description: Pardubičtí hokejisté, kteří v novém extraligovém ročníku dosud nebodovali, se ve třetím kole představí na ledě Olomouce. První buly bude vhozeno v 18 hodin.

title: Pardubice čekají urputní Hanáci: Každý puk bude důležitý

maintext:
Papírově by to měl být o poznání slabší soupeř než dvojice Třinec-Sparta, na kterou už Pardubice v úvodu nejvyšší soutěže narazily. Jejich obránce Ctirad Ovčačík však odmítá, že by s olomouckými „Kohouty“, jež vede někdejší kouč Dynama Zdeněk Venera, měla být jednodušší práce. „Neočekávám lehký zápas,“ prohlašuje 31letý bek, jenž se při nedělní porážce 2:3 se Spartou blýskl krásnou gólovou kličkou do forhendu.
„Olomouc se vyznačuje tím, že má strašně moc zblokovaných střel. Hraje urputný hokej, tam to bude boj, zase po celých šedesát minut. Každý puk bude důležitý,“ tuší hráč, který je v Pardubicích na hostování z Mladé Boleslavi zatím do konce září.
Vyhrát na stadionu Olomouce, jež naposledy loupila výsledkem 2:0 v Boleslavi, je však záhodno. Jak proto, aby se Dynamo zvedlo ze dna tabulky, tak pro vlastní povzbuzení. Vždyť pár dní po mači na Hané přijdou bitva s úřadujícími mistry z Liberce a derby v Hradci...
„Týmu by obrovsky pomohlo, kdyby v úterý urval vítězství,“ uvědomuje si i trenér Peter Draisaitl. Se sestavou, už tak poznamenanou několika absencemi, více hýbat nechce. „Chceme podržet tu současnou, ať má stabilitu. Nebudeme míchat složením jednotlivých řad jen proto, že jsme dvakrát prohráli,“ vysvětluje německý kouč Dynama.
Co mu dosud v herním projevu jeho celku vadilo? „Když opomeneme nějaké individuální věci, tak se nám zatím nedaří být tak produktivní, jak potřebujeme, například v přesilovkách,“ říká Draisaitl. „Zápasy však musíme hodnotit pečlivě a férově. Početní výhody nehrajeme špatně, tam je to o detailech. V pondělí jsme na toto téma měli delší sezení s hráči, abychom na tom zapracovali. Na úvod soutěže jsme dostali dva dobré soupeře; pozitivní poznatek je, že proti takovým týmům dokážeme hrát,“ dodává trenér Pardubic.


description: Hokejisté Finska zvládli lépe úvodní přípravný zápas před Světovým pohárem, když v Helsinkách udolali v severském derby Švédsko 3:2 v prodloužení. Finové otevřeli po polovině základní hrací doby skóre, poté prohrávali, ale stihli vyrovnat a nakonec rozhodl v čase 64:18 obránce Olli Määttä.

title: Finové v severském derby udolali v přípravě na Světový pohár Švédy

fasttext_language: cs


description: Hokejová reprezentace nasedla v pražské Ruzyni do leteckého speciálu a zmizela směrem Pittsburgh. Byť se tým sešel už před týdnem a má za sebou dva přípravné zápasy s Ruskem, teprve nyní si všichni mohou natvrdo uvědomit, že začíná pouť za Světovým pohárem.

title: Hokejisté odletěli. Za oceánem nás čeká úplně jiný hokej, ví Prospal

maintext:
V letadle se navíc poprvé sešel kompletní tým, v němž nechybí ani poslední hráč. Tím je útočník Roman Červenka, jenž ještě v sobotu odehrál zápas ve švýcarském Fribourgu, po němž nasedl do auta a pádil do Prahy.
I proto mu trenéři národního týmu dali volno na posledním rozbruslení, které se konalo v O2 aréně v neděli dopoledne. „Chtěli jsme mu dát trošku času, aby si odpočinul. Měl opravdu náročný program,“ řekl asistent kouče Václav Prospal, který rozhodně nechtěl prozradit, kde bude jeho místo v sestavě.
Kde bude hrát Červenka? Kdo bude jednička?
Původně se totiž počítalo, že Červenka nastoupí na levém křídle elitní formace po boku Jakuba Voráčka a Tomáše Plekance. Jenže tam v sobotní přípravě proti Rusku odehrál velice kvalitní utkání Milan Michálek a zamotal tak hlavnímu trenérovi Josefu Jandačovi hlavu. „Navíc se dobře ukázal i v čtvrtečním utkání v Petrohradu,“ poznamenal Prospal.
Tajemná zatím zůstává i otázka, kdo bude na Světovém poháru brankářskou jedničkou. Jak Mrázek, tak Neuvirth totiž předvedli dobré výkony. A ačkoli se zprvu zdálo, že větší šanci má prvně jmenovaný, všechno může být nakonec jinak. Napovědět může, kdo z této dvojice nastoupí ve středeční generálce proti severoamerickému výběru do 23 let.
„Každý z trenérského štábu má v hlavě, kdo by měl kde nastoupit, ale konečné rozhodnutí bude mít samozřejmě Pepa. Až přijde čas, tak se brankářskou jedničku dozvíte. A jestli to vědí samotní gólmani? Myslím, že to tuší,“ usmál se Prospal.
Pro něj i pro Jandače je pozitivní, že se v neděli dopoledne objevil na ledě Vladimír Sobotka (rozhovor čtěte ZDE), jenž si léčí poraněné rameno ze čtvrtečního duelu v Petrohradu. Trenéři věří, že bude schopný nastoupit už ve středu.
To český výběr čeká hodně těžký duel se skvělým výběrem mladíků do 23 let, ze kterého má Prospal osobně velký respekt.
„Považuju je za černé koně Světového poháru. Je tam spousta vynikajících hráčů, kteří už mají důležité role ve svých týmech v NHL. Bude to úplně jiný hokej v jiné rychlosti než proti Rusákům. Zatím jsou jejich výsledky v přípravě vynikající a já jsem zvědavý, jak se s nimi naši kluci poperou.“
Česko však v základní skupině čeká Kanada a Spojené státy, které za sebou mají dvojzápas, v němž každý uspěl na domácí půdě. Nejprve tým USA v Columbusu a poté favorizovaná Kanada v Ottawě.
K týmu se v Pittsburghu připojí špeh Fischer
Na obou duelech byl osobně přítomný český špeh Jiří Fischer, který už trenérům přednesl první poznatky. „Daleko podrobnější rozbor nás ale čeká až v Pittsburghu, kam za námi Jirka přiletí. Zatím bych to nechtěl na dálku hodnotit, ale co jsme slyšeli, tak se to hodně mydlilo a oba zápasy byly hodně ubojovaný,“ řekl Prospal.
Ubojované bylo i vítězství Česka v sobotním duelu s Ruskem, o to víc si ho hráči i trenéři váží. „Pro sebevědomí kluků bylo super, že dokázali výsledek otočit. Byl to velmi dobře odmakaný mač.“
Český tým má podle regulí turnaje v pondělí povinnou přestávku, takže hráči nebudou trénovat. To může být na druhou stranu dobré pro aklimatizaci, jelikož hráče čeká šestihodinový časový posun. Před středeční generálkou tak národní mužstvo čeká pouze jeden trénink.
„Aklimatizace je hrozně individuální, každý hráč se s tím vyrovnává jinak. Ale 95 procent kluků v kádru má tolik zkušeností s létáním a časovými posuny, že vědí, kdy se mají vyspat, aby se dokázali připravit na úterní trénink.“
Čeští hokejisté těsně porazili Rusy a vědí, že za mořem nebudou favority:


description: V přípravě budily jeho výkony rozpaky, i trenérům hokejové Plzně došla těsně před sezonou trpělivost a kanadskému útočníkovi Coltonu Yellow Hornovi naordinovali individuální trénink. Potřeboval dohnat fyzičku a v úvodních dvou extraligových zápasech na soupisce nebyl.

title: Plzeňský útočník Yellow Horn: Věřím, že mi to začne padat víc

maintext:
Už se zdálo, že tenhle přestup se moc nepovedl, byť Yellow Horn přicházel do Plzně ze Znojma s vizitkou nejužitečnějšího hráče EBEL ligy. Ale poslední dvě kola 29letému rodákovi z kanadské provincie Alberta vrátily dobrou náladu.
V domácím duelu proti Brnu si hned v prvním ostrém zápase za Plzeň připsal gól. Ten sice mnoho neřešil, porážku 3:6 neodvrátil. Ale „Žlutý roh“ přidal další hned v neděli ve Zlíně, kde otevřel skóre a tahle trefa už pomohla k výhře 2:1.
„Byl to náročný zápas. Poslední dva duely jsme prohráli a dostali laciné góly po vlastních chybách. Tohle vítězství je pro nás velká vzpruha,“ uvedl Yellow Horn.
Prosadil se hned v první třetině, kdy si u tyče počíhal na přihrávku Johnsona a zblízka zavěsil. „Měl jsem tam i pár dalších šancí, většinou z podobných pozic, trefil jsem i tyč. Škoda, že mi to tam spadlo jen jednou. Ale věřím, že mi to tam začne padat víc,“ prohlásil.
Především však Škoda po třech porážkách už nutně potřebovala bodovat, aby se nedostala do ještě truchlivější nálady. I proto vyrazila do Zlína už o den dřív, nechtěla nic podcenit. „Předtím jsme nedělali věci naplno, až dnes ano. Hráli jsme celých 60 minut a bylo to znát. Makali jsme na maximum, snažili jsme se hrát jednoduše a zbytečně nedržet puky. Ukázali jsme, že když plníme, co máme, tak můžeme vyhrávat,“ mínil útočník.
Už dnes ale čeká Plzeň další duel. V 18 hodin nastoupí na ledě mistrovského Liberce k dohrávce prvního kola. „Víme, že musíme navázat na výkon ve Zlíně a vybojovat další body,“ řekl Yellow Horn.


description: Už pár dní v hokejových arénách či chodbách hotelů slýcháte ty stejné věty. Že jména na soupisce ještě nic nevyhrála. Že se přece rozhoduje až na ledě. Že předpovědi jsou jen hrou novinářů, kterou hokejisté přehlížejí. Jakub Voráček je ale duší rocker. Vizáží trochu i pankáč, a tak se vyhne klišé a o temných prognózách reprezentace na Světovém poháru promluví jadrně.

title: Rocker, co se nebojí jadrných slov. Od Voráčka se ale čekají i góly

maintext:
„My tam jedeme udělat výsledek, postoupit ze skupiny a pak se stane cokoliv. Víme, co nás ve skupině čeká (Kanada, Tým Evropy a USA), ale všichni máme stejnou díru do pr...“
Nerozehraná Kanada
Není slušné bezprostřední výrok jakkoliv rozpitvávat, má jen značit, že v Torontu na ledě budou zkrátka stát taky jen lidi. Že mnozí Češi proti nim v NHL hrají často a přes veškerá jejich slavná jména je nepovažují za nadpozemské persony.
„Výhodou je, že jsou tu všichni namakaní z léta, s dobrou fyzičkou. Bude se hrát ve vysokém tempu. Věřím, že to by nám mohlo hrát do karet, protože je lepší dostat nerozehranou Kanadu než rozehranou. Že budou sem tam někomu odskakovat puky, by mohla být paradoxně naše výhoda,“ tvrdí Voráček.
Právě od 27letého snajpra se čekají góly. Bude mít místo v první formaci, vedle sebe centra s defenzivními úkoly Plekance, vlevo k nim chce kouč Jandač příští týden ještě připojit Červenku. Spoléhá na něj trenér i generální manažer Martin Ručinský.
„Jakub bude stěžejní hráč, ve svém klubu je hvězda. Loni měl třeba pomalejší sezonu, ale předtím hrál vynikající hokej. Dneska už je to vyspělý hráč. Očekávám, že bude připravený fyzicky a psychicky, protože mužstvo na něm bude stát,“ uvedl Ručinský.
Voráček před zodpovědností nekličkuje. Zvykl si na pozornost. Ve Philadelphii mu začíná platit osmiletý kontrakt na 66 milionů dolarů. V národním týmu i NHL jsou před ním klíčové sezony, které z něj definitivně udělají buď nezapomenutelnou hvězdu, či jen pohasínající kometu. „Ale i mladí kluci z NHL mají něco odehráno. A vědí, o čem ten hokej tam je,“ říká o národním týmu.
A o čem tedy hokej je? „O pěti lidech vepředu a pěti lidech vzadu. Je to vidět i v NHL. Góly moc nepadají, protože se všichni vracejí dozadu a místa moc není.“
Když hrál před rokem na mistrovství světa za reprezentaci naposledy, byl kapitánem. Teď jej Plekanec „degradoval“ do role asistenta. Když ale Voráček v pondělí po 16 měsících znovu vstoupil do O2 areny, kde se zmíněný šampionát odehrával, vzpomínal. „Vůně toho zimáku, člověku naběhne ‚husina‘ na těle... Vzpomínky mi zůstanou do konce života. Jsou to zážitky, na které se nezapomíná.“
Krosček, sekera a pak pivo
Nezapomíná se ani na to, že si tehdy v Praze střihl zápas proti Claudeu Girouxovi, svému „hokejovému“ dvojčeti z Philadelphie. Teď se jejich střet hned na úvod turnaje v Torontu zopakuje.
„Špičkování už samozřejmě nějaké bylo. Jsme výborní kamarádi, ale na ledě neznáme bratra a vždy, když proti sobě hrajeme, tak do sebe jdeme jako zarputilí psi. Když si vzpomenu na ten minulý zápas, tak já mu dal hned krosček, on mě švihnul zezadu do lýtek a pak jsme na sebe řvali na střídačce. Ale pak jsme si podali po zápase ruce, dali si pivo a bylo to dobré.“
Tehdy ho Voráček pil jako poražený. Jak to bude příští sobotu?


description: Do prvního přípravného zápasu před Světovým pohárem ve čtvrtek v Petrohradu proti Rusku nastoupí český tým s brankářem Petrem Mrázkem. V sobotu v domácí odvetě v Praze dostane šanci Michal Neuvirth.

title: Chytat proti Rusku bude ve čtvrtek Mrázek, v pražské odvetě Neuvirth

maintext:
„Stanovili jsme si strategii nasazování brankářů i vzhledem k dalšímu utkání v Pittsburgh (proti Výběru Severní Ameriky). To bych ale předbíhal. Nejbližší dvě utkání jsme rozdělili takto,“ řekl asistent trenéra Jiří Kalous novinářům po dnešním tréninku v O2 areně.
Čtyřiadvacetiletého Mrázka čeká druhý start v reprezentaci. Ale první plnohodnotný. Na mistrovství světa v roce 2012 totiž odchytal ve Stockholmu jen závěrečných deset minut v zápase základní skupiny proti Německu.
„Čeká mě něco nového. Zápasy na začátku sezony jsou vždy jiné a člověk se do toho musí dostat. Uvidíme, jaké to bude. Strašně se ale těším,“ řekl Mrázek. „Bude to trošku na jiném ledě, na širším kluzišti, takže to bude zajímavé,“ poukázal gólman Detroitu na to, že v Petrohradu se bude hrát na kluzišti s evropskými rozměry.


