál úspěch, ale také jsem vnímal jejich nejistotu a obavy. Na tomhle pocitu se nezměnilo nic, jsou samozřejmě materiálně bohatší než my, ale neřekl bych, že jsou šťastnější. Za nic na světě bych s nimi neměnil.
Tohle je výsledek „transferové Unie“ na německém laboratorním příkladu, nadhodnocené měny, ztráty konkurenceschopnosti a v podstatě i vlastní důstojnosti.
Jak dopadnou 4. září zemské volby v nejchudším Meklenbursku-Pomořansku, toho se bojí nejen spolková vláda. Po tom sasko-anhaltském „second best“ výletu nechovám příliš velkou naději.


description: Kromě neprůstřelných vest trápí české vojáky i nedostatek přileb, kterým navíc končí životnost. Ministerstvo obrany chtělo potíž vyřešit dlouhodobou smlouvou za necelých sto milionů korun, jenže nyní muselo tendr podle zjištění Euro.cz zrušit.

title: Armáda zrušila nákup přileb za 95 milionů


description: Propojení Komořan se silničním okruhem by mělo stát 2,2 miliardy korun. Praha začne okruh projektovat, schválili dnes pražští radní. Městská část Praha 12 požaduje, aby nová silnice byla zčásti zúžená na dva pruhy. Obává se nadměrné dopravní zátěže a hluku. V rámci projektu by měla vzniknout i nová křižovatka, stavba si vyžádá také přeložení železnice.

title: Komořany propojí s okruhem projekt za 2,2 miliardy


description: Počítačový gigant Microsoft se pouští na novou půdu. Za použití technologických postupů vyráží do boje s rakovinou, kterou plánuje do deseti let vymýtit.

title: Do deseti let vymýtíme rakovinu, plánuje Microsoft

maintext:
Microsoft už za tímto účelem vytvořil specializovaný tým, sestávající z biologů, programátorů a inženýrů, kterým v létě otevřel svou první laboratoř, v níž bude docházet k testování dosavadních poznatků. Jejich přístupem je analogie nádoru s chybou v počítači.
Výzkumníci dokonce počítají s vývojem technologie utvořené z lidské DNA, která by žila uvnitř buněk a vyhledávala problémy v lidském těle. V případě detekování nádoru by pak celý systém „restartovala“ a tím by organismus zbavila nakažených buněk. Tento abstraktní návrh zatím Microsoft blíže nespecifikoval.
„Je přirozené, že se na to Microsoft zaměřil. Biologie a výpočetní technika jsou hluboce propojené na té nejzákladnější bázi,“ tvrdí Chris Bishop, člen výzkumného týmu. „V počítačové vědě jsme na vysoké úrovni a toho můžeme využít při pochopení boje s rakovinou.“
Podle Andrewa Philipse, šéfa skupiny, by se za pět až deset let mohly do lidského těla implementovat molekulární systémy, které by byly schopné nemoc včas odhalit. Členové týmu už dokázali naprogramovat software, který evokuje chování zdravé buňky, takže může docházet ke srovnávání s těmi nakaženými a zjišťování, v čem jsou zásadní problémy a jak mohou být řešeny.
„Pokud dokážeme kontrolovat a regulovat rakovinu, tak se z ní stane další chronická choroba a tím se problém vyřeší,“ míní Jasmin Fisherová z univerzity Cambridge, další členka týmu. „U některých druhů rakoviny se nám to může podařit už do pěti let, celkově ale určitě do deseti. Potom nastane století bez rakoviny.“
Dále čtěte:
Microsoft není dinosaurus. V inovacích se vyrovná Applu
Microsoft se pouští do boje s virem Zika


description: Projekt „Plavební stupeň Děčín“, který počítá s prohloubením dna Labe tak, aby se po řece mohlo přepravovat zboží, nabere další zpoždění. Ministerstvo životního prostředí vrátilo dokumentaci Ředitelství vodních cest České republiky. To bude muset plán kvůli připomínkám Evropské komise přepracovat. Posuzovací proces se proto rozeběhne nanovo.

