description: Ostravské Národní divadlo moravskoslezské uvedlo v rámci projektu Shakespeare Ostrava operu Zdeňka Fibicha Bouře na libreto Jaroslava Vrchlického. V Operním panoramatu se kritička Helena Havlíková dále zabývá recitálem Edity Gruberové ve Smetanově síni Obecního domu a uvedením minimalistické dokumentární video-opery Tři příběhy Stevea Reicha v hudebním nastudování Marka Ivanoviće na scéně Národního divadla.

title: Fibichova Bouře, nestárnoucí Edita Gruberová a Steve Reich v Národním

maintext:
Bouře na Vrchlického libreto je po Hamletovi Ambroise Thomase, který shakespearovský cyklus zahájil, další opera k výročí tohoto renesančního mistra slova. Premiéra se konala ve čtvrtek 1. prosince v Divadle Antonína Dvořáka.V Ostravě byla Fibichova Bouře uvedena dvakrát v roce 1928 a 1947, u nás se naposledy objevila v Národním divadle v roce 1969, rekonstruovaná nahrávka Československého rozhlasu z roku 1950 pod taktovkou Jaroslava Vogla vyšla na CD.
Tajuplný ostrov s hudebními kouzly
Zdeněk Fibich patří vedle Karla Kovařovice, Josefa Bohuslava Foerstera, Vítězslava Nováka, Otakara Ostrčila, nebo Otakara Zicha k dnes pozapomenuté generaci české moderny na přelomu 19. a 20. století, která se vůči pozdnímu romantismu vymezovala hledáním dalších cest opery mezi dekadencí symbolismu, impresionismem nebo realismem/verismem případně humornou idylou. Třebaže nejen v jejich době, ale ještě do 70. let tvořily jejich opery běžnou součást repertoáru našich divadel, dnes jsou zastíněni Bedřichem Smetanou, Antonínem Dvořákem, Leošem Janáčkem a Bohuslavem Martinů. I když některé inscenace v posledních letech přesvědčily nebo alespoň naznačily životaschopnost některých oper této opomíjené generace (Foersterova Eva v Liberci nebo Bloud v Plzni, Fibichův Pád Arkuna v pražském Národním divadle, Smrt Hippodamie ve Zlíně nebo Šárka v Plzni) zůstávají prakticky nepovšimnuti. K naší vlastní škodě.
Schumanovsky snivý baladik Zdeněk Fibich (1850 – 1900), který se v „bojích o Dvořáka“ s výraznou podporou Zdeňka Nejedlého a jeho stoupenců stal přívržencem Bedřicha Smetany, patří k pozdním romantikům, kteří vyzdvihovali žánr opery jako ten nejvýznamnější pro českou národní hudbu. V koncepci hudebního dramatu Richarda Wagnera, který u nás zapustil hluboké kořeny, Fibich vedle oper Bukovín, Blaník, Nevěsta messinská, Bouře, Hedy, Šárka a Pád Arkuna znovu oživil koncertní i scénický melodram (nejznámější je trilogie Hippodamie na antický námět s textem Jaroslava Vrchlického). Bouře měla premiéru v Národním divadle v roce 1895 a bývá společně s Hedy a Šárkou označována jako Fibichova lyrická trilogie, ve které dává skladatel průchod svým milostným citům po jeho vášnivém vzplanutí k jeho exaltované ctitelce Anežce Šulcové.
Luciano Mastro (Fernando, syn krále neapolského), Richard Haan (Prospero, kouzelník, bývalý vévoda milánský), Milena Arsovska (Ariel, vzdušný duch), Barbora Řeřichová (Miranda, jeho dcera)
Fibichova a Vrchlického operní adaptace posledního Shakespearova dramatu (ve srovnání např. s velmi benevolentním francouzským přístupem Gounodovým nebo Thomasovým) se od vlastního děje pohádkové romance činoherního originálu, která inspirovala mnoho dalších skladatelů nebo filmařů, v základních obrysech neodlišuje - samozřejmě při redukci postav a vedlejších charakterů pro potřeby libreta. Tvůrci ovšem přidali scénu s hrou v šachy jako zkouškou trpělivosti milenců.
Učenec Prospero vládne ostrovu, kam se uchýlil se svou dcerou Mirandou po té, kdy ho jeho bratr vypudil z postu milánského vévody. S pomocí vzdušného ducha Ariela vyvolá bouři, při které na ostrově ztroskotají jeho nepřátelé. Prospero si s nimi vyřídí staré účty, provdá svou dceru za syna jednoho ze svých nepřátel a vrací se jako vévoda do Milána. Z možností mnoha – a to i velmi nepříjemných - výkladů této symbolikou nabité Shakespearovy hry Fibich především svou vzletnou melodikou zdůrazňuje milostné téma sopránové Mirandy a tenorového Fernanda s využitím témat zachycených v jeho milostném deníku Nálady, dojmy a upomínky. Prospera pojímá jako ušlechtilého moudrého vládce nadaného kouzly bílé magie. Vzdušného ducha Ariela svěřil perlivému koloraturnímu sopránu a divocha Kalibana hromotluckému basu. Z Vrchlického dekorativně květnatých až patetických veršů na nás dnes dýchne kouzlo archaismů, ale je obtížné jim během představení plně porozumět, navíc ve zpívané podobě: Například Fernando „s hlavou v dlaně opeřenou v hluboké dumě“ zpívá:. „Ký osud zde mne schvátil? / Nejdřív jsem otce a pak srdce ztratil. / To těžká rána byla. Však ona je tak spanilá a milá, / vše rád učiním pro ni. / Ať zpupná šíj se v jařma práce kloní, / vždyť vše, vše to pro ni jesti, / a z trudu mého snad mi zkvete štěstí.“ České titulky tak byly hodně užitečné.
O Fibichův a Vrchlického výklad se opřel i inscenační tým režiséra a ředitele ostravského divadla Jiřího Nekvasila s šéfem zdejší výpravy Davidem Bazikou a kostýmní výtvarnicí Máriou Fulkovou. Autorkou videoprojekcí je Zuzana Studená a na pohybové spolupráci se podílely Adéla Kvochová a Jana Tomsová. Inscenátoři vyšli z úvahy, že Prospero je svého druhu Leonardo da Vinci – jeho skici s náčrty strojů nebo částí lidského těla a textovými poznámkami jsou hlavním výtvarným znakem, uplatněným ve videoprojekcích i na kostýmu - kabátě Prospera. Scéna je jednoduchá – točnu dělí stěna, na jejíž konstrukci je napjatá tylová opona, na kterou lze promítat Leonardovy skici a kterou lze také prosvětlovat a ilustrovat tak paralelní situace, o kterých se zpívá (ztroskotání lodi v bouři, bloudění trosečníků apod.). Mobiliář stačí minimální - obří otočný globus, tři moduly schodišť, balkonek a v posledním dějství velká truhla. Důležitým scénografickým prvkem je Leonardův létací šlapací stroj s křídly rozepjatými přes celé jeviště, na kterém se snese a závěru efektně odletí duch Ariel. Kostýmy relativizovaly dobu, ve které se opera odehrává tím, že zahrnovaly romantické pojetí renesančních kostýmů pro ztroskotance i současné montérky Kalibana a Fernandovo triko pod oblekem a Mirandiny cípaté lehké šatičky v bílé barvě čisté lásky.
Jevhen Šokalo (Kaliban, znetvořený divoch a otrok), Aleš Jenis (Prospero, kouzelník, bývalý vévoda milánský).
Třebaže takto pojatá scéna otevírala mnoho možností pro překvapování a rozehrávání čar a kouzel, inscenátoři její potenciál nevyužili. Řádění živlů v houstnoucích mlhách, tajemné mocnosti fantastických zjevů, draci, pekelný vůz na kterém se v celé velebnosti zjeví Prospero, nedosahovalo intenzity, kterou předepisuje ve scénických poznámkách Vrchlický. Většina postav jen popocházela nebo sošně stála, modří duchové v podání vlnících se baletek postrádali mnohotvárnější a hlavně imaginativnější choreografii. Fernando lopotně „kácí les“ tak, že přenáší přes jeviště dřevěné schůdky (jako z Ikei), duchové je opět přinesou, takže Fernandova „sisyfovská“ práce nebere konce. Nevyužita a ne zcela srozumitelná zůstala scéna Prosperovy zkoušky milenců při hře v šachy, které Miranda a Fernando hráli na titěrné šachovničce s magnetickými figurkami jako na zájezdu ve vlaku pod dohledem jakýchsi matrón. Kalibanův vstup na scénu dvířky v tylové stěně, které se používají pro kočky, sice hned na začátku jasně vymezil postavení tohoto otročícího divocha, ale rozšíření této charakteristiky se pak redukovalo jen na obsedantní drbání a shrbený postoj.