description: Poprvé od čtvrtečního zápasu v Petrohradu trénoval, ale zatím raději nepodstupoval osobní souboje. Hokejový reprezentant Vladimír Sobotka testoval zraněné rameno a řekl: "Zvykám si na bolest, kterou v něm pořád cítím."

title: Sobotka trénoval, ale cítí bolest. Jsem smolař na zranění, říká

maintext:
To nezní úplně pozitivně.
Uvidíme, jak se všechno bude vyvíjet. V pondělí máme den volna, což se mi hodí, protože budu mít čas se dát dohromady, abych byl schopný absolvovat úterní společný trénink a pak i středeční generálku s výběrem amerických mladíků.
Když vás v Petrohradu trefil Rus Zajcev, tak jste se těžko zvedal z ledu. Napadaly vás černé myšlenky?
Napadaly, zase hlavou něco proběhlo, ale snažím se na to nemyslet a jsem rád, že to dopadlo tak, jak to dopadlo. Hned po nárazu jsem mohl hýbat s rukou, takže jsem věděl, že tam snad nebude nic zlomenýho nebo natrženýho. Bolest navíc odeznívá, každým dnem se to zlepšuje, takže by tam neměl být problém.
Zatěžkávací zkouška bude, až podstoupíte souboj, viďte?
Přesně tak, prověří se to nějakým soubojem.
Při jaké činnosti vás rameno nejvíc limituje?
Nevím, já jsem zatím nechodil do soubojů. Trochu se bojím udělat nějaký větší pohyb, přece jenom je to pár dní, co se to stalo. Ještě jsem si na tu bolest nezvykl.
Čeká vás dlouhý let do Pittsburghu. Není to pro rameno komplikace?
Mám ho trošku zatuhlý, ale hodím na něj led a budu ho zkoušet ledovat i v letadle. Uvidíme, co to udělá a jak bude tělo reagovat. Věřím ale, že to bude dobrý.
Kvůli různým zraněním jste už v minulosti přišel o řadu reprezentačních akcí. Neříkáte si, že jste trošku smolař?
Já se o tomhle nechci bavit. Bohužel takový je hokej a já s tím nic nenadělám. Mám furt zranění a snažím se z toho vylízat.
Co jste říkal na sobotní zápas s Rusy v Praze?
Byl to krásný hokej, mně se to líbilo, kluci bruslili, bylo k vidění hodně soubojů, i nějaká rvačka tam byla, takže si myslím, že konec byl pro diváky super. Navíc s prodloužením a nájezdy. Myslím, že si to užili a kluci odvedli výborný výkon.
Dá se čekat od generálky s výběrem hráčů do 23 let, že to bude hodně důrazný hokej plný soubojů?
Určitě, myslím, že budou o hodně živější, bruslivější a nebudou tak moc kombinovat jako Rusáci. Taky budou o hodně víc střídat a budou mít větší tlak do brány, takže na to se musíme připravit.


description: Češi mají špatné obránce, kteří nemají na Světovém poháru šanci. Tak by se dal shrnout pohled zámoří. Je to opravdu tak zlé? A proč český hokej zaspal a nevychovává moderní beky, kteří by byli schopní udržet krok se současnou NHL, v níž se hraje na hraně lidských možností?

title: Tvrdý názor ze zámoří: česká obrana je k smíchu. Něco na tom bude, ví Michálek

maintext:
Zbyněk Michálek, jeden z nejzkušenějších obránců ve výběru trenéra Josefa Jandače, má odvahu nazývat věci pravými jmény. A začíná rovnou u sebe: „Už nestíhám, hokej v NHL je strašně náročný a já si uvědomuju, že tohle už moc sezon nevydržím.“
Souhlasíte s tím, že má Česko největší slabinu právě v obraně?
Něco na tom určitě bude. Teď je taková doba, že obránci nejsou. Je to bolest českého hokeje. Nemáme hráče, kteří by hráli v elitní formaci 25 minut za zápas a chodili na první přesilovku a oslabení. Takového kompletního obránce nemáme. Už dávno je pryč doba, kdy hrál Tomáš Kaberle nebo Jarda Špaček, kteří měli v NHL vůdčí role. Bohužel, tohle je realita českého hokeje a musíme si s tím nějak poradit.
„Nemáme beka, který by hrál v NHL 25 minut za zápas a chodil na první přesilovku i oslabení. Už dávno je pryč doba Tomáše Kaberleho a Jardy Špačka, kteří měli za mořem vůdčí role.“
Je to jenom shoda náhod, že se čeští beci nemůžou rovnat těm špičkovým? Nebo je za tím nějaká koncepční chyba?
Náhoda to asi nebude. Kdyby to byla náhoda, tak by se pár špičkových hráčů muselo objevit. Jenže v NHL není nikdo, je tam velká mezera. Sice existuje pár nadějných kluků do budoucna, ale ještě dlouho nebudeme mít v NHL ofenzivního beka, který by rozdával puky od modré. To tam prostě chybí.
Není to tím, že se hokej začal rapidně vyvíjet a Česko se tomu trendu dostatečně nepřizpůsobilo? Vždyť hokej v NHL je úplně jiný než před pěti lety...
To určitě, to poznám sám na sobě. Nechci hodnotit, jak se v Česku vychovávají děti, protože jsem dlouho mimo republiku. Vím, že se tomu hodně lidí věnuje a chce to zlepšit. Co vím, tak v Americe dávají mladým klukům spoustu možností. Mají hrozně individuálních tréninků na dovednosti s pukem a na bruslení. To nám asi ujel vlak, to jsme podcenili a zaspali. Dnešní hokej v NHL je hlavně o bruslení. Když neumíte bruslit, tak tam nemůžete hrát. Prostě nestíháte, jste všude o krok pozadu, budete vylučovaný. Musíte dělat všechno v plné rychlosti, musíte se rozhodovat během vteřiny, tam to frčí nahoru, dolů. S tímhle máme největší problémy.
„Dnešní hokej je hlavně o bruslení. Když neumíte bruslit, v NHL se neprosadíte. Prostě nestíháte, jste všude o krok pozadu a budete vylučovaní. Musíte všechno dělat v plné rychlosti, musíte se rozhodnout během pár vteřin. Tam to frčí nahoru, dolů.“
Jak moc bylo pro vás osobně těžké se tomu trendu přizpůsobit?
Těžký je to dost a rok od roku je to pro mě těžší a těžší. Hokej v NHL se hrozně změnil, teď je to jenom o rychlosti. Nejlepší léta už mám za sebou. Moje tělo je dost obouchaný, mám toho dost za sebou a v mojich letech není jednoduché to zvládat rychlostně. Dělám všechno pro to, abych se tam udržel a měl tam práci. Jdu sezonu od sezony a doufám, že v NHL vydržím ještě rok nebo dva. Konkurence je neskutečná, protože tam přijde osmnáctiletý kluk, který vypadá jako by mu bylo pětadvacet: je nabouchaný, silný i psychicky vyspělý, protože si věří. Když jsem do NHL přišel v osmnácti, měl jsem padesát kilo i s postelí a držel hubu, nic jsem si nedovolil říct. Dneska přijdou suverénně s tím, že budou rovnou vůdčí osobností týmu. S takovou mentalitou tam jdou a musím uznat, že na to mají i hokejově.
Dá se hokej vůbec posouvat dál, když se zdá, že se dostal na hranici lidských možností?
No právě, já si to taky myslím. Já když vidím, jak ti kluci trénujou... Oni dřou dvanáct měsíců v roce, nemají vůbec žádnou přestávku, musí tomu hrozně moc obětovat a je to náročné i časově a finančně. Na druhou stranu vidím, že jiná cesta v dnešní době asi není. Zvlášť v Americe, kde mají kluci od dvanácti třinácti let osobního kouče na všechno: kondičního v posilovně, dalšího na bruslení, jiného na techniku hole a na výživu. Kdo se bude chtít prosadit, tak to bude muset takhle mít. Osobně si myslím, že to pro ty kluky není moc dobrý, protože jejich kariéra nebude tak dlouhá. Tohle tělo může vydržet do třiceti a pak bude konec. To se nedá.
Přizpůsobujete se i vy a berete si osobního trenéry?
Já už jsem taková stará škola a jedu podle svého zajetého systému. Mám svůj program na léto a pak někdy v srpnu začnu na ledě. V Arizoně jsme ale měli ženskou na techniku bruslení, tak jsem se nějaké detaily zkoušel naučit. Ale abych úplně kompletně změnil svoje bruslení, to v mém věku nejde. To mi říkala i ona.
Ani na výbušnost a rychlost se nezaměřujete i vzhledem k tomu, že na tomhle člověk ve vyšším věku potřebuje pracovat?
Je to jenom o bruslení. Dělám všechno, co můžu, ale sám cítím, že to není takové, jako když mi bylo šestadvacet sedmadvacet. Hlavně zranění a styl hry, který předvádím, na mě mají nějaký dopad. Už cítím, že se kariéra blíží ke konci. Ať chci, nebo ne, tak toho přede mnou moc není. Hokej je dnes tak náročný, že se to dá těžko vydržet. Obdivuju třeba Jardu Jágra nebo u nás Shane Doana, kteří hrajou i po čtyřicítce. To už se bude málokdy vidět, protože nároky na tělo jsou obrovské. Navíc můj styl je takový, že do toho musím jít na sto procent po hlavě, blokovat střely a tak. Vybojoval jsem si místo v NHL z ničeho a hrozně si toho vážím. Ale tělo dostalo tak zabrat, že toho má plné zuby.
Musíte víc odpočívat?
Právě že si to nemůžu dovolit, protože pak je to jenom horší. Takže jsem hned po sezoně šel hned trénoval. Držím plán už pět šest let, akorát jsem se zaměřil na bruslení.
Na Světovém poháru to bude rychlostně hukot. Má z toho člověk obavy, nebo musí hrát chytře, aby nepropadal? Jak se s tím vyrovnat?
Já už to hraju na zkušenosti. Na to dost spoléhám. Bude náročný nastoupit na začátku sezony do zápasů, ve kterých se pojede na krev od začátku do konce. Bude to jako v play-off. Nebude to jednoduché a pro mě zvlášť ne. Budu se muset dobře připravit a budu do toho muset dát všechno. Bude těžké to stíhat, protože nás čeká zběsilé tempo. Budeme mít co dělat.


description: Neproslavil se jen lámaným anglicko-česko-ruským rozhovorem, ale i titulem. Hokejový brankář Marek Pinc se vrátil do Litvínova a Mostu coby britský šampion v dresu Sheffield Steelers. „Můj rozhovor měl úspěch na YouTube, ale jako legraci ho brali hlavně tady v Čechách. Tam to pro ně bylo super interview,“ křenil se Pinc.

title: Hokejový brankář Pinc táhl i bavil Sheffield: Lidi charašo

maintext:
Překládal mu spoluhráč a gólman mimo jiné vykládal: „Thank you very much, sivodňa byl super game. And lidi charašo atmosféra.“ Video má bezmála sedmdesát tisíc zhlédnutí. „Rozhovor jsem dělal, když jsem tam byl asi týden. Anglicky jsem se teprve učil, za půlrok jsem se už domluvil.“
Loňskou sezonu přitom Pinc odstartoval v kazašském Bejbarysu Atyrau. „Jenže to nebylo pro mě. Trenér byl trošku blázen, tak jsem to zabalil,“ nechtěl se Pinc stresovat. „Pořád nás kontroloval na pokoji, furt jsme jezdili autobusem na snídaně, obědy, večeře. Vůbec jsme neměli čas pro sebe.“
Po deseti zápasech dal Kazachstánu sbohem. Vybíral ze dvou nabídek. „Agent mi volal, že můžu jít buď do Minsku za Kubou Černým, nebo do Sheffieldu. Vybral jsem si Anglii a hodně mě to tam překvapilo. V soutěži nastupuje hodně hráčů z farem NHL, pár kluků v ní dokonce působilo. Anglická liga je dobrá, chodilo i dost lidí, zázemí super.“
O sheffieldských Ocelářích to platilo obzvlášť. „My měli asi nejkrásnější halu v Anglii, taková trošku menší O2 arena,“ připodobnil ji k české chloubě. „Atmosféra parádní, chodilo pořád osm devět tisíc lidí.“
Kochali se hokejem? Je jiný než v české extralize. „Hraje se tam kanadský styl, hodně se to řezalo, hodně se šlo to brány. Trošku jiné než v Evropě, fakt mě to překvapilo,“ doznal Pinc. Překvapilo, ale nevykolejilo. I v 37 letech slavil titul. „Mám třetí za sebou. Chytal jsem pořád,“ dočkal se zlatého hattricku; dva předtím získal v kazašském Pavlodaru.
V Sheffieldu navštěvoval fotbalového reprezentanta Daniela Pudila. „On je můj kamarád, naše rodiny spolu strávily Vánoce i silvestra. Když jsem měl čas, zašel jsem na fotbal. Hráli o postup do Premier Le ague, chodilo třicet tisíc lidí.“ S Pudilem se zná už dekádu, když oba působili v Liberci. „Říkali jsme si, že je neuvěřitelné potkat se zase, a navíc v Anglii.“


description: Když vyšlo najevo, že z nominace na Světový pohár vypadl hokejista David Krejčí, řada fanoušků se divila, proč národní tým neposílil Jiří Hudler, nýbrž Roman Červenka. Reprezentační manažer Martin Ručinský však říká: "Jirkovi jsem volal, ale nereagoval. A pak jsem se od jeho agenta dozvěděl, že do Toronta jet nechce."