title: Nekonečný příběh děčínského jezu. Připomínky má Brusel

maintext:
„Ministerstvo životního prostředí vrátilo Ředitelství vodních cest dokumentaci ke zmíněnému záměru k dopracování. Hlavním důvodem pro vrácení je vyhlášení nové evropsky významné lokality Porta Bohemica,“ potvrzuje pro Euro.cz mluvčí resortu životního prostředí Jana Taušová.
K vyhlášení labského údolí evropsky významnou lokalitou donutil Českou republiku Brusel. Evropské komisi se nelíbilo vymezení unikátní přírody z lokality Natura 2000, která splňuje méně přísná a významná kriteria. Lokalitu Porta Bohemica uznala vláda schválením v květnu.
Projekt děčínského jezu proto musí splňovat přísnější ekologická kriteria. „Oznamovatel musí provést aktualizaci naturového hodnocení, tedy vyhodnotit vliv záměru na tuto předmětnou lokalitu,“ říká Taušová.
Hrozba z Bruselu
Ředitelství vodních cest teď musí nanovo zhodnotit kumulativní dopad všech akcí souvisejících se zvýšením splavnosti Labe, objasnit, zda budou nově distribuované plochy ve vodním toku Labe poskytovat ve stejné míře podmínky pro výskyt ryb a ptactva, přepracovat protipovodňová opatření či navrhnout nový způsob ochrany podzemních vod.
Až předkladatel dokumentaci přepíše, bude ji muset nově předložit k posuození vlivu na životní prostředí i zhodnocení samosprávami. Není přitom jasné, zda bude opětovné posouzení (ať už pozitivní, nebo negativní) pro pokračování plánu na vybudování děčínského jezu stačit.
Evropské komisi se totiž nelíbí příliš mírné body, které v květnu v rámci vyhlášení evropsky významné lokality Porta Bohemica vláda přijala. Kabinet Bohuslava Sobotky třeba navzdory požadavku Bruselu vypustil z ekologických pravidel pro oblast takzvané bahnité náplavy.
Lobbing podniků
Bahnité náplavy se vytvářejí na štěrkovém substrátu a roste na nich specifická vegetace. Evropská komise chtěla, aby tento druh ochrany, spolu s chybějící ochranou pro lososa a bobra vláda přijala. Nestalo se, a tak Brusel nevylučuje případné sankce.
Projekt jezu by tak nabral další zpoždění. Podle ředitelství vodních cest je jeho hlavním úkolem zajištění takových plavebních podmínek, které odpovídají podmínkám na německém úseku Labe až po loděnice v Boleticích. Záměr předpokládá výstavbu plavební komory s pohyblivým jezem, který zajistí požadovanou plavební hloubku proti proudu řeky až do Boletic. Součástí záměru je i vodní elektrárna Děčín.
Ve prospěch projektu už několik let lobbují průmyslové podniky z Polabí. Přeprava zboží po řece by jim totiž v mnoha případech šetřila výraznou část nákladů na dopravu. Jedním z největších beneficientů by přitom byla chemička Lovochemie z portfolia ministra financí Andreje Babiše. V jejím případě by úspora při přepravě surovin a zboží po Labi dosáhla oproti až poloviny nákladů. Kontroverze vzbuzuje fakt, že aktuální ministr životního prostředí Richard Brabec byl donedávna generálním ředitelem Lovochemie.
Čtěte také:


description: Odboráři v největší jihokorejské automobilce Hyundai Motor dnes uskutečnili svou první celodenní stávku v Jižní Koreji za 12 let. Odbory žádají výraznější zvýšení mezd, než jaké jim společnost dosud nabízela, uvedla agentura Reuters.

title: V Hyundai vrcholí protesty. Odbory podnikly první celodenní stávku za 12 let


description: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) schválil změnu vlastníka cestovní kanceláře Čedok. Firmu od dosavadního majitele, americké Odien Group, kupuje největší polská cestovní kancelář Itaka. Hodnotu transakce ani její další podmínky firmy nezveřejnily. Rozhodnutí je už pravomocné. Podle úřadu nebude mít fúze za následek podstatné narušení hospodářské soutěže.

title: Schváleno. Čedok převezme od Američanů polská Itaka


description: Česká republika se letos stejně jako loni v žebříčku globální konkurenceschopnosti umístila na 31. místě. Loni ČR zaznamenala posun o šest příček vzhůru. Nynější umístění je vyrovnáním nejlepších výsledků z minulých let, vyplývá ze Zprávy o globální konkurenceschopnosti, kterou každoročně vydává švýcarská nezisková organizace Světové ekonomické fórum (WEF). Letos porovnávala 138 ekonomik světa.