Inscenaci ovšem dominovalo hudební nastudování. Marek Šedivý, mladý, ještě ani ne třicetiletý dirigent si s velkou romantickou partiturou poradil s obdivuhodným pochopením pro její styl, zjevně vycházejí s Vogelovy vynikající nahrávky. Podařilo se mu zprostředkovat dramaticky bouřlivé scény i intenzitu typické Fibichovské milostné lyriky. Orchestr zněl barevně, plně v hutném symfonickém zvuku s plasticitou frází a přiměřenou agogikou, aniž překrýval sólisty. Mohlo tak vyznít Fibichovo melodické bohatství ve vazbě na text.
Jednotlivé role byly obsazeny vskutku excelentně. Slovenský barytonista Aleš Jenis, který se vzhledem k herecké statičnosti plně koncentroval na obsah zpívaného textu, byl uvážlivým moudrým Prosperem,ze kterého vyprchala zloba za spáchanou křivku a s otcovskou vřelostí shlíží na štěstí své dcery s Fernandem. Bez kontrastu pomstychtivosti však poněkud chyběla velikost scény Prosperova smírného odpuštění a loučení s ostrovem, knihami i kouzly. Sopranistka Alžběta Poláčková a tenorista Luciano Mastro působili mladistvě v rolích milenců a zejména v případě Mastra s italskou kantilénou. Olga Jelínková se svítivým sopránem pro Ariela a Jevhen Šokalo zvučným basem jako odpudivý Kalibon tvořily další kontrastní dvojici. Tuto silnou sestavu doplňovali i sólisté v menších rolích a tradičně vynikající sbor vedený Jurijem Galatenkem.
Je otázka, jak dnes přistoupit k opeře, která se vytratila z diváckého povědomí. Ostravští inscenátoři se rozhodli realizovat původní partituru Bouře beze škrtů a v intencích tvůrců – na rozdíl například od někdejších plzeňských adaptací Petra Kofroně s Šárkou adaptovanou v režii Jiřího Pokorného do betonové šedi totalitního režimu 50. let. Osobně je mi nejbližší přístup, který v případě Fibichova Pádu Arkuna našel dirigent John Fiore se zdůrazněním romantické emocionality Fibichovy hudby a režisér Jiří Heřman. Jaké obliby se Bouři v ostravském pojetí dostane, rozhodnou diváci. V každém případě je dobře, že Národní divadlo moravskoslezské tuto Fibichovu vrcholnou a divácky asi nejvděčnější operu po dlouhé době připomnělo.
Zdeněk Fibich: Bouře Hudební nastudování Marek Šedivý, režie Jiří Nekvasil, scéna David Bazika, kostýmy Mária Fulková, videoprojekce Zuzana Studená, pohybová spolupráce Adéla Kvochová a Jana Tomsová, sbormistr Jurij Galatenko, dramaturgie Eva Mikulášková. Osoby a obsazení: Alonso, král neapolský - Jakub Kettner, Sebastian, jeho bratr - Vít Habernal, Fernando, syn krále neapolského - Luciano Mastro, Antonio, bratr Prosperův, nepravý vévoda milánský - Aleš Burda, Gonzalo, poctivý starý státní rada - Roman Vlkovič, Adrian, dvořan - Tomasz Suchanek, Prospero, kouzelník, bývalý vévoda milánský - Aleš Jenis, Miranda, jeho dcera - Alžběta Poláčková, Kaliban, znetvořený divoch a otrok - Jevhen Šokalo, Trinkulo, dobrodruh, šašek - Václav Morys, Stefano, dobrodruh, sklepmistr a opilec - Martin Gurbaľ, Ariel, vzdušný duch - Olga Jelínková. Národní divadlo moravskoslezské, premiéra čtvrtek 1. prosince 2016. Hodnocení 80 %
„Nesmrtelná“ Gruberová
Ve Smetanově síni Obecního domu se 30. listopadu uskutečnil recitál Edity Gruberové. Jeho důvod, první předsednictví Slovenska v Radě Evropské unie, ne zcela ústrojně s ohledem na celkovou hudební dramaturgii zdůraznily dva tance z Pohronia Alexandra Moyzese (nad vatrou s valaškami a Po robote pri muzike).
Edita Gruberová Gala
Edita Gruberová, královna belcanta a koloratur, která vládne tomuto pěveckému oboru už neuvěřitelných 48 let, si i na prahu stejně tak neuvěřitelné sedmdesátky stále zachovává mladistvě znějící technicky perfektní hlas. Na koncertě v Obecním domě předvedla svoji doménu - vrcholné italské belcanto Donizettiho a Belliniho. Její plynulé messa di voce i v extrémních výškách, skoky propojené škálami v legatu i staccatu nebo umění dramatického výrazu vyvolávají nadšení. Když slyšíte a vidíte zpívat Editu Gruberovou, zdá se, že prohánět hlas v brilantních koloraturách rozsáhlých výstupů, občas se „trochu“ nadechnout a usmívat se – vlastně nic není. Jistě, v porovnání s předchozími léty její hlas už nemá takovou plnost a objem, ale Gruberová má tolik zkušeností s odstíněním dynamiky, že si – vědoma těchto určitých limitů - může dovolit takto koncertovat. Velmi ohleduplným a spřízněným partnerem jí byl Symfonický orchestr FOK pod taktovkou Petera Valentoviče, který se na úrovni prezentoval i v samostatných číslech v Rossiniho předehře k Vilému Tellovi, Belliniho Normě nebo Massenetově Thaïs. Ovace, které Editu Gruberovou provázely, byly spontánní a zasloužené.
Edita Gruberová – gala Dirigent Peter Valentovič, Symfonický orchestr hl. m. Prahy FOK. Gioacchino Rossini: Vilém Tell – předehra, Gaetano Donizetti: Linda di Chamounix – Ah! tardai troppo... o luce di quest’anima (Recitativ a cavatina Lindy z 1. dějství), Alexander Moyzes: Tance z Pohronia op. 43 - – Nad vatrou s valaškami (Zbojnický tanec), Gaetano Donizetti: Lucia di Lammermoor – Il dolce suono, spargi d’amaro pianto... (Scéna a árie Lucie ze 3. dějství), Jules Massenet: Thaïs – Meditace, Gaetano Donizetti: Roberto Devereux – Duchessa alle fervide preci... l’amor suo... Ah, ritorna...(Recitativ, árie a cabaletta Alžběty z 1. dějství), Vincenzo Bellini: Norma (předehra), Vincenzo Bellini: I Puritani – O rendetemi la speme... Qui la voce sua soave... Vien, diletto e in ciel la luna (Recitativ, cavatina a cabaletta Elvíry z 2. dějství), Alexander Moyzes: Tance z Pohronia op. 43 – Po robote pri muzike (Ľudová veselica), Vincenzo Bellini: La straniera – Sono all’ara... ciel pietoso... Ahimé, comincia il rito... orsei pago... (Scéna a árie Alaide ze 2. dějství). Smetanova síň Obecního domu, středa 30. listopadu 2016. Hodnocení 85 %
Odpočítávání technologických vteřin lidstva
Opera Národního divadla uvedla na Nové scéně minimalistickou dokumentární video-operu Tři příběhy v hudebním nastudování Marka Ivanoviće.
Po Hudebním fóru Hradec Králové, kde měly Tři příběhy v nastudování Tomáše Hanzlíka českou premiéru před deseti lety (pouhé čtyři roky po vídeňské premiéře), a po letošním ročníku festivalu Janáček Brno, na kterém Brno Contemporary Orchestra pod vedením Petra Šnajdra u nás poprvé představila Jeskyni, doputoval americký skladatel Steve Reich i do pražského Národního divadla. Pro uvedení na Nové scéně byla vybrána druhá z jeho minimalistických dokumentárních video-oper Tři příběhy.
Three Tales by Beryl Korot & Steve Reich. Nová scéna ND.
Americký skladatel Steve Reich (1936), který je považován za jednoho z originálních hudebních myslitelů a ve své tvorbě se změřil na minimalismus, byl zpočátku k opeře značně nedůvěřivý. Považoval ji přežitek. Nakonec ale neodolal vábení vizuální složky. Ke svým minimalistickým hudebním kompozicím založeným na mnohonásobném opakování stručného melodicko-harmonického patternu s detailními změnami v jeho monotónní statičnosti přidal video. V obrazové vrstvě je sice také použit princip repetitivnosti záběrů a jejich rytmizace, vnáší však do původního čistého minimalismu „story“, jakkoli fragmentarizovanou, která je vlastně s původními východisky hudebního minimalismu v rozporu. Nicméně Reichovi se společně s manželkou Beryl Korot, průkopnici videoartu, podařilo vytvořit jakýsi „Gesamtkunstwerk“ 20. století. Jejich multimediální syntéza kombinuje živě hranou hudbu v přesné synchronizaci s videem jako sledem sekvencí, mezi kterými se neklene dějová linka vyprávění se začátkem a koncem, ale přináší různé „dokumentární“ pohledy na dané téma, které v určitou chvíli skončí.