title: Ručinský: Hudlerovi jsem volal, ale nereagoval. Prý nechce jet

maintext:
Hudler chyběl v úvodní nominaci, řada se na něj nedostala ani při té dodatečné. To byla pro spoustu fanoušků nepochopitelná zpráva, protože v NHL patří k lepším českým útočníkům.
Trenér Josef Jandač a jeho kolegové vše vysvětlovali tím, že Hudler je hráč, který patří do prvních dvou formací. „A jelikož se do nich nevešel, nemělo cenu ho nominovat,“ říkali.
Poté, co tým kvůli zraněním nemohli posílit David Krejčí a Tomáš Hertl, se však situace změnila a Ručinský zkoušel Hudlera oslovit.
S jakým výsledkem?
Měli jsme o Jirku zájem a rozhodli se ho oslovit. Volal jsem mu už v pátek, ale nedovolal jsem se. Napsal jsem mu tedy zprávu, na kterou také nereagoval. Pak jsem ho zkoušel ještě v sobotu s tím samým výsledkem. Nakonec jsem mluvil jsem s jeho agentem Petrem Svobodou, ale ten mi řekl, že Jirka jet nechce.
Zdůvodnil Hudler své rozhodnutí?
Ne, jen říkal, že se chce připravit na sezonu, což samozřejmě respektuju a chápu. Pro mě byla důležitá informace, že jet nechce. Tak jsme se pohnuli dál.
Cítíte z jeho rozhodnutí hořkost, když jste ho předtím přehlíželi?
Nevím, já jsem s ním nemluvil, takže za něj nemůžu nic říkat. Já to ani nějak neřeším. Jestli je to tak, nebo onak... Nic Jirkovi nezazlívám, chápu ho a respektuju jeho rozhodnutí. Přeju mu, aby se mu dařilo a měl výbornou sezonu v NHL.
Jak vnímáte ztráty Krejčího, Hertla a Gudase?
U Davida Krejčího jsem možná i tušil, že k tomu může dojít, protože je tři měsíce po operaci kyčle. Když jsem s ním průběžně mluvil, tak říkal, že se cítí dobře, ale že to musí zkusit na ledě v plné zátěži. V pátek jsem s ním mluvil a říkal, že nemůže jet. Bohužel cítil bolest při startech, obloucích a ostrém přešlapování. A bez toho to prostě nejde, navíc je pro Boston klíčovým hráčem. Zdraví je přednější.
Čekal jste, že nakonec nepojedete i Hertl?
U Tomáše přesně nevím, co se stalo. Mluvil jsem s fyzioterapeutem Pavlem Kolářem, který se o něj staral celé léto a ten říkal, že má operované koleno v pořádku a je připravený. I sám Tomáš mi tvrdil, že ho noha nijak neomezovala a trénoval naplno. Pak odletěl do San Jose na prohlídku, po níž jsem se od něj i generálního manažera dozvěděl, že klub nechce uvolnit. Že není stoprocentně uzdravený.
Se ztrátou Gudase jste asi nepočítali vůbec, že?
S Radko Gudasem jsem mluvil v sobotu a má bohužel vlasovou zlomeninu zápěstí. Tím pádem je mimo hru.
Jak moc se těmito ztrátami snižuje síla týmu a jeho šance na Světovém poháru?
Všichni tři jsou kvalitní hráči. David Krejčí byl pro nás klíčový hráč a centr první lajny, počítali jsme s ním na přesilovku i oslabení. To je velká ztráta. Tomáš Hertl byl hráč do prvních dvou lajn. Byli bychom strašně rádi, kdyby tady byl, ale nedá se nic dělat. To samé platí o Radku Gudasovi, což je kvalitní bek s dobrou střelou. Ti kluci nám budou chybět, ale zase je to šance pro ostatní. Nedá se nic dělat, nejsme sami, každý tým má nějaké problémy. Musíme se s tím poprat.


description: Na čtvrtý pokus hokejisté týmu Vítkovice Ridera v tomto ročníku extraligy získali tři body. V pátek porazili Hradec Králové 3:2. „Už jsme potřebovali vyhrát za plný počet bodů,“ ulevil si vítkovický brankář Patrik Bartošák. „Určitě zase v kabině stoupne nějaké sebevědomí. Je to super před nedělním zápasem v Brně. Všechny nás to nakopne.“

title: Čekání na tři body končí. Vítkovické nakopl proti Hradci gól v oslabení

maintext:
Klíčový byl Szturcův gól v oslabení na 2:2. To běžela 37. minuta. „Od té doby jsme zápas jednoznačně kontrolovali,“ prohlásil Patrik Bartošák.
Szturc si najel před ležícího brankáře Kacetla a poslal puk k levé tyči. „Jeden z obránců tam po mně skočil, ale ustál jsem to a byl jsem sám před brankou, gólman ležel, obránce taky, takže jsem puk potáhnul až do strany a přede mnou už byla prázdná branka,“ popsal svou trefu Roman Szturc.
Královéhradecký brankář Ondřej Kacetl druhou branku hostů označil za nešťastnou náhodu. „Ryan (Potulny) měl brusli na hranici brankoviště, a když jsem se přesouval, tak jsme o sebe škobrtli. Spadl jsem,“ podotkl Kacetl. „Tím gólem jsme se rozhodili a pak nám to vůbec nešlo. Přitom před tím jsme je přehrávali, měli jsme šance...“
Vítkovičtí strhli vedení na svou stranu během 137 vteřin, vítěznou trefu přidal ve 39. minutě střelou od modré čáry Klok. „Takovou dvouminutovku jsme potřebovali, našich hráčů byl najednou plný led,“ pochvaloval si vítkovický trenér Jakub Petr. „Celkově byl ale ten zápas hodně podobný těm předchozím doma se Spartou a Chomutovem.“
To Vítkovičtí vždy vyhráli první třetinu, jenže pak polevili. „I dneska přišla klasická druhá třetina a soupeř skóre otočil,“ řekl Petr.
„Ten gól v naší přesilovce nás musí mrzet. A navíc brzy na to přišel další protiúder,“ řekl hostující trenér Pavel Hynek. „Ve třetí třetině jsme se snažili vysunout forčekink. Střely, šance tam byly, ale domácí dobře bránili. A o větší tlak jsme se v závěru připravili čtyřminutovým vyloučením.“
To seděl na trestné lavici Červený, který vysokou holí zasáhl Baranku. Do toho byl sice vyloučený i domácí Zdráhal, ale hosté při hře bez brankáře neuspěli. „Sedm minut před koncem jsme byli pasivnější,“ uvedl Jakub Petr. „Odstupovali jsme do středního pásma, ale v obraně jsme to zvládli.“


description: Pokud chtějí čeští hokejisté pomýšlet na Světovém poháru o postupu do semifinále, musí dnes bezpodmínečně porazit výběr Evropy, který v úvodním zápase porazil 3:0 Američany. Zvládnou to Jandačovi hoši? Sledujte utkání v podrobné on-line reportáži.

title: Hokejisté hrají druhý zápas na Světovém poháru: Česko

maintext:
V české brance nastoupí poprvé od začátku Petr Mrázek, který nahradí Michala Neuvirtha. Není to však jediná změna v sestavě národního týmu: trenéři změnili složení všech čtyř formací. Nejen kvůli špatnému výkonu proti Kanadě, ale také kvůli zranění útočníka Radka Faksy.
Útoky by po debaklu 0:6 s favoritem turnaje měly vypadat takto: Voráček, Plekanec, Palát - Pastrňák, Hanzal, Michálek - Hemský, Sobotka, Červenka - Birner, Jaškin, Frolík.
A jak se připravit a co čekat od týmu Evropy, v jehož sestavě hraje šest Slováků? „Hrají organizovaně a disciplinovaně. Spoléhají na brejky, které jim vycházejí. Předpokládáme, že způsob hry nebudou měnit. Mají výborné hráče s dobrým bruslením a rychlý přechod do útoku. Na to si musíme dát pozor,“ říká reprezentační asistent Jiří Kalous.


description: Hokejová extraliga má dnes na programu dohrávku 1. kola mezi mistrovským Libercem a Plzní. Sledujte vývoj utkání v podrobné on-line reportáži na stránkách sport.idnes.cz

title: Extraligová dohrávka: mistrovský Liberec hraje s Plzní


description: Na všem se prý dá najít něco pozitivního, a tak i sobotní příděl 0:6 od hokejistů Kanady - po složitém pátrání - jedno má. Ta česká gólová nula zatím „uchránila“ Air Canada Centre v Torontu od zběsilých tónů skupiny Maxim Turbulenc, jejichž přezpívaný song z filmu Ať žijí duchové! tu má slavit branky Česka. Ale teď vážně.

title: Co ukázal kanár od Kanady: nestíhající obranu i chabé přesilovky

maintext:
Pátrat po čemkoliv pozitivním je před pondělním, druhým zápasem na Světovém poháru proti Týmu Evropy (21.00, ČT sport) ztrátou času, neboť cokoliv dobrého - snad vyjma gólmana - prostě v mači s Kanadou nebylo.
Byl to propadák, možná až směšný, ve kterém soupeř ukázal zdrcující sílu. I kouč Josef Jandač uznal: „Na ledě bylo jen jedno mužstvo a my zaostávali ve všem. Nedokázali jsme se ani naštvat.“
Ukázalo se, že můžete mít široký realizační tým, sledovat videa, připravovat se do detailů zleva zprava, jenže reálný obraz kanadského a českého hokeje je propastně odlišný.
Že drtivá většina hráčů Kanady je zvyklá na pozice lídrů, zatímco těm českým často v NHL patří podřadnější role.
„A proti Evropě to nebude o moc jednodušší, než to bylo s Kanadou. Jenže pokud chceme zůstat v turnaji, musíme něco uhrát,“ říká útočník Tomáš Plekanec.
Případná pondělní prohra znamená z 99,9 procenta konec už v základní skupině.
Co ukázal zápas s Kanadou o jednotlivých složkách týmu?
Brankář. Na Neuvirtha letělo 50 střel, což je druhý nejvyšší počet v historii Světových pohárů. Víc (56) jich vypálili jen Češi před 12 lety proti Německu. Neuvirth jich 44 chytil, měl i pár hvězdných zákroků, přesto trenéři uvažovali, jestli ho nevystřídají.
Když se jim dostalo ujištění, že se cítí dobře, nechali ho v brance. Otázkou je, zda by případné střídání nebylo impulzem. Zda by se tým neprobral z letargie.
„Kanaďané mi pořád stínili před bránou a v tom byl velký rozdíl. Price viděl skoro všechny puky, já tak polovinu. Dostat šest gólů je dost, přesto je to dobrá zkušenost, která mi pomůže dál v kariéře,“ řekl Michal Neuvirth. A přesně pojmenoval jeden ze zásadních rozdílů.
Michal Neuvirth v brance českého národního týmu zasahuje v utkání proti Rusku.
Ač si trenéři před turnajem chválili hru v předbrankovém prostoru, v sobotu se vytratila. Zato soupeř chodil do brankoviště, otravoval Neuvirtha, díky němuž dal i první gól. Stavěl před něj neprůhledný val. Působil hladověji, odhodlaněji. Češi byli bez chuti.
Příděl od Kanady si vynutí změnu v brance, proti Týmu Evropy trenéři nasadí Petra Mrázka.
VIDEO: Jakub Voráček komentuje kanára od Kanady Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Obrana. Tohle zámořským prognostikům vyšlo, když před turnajem tvrdili, že v defenzivě se skrývá největší česká rezerva vůči světu. Beci nestíhali, chybovali, kanadský forčekink je dostával pod tlak. Michal Kempný, jedna z opor a muž, kterého čeká debut v NHL, stvořil zásadní chybu při třetím gólu. „To byl hřebík do rakve,“ řekl Jandač. „Pak šly hlavy dolů.“
Tým selhal v pohybu. Nebruslil, pak obránci jen těžko mohli posílat kolmice na volné útočníky. Mnohdy se snažili zoufale zbavit puku, rezignovali na kreativitu.
„Chodili po nás a my se nedostali z třetiny. Pod tlakem jsme jen odpalovali puky od sebe. Házeli je po prknech ven, oni to zachytávali,“ přiznal bek Michal Jordán.
Bruslení je přitom základ dnešního hokeje. Bez něj nenapadáte, dáváte prostor soupeři v poklidu tvořit, působíte odevzdaně.
Útok. Hra začíná vhazováním a Češi - i přes zkušenosti Plekance či Hanzala - vyhráli jen zhruba každé třetí. To je málo. Potom těžko získávali puk a dostávali se do hry, naopak se hned museli bránit. Druhý gól padl právě po prohraném buly.
Český kapitán Tomáš Plekanec přepadává přes kanadského soupeře Vlasice.
A ještě přesilovky. Ač jich Češi měli víc než Kanada, byla to bída bez jediné šance. Žádný zámek, po kterém by soupeř alespoň lapal po dechu. Naopak Kanada využila dvě početní výhody ze tří! Právě v přesilovkách citelně chybí zraněný David Krejčí, jejich plánovaný mozek a dirigent. Stejně tak tým postrádá schopného ostřelovače.
VIDEO: Kanada v Torontu roznesla Česko 6:0. Jandač komentuje prohru Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Přece je tu jedno pozitivum. Tým na setkání hokejových hvězd ještě nekončí. Však i útočník Jakub Voráček říká: „Šli jsme do turnaje s tím, že ve skupině musíme vyhrát dva zápasy, a dva zápasy máme pořád ještě před sebou.“ Mají na to? Nebo je to jen chlácholení?


description: Pokud bude hrát hokejová reprezentace tak jako ve třetí třetině přípravného duelu s Ruskem, pak by se měly dostavit výsledky. O tom je přesvědčený kouč Josef Jandač. "V těch chvílích měla naše hra parametry, jaké jsme si představovali, takhle jsme měli hrát od začátku. Tam jsme se hodně zvedli," řekl trenér.

title: Jandač: Třetí třetina je příslibem. Takhle si to představujeme


description: Český hokejový útočník Jiří Tlustý se bude ucházet v přípravném kempu o smlouvu v Coloradu. Osmadvacetiletý kladenský odchovanec hrál v uplynulé sezoně v New Jersey, ale kvůli zranění odehrál jen 30 utkání. V lednu se podrobil operaci přetržených vazů v zápěstí a sezona pro něj skončila.

title: Útočník Tlustý míří v NHL na zkoušku do kempu Colorada

maintext:
Po konci roční smlouvy na 800 tisíc dolarů se stal nechráněným volným hráčem.
V dresu Devils si Tlustý připsal čtyři body za dvě branky a stejný počet asistencí. Kontrakt loni podepsal s New Jersey krátce před startem tréninkového kempu. Musel tehdy značně slevit oproti předešlé roční smlouvě na 2,95 milionu dolarů.
Pokud byl Tlustý uspěl, oblékl by v NHL dres pátého klubu. V roce 2006 jej draftovalo v prvním kole jako 13. v pořadí Toronto. V prosinci 2009 byl vyměněn do Caroliny, loni v únoru do Winnipegu a pak zamířil k Devils. Na kontě má v NHL celkem 446 zápasů a 177 bodů za 89 branek a 88 asistencí. V play off sehrál čtyři utkání a nebodoval.


description: Obránce Tomáš Kundrátek ze Slovanu Bratislava doplní tým českých hokejistů pro Světový pohár v Torontu místo zraněného Radko Gudase. Jméno náhradníka za útočníka Tomáše Hertla zatím nebylo zveřejněno.

title: Kundrátek nahradil zraněného Gudase, za Hertla by měl přijít Birner

maintext:
„Zatím to sice ještě nemáme oficiálně potvrzené, ale myslím, že by to během dnešního odpoledne mělo být písemně schválené jak přes NHL. Stejně tak bychom měli mít souhlas jeho klubu,“ řekl generální manažer národního týmu Martin Ručinský.
Kundrátek dnes hraje od půl třetí odpoledne zápas KHL v Bratislavě a po něm byl se měl ozvat a přijet. Komplikovanější je situace u Romana Červenky, jenž už v sobotu nahradil Davida Krejčího a jehož Fribourgh nechtěl pustit dříve než 11. září, tedy den před odletem do Pittsburghu, kde reprezentaci čeká generálka před Světovým pohárem proti severoamerickému výběru hráčů do 23 let.
Kdo nahradí Tomáše Hertla, to zatím Ručinský nechce prozradit. Jasné však však je, že to nebude hráč z NHL a podle dostupných informací by mělo jít o Michala Birnera. „Nemůžeme nic zveřejnit, protože ještě nemáme ústní souhlas klubu. Doufám, že to do nedělního večera stihneme vyřídit,“ poznamenal Ručinský.
Pochopitelně se nabízela varianta oslovit Jaromíra Jágra a Ručinský tuhle alternativu také vyzkoušel. Od slavného veterána však uslyšel stejnou odpověď jako při úvodní nominaci. „Mluvil jsem s ním asi před deseti dny, ta situace je stejná, normálně jsme bavili, jestli by to připadalo v úvahu a nic se nezměnilo. Má pořád ten samý názor.“
Připravujeme podrobnosti


description: Zase pyká za simulování, kvůli němuž měl v minulosti dokonce i zastavenou činnost. Mladoboleslavský útočník Petr Vampola dostal od disciplinární komise hokejové extraligy pokutu za filmování v úterním zápase v Brně.