title: Česko si v konkurenceschopnosti udrželo 31. pozici


description:
Celebrita z CEZ
Mezi stovkami přihlížejících diváků panuje lehké napětí, šero na jevišti náhle prořízne záře reflektorů. Vzrušení v sále stoupá. Martin Roman bere do ruky mikrofon, přivře oči, skupinka manažerů stojících kolem něj se smyslně zavlní v bocích a kapela spustí. „My jsme všichni ČEZ," pěje Roman, doprovázen brumendem svých kolegů. Scéna, na kterou nelze zapomenout.

title: Monitor - odposlech

maintext:
S odchodem Romana zČEZ jako by umělecké ambice vedení firmy vymizely.
Naštěstí jen na čas. Na televizních obrazovkách teď nově září druhý muž ČEZ Pavel Cyrani. Konkrétně v reklamě, ze které je jasné, že ČEZ má recept na všechny problémy svých zákazníků. V dobách stereotypně opakujících se témat typu „kdy skončí šéf ČEZ Daniel Beneš“ či „situace na trhu s energiemi je špatná“ je to pro zaměstnance energetické společnosti příjemné osvěžení. Na firemních chodbách a v zákoutích teď Cyranimu neřekne nikdo jinak než hvězda. A navíc sílí přesvědčení, že pokud Babiš přece jen prosadí svou a Benešovu partu z ČEZ vymete, Cyrani bude první, kdo dostane lukrativní nabídku. Z televize.
Drzá holka
Šéfka Energetického regulačního úřadu (ERÚ) Alena Vitásková to se svou kandidaturou za Úsvit - Národní koalici do Senátu myslí smrtelně vážně. V rámci kampaně na Ostravsku navrhla například vyvlastnit majetek uhlobarona Zdeňka Bakaly.
Vitásková si kvůli kandidatuře založila webové stránky Drzáholka.cz, kde veřejnosti prezentuje svůj pohled na energetiku a kauzu solárních elektráren synů byznysmena Zdeňka Zemka, za niž byla nepravomocně odsouzena k osmi a půl roku za mřížemi. Profiluje se jako ostravská patriotka, dokonce do Ostravy převedla klíčový odbor úřadu - vydávání licencí. Z reakcí na webu Drzáholka.cz je zjevné, že z postu šéfky ERÚ se v „regionu razovitem“ kandidovat vyplatí. S Alenou Vitáskovou je na mítincích možné nejen poklábosit, ale dokonce si i zatrsat, což se líbilo zejména Bartošům z Petřek: „Dobrý den, líbí se nám váš styl jednání. Vystoupení vPetřkovicích s výbornou kapelou jsme nestihli. Kdy budete s nimi a v kolik v okolí Ostravy nebo na Prajské?“ Drzá holka nedrze reaguje a slibuje, že muzika bude. Srandy s vysokou státní úřednicí už bylo snad až příliš. A to jí mandát končí až příští rok.
Přizpůsobivý poradce
Poradce, stratég a imagemaker ministerstva zdravotnictví (dříve reportér televize Nova a mluvčí Prahy 4) Michal Sochor řeší velký problém. Koncem srpna jej podle informací Odposlechu zastavila policejní hlídka po 17. hodině v Brandýse nad Labem. Při dechové zkoušce měl prý nadýchat více než jedno promile požitého alkoholu. Zasahujícím policistům nespolupracující Sochor přesto sdělil, že se z incidentu vylíže. Podle jeho vlastních slov mu krevní testy upraví tak, aby byly vpořádku, v pražské Nemocnici Na Bulovce. Když se to v nemocnici dozvěděli, trochu je to rozezlilo. Jisté je, že piráta z ministerstva čeká soud, trest a odebrání řidičáku, protože řídit s více než jedním promile je trestným činem. A na ministerstvu, kde se řeší, jak Sochorovu kauzičku ututlat, se pak bude možná pít v pracovní době o fous míň. Jestli to ministr dovolí.
Kdo je tady idiot?
Šéf pražských Pirátů Jakub Michálek zvažuje, že bude u soudu po Pavlu Bémovi požadovat finanční satisfakci za to, že jej v novinách označil za idiota, což je dle exprimátora diagnóza, nikoli nadávka.
Idiotem nazval Michálka proto, že poukázal na to, že magistrát ztratil exprimátorovo majetkové přiznání, a dovolil si zapochybovat, zda si Bém našetřil na svoje himálajská dobrodružství v době svého primátorování. Exprimátor povoláním psychiatr pirátskému „cápkovi“ kromě toho, že je retard, ozřejmil, že dokumenty měly být skartovány. Pokud by měl být Michálek skutečně idiot s IQ pod 35 (psychiatrická diagnóza), pak je to s naším školstvím na pováženou - i v takovém stavu lze patrně souběžně vystudovat práva a matfyz. A idioti budou asi i archiváři.
Státní oblastní archiv totiž za ztrátu dokumentů udělil pražskému magistrátu minulý týden stotisícovou pokutu. Nebo je spíš na diagnózu někdo jiný?