Po dokumentární video opeře Jeskyně z roku 1993 s konfrontací různých názorů na Jeskyni patriarchů v Hebronu s jejími vrstvami judaismu, islámu a křesťanství, Tři příběhy objednal u Reicha v roce 2012 opět Vídeňský festival. Steve Reich v nich s Korotovou otevřely téma ambivalence významu technologických objevů pro lidstvo (přičemž sami softwarové objevy deformace zvuku a obrazu sami použili). Vybrali tři z jejich pohledu klíčové události z počátku, poloviny a konce 20. století: katastrofu německé velkovzducholodi Hindenburg při přistávacím manévru po přeletu Atlantiku v roce 1937, pokusné americké atomové výbuchy na atolu Bikini ve 40. a 50. letech a naklonování ovce Dolly Brity v roce 1997.
Three Tales by Beryl Korot & Steve Reich. Nová scéna ND. Dirigent Marko Ivanovič
Navzdory názvu vlastně o „příběhy“ nejde. Jako „patchwork“ nebo mozaika jsou vybrané sekvence událostí a psaná slova v různém tempu multiplikovány, filtrovány, graficky modifikovány (např. Bikini do stylu Gauguinových obrazů), kombinovány, sestřihávány, znovu a znovu opakovány ve zrychlení i zpomalení, než se zastaví. V rámci tohoto základního modelu však mají jednotlivé části díla odlišnou strukturu.
První část Hindenburg o řiditelné německé vzducholodi Zeppelin LZ-129 pojmenovaná po říšském prezidentovi, největším objektu, který do té doby vzlétl, je založena na dobových zprávách v rozhlasu a ve filmovém zpravodajství a současné reflexi této události. Příběh začíná od konce – obrazy zkázy v roce 1937, na které navazují záběry přípravy a slavnostního vzletu, majestátní pohledy letu „stříbrného doutníku“ nad mrakodrapy Manhattanu a na závěr se opět vracejí záběry katastrofy.
Bikini střídají několik úhlů pohledu – výrobu bomby a odpočítávání jejího svržení, dobové zprávy z médií, život a nucený odchod obyvatel tohoto ostrova, kterým americký důstojník vysvětluje význam atomového pokusu a úryvky z knihy Genesis o stvoření člověka. Prolne se i další význam pojmu „bikini“ jako nejmenšího typu plavek. Po mnohonásobném „roztažení“ posledních pěti vteřin před výbuchem a černo-bílých záběrech se v samotném závěru objeví žlutá barva, což dodává demonstraci ultra sofistikované technologie schopné zničit planetu v prostředí přírodního „ráje“ domorodců donucených k exodu sílu naléhavosti.
Dolly kombinuje a vrství útržky rozhovorů, které Reich a Korot vedli na téma genetického inženýrství klonování a umělé inteligence robotů s vědci z oborů lékařství, zoologie, sociologie, robotiky, psychologie, biologických věd, kybernetiky, práva, mediálních umění, biofyziky, s novinářkou i rabínem Adinem Steinsaltzem
Hudební složku tvoří amplifikované dva sopránové a tři tenorové hlasy, smyčcový kvartet, dva klavíry dvě baterie bicích, dva vibrafony a audionáhrávka s bzukotem vzducholodi, hlukem motoru letadla, tikotem metronomu a dalšími zvuky. Hudba je založena na repetitivních technikách, statičnosti a cyklických formách (meditace v části Bikini, jakési rondo v Dolly) s jejich obsedancí, naléhavostí, neústupností, tvrdošíjností. Jednotlivé patterny často napodobují melodiku a rytmus promluv - Reich ostatně přiznává svou inspiraci Janáčkovými nápěvky mluvy.
Při uvedení Tří příběhů vyvstává otázka vkladu interpretů do tohoto díla – samozřejmě kromě toho, zda dokážou správně zazpívat a zahrát předepsané noty a nepřepočítat se v kvantu opakovaní patternů. Tempo i rytmus jsou pevně dané přesnou synchronizací s obrazem To se všem sólistům – Haně Jonášové, Yukiko Kinjo, Václavu Siberovi, Václavu Čížkovi i Jiřímu Hruškovi - stejně jako hráčům orchestru Národního divadla a studentům Katedry bicích nástrojů HAMU podařilo. Zaslouží uznání, jak se tohoto, pro většinu z nich neobvyklého úkolu zhostili – spolehlivě vedení dirigentem Markem Ivanovićem, které se soudobé hudbě věnuje systematicky nejen jako interpret, ale i jako skladatel. Mezi interprety je ovšem v tomto případě nutné zahrnout i zvukového designera Petra Kalába. Jeho vybalancování zvuku s vysokou hladinou bicích nástrojů především na úkor sólistů, umístěných navíc až za orchestrem v temnu jeviště, sice posílilo iritující účinek této složky kompozice až na hranici úzkosti, ale touha, aby už ta která plocha skončila, byla při vnímání celku příliš dominantní. Handicapem provedení bylo umístění interpretů tak, že zakrývali spodní část videa a tím narušovali velmi sofistikovaně promyšlenou kompozici jednotlivých sekvencí a obrazů. A také velmi malé písmo titulků, umístěných navíc mimo zorné pole většiny diváků, takže snaha o jejich přečtení (zpívaným slovům nebylo a vzhledem ke způsobu zhudebnění většinou ani nemohlo být rozumět) odváděla pozornost a soustředění.
Jistě lze polemizovat, že „příběhy“, které zasáhly Reicha a Korot natolik, že je vybrali pro ilustraci a vysvětlení 20. století, jsou jen jedny z mnohých a určitě najdeme desítky jiných, které se zase jiným pamětníkům vryly do paměti hlouběji. Podstatné je, že se tvůrcům v „odpočítávání technologických vteřin lidstva“ podařilo navodit vznešenost, ale i děsivosti okamžiků, po jejímž uplynutí je všechno jinak. Dali tak pocítit velkolepost i bídu lidského údělu.
Steve Reich & Beryl Korot: Tři příběhy .Hudební nastudování Marko Ivanović, zvukový design Petr Kaláb, dramaturgie Jitka Slavíková. Soprány – Hana Jonášová, Yukiko Kinjo, tenoři Václav Sibera, Jiří Hruška a Václav Čížek. Národní divadlo v Praze, Nová scéna, premiéra sobota 3. prosince 2016 19:00 h. Hodnocení 70 %
Inspirace na dny příští
Antonín Dvořák: Čert a Káča. Dirigent Jakub Klecker, režie Jiří Heřman, scéna Pavel Svoboda, kostýmy Alexandra Grusková, světelný design Daniel Tesař, choreografie Mário Radačovský, sbormistr Josef Pančík, dramaturgie Patricie Částková. Ovčák Jirka - Jaroslav Březina j. h. / Petr Levíček / Aleš Voráček j. h., Káča - Václava Krejčí Housková / Jana Hrochová, Její máma - Jana Iskrová j. h. / Jitka Zerhauová, Čert Marbuel - Roman Hoza / Jiří Sulženko / David Nykl, Lucifer - David Nykl / Jan Šťáva, Čert vrátný / Maršálek - Josef Škarka j. h. / Tadeáš Hoza j. h., Čert strážce - Petr Karas / Jiří Klecker, Kněžna - Daniela Straková-Šedrlová / Pavla Vykopalová, Komorná - Eva Daňhelová /Marta Reichelová. Národní divadlo Brno, Mahenovo divadlo, premiéra sobota 10. prosince 2016 19:00 h.
Kaija Saariaho: L ́Amour de Loin. Dirigent Susanna Mälkki, režie Robert Lepage. Susanna Phillips (Clémence), Tamara Mumford (Poutník), Eric Owens (Jaufré Rudel). Přímý přenos z MET do kin v ČR, sobota 10. prosince 2016 18:45 h.
Georg Friedrich Händel: Triumf času a pravdy. Oratorium na libreto Benedetta Pamphiliho. Osoby a obsazení: Radost (Lucia Cirillo), Krása (Martina Janková), Rozčarování (Sara Mingardo), Čas (Leonardo Cortellazzi). Orchestr Teatro alla Scala řídí Diego Fasolis. Záznam provedení z 28. února 2016 v milánské Scale. Připravila Jana Vašatová. Český rozhlas Vltava sobota 10. prosince 2016 19:30 h.