title: Vampola dostal další trest za filmování, provinil se v Brně


description: Hokejisté Švédska zvítězili v dalším přípravném zápase před Světovýmn pohárem nad Finskem 6:3 a oplatili tak věčným rivalům porážku 2:3 v prodloužení z prvního vzájemného duelu. Hráči Tre kronor vedli ve 34. minutě už 3:0.

title: Hokejisté Švédska vrátili Finům v odvetě porážku i s úroky

maintext:
V dresu Tre kronor zářily první dvě útočné formace, jež se podělily o všechny branky. Nejlépe si po individuální stránce vedl útočník Patric Hörnqvist, autor dvou branek a dvou asistencí.
Finové byli sice těmi, komu se podařilo dostat puk do branky jako prvnímu, ale jejich trefu sudí neuznali kvůli hře vysokou holí. Švédsko mělo následně v rychlém sledu po sobě dvě početní výhody a Rask ve finském brankovišti se měl co ohánět. Ani on však na konci deváté minuty nestihl zachránit svůj tým při krátké přesilovce domácích pět na tři.
Úspěšný střelec Eriksson se během první třetiny dokázal prosadit ještě jednou a znovu v početní výhodě, když dostal kotouč opět mezi kruhy a zblízka ranou bez přípravy prostřelil Raska.
Už na 3:0 zvýšil ve 34. minutě Hörnqvist. Ke gólu mu však vydatně pomohl těsně před brankovištěm bránící Vatanen, který přihrávku švédského útočníka nechtěně usměrnil za Raskova záda. Finy však vrátil do hry velmi povedený závěr druhého dějství, v němž se dostali na dostřel jediného gólu zásluhou Ristolainena s Koivem.
Přetahovaná o důležitou další trefu ale vyšla domácím Švédům, když Bäckström v 52. minutě procedil puk za Raska ranou pod lapačku. O necelé tři minuty později se znovu trefil Hörnqvist. Haula sice ještě předčil v samostatném úniku gólmana Lundqvista, ale poslední slovo měl při závěrečné power play Finů, k níž sáhli už v polovině 58. minuty, Švéd Forsberg.


description: Po dvou úvodních prohrách hokejisté prvoligových Českých Budějovic zabrali. Vyhráli s Mostem a Kadaní. Bude jejich vítězná série pokračovat? Ve středu od 17.30 hodin přivítají v Budvar aréně Frýdek-Místek.

title: Budějovický mladík Rob: Musím si věřit, to je nejdůležitější

maintext:
Hokejisté budějovického Motoru mají nového lídra. Zatím zapomeňte na duo útočníků Straka – Nouza. Vedoucí muž bodování je o generaci mladší.
Za čtyři úvodní zápasy stihl dát tři góly a na další dva přesně nahrál. Klubovým statistikám vévodí 21letý útočník Luboš Rob.
„Zatím bych nic nepřeceňoval, vždyť jsme odehráli jen čtyři zápasy,“ říká skromně syn bývalého výborného útočníka Motoru Luboše Roba a vnuk ještě slavnějšího dědy Jaroslava Pouzara. „Jsem zase o rok starší a tím pádem zkušenější. Sebevědomí mi zvedla už dobrá příprava, proto mi začátek asi tak sedl. Mostu jsem dal dva góly, ale ten zápas se vydařil celé naší lajně,“ chválí Rob své spoluhráče Michala Chovana i Jakuba Babku.
„Pro moji hru je nejdůležitější to, že si musím věřit a letos si věřím hodně,“ podotýká hráč, který už v devíti přípravných utkáních nasbíral osm bodů za čtyři góly a čtyři asistence.
Zítra k nim přibude Nouza
Na zítřejší domácí zápas s nováčkem první ligy z Frýdku-Místku opět trenér Antonín Stavjaňa proháže pár jmen v sestavě.
„Zase tam máme nějaké změny. S Michalem Chovanem budeme hrát spolu, s ním se mi hraje skvěle. Technicky je na tom dobře a má i výborné hokejové myšlení. Teď k nám přibude Nouzík (Tomáš Nouza), který se zatím střelecky trápí, i když hrál jen dvě utkání. Tak snad naše formace dá zase nějaký gól,“ doufá Rob v další body do statistik.
I když se zatím Robovi vede na ledě dobře, sám ví, že se bude muset hodně snažit, aby si podobnou herní úroveň udržel i do dalších zápasů. „Z minulých sezon vím, že když se mi jeden zápas povedl, tak pak ty další nestály za nic. Proto bych chtěl, aby se moje výkony ustálily a já pokračoval v tomto duchu. Fyzicky se cítím dobře, takže tohle je spíš otázka psychiky,“ ví Rob.
„Teď si fakt věřím, už si víc na ledě dovolím, ale za dva týdny může být zase všechno jinak. Nechci teď hrát dva zápasy pěkný hokej a pak deset špatně. To se zejména tady v Budějovicích moc neodpouští,“ směje se aktuálně nejlepší střelec Motoru, který si váží toho, že mu trenéři důvěřují.
V sobotu jede Motor do Ústí
Kouči Budějovic mají velkou výhodu, že si mohou ze širokého kádru opravdu vybírat. Řada hokejistů se proto do základní sestavy ani nevejde a sleduje zápas z tribuny.
„Nad tím už vůbec nepřemýšlím. Kdybych ještě při zápase měl v hlavě to, že nahoře sedí další tři útočníci, tak se na zápas nemůžu naplno soustředit. Neříkám, že si chodím jen tak zahrát, ale hokejem se snažím až tolik nestresovat. U mě by to mělo velký vliv na hru,“ míní Luboš Rob.
Zítra nastoupí Budějovice doma od 17.30 hodin proti Frýdku-Místku, v sobotu pak Motor jede do Ústí nad Labem.


description: Zápasový návrat útočníka Vladimíra Sobotky se ještě odkládá. Hráč, který si před týdnem poranil rameno v přípravném duelu s Ruskem, totiž vynechá i středeční generálku před Světovým pohárem proti Výběru Severní Ameriky. Čtvrtá řada tak nastoupí ve složení Jaškin - Červenka - Birner.

title: Útočník Sobotka zmešká generálku před Světový pohárem. Návrat odložil

maintext:
Sobotka se už cítí lépe, v úterý zvládl hodinový trénink, po kterém tvrdil, že se až ve středu ráno rozhodne zda hrát. „Čekal jsem to dneska horší. Když jsem poprvé vystřelil, tak jsem se přestal tak trochu bát. Mám to nějaké naražené nebo něco, tak se toho bojím, ale já si myslím, že by to mělo odejít úplně,“ popisoval své trable Sobotka.
Přitom minulý čtvrtek bezprostředně po tvrdém souboji s Nikitou Zajcevem měl ohledně startu na Světovém poháru trudné myšlenky. „Honilo se mi hlavou, že jsem zase na tři měsíce skončil. Jsem rád, jak to dopadlo, že jsem vůbec tam, kde jsem.“
I přes lepšící se situaci stejně návrat na led raději odložil. Ve čtvrtém útoku se tak ve středu odpoledne zámořského času poprvé představí útočník Roman Červenka, který se k reprezentaci připojil až v neděli před odletem za Atlantik. Ostatní útoky budou ve stejném složení jako při sobotním utkání proti: Voráček, Plekanec, M. Michálek - Palát, Hanzal, Pastrňák - Hemský, Faksa, Frolík.
V obraně se budou točit tři páry beků, na tribuně zůstane Tomáš Kundrátek.
V brance se pak v prvních 30 minutách představí Michal Neuvirth, kterého ve druhé půlce vystřídá Petr Mrázek.
Zápas začíná v 21.30 středoevropského času. On-line nabízí sport.idnes.cz a vysílá ho živě ČT Sport.


description: Rok 1976 je v hokeji považován za přelomový, nový počátek. Uplynulo čtyřicet let od chvíle, kdy si kanadsko-američtí profesionálové z NHL pozvali „neznámé“ kolegy z Evropy. Tým Československa na Kanadském poháru udivil, tehdejší stříbro patří mezi největší úspěchy v dějinách.

title: Kde ležíte na mapě? Vyměníš si dres? Jak se vzpomíná na Kanadský pohár

maintext:
Pouzarovýma očima
„Bude to dobrá konfrontace, teď je turnaj otevřený pro všechny. Ale jak vymysleli ten evropský a kanadsko-americký tým. Nevím, co to vůbec je. Odpadlíci, kteří se jinam nedostali, si udělali tým. Roli hraje komerce... A Česko? Mužstvo nebude tak silné jako tenkrát v 76. roce. Všichni jsme byli doma, hráli jsme spolu iks let, mužstvo bylo sehrané. Máme sice profesionály z NHL, ale někteří se omluvili a třeba i Rusko má problém udělat z individualit tým.“


description: Po jeho zákrocích se v Air Canada Centre několikrát ozvalo mocné zahučení. Mísila se v něm úleva, údiv a uznání. Brankář Petr Mrázek se v utkání Česko - Evropa stal hrdinou několika okamžiků, ochraňoval naděje národního týmu na Světovém poháru. Přesto dostal tři góly a po zápase z něj čišel smutek.

title: Smutný hrdina Mrázek: Chyby rozhodují zápasy, v kabině bylo ticho

maintext:
Zdálo se, že umí soupeřům číst myšlenky. Než stihli vystřelit, on už měl na správném místě vytrčenou lapačku či nastavený beton.
Stal se třetí hvězdou partie. Zastavil 38 ran hráčů z Výběru Evropy. Jenže na výrazný krok k postupu to nestačilo.
Češi podlehli 2:3 po prodloužení a téměř jistě ze skupiny nepostoupí. Ani případná čtvrteční výhra nad USA je nejspíš nespasí.
„Věděli jsme, oč nám jde,“ řekl Mrázek. „Potřebovali jsme dva body, abychom měli slušnou šanci zůstat v turnaji. Teď už to není v našich rukou.“
Musel jste si na premiéru na Světovém poháru počkat o pár dní déle. Byl jste hodně natěšený?
Každý se na takové akci chce dostat na led. Je super, že jsem byl v bráně.
Co vám letělo hlavou při Kopitarově trestném střílení?
Snažil jsem vypadat co největší. Má dobrou střelu, donutil jsem ho jít do bekhendu a pak jsem si pohlídal prostor mezi nohama.
Zazářil jste i zákrokem proti Josimu. Jak se vám povedlo lapit jeho ránu?
Měl jsem kus štěstí. Přesouval jsem se s Hossovou nahrávkou, snažil se držet lapačku nahoře co nejdéle a on mi ji trefil.
Ovlivnilo vás při první obdržené brance, že jste ztratil hůl?
Spíš jsem Chárovu ránu moc neviděl. Šla přes dva hráče. Náhodně tam spadla. Kdo ví, jak by to dopadlo, kdybych hokejku měl. Ale na to se nehraje.
Co se stalo při druhém gólu, při němž vám kotouč jen brnknul o lapačku?
Trochu mi zaplaval, ztratil jsem ho z očí. Zkoušel jsem ho ještě zastavit ramenem. Bohužel.
Dokázal jste Zuccarellovu trefu rychle vymazat z hlavy, jak je vaším zvykem?
To se stává. Chyby rozhodují zápasy. Kdo chce chytat na nejvyšší úrovni, musí umět zapomenout. Naštěstí jsme vyrovnali. V prodloužení tři na tři jsou pak šance padesát na padesát. My jsme kliku neměli.
Do rozhodujícího úniku se utrhl Draisaitl. Co při zakončení udělal dobře?
Počkal si. Zůstal jsem stát, čekal jsem střelu. Chtěl jsem zavřít tyčky, jenže on to trefil dobře.
Jak to po utkání vypadalo v kabině? Převládal smutek, nebo vztek?
Porážky nikdo z nás nemá rád, ať je to v NHL, nebo na Světovém poháru. Chvíli bylo ticho. Ale musíme se zvednout a musíme jít dál. Zápasy s Amerikou bývají vyhecované, na čtvrtek se připravíme.


description: Za každou cenu se chtěli vyhnout špatnému startu sezony a zatím se jim to daří. Mizerný vstup hokejistů PSG Zlín z předešlých dvou let se nebude opakovat, na herně podařený rozjezd dalo razítko domácí vítězství 2:0 nad Vítkovicemi. Ve třech kolech nasbírali slušných šest bodů.

title: Možná nás žene strach z minulých sezon, říká zlínský gólman Kašík

maintext:
„Možná nás žene strach z minulých sezon a doufám, že tak budeme dál pokračovat,“ přeje si brankář Libor Kašík.
Výsledek úterního moravského derby vypadá těsně, ale jen opticky. Domácí soupeře na ledě převálcovali, a nebýt skvělého Bartošáka v bráně, odjeli by hosté s pořádným výpraskem.
Zlínští střelci ho překonali po kombinacích do prázdné brány. Puk do sítě zabíjeli Okál a Holík po skvostné přesilovkové souhře Kotvana s Bukartsem. Od 12. minuty někdejší brankář kádru Los Angeles Kings zavřel klec a až do konce držel domácí v napětí.
Precizně fungující obrana domácích ale vítkovické hráče nepouštěla do šancí, střely z dálky pochytal spolehlivý Kašík, který si připsal čtrnáctou nulu v extralize.
„Znovu smekám před kluky. Dnes by mohl chytat za Zlín kdokoliv. Hráli skvěle, poctivě a mám pro ně jenom slova chvály,“ poděkoval Kašík týmu.
Přesto se zapotil. Na vině je nezvyklá vlna zářijových tropických veder, která dopadá také na hokejisty.
„Na stadionech to není zatím ideální. Teploty jsou vysoké, je to jako chytat v sauně,“ podotkl Kašík, který čelil 21 střelám. „V závěrečné třetině jich na mě šlo jenom minimum,“ znovu velebil své spoluhráče.


description: Říkávalo se o něm, že je kometa z Komety. Zadák, jehož výkony raketově rostou. Poslední dny se však hokejový bek Michal Kempný, podobně jako když byl neznámý teenager, připravoval s juniorkou. „Ježiš, to muselo být snad v sedmnácti, když jsem přišel do Brna,“ vzpomíná 26letý Kempný.