description: Německý chemický a farmaceutický koncern Bayer se dohodl na převzetí americké biotechnologické společnosti Monsanto. Německá společnost dnes uvedla, že v transakci, která bude největším hotovostním převzetím firmy v historii, zaplatí za světovou jedničku na trhu osiv zhruba 66 miliard dolarů (1,6 bilionu korun).

title: Kolos je na světě. Bayer koupil Monsanto za 1,6 bilionu


description: Zahraniční dluh České republiky vzrostl ve druhém čtvrtletí o 132,8 miliardy na 3,353 bilionu korun. Meziročně byl vyšší o 381,7 miliard korun.

title: Zahraniční dluh vzrostl u všech sektorů, celkem o 133 miliard


description: Na potřebě omezit nebo zastavit nelegální migraci do Evropské unie se podle německé kancléřky Angely Merkelové shodli na neformálním jednání v Bratislavě státníci 27 zemí EU.

title: Merkelová po summitu: Omezení migrace je společný cíl


description: Důkazy o nezákonném jednání státního zastupitelství leží bez dalšího od 1. září 2016 v insolvenčním rejstříku. Pro podání pozdní námitky podjatosti soudce Miroslava Veselého v insolvenčním řízení použilo státní zastupitelství v rozporu se zákonem odposlechy z trestního řízení a policii navíc nařídilo dodatečně zpracovat zprávu o důkazech proti Veselému, přestože soudce nebyl a není trestně stíhán. Za Pavla Zemana za to trest nepřijde, říká Zdeněk Koudelka.

title: Státní zastupitelství se vůči soudci Veselému dopustilo nezákonného a možného kriminálního jednání