description: Sběratel z Východního pobřeží USA má ve sbírce asi 3500 modelů. Ten nejvzácnější má hodnotu přes 3,5 milionu korun.

title: Milovník vzácných autíček má sbírku za 25 milionů korun. Chce otevřít muzeum

fasttext_language: cs


description: Šestadvacetiletý cizinec, který letos v červnu házel cihly z věžičky skladu Národního divadla v Praze 2, stráví rok ve vězení a musí uhradit škodu ve výši zhruba 34 000 korun. Soud jej navíc na čtyři roky vyhostil z České republiky. Rozsudek je pravomocný, protože žádná ze stran se neodvolala.

title: Lotyš, který házel z věže cihly po kolemjdoucích, dostal u soudu rok vězení


description: Poprvé od listopadových voleb se v pondělí americký prezident Barack Obama objevil v interview na televizních obrazovkách. V pořadu The Daily Show hovořil o ruském vlivu na volby a důležitosti bezpečnostních brífinků. Reagoval na prohlášení CIA o ruském nabouraní předvolební kampaně. Podporu vyšetřování CIA vyjádřili mimo jiné i přední republikánští politici z obou komor Kongresu.

title: ‚Návrat studené války.‘ Předvolební boj nabourali ruští hackeři, řekl Obama

maintext: Can you imagine if the election results were the opposite and WE tried to play the Russia/CIA card. It would be called conspiracy theory!


description: Čtvrteční požár ve skladu firmy Amazon v Dobrovízi u Prahy způsobil škodu tři miliony korun. Vyšetřování příčiny na místě pokračuje, vyloučeno není úmyslné zapálení. Sdělil to mluvčí středočeských hasičů Ladislav Holomčík. Podle mluvčího českého Amazonu Karla Taschnera distribuční centrum už celé funguje, kromě místa požáru, kde pokračuje vyšetřování a úklid.