title: Kempný shání před chicagskou misí obleky. Nechce odletět jako buran

maintext:
Jeho kariéra nezaznamenala strmý pád. Naopak. Už za pár dní se hodonínský rodák, jenž poslední sezonu strávil v ruském Omsku, vydá za největšími zážitky ve své krátké hokejové kariéře.
V neděli vyrazí Kempný do Prahy na sraz národního týmu před Světovým pohárem, v polovině září ho čeká prestižní turnaj v Torontu. Od Ontarijského jezera se následně přesune 800 kilometrů západně k tomu Michiganskému.
Na kempu slavných Chicago Blackhawks, se kterými na jaře český bek podepsal roční kontrakt, se pokusí prosadit do vysněné NHL.
„Začíná to na mě všechno doléhat, musím shánět různé věci, lítat po obchodech, kupovat obleky,“ povídá Kempný, jenž se s Chicagem seznamoval v červenci na týdenním pobytu.
„Viděl jsem kluky, v čem tam chodí. Musím taky trošku reprezentovat. Nechci tam odletět jako buran,“ usměje se reprezentační zadák. „Bavil jsem se i s Martinem Eratem, který mi doporučil, abych si koupil aspoň čtyři obleky.“
Zatímco čerstvá hvězdná posila Komety odehrála v NHL přes 900 duelů, Kempný se do zámoří dostal přes domácí ligu a Rusko. „Nevím, jestli jsem vzor, ale je vidět, že i přes naši extraligu vede cesta do světového hokeje,“ říká Kempný. „Doufám, že se prosadím i v té nejlepší lize. Teď to ještě říct nemůžu, ale udělám pro to maximum,“ slibuje.
Vousatý mladík už se dokázal vypracovat mezi klíčové reprezentační beky, zahrál si na letošním světovém šampionátu v Rusku.
Jeho jméno se také senzačně objevilo v úvodní šestnáctce vyvolených, kterou kouč Josef Jandač počátkem března nominoval na Světový pohár. „Abych pravdu řekl, začínám to trochu cítit,“ přiznává nyní Kempný. „Nervózní zatím nejsem, ale jak se to bude blížit, bude to asi jen horší.“
Přitom český výběr, který do turnaje vstoupí 18. září proti favorizovaným Kanaďanům, patří podle zámořských novinářů k největším outsiderům. „Když vidím ostatní soupisky, asi se dalo čekat, že to tak bude,“ říká smířlivě Kempný. „Ale ani my nemáme špatný tým. Můžeme překvapit.“
Bývalý bek Omsku přes léto zesílil, přibral tři kila, piloval střelbu, chystal se na užší kluziště.
A už na Světovém poháru, který se koná po dvanáctileté odmlce, se může předvést svému novému zaměstnavateli. „Chicago tam bude mít určitě svoje lidi a budou mě sledovat, ale tohle neřeším,“ říká.
I když si to nepřipouští, vlastně už v Torontu začne jeho mise do NHL. Do zářivé soutěže těch nejlepších. Do blyštivé společnosti, kde se nosí (většinou) honosné obleky. „Já je nosím nerad,“ oklepe se Kempný.
Ale když by si ho musel v říjnu obléct, určitě by mu to nevadilo.


description: Jako jediný český hokejista se Martin Ručinský zúčastnil posledních čtyř zámořských srazů hvězd – ať už se jmenovaly Kanadský, či Světový pohár. Jednou si zahrál za Československo, dvakrát za Česko, teď je pětačtyřicetiletý chlap generálním manažerem reprezentace.

title: Chci českému hokeji něco vrátit, říká Ručinský. Vzorem je mu Hlinka

maintext:
Vynikající útočník loni dotáhl rodný Litvínov k titulu a hrdě odkráčel do penze. Prožil typickou krizi, potýkal se s prázdnotou, z níž ho vyprostil nový úkol.
Rozhovor s generálním manažerem hokejové reprezentace Martinem Ručinským vyšel v Mladé Frontě v sobotu 17. září 2016.
V roli, kterou mu nabídl šéf svazu Tomáš Král, našel Ručinský zalíbení. A doufá, že v ní bude podobně úspěšný jako kdysi na ledě, třebaže se časy změnily.
Jak jste se v nové roli našel?
Je to úplně něco jiného, než když jsem hrál. Hlavně komunikuju s lidmi. Zatím mě to baví. Vrátil jsem se tímhle způsobem k hokeji, vídám se denně s klukama v kabině, na tréninku. Je příjemné být zpátky u ledu.
Zmírnil jste tak svůj stesk po hokeji, který obvykle trápí hráče po ukončení kariéry?
To je pravda. Strašně jsem se konce bál. Nevěděl jsem, co mě čeká. Snažil jsem se na něj připravit, ale když přišel, stejně mě to dostalo. Hokej mi chybí. Adrenalin ze zápasů. Ale nejvíc mi schází parta kluků.
Chlapské řeči, vtípky, které doma člověk neslyší?
Přesně, jak říkáte. Přijdete ráno do kabiny. Když se vám něco nedaří nebo máte špatnou náladu, kluci vás podpoří. V téhle soudržnosti jsem vyrůstal od pěti let. Pak se těžko zvyká na to, že ráno nemusím vstávat. Najednou je prázdno. Pro mě je výhoda, že jsem se aspoň částečně mohl vrátit.
Jak jste tu prázdnotu zkoušel zaplnit?
Šel jsem si zahrát golf nebo tenis, zacvičit si do posilovny. Dvakrát týdně jezdím do Letňan hrát hokej. Jenže už to není, co bývalo. Už nejsem součástí týmu. Najednou už necítím emoce po vítězství. Ale i ty pocity po porážce k tomu patří.
Martin Ručinský... ... a jeho Světové poháry 1991: Tehdy se akce nazývala Canada Cup. 20letý Ručinský hrál za Československo, jež po jeho smolné teči prohrálo s Finy 0:1. Pak mu Lindros zlomil klíční kost. Po turnaji opustil výpravu a zůstal v zámoří, ač měl smlouvu v Litvínově. 1996: Ostudný propadák. Čerství mistři světa posílení o Jágra, Holíka či Ručinského si troufali na velký výsledek, jenže podlehli Finsku 3:7, Švédsku 0:3 a Německu 1:7, takže nepostoupili do play-off. 2004: Nominaci sestavil kouč Hlinka, jenže krátce před turnajem zahynul. Pro Ručinského a spol. to byla krutá rána. Za Hlinku zaskočil Růžička, který mužstvo po chabém úvodu dovedl do semifinále. 2016: Kdysi báječné levé křídlo poprvé odletělo na velkou akci bez výstroje. Reprezentaci v Torontu řídí v obleku coby generální manažer. Pomáhal složit soupisku. Vzpomíná na předchozí turnaje a hledá v nich poučení pro současný tým.
Najde se něco, po čem se vám vůbec nestýská?
Po zraněních. Po chození k doktorům. Po rehabilitacích.
Na ledě nebo na kurtu se ve vás stále probouzí soutěživost?
Ale jo. V Letňanech se schází bývalí hokejisti. Výborný, Průcha, Nedvěd, Žemlička. Zápasy mají výbornou úroveň. Člověče, je to docela vyhecované. Poražený platí led, nikdo nechce prohrát. Ale profesionální hokej to nenahradí.
Jak se vám žije bez fanoušků?
Třeba v Litvínově jsem s nimi pořád v kontaktu. Šéfa fanklubu Honzu Ptáčka znám velice dobře. Zajdu za nimi, pozdravím je, vyhovím, když můžu. V mistrovské sezoně vytvořili neskutečnou atmosféru. Souznění mezi nimi a týmem bylo parádní.
Co pozornost médií?
Na téhle slávě jsem nikdy nelpěl. Ale snažil jsem se chovat jako profesionál. Kluky z novin znám dobře, nikdy jsem neměl problém. Už se nevídáme denně, ale občas si zavoláme.
Coby manažer nedáváte góly, ale ovlivňujete složení mužstva. Baví vás to?
Poslední slovo při rozhodování o hráčích měl vždycky hlavní trenér Pepa Jandač. Ale na naše názory se ptal, na soupisce jsme se podíleli všichni – asistenti, já, skaut Jirka Fischer. Já především musím zařídit, aby všechno klapalo. Aby kluci měli veškerý komfort a mohli se soustředit jenom na hokej. Snažím se využít svých hráčských zkušeností. Pamatuju si, co vyhovovalo nám.
Co přesně myslíte?
Vytvářím podmínky, aby se v nároďáku cítili dobře. Aby všechno bylo připravené a časově do sebe zapadalo. Aby sem jezdili s radostí, ne z povinnosti. Ptám se, co jim sedí, co by si přáli. Pro mě vždycky byla reprezentace nejvíc a byl bych rád, kdyby to cítili podobně.
Není to pro vás pod úroveň, řešit praktické věci?
Vůbec ne. Rozhoduju třeba, kam a kdy poletíme, v kolik bude trénink. Ale zase nedělám úplnou administrativu.
Jako asistenta máte k ruce bývalého spoluhráče Milana Hniličku. Jaká je to pomoc?
Velká. Hnilda už toho má hodně v malíku, řeší všechno přes počítač. Funguje nám to báječně. Já dohlížím na chod celého mužstva.
Jaké největší patálie jste musel řešit? Jak nepříjemné bylo přijmout ztráty před turnajem?
To byla moje práce. Když jsme o někoho měli zájem, zařizoval jsem to já. Když jsme uzavřeli nominaci, všechny hráče jsem obvolal. Pogratuloval jsem jim. Pak bohužel přišly omluvenky, kluci byli zranění, tak jsme museli reagovat.
Jak to probíhalo?
Volal jsem například do Fribourgu kvůli Romanu Červenkovi. Shodou okolností tam dělá manažera chlap, se kterým jsem hrával – Christian Dubé. Hodně těch lidí osobně znám, proto se s nimi snáz domluvím. Po zranění Radka Gudase jsem komunikoval s Ronem Hextallem z Philadelphie, se kterým jsem se potkal v Quebec Nordiques. Probereme práci, ale pokecáme taky o soukromí, protože jsme se dlouho neviděli.
Útočník Jiří Hudler vám nevzal telefon, neodpověděl na zprávu. Udělal jste v jednání s ním chybu? Mrzelo vás to?
Já nevím. Mně vždycky zavolal Ivan Hlinka, zeptal se mě, jestli se mnou může počítat. Pokud jsem byl fit, říkal jsem: „Samozřejmě, velice rád.“ Dostal jsem instrukce, kdy je sraz, a tím to haslo. Nikdy se neřešilo, jestli se mnou předtím někdo mluvil, nebo ne.
Hudlerovo chování ale naznačuje, že je uražený.
Já mu jeho rozhodnutí nezazlívám. Má na ně právo. Nechystám se ho zavrhnout. Přeju mu, aby se mu dařilo v sezoně. Nevím, co se Jirkovi honí hlavou. Potřeboval jsem jenom vědět, jestli bude reprezentovat. Od agenta jsem se dozvěděl, že nemá zájem. A to mi stačilo. Vydali jsme se jiným směrem. Nikoho přemlouvat nebudu. Vzali jsme Michala Birnera, který byl nadšený.
Zmínil jste Hlinku. Zažil jste ho v několika rolích v klubu i reprezentaci, taky jako manažera. Jak vás ovlivnil?
Odmalička jsem ho v Litvínově sledoval. Viděl jsem, jak funguje, což ve mně zanechalo výraznou stopu. Ivan byl můj druhý táta, měli jsme neskutečný vztah. Líbil se mi jeho přístup. Hráče nepřemlouval. Radši vzal toho, kdo má chuť a nechá na ledě všechno. Tak to má být.
Sám jste ho však na Kanadském poháru 1991 naštval, když jste s Josefem Beránkem po turnaji zůstali v Kanadě a odmítli se vrátit do Litvínova.
No jo, prostě jsme s Pepou byli mladí a nedomýšleli následky. Chtěli jsme hrát NHL, nejlepší ligu na světě. To byl náš sen. Vztahy byly nějakou dobu narušené, ale během roku jsme je dali do pořádku.
Hráči za ním šli. Měli ho rádi. Chtěl byste s hokejisty vycházet podobně?
Ivan nás nikdy nesvazoval, neomezoval nás. Nezacházel s námi jako s podřízenými. Já jsem klukům hned první den říkal, že jsem rád, že dorazili. Jsou to dospělí chlapi, profesionálové. Vědí, kdy je čas na práci a kdy na zábavu. Asi se na to dívám podobně jako Ivan. Chceme utvořit dobrou partu, šířit výbornou náladu.
Co ještě hráčům vtloukáte do hlav?
Vzpomněl jsem si na poslední Světový pohár, před kterým Ivan tragicky zahynul. Hodně záleží na tom, jak budou hoši držet při sobě. Jak si budou fandit. Naše generace se nestarala o to, kdo chodí na přesilovku a kdo hraje jenom deset minut ve čtvrté lajně. Prostě jsme chtěli nechat na ledě duši pro nároďák.
To ale neplatilo v roce 1996, kdy Česko na Světovém poháru vyhořelo, že?
Ten turnaj pro nás znamenal zlom. Hráli jsme ho tak, jak se hrát nemá. Jako individuality. Každý se staral hlavně o sebe. Mysleli jsme si, že se nám nic nemůže stát. Dostali jsme strašně přes prsty a uvědomili jsme si, že musíme změnit přístup. V klubu každý bojuje o svůj chleba, ale v reprezentaci se všichni musí podřídit, což jsme si nastavili v hlavách. A potom jsme byli úspěšní.
Nemrzí vás, že jste dostal tuhle příležitost ve chvíli, kdy Česko nepatří do úplné špičky?
Tak to je. Z nejlepší čtyřky jsme vypadli. Když mě ale prezident Král oslovil, uvědomil jsem si, že jde o národní mužstvo. Bez něj bych to nikdy nedotáhl tak daleko. Chtěl bych českému hokeji něco vrátit. Přece nemůžu přijít a říct: „Kašlu na to, když nejsme nejlepší na světě a zlatá doba je pryč.“ Spíš se musíme zamyslet, proč jsme takhle dopadli. Proč jsme vyklidili pozice. Ale to není otázka úplně pro mě.
Přitom jste zavedli ryze profesionální přístup v přípravě na Světový pohár. Hráči si ho pochvalují. Aspoň na reprezentační úrovni se snažíte cosi změnit, ne?
Nechci kritizovat práci minulých trenérů. Každopádně je super, že se zapojili kluci, jako je Venca Prospal, Jarda Špaček nebo Jirka Fischer. Pepa Jandač s Jirkou Kalousem jsou workoholici. Celý ten štáb se připravoval půl roku, abychom si vytvořili co největší šanci na úspěch. Aby kluci věděli, co se po nich bude chtít. Aby měli co nejvíc informací.
Hlinka říkal, že hokej není věda. Nicméně postupně se v ni proměnil. Už nelze spoléhat na českou chytrost a dobrou partu. V taktice, skládání týmu a dalších aspektech přípravy velmoci pokročily do jiné sféry. Souhlasíte?
Máme jiné starosti než Kanada, která může postavit čtyři mužstva na podobné úrovni. Nám v NHL moc kluků nezůstalo, takže výběr nemáme tak těžký. Přesto jsme hodiny a hodiny debatovali o každém z nich. Máme čisté svědomí. Udělali jsme, co se dalo. Jirka Fischer má všechny hráče přečtené, rozebral je do posledního šroubku. Přinesl spoustu vědomostí.