maintext:
Námitku podjatosti soudce Krajského soudu v Českých Budějovicích Miroslava Veselého v insolvenčním řízení ve věci Via Chem Group a.s. odmítl dne 30. srpna 2016 usnesením Vrchní soud v Praze. Z usnesení Vrchního soudu v Praze, které popisuje vývoj v dané věci, vyplývá, že státní zástupce se na poslední chvíli pokusil použít jako důkaz podjatosti soudce v civilní věci odposlechy z trestní věci, přestože takovou praxi zákon nedovoluje. Plné znění usnesení je řádně uloženo v insolvenčním rejstříku.
Podle usnesení Vrchního soudu v Praze státní zastupitelství namítlo podjatost v březnu 2016 až dva roky poté, co v únoru 2014 vstoupilo do předmětného insolvenčního řízení a poté co už soudce Miroslava Veselého policie déle než rok odposlouchávala, o čemž soudce věděl. Soudce nebyl z ničeho obviněn. Účastník řízení může podat námitku nejpozději 15 dní poté, co se o skutečnostech dozvěděl. Opožděnou námitku musí podle občanského soudního řádu soud odmítnout.
O případu soudců v insolventním řízení s Via Chem a.s. čtěte zde.
Soud: Státní zastupitelství dalo námitku bez důkazů
Z usnesení rovněž vyplývá, že státní zastupitelství, když prošla lhůta pro podání námitky, přikázalo policejnímu orgánu, aby „vyhodnotil, zpracoval a předložil zprávu“ o důkazech svědčících proti soudci Miroslavu Veselému. Svá tvrzení, z nichž dovozuje Soudcovu podjatost, mohlo a mělo uplatnit nejpozději v únoru 2016. SZ ke svým tvrzením – a nabízeným důkazům – využívá zejména obsah výpovědi Soudce slyšeného v Trestní věci jako svědka 16.2.2016. SZ si zjevně bylo vědomo opožděnosti námitky podjatosti, neboť jinak nemělo důvod vyzývat policejní orgán, aby vyhodnotil, následně zpracoval a předložil mu zprávu mimo jiné ohledně důkazů svědčících o podjatosti Soudce, které SZ nepochybně musely být známy,“ uvádí se v usnesení Vrchního soudu v Praze, jehož formulace v tomto bodě ve skutečnosti evokuje spíš důkazy na objednávku.
O tom, jakým způsobem konal státní zástupce, svědčí popis samotného podání námitky bez jakýchkoli důkazů proti Miroslavu Veselému: „SZ původně vzneslo námitku podjatosti Soudce podáním z 23.3.2016 doručeným insolvenčnímu soudu 24.3.2016 bez jakýchkoliv rozhodujících tvrzení, jež by zpochybňovalo nepodjatost Soudce a navržení důkazů, jež tato tvrzení měla prokázat. Teprve k výzvě nadřízeného soudu podáním z 22.6.2016 doručené nadřízenému soudu 23.6.2016 SZ doplnilo námitku podjatosti tvrzeními, jež jsou uvedena s návrhem důkazů k nim,“ uvádí se v usnesení Vrchního soudu v Praze.
A dodatečně doneslo odposlechy z jiné věci a jiné osoby
Jak vyplývá u usnesení, těmito dodatečně dodanými údajnými důkazy proti soudci Veselému však byly odposlechy v trestní věci týkající se nikoli Veselého, nýbrž obviněné osoby v souvislosti s předmětným insolvenčním řízením. Sám Miroslav Veselý nebyl a není pro žádný skutek trestně stíhán: „Jestliže platí, že uvedený důkaz lze použít jen v trestním řízení, v němž je vedeno trestní stíhání pro kvalitativně stejně závažné trestné činy, pak v civilním řízení (v rámci posouzení námitky podjatosti) takový důkaz provést nelze, měl –li by být proveden a využit proti osobě soudce, proti němž žádné trestní stíhání vedeno není. Soudce je zákonným soudcem v předmětném insolvenčním řízení určeným podle rozvrhu práce KSCB a odejmout účastníkům tohoto zákonného soudce cestou jeho vyloučení pro vztah k věci z důvodu uplatněných SZ by bylo možné jedině za předpokladu, že důkaz záznamem odposlechu by byl použitelný ve vztahu k němu z hlediska podmínek stanovených trestním řádem Tyto podmínky tu zjevně naplněny nejsou,“ uvedl k takovému postupu Vrchní soud v Praze.
NSS takové konání trestá, je-li podána kárná žaloba
O použití odposlechu v jiném trestním řízení nebo dokonce v netrestním řízení, už v minulosti rozhodoval Nejvyšší správní soud. NSS takové jednání v kárném řízení se státním zástupcem označil za porušení zákona o státním zastupitelství. „Kárný soud v této souvislosti musí uvést, že z ustanovení § 88 odst. 6 tr. ř. mj. vyplývá, že ,v jiné trestní věci´, než je ta, v níž byl odposlech a záznam telekomunikačního provozu proveden, lze záznam jako důkaz užít tehdy, pokud je i v této věci vedeno trestní stíhání pro trestný čin uvedený v § 88 odst. 1, nebo souhlasí-li s tím uživatel odposlouchávané stanice,“ zopakoval kárný senát Nejvyššího správního soudu kárně žalovanému státnímu zástupci v rozhodnutí z roku 2011, co obsahuje trestní řád.
Podle předmětného rozhodnutí použití odposlechu z trestního řízení proti osobě v jiném nebo dokonce netrestním řízení kromě zákona upravovalo svým stanoviskem 6/2006 Nejvyšší státní zastupitelství. NSZ ve stanovisku výslovně uvedlo: „Lze tu jen zdůraznit, což se právě týká odpovědnosti státních zástupců jako orgánů činných v trestním řízení za dodržení podmínek ochrany informací, které podléhají zvýšené ochraně v podobě státem stanovené či uznané povinnosti mlčenlivosti a které jim byly svěřeny výlučně pro účely trestního řízení, že musí být zajištěna jejich ochrana i z hlediska práva na soukromí. Což znamená, že poskytovat je smí jako orgány činné v trestním řízení nikoli na základě důvodnosti požadavku plynoucího z jejich důležitosti pro to či ono jiné než trestní řízení, ale jen na základě zákonné licence, tj. je-li to výslovně zákonem dovoleno. Nikoli proto, že to není zákonem výslovně zakázáno.“
Za Pavla Zemana se však zneužití moci nepostihuje
Na žádost o stanovisko k tomu, že státní zastupitelství použilo v námitce podjatosti soudce Miroslava Veselého odposlechy z trestní věci a na otázku, zda jde o důvod ke kárnému řízení s příslušným státním zástupcem a kdo by toto kárné řízení měl v tomto případě navrhnout, uvedl pro Českou justici někdejší náměstek nejvyšší státní zástupkyně a nynější advokát a akademik Zdeněk Koudelka: „Zákon jasně říká, že odposlechy podle trestního řádu lze užít jen pro trestní řízení, ne jiné věci. Pokud je státní zastupitelství užilo v insolvenčním řízení, jde o evidentní protizákonnost a státní zástupce, který tak učinil, by měl být za své protizákonné jednání postižen v kárném řízení. Možný je i trestní postih pro zneužití pravomoci úřední osoby. Nevěřím však, že za nejvyššího státního zástupce Pavla Zeman by bylo postiženo zneužívání moci státním zastupitelstvím.“
Zdroj: Česká justice