title: Ve skladu Amazonu v Dobrovízi hořelo. Požár způsobil škodu tři miliony korun


description: Vrchní soud v Praze od devíti hodin projednává odvolání v případu bývalého primátora Českých Budějovic Juraje Thomy, který za podpis k dodatku smlouvy na zajištění IT služeb dostal 5 let nepodmíněně. Thoma je podle dostupných informací prvním politikem, jemuž v případě pravomocného rozsudku za výkon funkce primátora reálně hrozí vězení.

title: Odvolací soud rozhoduje o trestu pro exprimátora Thomu, žalobce chce vyšší trest


title: Syn Usámy bin Ládina nesmí do Egypta. Je na seznamu osob se zákazem vstupu

maintext:
KÁHIRA Egypt nepovolil vstup do země synovi teroristy Usámy bin Ládina. Jméno Umara bin Ládina je podle egyptských bezpečnostních zdrojů na seznamu osob, které mají zákaz vstupu do Egypta. Umar bin Ládin, který cestoval z Kataru s manželkou, odletěl na svou žádost z Káhiry do Turecka.
Umar bin Ládin je čtvrtý nejstarší syn někdejšího vůdce teroristické sítě Al-Káida, zabitého v roce 2011 v Pákistánu. Cestoval s britskou manželkou Zainou Sabahovou, s níž v minulosti několik měsíců v Egyptě pobýval. Káhira mu vstup odmítla už v roce 2008. Podle sobotních zpráv byl vstup zamítnut, když zaměstnanci letiště prohlédli bin Ládinův saúdskoarabský pas a našli jeho jméno v seznamu osob, které nesmějí do Egypta.
Autor knihy o dopadení bin Ládina zaplatí americké vládě milionové odškodné Umar bin Ládin tvrdí, že se s otcem rozešel v roce 2001, tedy v roce, kdy Al-Káida zaútočila v USA. Bin Ládinův syn také v jednom rozhovoru v roce 2010 prohlásil, že se děti bývalého vůdce Al-Káidy snaží žít jako „dobří občané“, avšak nesou si s sebou stigma svého původu. Umar bin Ládin tehdy také tvrdil, že žádné z Usámových dětí nebylo členem Al-Káidy. Přiznal, že se spolu s úřady Saúdské Arábie a Íránu snaží vyjednat možnost sjednocení rodiny, rozprášené po útocích z roku 2001. „Spolupracujeme s íránskou a saúdskou vládou na tom, aby se k nám mohli připojit vnuci a děti mé matky,“ řekl v rozhovoru Umar bin Ládin.


description: Věková hranice pro odchod do důchodu bude možná 65 let. Novelu, která to předpokládá, ale podle níž se bude moci věk časem upravovat podle doby dožití, podpořila v úterním úvodním kole Sněmovna. Předloha přečkala návrhy opoziční TOP 09 na zamítnutí a na vrácení vládě k přepracování a míří k posouzení do sociálního výboru.

maintext:
Důchodový věk se nyní každoročně zvyšuje u mužů o dva a u žen o čtyři měsíce, legislativa počítá se sjednocením věku pro odchod do důchodu pro muže a ženy narozené po roce 1971. Takzvaný strop pro růst věku neexistuje.
Pravicoví poslanci mluví v souvislosti s novelou o populismu. Vláda ČSSD, ANO a KDU-ČSL ji podpořila před říjnovými krajskými volbami, podle Vladislava Vilímce (ODS) z politických důvodů a bez praktických dopadů. „Jedná se o zavřené oči a neochotu vidět budoucnost,“ kritizovala předlohu také Jitka Chalánková z TOP 09. Na rozdíl od vlády tvrdí, že lidé ztratí jistotu, kdy budou do důchodu odcházet. „Tento krok je pouze marketingový tah,“ dodala.
Poslanec KSČM Miroslav Opálka uvedl, že Česko má nižší průměrnou dobu dožití než je průměr. „Říkáme našim občanům, že budou v důchodu kratší dobu,“ podotkl. Novela se podle něho tváří, že stanoví hranici, přitom obsahuje režim změn takzvaného stropu.
Novela o důchodovém pojištění vedle omezení věku totiž obsahuje i pasáže, podle kterých v roce 2019 vznikne zpráva o očekávané době dožití lidí narozených mezi roky 1966 a 1995. Když se ukáže, že by měli žít v důchodu víc než čtvrtinu života, vláda, už nová, rozhodne, zda bude maximální důchodový věk upravovat. Nová vyhodnocení by měla následně vznikat každých pět let.
První zpráva pro rozhodování by měla být zpracována na základě dat z roku 2018. Podle materiálu ministerstva práce a sociálních věcí pro kabinet nelze do té doby předpokládat výraznější změny v očekávání vývoje střední délky života. Zpráva tak patrně ukáže, že důchodový věk pro dosažení v průměru jedné čtvrtiny života ve starobním důchodu by měl být u narozených v roce 1994 stanoven na úrovni okolo 68,6 roku.


description: Nově zvolený americký prezident Donald Trump si v pondělí jako budoucího ministra bytové výstavby a rozvoje měst zvolil svého bývalého soupeře z primárek Bena Carsona. Někdejší neurochirurg je považován za reprezentanta konzervativních, křesťansky orientovaných republikánů.

title: Trumpův soupeř z primárek Carson míří do vlády. Otazník zůstává u rezortu zahraničí


description: Rusko a Spojené státy se blíží dohodě o syrském Aleppu. Řekl to ve čtvrtek náměstek ruského ministra zahraničí Sergej Rjabkov. Syrská armáda několik dní hlásí významný postup v boji o východní část města, kterou od roku 2012 ovládala opozice. Ve středu vojsko postoupilo do historického centra.

title: Kreml hlásí, že se údajně blíží dohoda s Washingtonem o Aleppu


description: V Moskvě tento týden jedná Jack Kingston, bývalý příslušník volebního týmu Donalda Trumpa a někdejší člen Sněmovny reprezentantů za stát Georgia. Oznámila to televize CNN. Absolvoval několik důvěrných setkání s ruskými a americkými podnikateli.

title: Trumpův spojenec jedná v Moskvě. Veřejně se vyslovil pro zrušení protiruských sankcí


description: Německá policie v sobotu propustila dva Kosovany, které zadržela v pátek kvůli podezření, že připravovali útok v nákupním centru ve městě Oberhausen na západě Německa. Propuštěni byli proto, že se podezření nepodařilo prokázat. Informovala o tom v sobotu agentura DPA.

title: Německá policie propustila Kosovany podezřelé z přípravy teroristického útoku


description: V dvakrát beznadějně zaplněném pražském Paláci Akropolis vystoupila v úterý a ve středu skupina Priessnitz. Minimálně v hlavním městě na ni bývá vyprodáno pravidelně, neboť četnost vystupování této více než čtvrtstoletí existují kapely je nehorázně skromná, ovšem tentokrát se vstupenky vyprodaly s rychlostí naprosto bezprecedentní. A to proto, že Priessnitz ohlásili, že její před pár týdny vydaná deska Beztíže je nejspíš jejich albem posledním a z toho jaksi logicky plyne, že s koncertováním to v budoucnu bude ještě nejistější, než je tomu dosud.