description: S oblibou míří tam, kde to soupeře strašně štve - tak moc, až ztrácejí trpělivost. „Dostane se vám do hlavy, zadře se vám pod kůži,“ popisuje kanadský útočník Jonathan Toews. „A pak náhle přijde chvíle, že vedle sebe sedíte na střídačce a dobře se bavíte.“

title: Darebák a provokatér? Marchand vedle Crosbyho zazářil


description: Místo odpočívajícího Vladimíra Sobotky naskočil do prvního útoku české hokejové reprezentace Milan Michálek. Mohutný bojovník zastoupil šikovného kolegu velmi dobře. K výhře 2:1 po nájezdech pomohl bolestivou prací na brankovišti, dokonce se popral s ruským obráncem Alexejem Jemelinem.

title: Michálek se rval s ruským soupeřem. Můžeme hrát s kýmkoliv, řekl

maintext:
„Začalo to už v první třetině, jak někoho sestřelil ve středním pásmu. Naskočil tam, byl to faul na hlavu. Musíme mít k sobě respekt,“ zlobil se český útočník na Jemelina v rozhovoru s novináři po utkání. „Od té doby se to trochu rozhádalo, bylo tam hodně soubojů. Já jsem se taky neudržel. Příště se toho musíme vyvarovat,“ kál se Michálek.
Ruský soupeř vás něčím vyprovokoval?
Dal mi krosček do obličeje, trochu jsem se naštval a šel jsem do něj. Musím se na turnaji víc kontrolovat.
Ale poprat jste se pořádně nemohli, když vás nepustili čároví rozhodčí, že?Drželi nás oba dva, nevím proč. (úsměv)
Nebyl jste jediný, kdo se pustil do konfliktu. Je právě schopnost bojovat týmově největší zbraní českého týmu?
Přesně tak. Nemáme takové superstar jako ostatní týmy. Musíme držet pohromadě. Hráli jsme týmově. Byly tam zákroky na hraně a bojovali jsme jeden za druhého. Tak to má být. Zápas nám ukázal, že můžeme hrát s kýmkoliv.
Nezdálo se vám, že Rusové nehráli naplno?
To nevím. Podle mě oba týmy hrály naplno. Tady nikdo nic nevypustí.
Jak jste se cítil vy osobně? Z tribuny se zdálo, že jste první lajnu oživil aktivitou, rval jste se před brankou.
Snažil jsem se bruslit, pomáhat klukům (Voráčkovi s Plekancem) před brankou, aby tam někoho měli a měli víc místa v rozích. Jsou dost kreativní. Cítil jsem se dobře.
Ještě před ruským gólem jste měli hodně šancí. Bylo důležité, abyste zůstali trpěliví, je to tak?
Ano. Hráli jsme pořád naši hru, čekali jsme, až dáme gól. Padl v předposlední minutě. Jsme rádi, že jsme to neotevřeli a nedostali další gól.
Vyzkoušeli jste si prodloužení tři na tři. Bylo to jiné tady na širším ledě?
Bylo to podobné, pořád jde hlavně o bruslení. Když jedete třikrát nahoru dolů, tak toho máte dost. Jezdí se pak skoro samostatné nájezdy. Pro diváka je to výborné.
Co jste říkal na atmosféru v O 2 areně?
Myslím, že to bylo dobré. Diváci nám pomáhali, ke konci fandili výborně.
Jste rádi, že jste si nakonec přibalili na nedělní cestu do zámoří vítězství?
Pro sebevědomí byl sobotní zápas důležitý. A teď zpátky na malé hřiště. V Pittsburghu to bude úplně jiný hokej, ti mladí (výběr severoamerických hráčů do 23 let) tam budou lítat, čeká nás hodně těžký zápas. Připravíme se na to. Těšíme se na turnaj.
Co říkali čeští hokejisté po vítězství nad Ruskem (2:1 po nájezdech)


description: Otázky, které se týkají jeho věku, se snaží nevnímat. Ale je těžké se hokejisty Petera Puchera nezeptat. Vždyť letos se ve znojemské kabině posadil vedle 42letého útočníka Marek Györi – s jeho otcem Arpádem na konci 90. let válel Pucher v dresu Košic.

title: Čtrnáctá sezona Puchera ve Znojmě: Jestli začnu překážet, skončím

maintext:
Zatímco drtivá většina vrstevníků rodáka z Prešova už dávno ukončila aktivní kariéru, on dnes v 17.00 domácím duelem proti Salcburku zahajuje sezonu v mezinárodní EBEL, v níž budou Orli obhajovat stříbrné medaile.
„Když na spoluhráčích uvidím, že jim překážím, nebudu je trápit svou přítomností na ledě,“ praví legenda klubu, která znojemský dres obléká už čtrnáctou sezonu.
A na hokejový důchod nestárnoucí Pucher stále nemyslí.
Neštve vás, když se vás na to lidé ptají?
Už mám takový věk, ostatní chápu. Není to tak, že by mě to štvalo. Když ale poznám, že už hokeji nemám co dát, kluci se budou vedle mě trápit, nebudu nějak uměle hnát svoji hokejovou dlouhověkost. Ale zatím to tak, doufám, není. Hráči jsou snad se mnou spokojení, aspoň to tak cítím. I to mě žene dopředu, že nepatřím do starého železa.
„Těžko se můžeme s Jágrem porovnávat. V noci by mi ve Znojmě totiž asi nikdo nerozsvítil světla.“
Vaši bývalí souputníci už dávno skončili, ale vy každý den vstáváte na trénink, na zápas. Není to zvláštní?
Nějak jsem se nad tím nezamýšlel. Určitě ten život bude úplně jiný. Hodně jich zůstalo u hokeje, ale na hru mají spíš trenérský pohled. Nevím, co říct k téhle fázi života, ještě ji neznám, ale ve sportu to tak chodí. Někdo končí kvůli zranění, někdo má jiné životní plány. Uvidíme, k čemu se dopracuju já, zatím na to nemyslím. A moji kolegové? Možná mají lepší život, možná ne. Záleží na každém, jak s tím naloží.
Kousek za hranicemi, v rakouském Retzu, jste nedávno otevřel restauraci. Je gastronomie obor, kterému byste se chtěl v budoucnu věnovat?
Stará se o to hlavně manželka. Já nemám čas, abych se angažoval, když trénujeme, hrajeme a jezdíme. Udělal jsem to hlavně pro ni, je z branže. Občas se tam chodím najíst a chutná mi tam. Hospoda je pěkná, manželka zase chodí usměvavá domů, takže myslím, že to celkem jde, a doufám, že to tak bude pokračovat.
Troufl byste si tam vařit?
Jak jsem říkal, kuchyně je podle mě v restauraci skvělá, ale kdybych vařil já, úroveň bych hodně snížil. (směje se) Uvidíme, co budoucnost přinese, zatím se tím moc nezaobírám.
Co děláte, že ještě ve 42 letech můžete hrát hokej na nejvyšší úrovni?
Trénuju. (rozesměje se)
A trénuje jinak než například před deseti lety?
Snažím se trénovat zhruba stejně. Je dobré, že jsem s tím neměl nikdy problémy, i letos jsem toho odtrénoval celkem hodně. Sem tam si dám navíc, když cítím, že to tělo potřebuje. Nedělá mi problém jít do posilovny nebo na kolo a udělat něco pro sebe. Je to hodně o pocitu hráče. Někdo zase potřebuje víc regenerace a odpočinku. Je to o tom, jak se cítí.
Třeba Jaromír Jágr je známý tím, že trénuje po nocích. Vy máte nějakou podobnou specialitu?
Těžko se můžeme porovnávat. V noci by mi ve Znojmě totiž asi nikdo nerozsvítil světla. (směje se) Ale vážně, jsou nějaké věci, na které jsem zvyklý, ale nějaké extra speciality jako Jágr, který trénuje v noci, nemám. Jsem naopak rád, když jsem s někým na ledě, protože když jste sám, můžete s pukem třeba zkoušet střelbu na nějaké terče. Když je vás víc, dá se trénovat kombinace a podobně.
V předchozích sezonách jste upravoval jídelníček, víc si ohnul čepel. Letos chystáte nějakou novinku?
Ne, ne. (usměje se) Uvidíme, jak se rozběhne sezona a jak mi to půjde. Pokud to bude špatné, nějaký rituálek si vymyslím. S čepelí jsem spokojený, jídlo si upravuju podle potřeby, ale jinak to je vše.
Finálová repríza s posilou Pikantní vstup do EBEL dnes zažijí znojemští hokejisté. V 17.00 (vysílá O2 Sport) v repríze jarního finále vyzvou Salcburk. „Je to superfavorit soutěže,“ říká útočník Peter Pucher. Orli na soka, který jim zatarasil cestu k titulu, vyrukují i s novou akvizicí. Ve středu Znojmo posílil Tomáš Plíhal. 33letý útočník, jenž nasbíral více než 90 startů v NHL a má i finský titul, naposledy působil v Třinci. Ve Znojmě podepsal roční kontrakt s výstupní klauzulí.
Cítíte se po čtyřicítce víc rozlámaný?
Ani ne, je to o regeneraci a odpočinku. Třeba teď jsme měli těžké přípravné zápasy, hráli jsme Ligu mistrů, dlouhá cesta do Fribourgu, zápasy byly ve vysokém tempu. Celá příprava byla specifická, ale dalo se to zvládnout. Důležité je vědět, kdy si odpočinout a kdy trénovat, aby byl člověk na sezonu co nejlépe nachystaný a v pátek šel natěšený na zápas.
V EBEL se také hodně cestuje. Jak snášíte dlouhé hodiny v autobuse?
Máme výhodu, že jezdíme po dobrých cestách. V Rakousku jsou všude dálnice, žádné náročné terény, nemlátí to s vámi. Taky máme nový dobrý autobus, kluci si polehají do uličky, na sedadla. Samozřejmě že si člověk v autobuse extra neodpočine, ale místa máme dostatek.
Hodně zkušených hokejistů si v kabině libuje, že se ve společnosti mladších spoluhráčů necítí tak staře. Jak to máte vy?
Ano, sice je to zvláštní, ale když se pohybuji mezi mladými, nepřipadá mi, že mám tolik roků. Když mi to někdo připomene, snažím se na to nemyslet a chci se spíš mladým přizpůsobit. Kluků si moc vážím. Když potřebují poradit, pomůžu, nějaké zkušenosti mám. Potěší mě, když u nich vidím zájem, mám z toho dobrý pocit, že jim můžu něco předat a oni to využijí ve svůj prospěch.
Stalo se vám někdy, že jste nechápal, o čem se mladí v kabině baví?
Takhle. Chápu, o čem se baví, ale o tématech, která rozebírají, bych se nedokázal déle bavit. Mladší „chalani“ jsou trošku jinde, mají jiný pohled na život a na svět. I já jsem někde jinde. Ale vím, že když jsem byl mladý, témata jsem měl podobná a starší se na nás taky dívali jinak.
Brzy se může stát, že se v šatně potkáte s nejstarším synem Peterem. Jak se jemu hokejově vede?
Hraje za znojemskou juniorku v obraně. Také začínají sezonu, snaží se a maká. Jsem rád, že sportuje a je v kolektivu, uvidíme, jak se mu bude dařit dále. Má před sebou ještě rok nebo dva, snad se mu potom povede dostat do chlapského hokeje a zahrajeme si spolu.
Je to váš sen, co vás žene dopředu?
No, bylo by to krásné nejen pro mě, ale hlavně pro moji mámu. Ona je velký fanoušek hokeje. Měla dva syny, kteří ho hráli, a myslím, že v něm i něco dosáhli. Ale když by viděla hrát svého vnuka se synem, bylo by to pro ni nádherné. Vím, že by to neudělalo radost jenom mně a mámě, ale vlastně celé rodině. Nechci se ale o tom zatím moc bavit, je to ještě daleko. Záleží na synovi, jak se mu bude dařit, a na mně, jak dlouho budu hrát.


description: Dominik Svoboda, nebo Karel Vejmelka. Který z dvojice mladých gólmanů bude příští středu stát v brance Horácké Slavie při úvodním utkání nové sezony WSM Ligy? Na otázku v tuto chvíli zřejmě ještě nezná odpověď ani třebíčský trenér Martin Sobotka.

title: Brankářský rébus: kdo bude chytat za Třebíč?

maintext:
Podle průběhu přípravy to dlouho vypadalo, že jedničkou třebíčského brankoviště by se mohl stát Dominik Svoboda, který nastoupil do šesti z úvodních osmi zápasů. Jenže na generálku v Jihlavě dorazily bílé hvězdy s Karlem Vejmelkou, dalším třebíčským odchovancem, který je brankářem extraligové Komety Brno.
„Jsem rád, že přijel a že si to s námi vyzkoušel,“ konstatoval Sobotka. „Dorazil ale jen na dnešní zápas a od zítřka se zase budeme s panem Daňkem (Radomír Daněk, šéftrenér brankářů Komety Brno –pozn. red.) domlouvat, jak to s ním bude do budoucna.“
Právě ze spolupráce s Kometou chce Třebíč těžit. „Budu rád, když Karel bude opět moct přijet. Víme, že je to kvalitní gólman, který nám pomůže,“ podotkl Sobotka. „V přípravě ale jak Dominik Svoboda, tak Pavel Jekel ukázali svoji kvalitu. Je na ně spoleh. Takže kdyby Karel nemohl, jsou oba schopní do ligy naskočit,“ věří třebíčský kouč.


description: Hokejisté Liberce se v úterý poprvé v novém extraligovém ročníku představí domácím fanouškům. A hned to bude velký šlágr: repríza loňského finále.

title: Na ledě bude spousta emocí, tuší liberecký kouč Pešán před Spartou


description: Ve Philadelphii tráví společně hodně času, po tréninku hrají partie ve stolním tenise a v zápasech obvykle bruslí bok po boku v jednom útoku. Až však kanadský hokejista Claude Giroux vyjede v sobotu na led k prvnímu zápasu Světového poháru proti českému týmu, na klubové pouto s Jakubem Voráčkem okamžitě zapomene.