description: Finančníci v Londýně si užívají dost možná poslední chvíle na výsluní. Britská metropole je nadále největším finančním centrem na světě, v nejnovějším žebříčku Global Financial Centres Index (GFCI) těsně uhájila první příčku před New Yorkem. Brexitem však podle mnoha odborníků Londýn o vedoucí pozici přijde.

title: Londýn zůstává největším finančním centrem. Možná naposledy


description: Britský ministr zahraničí Boris Johnson doufá, že až Británie vystoupí z Evropské unie, podaří se jí s Tureckem uzavřít novou velkou dohodu o volném obchodu. Řekl to dnes po setkání se svým tureckým protějškem. Johnson se sejde také s tureckým prezidentem Recepem Tayyipem Erdoganem.

title: Johnson přijel do Turecka dojednat „obří dohodu“


description: Automobilka Škoda Auto plánuje, že do roku 2025 vstoupí na 18 nových trhů. Celkový počet zemí, kde má obchodní aktivity, by se tak zvýšil ze současných 102 na 120. O vstupu na severoamerický trh se rozhodne v polovině nebo na konci příštího roku. V Paříži to řekl předseda představenstva Bernhard Maier.

title: Velkolepé plány: Škoda chce vstoupit na 18 nových trhů

maintext:
„Severní Amerika představuje čtvrtinu celosvětového trhu, toto teritorium proto nemůžeme ignorovat. Čas nás ale nijak netlačí. V současnosti analyzujeme podmínky,“ uvedl Maier. Případnému vstupu do USA by podle něj musela předcházet důsledná příprava. Už příští rok by měla Škoda začít prodávat auta v Íránu, Jižní Koreji a Singapuru.
Expanze na nové trhy vychází ze strategie automobilky do roku 2025. Dalšími pilíři strategie je vstup do nových segmentů, zejména nejrychleji rostoucí kategorie sportovně-užitkových vozů (SUV), a také zavádění nových digitálních technologií. Škoda počítá s tím, že v roce 2019 přijde s prvním hybridním vozem, bezprostředně následovat by měl elektromobil.
Zhruba po roce 2020 by měla být Škoda připravena nabídnout vůz s vysoce automatizovaným řízením a po roce 2025 rovněž auto s plně autonomním řízením.
Škoda je jednou z nejstarších automobilek na světě, loni vyrobila přes jeden milion vozů. Provozuje tři výrobní závody v České republice, vyrábí v Číně, Rusku, na Slovensku a v Indii většinou prostřednictvím koncernových partnerství, dále na Ukrajině a v Kazachstánu ve spolupráci s místními partnery.
Dále čtěte:
Paříž 2016: Škoda Kodiaq se vejde pod 700 tisíc korun
Jourová: Ani opravená auta Volkswagenu nesplňují emise
Porazíme Teslu, tvrdí trojice bratrů z Rakouska


description: Do prvního čtyřiadvacetihodinového okruhového závodu v Česku zbývá přesně měsíc. Brněnský autodrom už zná detailní program a pořadatelé navíc slíbili, že se příští rok do Brna vrátí. I když oproti letošku v okleštěné verzi bez nejsilnějších automobilů.