title: RECENZE: Těch Priessnitz by vážně byla škoda

maintext:
V úterý, z něhož je psána tato glosa, byl v Akropoli nevídaný už ten začátek. Pár desítek sekund po půl osmé, když byl sál teprve zpola zaplněn, jak tady v oficiální čas zahájení koncertu zvykem, vstoupil na pódium dokumentarista, příležitostný herec a slampoetrysta Bohdan Bláhovec.
Vysmahl nedlouhou šňůru veršů, do nichž zakomponoval i odkazy na Priessnitz. A vzápětí nastoupili muzikanti a hráli následujících asi 140 minut (koncertní set + dvě sady přídavků); kapela kombinovala nová čísla z alba Beztíže s klasickými písničkami, z hity ze svých předešlých desek. Výtečný, čitelný zvuk a hutný sound, hutnější oproti minulým rokům o kytaristu Dušana Oravce, jinak klasického kytarového virtuóza působícího v Německu (viz www.oravecdusan.com), vystoupení dominovaly.
Poslední koncerty Priessnitz v letošním roce 8. prosince 2016 - Plzeň 9. prosince 2016 ̈- Ústí nad Labem 28. prosince 2016 - Javorník, Račí údolí - vyprodáno 29. prosince 2016 - Javorník, Račí údolí–vyprodáno
Zpěv Jaromíra Švejdíka měl v úterý své dobré i slabší chvilky jak intonačně, tak srozumitelností. Občas taky frontmanovi vypadla slova, a to měl na stojanu u mikrofonu připnutý tablet, který v pauzách obsluhoval, zřejmě právě s texty. Když trochu poodstoupíme od fanouškovského přijetí všeho, co z kapely na pódiu vypadne, k němuž ovšem – ehm - pisatel těchto řádků neměl „na místě činu“ daleko, neboť v kotli Akropole protancoval a prozpíval ty více než dvě hodiny, tak musíme říct, že Švejdík má osobnostní charisma, působivost jeho textů je přenesena z nahrávek do sálu s tím, že ty jeho obraty přece všichni předem známe, ale hlavní devízou, zážitkovou dominantou Priessnitz na současném turné je právě celkový sound.
Priessnitz 2016 - obsazení Petr Kružík – kytara, zpěv
Jaromír Švejdík – zpěv
Lukáš Morávek – trubka, zpěv, klávesy
Dušan Oravec – kytara, zpěv
Petr Víša – basa
Zdeněk Jurčík – bicí
Tvoří jej úderná rytmika úsporného bubeníka Zdeňka Jurčíka a basisty Petra Víši, nad nimi „vaří“ výborně se doplňující kytaristé – Oravcova přítomnost snímá ze zakladatelského a kmenového Petra Kružíka povinnost a tíhu uhrát „to všechno“. A Lukáš Morávek v až překvapivém množství partií uplatnil svoji hru na trubku, přitom vždy jeho vstupy zněly organicky, navíc toho Morávek dost zastane ve sborových vstupech. Sestava na pódiu pracovala maximálně koncentrovaně a intenzivně; žádné pauzy, žádné prodlužující řeči mezi písněmi... Velký smysl pro střídmost a míru!
Abychom to příliš nerozkecávali: jestliže tedy Priessnitz prozatím končí, a to prozatím je zde vyjádřením naděje, že se na pódia po čase přece jen vrátí, pak mávají lačnému publiku ve velmi dobré formě. Bez jejich melancholicko-smutných písní tu bude smutněji.


description: Po porážce v nedělním referendu, které odmítlo novelu ústavy, italský premiér Matteo Renzi v pondělí večer nabídl hlavě státu svou demisi. Prezident Sergio Mattarella ho ale vyzval k jejímu odkladu a požádal ho, aby kabinet vedl až do té doby, než bude v parlamentu schválen státní rozpočet na příští rok.

title: Italský premiér Renzi po porážce v referendu nabídl demisi. Vládu povede do přijetí rozpočtu

maintext:
To by se mělo stát nejpozději do konce roku. Podle spekulací médií by to ale poslanci mohli stihnout již tento týden.
Prezidentská kancelář Mattarellův krok zdůvodnila snahou o to, aby se země vyhnula zmatkům kolem případného odkladu schválení rozpočtu, což by vedlo například k rozpočtovému provizoriu. Prezident už předtím podle italské tiskové agentury ANSA upozornil, že parlament musí splnit svoje pracovní termíny a závazky.
Mattarella a Renzi se sešli už dopoledne, kdy premiér informoval hlavu státu o svých nejbližších záměrech.
Italové v neděli dostali v referendu možnost vyslovit se k navrhovaným ústavním změnám, které měly posílit Poslaneckou sněmovnu a omezit vliv Senátu. Při téměř sedmdesátiprocentní účasti jich skoro 60 procent změny zamítlo. Renzi, který svou politickou budoucnost s výsledkem referenda sám předem spojil, hned v noci oznámil, že odstoupí.
Zatím se neví, jak bude Mattarella postupovat po schválení rozpočtu. Jednou z možností je, že prezident pověří některého z levicových politiků sestavením dočasné vlády, která bude mít za úkol připravit nový volební zákon.
Nejčastěji se za možné Renziho nástupce označují ministr hospodářství a financí Pier Carlo Padoan, ministr kultury Dario Franceschini a předseda Senátu Pietro Grasso.
Populistické Hnutí pěti hvězd i hlavní opoziční pravicová formace Vzhůru, Itálie expremiéra Silvia Berlusconiho volají po předčasných volbách hned počátkem příštího roku.


description: Věří, že rostlinná mléka mohou plnohodnotně nahradit kravské mléko. Amálie Koppová se svým přítelem se proto rozhodli vyrábět mandlové mléko. „Vadí nám způsob a hlavně nadměrný objem jeho produkce. Kromě toho na vlastní kůži vím, že lidskému tělu nesvědčí, protože my přece nejsme telata, abychom pili kravské mateřské mléko, to mi nedává smysl a jsme jediní živočichové, kteří to dělají,“ říká v rozhovoru pro server Lidovky.cz.