title: Šampionát v Praze byl parádní. Češi jsou šikovní, tvrdí Kanaďan Giroux

maintext:
Spíš než kamarádský dýchánek čekejte, že to bude hodně vyostřené. Stejně jako před rokem a půl na mistrovství světa v Praze, kde hrál Giroux za Kanadu proti Voráčkově Česku naposledy.
„Dobře si na to vzpomínám. Praha, květen 2015, parádní šampionát,“ vypráví Giroux v rozhovoru pro iDNES.cz. „Tehdy jsem byl docela vyhecovaný a párkrát jsme se tam slušně posekali.“
Ano, Voráček to zmiňoval, že jste po něm tenkrát dost šel...
Žaloval, že jo? No jo, to se nedivím. Aby se taky jednou neozval. Jako malej kluk.
Plánujete před sobotním duelem nějakou sázku?
Ne. Bude to jen o hrdosti, kdo koho dá. Ale té hrdosti máme myslím oba dost, takže to může být znovu vyhecované i bez sázky.
Kanada hrála ve středu v Pittsburghu s Ruskem jen pár hodin pro zápase Česka s týmem Severní Ameriky. Viděl jste Čechy na ledě?
Jen chvilku. Chtěl jsem se podívat na Jakuba, jak hraje. Líbilo se mi to.
Jak na vás Češi zatím působí?
Jsou hodně šikovní a dobře se pohybují. A mají pár velkých silných hráčů. Určitě to s nimi nebude jednoduché.
Nepřekvapuje vás, jak dobře zvládl český tým, obecně považovaný za outsidery, přípravu na Světový pohár?
Ne. Myslím, že hrají hodně týmově, v tom byla vždycky jejich síla. Mají dost hráčů, kteří dovedou dát gól, a drží při sobě. Navíc mají docela statné hokejisty, kteří určitě nepůjdou na led to tam jen odevzdat.
Co podle vás na český výběr bude platit?
Držet co nejčastěji puk. Pokud necháme Čechy, aby ho měli oni, můžeme počítat s tím, že nám dají góly, protože v ofenzivě na to hráče mají. Musíme se snažit od nich rychle získávat puky a co nejčastěji je mít sami, abychom dostali jejich obranu pod tlak.
Češi byli pod tlakem už ve středu proti Severní Americe, ale podrželi je brankáři. Jednoho z nich, Michala Neuvirtha, dobře znáte z Philadelphie. Jaký je to podle vás gólman?
V sezoně u nás chytal výborně. A v play-off s Washingtonem pro nás vlastně sám „ukradl“ pár zápasů. Můžu o něm říct jen to nejlepší. Často začíná jako dvojka, ale dokáže se z toho posunout dopředu. Myslím, že v NHL si už udělal jméno. Trenéři mu věří víc a víc a určitě o něm bude ještě hodně slyšet.


description: Nový kapitán hradeckého Mountfieldu Jaroslav Bednář nevylučuje, že v pátek začínající sezona bude v jeho profesionální kariéře poslední. O to větší chuť má dovést tým k úspěchu.

title: Letos se vlak rozjel, snad to přeneseme do extraligy, přeje si Bednář

maintext:
Uprostřed přípravy, po těžkém zápase s týmem KHL, odpověděl Jaroslav Bednář ruskému novináři na otázku, jak se má, bez vytáček.
„Dobře, ale už to asi bude moje poslední sezona. To víš, za chvíli mi bude čtyřicet,“ zněla odpověď elitního hokejisty při vzpomínání na úspěšná léta strávená právě v ruském Omsku.
Že by ale věk a možná blízkost konce kariéry braly v listopadu čtyřicetiletému novému kapitánovi hradeckého Mountfieldu hlad po úspěchu, to ani náhodou. „Bylo by to hezké na závěr mít ještě jeden titul,“ sní hokejista, který si pohár šampiona potěžkal nejen v Česku a v Rusku, ale také ve Švýcarsku.
Jak jste to myslel v létě s poznámkou, že se chystáte na poslední sezonu?
Vážně. V posledních letech se připravuju od sezony k sezoně a nikdy nevím, jestli ji dám a jestli to záda vydrží. Letos byla příprava abnormálně těžká a v té chvíli zvlášť. Na druhé straně jsem rád, že jsem ji na rozdíl od loňska, kdy jsem měl se zády problémy tři měsíce, protrpěl a s mladejma klukama vydržel celou. Záda taky, takže se cítím dobře.
Šance, že nebude poslední, existuje?
Těžko říct, jak se všechno bude odvíjet, ale co si budeme povídat, už se to blíží. A radši řeknu, že asi bude poslední, než že budu ještě několik sezon hrát.
Hokejový Hradec Králové, kádr pro sezonu 2016/17
Ať už bude poslední, nebo ne, vyjedete do ní jako nový kapitán. S jakým cílem?
Já jsem člověk, který chce vyhrát každý zápas, jsem hladový po každém vítězství, to mě stále neopustilo. Teď se soustředíme na začátek sezony, dobrý vstup bude důležitý, přeju si samozřejmě vítězný, věřím, že na to mužstvo má.
Loni jste v průběhu sezony o týmu řekl, že tenhle hokejový vlak se rozjede, ale do konce sezony se úplně naplno nerozjel a vyvrcholilo to vyřazením ve čtvrtfinále. Co letos?
Já si myslím, že letos se rozjel velmi slušně. Vždyť turnaj, který jsme u nás hráli, byl z naší strany výborný. Stále si ještě pamatuju ty výkony a nasazení, které jsme tam předvedli. Teď to potřebujeme převést do extraligy, i když to nebude jednoduché. Bohužel to nešlo udělat jinak, je škoda, že ten turnaj nebyl na konci přípravy, protože po něm přišli slabší soupeři. Na turnaji se hrálo v nějaké rychlosti, s nějakým nasazením, teď to musíme zase rychle nabrat. To, co bylo na turnaji, potřebujeme přenést do extraligy.
Váš tým v létě prošel poměrně velkou obměnou, přišel nový trenér. Jak se to projeví na herním projevu?
Snažíme se hrát agresivní hokej, snažíme se hodně napadat soupeře, i když na velkém kluzišti to je hodně náročné. Věřím ale, že to fungovat bude.
Páteční start extraligy a Hradec Nový ročník nejvyšší hokejové soutěže začíná už v pátek, hradecký Mountfield se hned v prvním zápase představí na domácím ledě, jeho soupeřem bude Mladá Boleslav, zápas začne v 17.10 hod.
Mountfield vstupuje do sezony s řadou změn v kádru, noví jsou také hlavní trenér i kapitán týmu, kterým se stal zkušený útočník Jaroslav Bednář.
Pro Mountfield půjde o čtvrtou sezonu po přesunu z Českých Budějovic do Hradce Králové, kde se extraliga rychle zabydlela a klub získal řadu příznivců. Na novou sezonu prodal více než 2 500 permanentních vstupenek.
V přípravě jste měl v útoku nové spoluhráče a pokud jste hráli kompletní, hodně se vám dařilo.
Sedli jsme si. Andris Džerinš je technicky založený hráč, nikam nepospíchá, umí dobře nahrát i přehrát hráče. Ruda Červený je zase typicky koncový hráč, který by letos mohl nastřílet hodně gólů. U něj je moje očekávání hodně velké, Ruda by se podle mě měl ukázat aspoň dvakrát na reprezentačních akcích. Mohlo by to fungovat.
Do extraligových statistik jste v minulé sezoně přidal víc asistencí než gólů, což dříve nebývalo. Nyní na tom jste s góly i s asistencemi stejně, na kterou stranu to v možná své poslední sezoně nakloníte?
Tak tohle netuším. Pravda ale je, že když jsem byl mladší, míval jsem vždycky víc gólů než asistencí, teď jsem asi trochu zpomalil (smích). Mám vždycky takový plán dát dvacet gólů za sezonu, loni se to nepovedlo, letos snad ano. Ale na druhé straně, možná i s věkem, mám čím dál větší radost, když se mi povede žabičkou přihrát spoluhráčovi před prázdnou branku a on z toho dá gól. Mám radost, že se kluk může radovat, a já si to také vnitřně užívám, i když to z pohledu diváka třeba tak nevypadá. A když moje asistence pomohou k výhrám a k úspěchu, jen dobře.
Jste novým kapitánem týmu, něco jste v kabině po svém jmenování změnil?
Myslím si, že máme natolik dobrou partu a v ní tolik zkušených osobností, že tohle není potřeba. Může přijít slabší období, pak třeba bude. Ale když se prohraje, pak to, co se řekne, platí.


description: Hokejisté Hradce Králové podlehli v generálce na nový ročník extraligy prvoligovému Kladnu 0:1 v prodloužení a Karlovy Vary prohrály rovněž na vlastním ledě s dalším zástupcem druhé nejvyšší soutěže Slavií 2:3. Mladá Boleslav naopak doma rozdrtila České Budějovice 6:0 a Olomouc zvítězila v Trenčíně 4:0.

title: Hradec podlehl v přípravě Kladnu a Karlovy Vary nestačily na Slavii


description: Gól Lukáše Radila rozhodl v Kontinentální hokejové lize o vítězství Spartaku Moskva 1:0 na ledě Medveščaku Záhřeb.

title: Radilův gól zařídil Spartaku v KHL vítězství v Záhřebu


description: Jedničkou hokejové reprezentace na Světovém poháru bude Petr Mrázek, nebo Michal Neuvirth. Nevděčnou pozici třetího v řadě bude podle očekávání plnit Ondřej Pavelec. "Nejsem naštvaný. Vážím si, že tu vůbec můžu být. Navíc zkušenosti z minulosti už mnohokrát ukázaly, že se všechno může rychle změnit," prohlásil gólman Winnipegu.

title: Mrázek, nebo Neuvirth? Z boje o brankářskou jedničku vypadl Pavelec

maintext:
Trenér Jandač o ztrátě Radko Gudase
"V uplynulé sezoně byl nejvytěžovanějším českým bekem v NHL, takže by tuhle roli plnil i v nároďáku. Mohl být v přesilovce a samozřejmě budí na ledě respekt. Je jasné, že jeho ztráta není nic příjemného, štvalo mě to, ale co se dá dělat."


description: Už před turnajem on i jeho kolegové věděli, že to bude klíčový zápas. Takový, který nechá celek "žít" v turnaji. I proto trenér Josef Jandač po prohraném utkání s výběrem Evropy zklamaně říkal: "Teď jsme sice ve hře, ale je to jen teorie." V pozápasovém hodnocení zmínil i chybu obránce Kempného, po které dal evropský soubor v prodloužení vítěznou branku.

title: Jandač: Kempný udělal chybu. Mrázek nám dával šanci na vítězství

maintext:
Takže jaké to bylo z vašeho pohledu utkání?
Byli jsme si vědomi jeho důležitosti, což nám v první třetině i malinko svázalo nohy a ruce. Nebyli jsme herně úplně v pořádku. Začali jsme hrát, teprve když jsme obdrželi první gól. To nás trošičku zvedlo, nakoplo. Začali jsme mít aspoň útočné pásmo. V poslední třetině jsme špatně nastoupili, došlo k vyhození kotouče, ale oslabení 3:5 jsme ubránili. Mrázek tam předvedl fantastické zákroky, podržel nás. Jakmile to bylo 2:2, tak už to směřovalo do prodloužení. I soupeř si hlídal bod.
A vy chtěli v prodloužení rozhodnout.
Věděli jsme, že musíme vyhrát. Do prodloužení jsme šli s tím, že chceme druhý bod. Udělali jsme ale chybu, a to rozhodlo o naší prohře.
Způsobil ji obránce Kempný. Bylo to jeho nezkušeností s prodloužením 3 na 3?
Rozhodl se v daný moment špatně. Ta střela byla ze strany a ještě na vyrážečku. Navíc měl za sebou dlouhé střídání, spíš měl puk podržet, než to odevzdávat lacinou střelou. To samozřejmě chyba byla.
Už po zápase s Kanadou byl skleslý. Co o něm říct teď?
Myslím, že potřebuje trošičku času, aby se adaptoval na zámořskou hru. On ale půjde s výkonem nahoru. Kanada ho hodně srazila dolů, ale dnešní zápas už byl lepší, bohužel tuhle chybu udělal. Byl do prodloužení nasazený, protože patří k lepším bruslařům.
Vraťme se k zápasu. Byly v něm dlouhé úseky, kdy jste vůbec nevystřelili na branku. Čím to?
Nešli jsme úplně do brány, neměli jsme patřičnou agresivitu a také jsme byli rozbití vyloučeními.
A zpočátku se trápili i při vlastní přesilovce.
Hledali jsme jiné složení, protože se nám přesilovky nedařily. Zkusili jsme to nějak přeházet. Hra ale nebyla optimální, nejdou nám střely na branku. To je stejný problém, jaký jsme měli už na mistrovství světa. Hledali jsme levého hráče na modré, dnes jsme to hráli s útočníkem, který by to prostřelil až do brány. Ale to je největší problém naší přesilovky.
Smutným hrdinou byl i gólman Mrázek. Předvedl skvělý výkon, jenže po jeho chybě padl druhý gól. Co říct k němu?
Podržel nás, dal nám šanci na výhru. Chytil trestné střílení, později měl fantastický zákrok v oslabení 3 na 5. Pak prostě přišla střela, která propadla do brány... Ale nelze ho vinit. Podržel nás v jiných situacích, stejně jako v prvním utkání Michal Neuvirth. My věděli, že máme kvalitní brankáře, a že nám dají šanci, abychom mohli v zápasech bodovat. Ovšem měli jsme dát gól navíc či to uhrát na penalty. Sice jsme dál ve hře, ale už je to jen v rovině teorie.
Odrazil se na výkonu proti Evropě i duel s Kanadou?
Nevím. Mohli jsme Kanadu třeba víc potrápit, být důstojnější. Kanadu jsme ale dali po deseti minutách do hry a pak jen lezli do kopce a neviděli na vrchol. Ale už před turnajem jsme věděli, že zápas proti Evropě bude klíčový. Soustředili jsme se na něj, že nám dá šanci být v turnaji o postup. Bohužel to nedopadlo.
Nesrazila tedy Kanada hráče moc?
Můžeme spekulovat, jestli srazila nebo nesrazila. Možná Evropa měla malinko výhodu, že měla za sebou lepší psychiku po tom vítězství. To těžko změníme, nemá cenu se v tom rýpat. Los byl daný, narazili jsme na tank a klíčové utkání nám dnes mohlo dát šanci na postup. Pochopitelně by tam byl další nemalý krůček, který znamenal porazit Ameriku. Ale byli bychom v turnaji do poslední chvíle. Teď jsme sice ještě ve hře, ale je to jen teorie.
Takže motivace ve čtvrtek proti Americe chybět nebude.
Na turnaji takové velikosti proti takovým hráčům v žádném případě nic nebalíme. Všichni kluci jsou profíci a budeme hrát na tisíc procent.


description: Hokejisté Kanady porazili v přípravě na Světový pohár tým Ruska 3:2 v prodloužení, když ještě po polovině třetí třetiny prohrávali 1:2. Ve 4. mimnutě prodloužení rozhodl o výhže "javorových listů" Ryan Getzlaf.

title: Bitvu hokejových velmocí rozhodl v prodloužení Kanaďan Getzlaf


description: Pohotovou střelou pod břevno si David Ostřížek připsal svůj první gól sezony. Hlavně však nasměroval olomoucké hokejisty k výhře 3:2 nad Spartou. „Sparta je vysoce kvalitní mužstvo a jsou to nadstandardní body. Jsme za ně strašně rádi. Ubojovali jsme to a zasloužili jsme si je,“ prohlásil pětadvacetiletý centr, který se do Olomouce před sezonou vrátil z Komety Brno.