title: První česká 24hodinovka: nepřístupné tréninky, okruhové kino a Enge na startu

maintext:
Stejně jako při loňském Epilogu se ani letos fanoušci nedostanou na Masarykův okruh v pátek 14. října, kdy jsou naplánované tréninky a kvalifikace. „Pro veřejnost bude přístupný pouze sobotní a nedělní program. Areál bude v sobotu otevřený od 9.00 na warm-up, závod startuje ve 12.00,“ vysvětluje Jiří Smetana, mluvčí autodromu. Páteční odpoledne, kdy se bude jezdit od 13.30 do 20.15, tak bude možné sledovat pouze v přímém přenosu na webu 24hseries.
U velkých světových vytrvalostních závodů funguje i velký doprovodný program. Sledovat čtyřiadvacet hodin v kuse závodní dráhu přece jen moc dobře nejde. V Brně se sice žádný koncert nebo taneční párty nechystá, ale několik možností, jak „zabít čas“, bude. „Doprovodný program soustředíme do prostoru nad boxy, tak aby se lidé mohli kromě zábavy přijít ohřát. V provozu bude naše okruhové kino, kde během celého závodu běží klipy a filmy s motoristickou a závodní tématikou,“ přibližuje Smetana. V plánu jsou i autogramiády pilotů a pro děti závody autíček.
Celovíkendová vstupenka na Epilog stojí 300 korun, k dispozici je i VIP verze za 2600 korun. Umožňuje jak vstup na startovní rošt, tak projížďku podél Masarykova okruhu během závodu.
I když se seznam přihlášených neustále mění, už teď je jasné, že se zúčastní několik českých týmů. Největší pozornost se upírá na loňské vítěze - stáj Scuderia Praha a jejich nový speciál Ferrari 488 GT3. Domácí fanoušci se pravděpodobně zaměří i na vůz s číslem 243 rakouského týmu True-Racing. Za volant jeho KTM X-BOW GT4 si totiž sedne i jeden z nejúspěšnějších českých jezdců historie Tomáš Enge.
Co ale může snížit atraktivitu dlouho očekávaného závodu patřícího od loňska do mezinárodní poháru 24H Series, je fakt, že pro zisk bodů do šampionátu bude rozhodující první dvanáctihodinovka. Započítávat se budou pozice při průjezdu cílovou čárou o sobotní půlnoci. Nehrozí tedy, že druhá polovina závodu pak bude jen takové dojíždění a týmy vlastně nebudou mít důvod pokračovat? „Vzhledem k tomu, že o titulech ve spoustě kategorií je už rozhodnuto a startovní listina je stejně našlapaná, nemyslím si, že by to mělo hrát roli. Série má v názvu 24H a jsem si jistý, že nikdo to nebude chtít zabalit po dvanácti hodinách,“ věří Smetana.
V minulých dnech navíc promotéři z firmy Creventic, která má mezinárodní šampionát 24H Series na starosti, zveřejnili kalendář na příští rok. Brno opět získalo poměrně neatraktivní podzimní termín, v roce 2017 by se na Masarykově okruhu čtyřiadvacetihodinovka měla jet od 6. do 8. října. Navíc půjde jen o edici pro cestovní vozy bez nejsilnějších GT speciálů. „Kalendář je předběžný, stále diskutujeme o termínu. Promotér by měl zájem o ,letnější´ termín, budeme se snažit najít nějaký kompromis, aby v Brně mohla 24H zůstat v prestižnějším formátu jako letos,“ doufá nicméně Jiří Smetana.
Dále čtěte:
Před 30 lety vyhrálo Le Mans, teď se Porsche 962 prohánělo v Mostě
Konec závodů v Mostě? Stovky lidí protestují proti hluku