title: 'Rostlinné mléko je zdravější než kravské. Lidem by se ulevilo, kdyby ho nepili'

maintext:
Lidovky.cz: Vy i váš přítel David, se kterým jste Nemléko založila, jste vegani. Jak dlouho jimi jste a co vás vedlo k tomu vyřadit živočišné produkty z jídelníčku?
Maso nejím už několik let, živočišné produkty jsem z jídelníčku vyřadila asi před dvěma lety. David se ke mně dobrovolně přidal před víc než rokem. Vedly nás k tomu hlavně etické a mě také zdravotní důvody.
Lidovky.cz: Často se mluví o tom, že pít kravské mléko je pro lidi nepřirozené. Co vadí na mléku vám?
Vadí nám způsob a hlavně nadměrný objem jeho produkce. Kromě toho na vlastní kůži vím, že lidskému tělu nesvědčí, protože my přece nejsme telata, abychom pili kravské mateřské mléko, to mi nedává smysl a jsme jediní živočichové, kteří to dělají. Kdyby každý zkusil vysadit mléčné výrobky z jídelníčku alespoň na měsíc, jsem si jistá, že by viděl pozitivní změnu na svém zdraví.
Lidovky.cz: Jste studentkou pražské UMPRUM, jak vás napadlo vyrábět mandlové mléko?
Mandlová a jiná rostlinná mléka jsme si vyráběli často doma. Je to ale poměrně časově náročné, a tak jsme si občas koupili některé krabicové. To nám ale příliš nechutnalo a navíc se nám zdálo nesmyslné, že většina z nich má podíl hlavní složky 1-3 procenta. Řekli jsme si, že zkusíme naše mandlové vyrobit ve větším objemu, dostat do láhve a zkusit nabídnout lidem, kteří mají podobný názor. Reakce byly dobré, a to nás přesvědčilo o tom, že má smysl se rostlinným mlékům věnovat. Oba dva sdílíme velkou vášeň pro dobré jídlo a pití, navíc David studoval marketing a já design, zkrátka to šlo perfektně dohromady tak, abychom na to stačili sami dva.
Nemléko Nemléko je mladá česká značka vyrábějící rostlinná mléka. Stojí za ní Amálie Koppová a David Balcar, kteří věří, že rostlinná mléka mohou plnohodnotně nahradit kravské mléko a nabídnout tak alternativu všem, kdo s jeho produkcí nesouhlasí nebo ho z jakýchkoliv důvodů konzumovat nemohou. Kromě nápojů se chce zaměřovat také na lokální design a produkty spojené s udržitelným životním stylem.
Lidovky.cz: V čem se liší Nemléko od klasických krabicových mandlových nápojů?
Mandlové mléko vyrábíme čerstvé každý týden, trvanlivost má potom čtrnáct dní, je jen šetrně pasterované. Rozdíl je také právě v podílu hlavní složky - Nemléko obsahuje 12 % mandlí, je to taková mandlová smetana. Dále neobsahuje cukr, konzervační ani emulgační látky, je doslazeno pouze datlemi a dochuceno špetkou soli, nic víc. Krabicová mléka navíc obsahují často také přidané vitaminy a minerály. Ty Nemléko nepotřebuje, protože je mandle obsahují přirozeně a my s nimi nešetříme.
Lidovky.cz: Jak mandlové mléko připravujete? Jedná se o náročný proces?
Proces je určitě náročnější, než když ho děláte doma, hlavně ale kvůli objemu. Při výrobě také, na rozdíl od domácího, nemáme téměř žádný odpad. Přišli jsme na způsob, jak ořechy zužitkovat téměř celé, tím pádem Nemléko obsahuje také velké množství vlákniny.
Lidovky.cz: Dá se mandlovým mlékem nahradit kravské?
My jsme přesvědčeni, že plnohodnotně, ne li lépe. Mandle jsou jedním z nejzdravějších ořechů - mají plno vitamínů, hlavně E a B a minerálů - především hořčíku a vápníku. Kvůli vápníku mléko přeci pijeme. Rostlinou s vůbec nejvyšším obsahem vápníku je mák - a právě z toho začínáme teď vyrábět náš další produkt, makové Nemléko. Česká republika je největším producentem máku na světě, takže se těšíme, že budeme vyrábět lokální produkt.
Lidovky.cz: Mohu použít mandlové mléko například i do pečení?
Dá se použít všude tam, kde byste použili klasické mléko, jakkoli nasladko, do pečení, do kaší, granoly, palačinek, smoothies nebo naslano, prostě všude tam, kde chcete docílit lahodné krémové chuti, například do omáček nebo polévek.
Lidovky.cz: Jaký je váš nejoblíbenější recept ve spojení s mandlovým mlékem?
Ze sladkých receptů je to určitě banana bread a palačinky, naslano ho používáme do krémových polévek. Zkoušeli jsme taky veganskou svíčkovou a byla výborná.
Lidovky.cz: Nemléko prodáváte ve skleněných lahvích. Proč?
Jsou nejsnadněji recyklovatelné, nic se z nich nemůže uvolňovat do nápoje, který obsahují. Navíc připomínají vzhled klasických lahví na mléko. Přemýšleli jsme ještě o bioplastu, ale ten u nás zatím není příliš rozšířený a lidé nejsou zvyklí ho recyklovat.
Lidovky.cz: Jaké plány máte s Nemlékem do budoucna? Můžeme se těšit například na jinak ochucená „mléka“?
V současnosti máme připravené zmíněné makové mléko a tři ochucená mandlová mléka. Potřebujeme ale dovybavit naší provozovnu a nakoupit suroviny. Naše stavební spoření už dochází, a tak nám momentálně běží kampaň na Hithitu, díky které snad budeme schopni začít vyrábět další produkty ve větším objemu, snížit jejich cenu a dovážet je i do dalších měst kromě Prahy. V budoucnu bychom se rádi věnovali vývoji dalších alternativ mléčných výrobků a produktů s veganstvím spojených, částečně taky designu a celkové vizuální identitě značky. Náš sen je, že co nejvíce živočišných produktů bude nahrazeno těmi rostlinnými, které budou stejně dostupné, zato ale chuťově zajímavější a pro člověka výživově prospěšnější. Chceme otevřít Nemléčný bar, který bude důkazem toho, že je to možné.


description: Ústavní soud (ÚS) zamítl stížnost Iráčana zajištěného v Česku a následně deportovaného do vlasti. V nálezu však poukázal na systémové nedostatky právní úpravy i praxe vyhošťování. Lhůty pro podání žádosti o azyl i pro odvolání proti správnímu vyhoštění označil za neobvykle krátké.

title: ÚS: případ vyhoštěného Iráčana ukázal na problémy s vyhošťováním


description: Spor Ústí nad Labem s firmou Hutní montáže o Mariánský most se táhne déle, než trval spor ČSSD s právníkem Zdeňkem Altnerem kvůli Lidovému domu. Jde v něm také o více peněz, Ústí ve při o doplatek za dostavbu mostu hraje aktuálně o téměř 800 milionů korun. Soud nyní zadal vypracovat posudek, který by měl napomoci spor vyřešit.