title: Olomoucký Ostřížek: Do sparťanů jsme chodili a body jsme si zasloužili

maintext:
Celý tým byl mnohem bojovnější než naposledy v Karlových Varech. Co to způsobilo?
Minulý zápas nás po dlouhé cestě srazila v první třetině tři vyloučení a dva góly. Proti Spartě jsme šli do toho s tím, že hrajeme doma a musíme po nich od začátku chodit, protože to jako technické mužstvo nemají rádi. Splnili jsme to a byli jsme odměněni i za obětavost. Klobouk dolů, co kluci předvedli.
Pomohly vám i krásné góly, stejně jako spoluhráč Petr Strapáč jste trefil horní růžek.
Proběhly nějaké vtípky, že jsme dlouho nemohli dát gól a konečně to tam spadlo. Myslím, že se nám teď bude hrát lépe.
Takže začnete dávat góly pravidelně?
Na produktivitě musíme zapracovat. Šancí máme každý zápas dost a dávat jeden a půl gólu na zápas je málo. Dá se na to vyhrávat, ale hodně těžko.
Kdy jste začali věřit ve výhru?
Rozhodující byl gól na 3:1, tím jsme se uklidnili. Druhý gól, který jsme dostali, byla taková haluz, hráč zlomil hokejku při nahazování, puk vjel přesně mezi beky, kam si našlápl Vrána. Pořád jsme tomu věřili, šli jsme tomu obětavostí naproti a dokázali jsme to urvat.
Nakonec jste ale o výhru mohli přijít v posledních vteřinách.
Byla blbost udělat v závěru faul a poslat nás do tří. Ty tři vteřiny před koncem jsem byl na buly, ale nevím, jak se puk k hráči dostal. Spadl, já jsem rval puk pod sebe a najednou byl u nich. Naštěstí pro nás střela neskončila v bráně. Další zápas hrajeme v Plzni a musíme tam jet s tím, že budeme hrát jako dnes, od začátku.


description: Hokejovou extraligu poprvé okusil jako osmnáctiletý dorostenec v rodném Vsetíně. Premiérové branky v české nejvyšší soutěži se však dočkal Martin Podešva až za dalších deset let v dresu PSG Zlín.

title: Podešva čekal na extraligový gól deset let. Hezký pocit, lebedil si

maintext:
„Hezký pocit. Hlavně že gól pomohl k výhře,“ těšila Podešvu trefa z nedělního vítězného duelu v Litvínově.
Martin Podešva v barvách Znojma.
Oddechl jste si, že jste se prosadil už ve druhém kole?
V extralize jsem odehrál tři utkání na Vsetíně, pak pár v Třinci, ale nikdy jsem se moc na led nedostal. Šest let jsem strávil v EBEL ve Znojmě, ani jsem nevěděl, jestli se ještě někdy do extraligy vrátím. Ale když nabídka přišla, tak jsem pevně věřil, že dříve nebo později gól dám.
Puk zapadl přesně do levého rohu brány. To byl záměr?
Bylo to cílené. Pavel Kubiš mi nahrál a chtěl jsem si puk co nejrychleji zpracovat a vystřelit. Po pravdě jsem ale nečekal, že z toho bude branka.
Navrch jste přidal asistenci při vítězném gólu Honejska, takže pro vás osobně to byl nejpodařenější večer v extralize, že?
Já jsem mu jenom nahrál do středního pásma. Vypracoval si ho sám. Objel obránce a vykoupal brankáře. Paráda.
Martin Podešva ještě ve vsetínském dresu.
Vynechal jste pondělní trénink. Budete na dnešní duel s Vítkovicemi nachystaný?
Dostal jsem volno. V Litvínově mě dohrál hlavou na mantinel Trávníček a skřípl jsem si záda a ruku. Ale na Vítkovice budu v pohodě.
Jak rychle jste si po působení ve Znojmě zvykl na extraligu?
Dnešní hokej je o bruslení, ať je to v Rakousku, nebo extralize. V tom není rozdíl. V prvním zápase s Kometou se hrálo daleko více do těla. A v extralize funguje taktické pojetí.
Na křídlech vašeho útoku jsou Kubiš s Okálem. Jak jste si sedli?
Vždycky je co zlepšovat, ale v Litvínově jsme odehráli dobrý zápas. Jsem subtilnější postavy, takže mým úkolem je co nejvíce otravovat hru soupeři. Pavel a Očko jsou tvrďáci, kteří to bourají.


description: Hokeji zasvětil svůj život. Právě při něm však jeho život vinou nešťastné náhody také vyhasl. Nejen pruhovanými muži otřásla smrt brněnského rozhodčího Pavla Lainky, který v sobotu skonal v nemocnici, kde přes dva týdny po zásahu pukem bojoval o život. „Jsme naprosto zdrcení,“ uvedl jeden z jeho přátel a rozhodcovských kolegů David Otáhal.

title: Smrt po zásahu pukem. Byl to skvělý kluk, vzpomínají na rozhodčího

maintext:
V úterním extraligovém kole se na počest teprve čtyřiadvacetiletého čárového sudího bude držet minuta ticha. Ostatní rozhodčí plánují pro jeho rodinu uspořádat sbírku a našít si na dres Lainkovy iniciály.
„Pavel byl úžasný kluk v tom, že co slíbil, to vždycky splnil. Byl to dnes poměrně výjimečný typ člověka, který byl naprosto spolehlivý. Byl cílevědomý, snaživý a také perfekcionista. Cokoliv dělal, dělal naplno a chtěl to dovést k dokonalému výsledku. Byl to perfektní kamarád,“ vzpomíná další z rozhodcovských přátel Tomáš Měkýš.
Smrt na ledě Bill Masterton, leden 1968
Jediný hráč NHL, který zemřel na přímé následky události na ledě. Útočník Minnesoty po srážce s protihráči upadl hlavou na led a už se neprobral. Jeho jméno nese cena pro oddanost hokeji. Luděk Čajka, únor 1990
Nejznámější český případ. Tehdy 26letý zlínský obránce v Košicích při dojíždění puku upadl a narazil hlavou do mantinelu, po 40 dnech v nemocnici zranění podlehl. Jmenuje se po něm zlínský stadion. Alexej Čerepanov, říjen 2008
Teprve 19letý spoluhráč Jaromíra Jágra z Omsku zkolaboval ve třetí třetině zápasu v Čechově a večer v nemocnici zemřel. O příčinách se hojně spekulovalo, pitva nakonec odhalila, že zemřel kvůli srdeční vadě. Dmitrij Učajkin, březen 2013
32letý ruský útočník kazašského týmu Irtyš Pavlodar zemřel poté, co jej soupeř drsným zákrokem trefil do hlavy.
K osudnému momentu došlo 25. srpna, kdy se v přátelském utkání střetli mladší dorostenci Warrioru Brno se Šumperkem. Chvíli před koncem domácí hráč odpaloval puk z obranného pásma. „Byla to běžná hokejová věc, kterých jsou v jednom zápase desítky a v hokeji obecně tisíce,“ podotkl trenér brněnského celku Zdeněk Balabán, který byl při utkání na střídačce.
Vystřelený puk ovšem nešťastně zasáhl rozhodčího Lainku. „Ani jsem to neviděl, protože když šel puk z třetiny ven, začal jsem dávat pokyny další pětce, co šla na led,“ sdělil Balabán. Kam přesně kotouč čárového sudího trefil, neodhalil ani záznam. Pravděpodobně to bylo do oblasti hlavy nebo krku. „Okamžitě k němu přiběhl doktor, který udělal, co mohl. Vůbec by mě nenapadlo, že to může skončit tak tragicky. U hokeje jsem v podstatě padesát let a něco podobného jsem nezažil,“ poznamenal smutným hlasem Balabán.
Vážně zraněného Lainku převezli do Fakultní nemocnice u svaté Anny. „Pavel dlouho a statečně bojoval o svůj život, avšak po nečekaném zhoršení zdravotního stavu svůj boj prohrál,“ posteskl si další kamarád a sudí Roman Komínek.
Smrt při hokeji není úplně výjimečným jevem, čas od času se na ledě odehraje tragédie. V případě rozhodčích jde však o téměř ojedinělou situaci, byť před šesti a půl lety rovněž po zásahu pukem zemřel také sudí ve Švédsku.
Lainka původně hokej hrával, ve dvaceti ale přesedlal na pískání. A měl pro ně nadání. Na Masarykově univerzitě vystudoval obor pro rozhodčí a patřil do svazového programu pro talentované sudí. Letos už měl pískat první ligu dospělých.
„Byl rozhodně jeden z těch lepších a měl před sebou docela velkou kariéru,“ informoval Balabán, který Lainku vedl ještě jako trenér v juniorce. „Byl to fantastický, skvělý kluk. Co se stalo, je velká škoda a tragédie.“
Ta zasáhla celé hokejové hnutí. „Český hokej v jeho osobě ztratil velmi nadějného a perspektivního rozhodčího s těmi nejvyššími ambicemi. Vyjadřujeme hlubokou soustrast rodině a všem nejbližším,“ uvedli zástupci svazu v reakci na neštěstí.


description: Po Davidu Krejčím vypadli z nominace českých hokejistů na Světový pohár rovněž ze zdravotních důvodů obránce Radko Gudas a útočník Tomáš Hertl.

title: Na Světový pohár nepojedou kvůli zranění ani Gudas a Hertl


description: S novým majitelem klubu, s novým generálním partnerem, a tudíž i novým názvem vstupují hokejisté Vítkovic do nadcházející sezony. HC Vítkovice Ridera je od středy oficiální jméno klubu.

title: Vítkovičtí hokejisté mají po změně majitele i nový název

maintext: V Lize mistrů šance na postup dál žije V předchozích třech zápasech Ligy mistrů hokejisté Vítkovic nastříleli jen dva góly. Na stejný počet jim včera stačilo pět minut a dvaadvacet vteřin. Vítkovičtí zakončili zápasy ve skupině E výhrou nad Krefeldem 5:3. O tom, zda z druhé příčky postoupí do play-off, rozhodne závěrečný duel skupiny, v němž neporažené finské Oulu hostí v sobotu Krefeld. „Měli jsme snový začátek a na rozdíl od zápasu v Německu jsme šance proměnili,“ řekl vítkovický trenér Jakub Petr. „To, že jsme si vypracovali šance, pramenilo z práce vzadu, z jistoty v obraně vycházela převaha na druhém konci hřiště. Ve druhé třetině jsme ale od toho upustili a mohli jsme být rádi, že jsme dostali jen jednu branku.“ Kouč ocenil, že ve třetí třetině se hráči k původní hře vrátili. „Byl to super zápas pro nás všechny,“ prohlásil vítkovický brankář Patrik Bartošák. Pot se z něj jen řinul. „Ale to není tím, že bych si až tak zachytal, v hale bylo strašné vedro. Kluci ale hráli výborně a hodně mi to ulehčili.“ Hosté dvě minuty před koncem v šesti proti čtyřem snížili na 4:3. „Obavy jsem neměl, ty si nepřipouštím,“ odmítl Bartošák, že by se bál o výsledek. Těší ho, že se tým zvedl střelecky. „Kluci si zvedli sebevědomí předtím s Porubou,“ připomněl výhru 9:3.


description: Před dvěma lety ho draftoval Boston, ve kterém se rychle prosadil. Pravidelně hraje NHL, na jaře si poprvé zkusil seniorské mistrovství světa a teď Davida Pastrňáka čeká Světový pohár.

title: Pastrňákův raketový start. Nečekal jsem, že to vezme takový spád, říká

maintext:
Ve dvaceti je to pro Davida Pastrňáka přímo raketový vstup do velkého hokeje. Včera se hlásil v pražském hotelu Hilton na srazu národního týmu, ve čtvrtek už se hraje první příprava proti Rusku.
Co na to říkáte?
Musím přiznat, že jsem nečekal, že to vezme takový spád. Světový pohár je fakt velká akce, bude to pro mě velká zkušenost. Budu hrát i nastupovat proti nejlepším hráčům na světě, takže si z toho budu moct hodně vzít. Na to se chci soustředit.
Zámořský tisk píše o českém týmu, že je nejslabší. Jak se to hráči čte a co si o tom myslí?
S tím se dalo počítat, my to nebereme nějak špatně. Je to krátký turnaj, na kterém se bude rozhodovat během dvou zápasů, takže nikdy nevíte, co se může stát.
Na první pohled je vidět, že jste dost přibral. Jak jste se za dva roky v NHL změnil a hokejově vyrostl?
Jo, určitě jsem zmužněl. Potřeboval jsem to. Když se podívám na fotky z doby, kdy jsem přišel do Bostonu, tak jsem byl hrozně malinký. Díky tomu, že jsem přibral pár kil, tak se cítím líp. Síla u mě byla asi největší minus, takže jsem se na to hodně zaměřoval. Potřebuju se zlepšovat každým rokem.
Fakta Jak budou hrát Češi Příprava Rusko – Česko (Petrohrad, čtvrtek, 18.30) Česko – Rusko (Praha, O2 arena, 16.30). Světový pohár v Torontu Skupina A Kanada – Česko (pondělí 19. září, 2.00 SELČ) Česko – Výběr Evropy (pondělí 19. září, 21.00) Česko – USA (sobota 24. září, 2.00).
Kolik jste přibral?
Za ty dva roky asi deset dvanáct kilo.
A o kolik jste se posunul, co se týká hokejových dovedností a technické stránky?
Hraju proti nejlepším hráčům na světě, takže se zlepšuju každým zápasem. A i když dělám chyby, tak se z nich snažím poučit. Vidím ostatní hráče, jak se chovají v různých situacích, to mi pomáhá.
Co vám dal hokej v NHL? V čem jste se musel na rozdíl od Evropy změnit?
Asi se musím líp a rychleji rozhodovat v detailech. Třeba při hře kolem modré čáry, to je hodně důležité. A hodně jsem musel pracovat na defenzivní činnosti, protože na obranu v Bostonu opravdu dbají.
Mrzí vás, že si v národním týmu nezahrajete s Davidem Krejčím, s nímž působíte v Bostonu?
Viděl jsem, jak po operaci kyčle makal a regeneroval. Strašně moc chtěl Světový pohár stihnout, ale bohužel to nevyšlo. Trošku mě to mrzí i za něj, ale takový je hokej.
Trenéři říkali, že chtějí sázet i na vazby z klubů. Je jeho absence komplikací i pro vás osobně?
Samozřejmě je to škoda, s Krejčou máme společně už něco odehráno a na ledě si rozumíme. Ale je tu spousta dalších zkušených hráčů.
Během léta jste musel coby ambasador Bostonu propagovat hokej v Číně. Jak jste si to užil?
Jeli jsme učit malé děti hrát hokej, protože existuje určitá domluva mezi Bostonem a Čínou. Byly to zajímavé čtyři dny, mají tam výborné jídlo, užil jsem si to. A klidně bych jel znovu.