title: Blíží se konec sporu o most v Ústí za 770 milionů? Soud zadal klíčový posudek

maintext:
„Posudek je zadán k tomu, aby byla fakticky zjištěna hodnota změněného díla,“ sdělila soudkyně ústeckého okresního soudu Iva Kučerová, která kauzu vyřizuje. Firma žaluje Ústí kvůli tomu, že jí údajně nezaplatilo za dodatečné práce na mostu.
Podle Hutních montáží byly vicepráce nutné, aby most bezpečně zastával svou funkci. Firma si nárokuje 184 milionů korun, společně s úroky však dnes částka dosahuje výše zhruba 770 milionů korun. Soudní spor se vleče od roku 1999.
Aktuálně zadaný posudek má objasnit, jaká je skutečná cena vybudovaného mostu. Ústí za celou stavbu zaplatilo 750 milionů korun. Od posudku se tedy očekává, že spor výrazně posune k odpovědi, zda je ústecká radnice povinná doplácet další peníze oproti už uhrazené částce. „Posudek má posoudit výši uplatněného nároku,“ podotkla pro server Lidovky.cz soudkyně Kučerová.
Posudek zpracuje ČVUT, má na to půl roku
Pravdou je, že v minulosti už se podobnou otázkou zabývalo už několik posudků. Jenže současná situace se liší. Zatímco předchozí posudky si objednávaly jednotlivé strany sporu, současný zadal přímo soud. Bude mít tedy větší váhu. „Směřuje to k tomu, že by to měl být definitivní posudek, který odstraní rozpory v těch předchozích,“ sdělil serveru Lidovky.cz advokát Jiří Císař, který ve sporu zastupuje Hutní montáže.
Posudek zpracuje Fakulta stavební ČVUT, ve čtvrtek soud zaslal jejím znalcům spis k případu. Fakulta se ke komentování zadaného úkolu staví zdrženlivě, odmítla sdělit jakékoliv podrobnosti. „K dané záležitosti se fakulta nemůže vyjadřovat,“ sdělila mluvčí fakulty Marie Gallová. Přestože má posudek pomoci rozetnout spor, paradoxně ho prodlouží. Na jeho vypracování má totiž fakulta půl roku. Rozsudek tak lze čekat nejdříve v druhé půli roku 2017.
Hutní montáže staví svou žalobu na tom, že oproti původně uzavřené smlouvě se musel projekt změnit. Vicepráce spočívaly v zajištění stability mostu, na což padly stovky tun oceli. „Bylo to ve změně příčného řezu mostu, změně konstrukčního řešení pylonu a třetí změna se týkala počtu závěsů,“ vyjmenoval změny advokát Císař.
Most si získal mezinárodní uznání, Ústí se ho ale snažilo prodat
Podle města ale nedošlo k platnému uzavření změny smlouvy, což je další podstatný bod sporu. Firma už sice spor jednou vyhrála, ale odvolací ústecký krajský soud předloni rozsudek zrušil právě kvůli tomu, že Hutní montáže nedoložily závaznou dohodu o změně kontraktu. „Podle názoru odvolacího soudu nedokázal prvoinstanční soud přesvědčivě odůvodnit, že mezi účastníky došlo k platné změně smlouvy,“ uvedla soudkyně krajského soudu Kateřina Soltanová.
Jakkoliv Mariánský most v současnosti představuje kvůli sporu s Hutními montážemi pro ústeckou radnici především velkou starost, stavba se stala jedním z novodobých symbolů města. Prestiž si most získal doma i v zahraničí, Česká národní banka ho loni nechala vyrazit na pamětní minci, Mezinárodní asociace pro mosty a stavební inženýrství ho pak zařadila mezi 10 nejlepších staveb světa 90. let.
Most se otevřel v létě 1998, postavil se podle návrhu architekta Romana Kouckého. Ústí se most opakovaně kvůli drahé údržbě snažilo prodat státu, k transakci nakonec nikdy nedošlo.


description: V Sýrii bojují proti režimu prezidenta Bašára Asada islámští extremisté, a ne takzvaní liberálové, řekl ve středu podle portugalské tiskové agentury Lusa český prezident Miloš Zeman, který je v Portugalsku na návštěvě. Prezident zároveň označil Asada za menší zlo než islámský terorismus.

title: Proti Asadovi nebojují liberálové, ale islámští extremisté, prohlásil Zeman


description: Vítězem osmé řady taneční soutěže StarDance se stal herec Zdeněk Piškula, který tančil s Veronikou Lálovou. Ve finále dnes předstihl lyžaře Ondřeje Banka s Evou Krejčířovou. Třetí skončila v diváckém hlasování herečka Jana Plodková s Michalem Padevětem. Odborná porota v přímém přenosu České televize ohodnotila stejným počtem bodů dnešní výkony Piškuly a Plodkové, Bank v tomto pořadí zůstal třetí.

title: Taneční soutěž StarDance vyhrál Piškula před Bankem a Plodkovou


description: Nejméně 30 vojáků v neděli ráno přišlo o život při sebevražedném atentátu v jihojemenském Adenu. Oznámily to jemenské armádní a zdravotnické zdroje, jež citovala agentura AFP. Atentátník zaútočil na vojáky, kteří si přišli pro mzdu.

title: Sebevražedný atentátník zabil v Jemenu třicet vojáků


description: Komedie Toni Erdmann německé režisérky Maren Ade se v sobotu 10. prosince stala nejlepším evropským filmem roku. Ještě těsně před vyhlášením cen poskytla režisérka rozhovor serveru Lidovky.cz. „Film není vysloveně autobiografický, ale je v něm hodně osobního, hodně našich rodinných vtipů a styl humoru mého otce,“ říká mimo jiné v rozhovoru.

title: Kdo bude ochotný dokoukat to do konce? bála se režisérka evropského filmu roku

maintext:
Cesta vašeho filmu nabírá na obrátkách: soutěžil v Cannes, je vyslán za Německo na Oscary... Čekala jste takový vývoj?
Ne, něco takového nemůžete čekat. Když dělám film, snažím se ho natočit nejlíp, jak to jde, podle mých představ. Takže ani když jsem točila Toniho Erdmanna, nemyslela jsem moc na publikum. Chtěla jsem udělat komedii, která by byla zároveň dramatem, a byla jsem zvědavá, jestli osloví nějaké diváky. Kdybych točila s myšlenkou – tak a teď natočím super úspěšný film – tak bych nenatočila asi nic... Navíc je to skoro tříhodinový film, takže se nedalo moc předpokládat, jak bude úspěšný. Říkala jsem si, kdo bude vůbec ochotný dokoukat ho do konce? Prostě nemůžete točit film jen s myšlenkou na to, aby byl úspěšný.
Pokud váš film vyhraje, stanete se první ženou režisérkou, která za téměř třicet let fungování akademie získala hlavní cenu. Myslíte, že to nějak ovlivní postavení žen ve filmové branži?
Doufám. V Německu je to v současnosti velké téma a je kolem něj spousta diskuzí, zejména v souvislosti s kvótami a přístupem k veřejným penězům. Ale na filmových školách je to už teď půl na půl, co se týče počtu mužských a ženských studentů. Pro mě osobně nikdy nehrálo roli, jestli film natočil muž nebo žena. Ale bylo pro mě vždy důležité vidět, že dobrý film může natočit žena, a že je možné točit filmy, i když máte třeba malé děti. Protože v době, kdy je vám mezi třiceti a čtyřiceti, se obvykle seběhne dohromady spousta věcí a může to být trochu chaotické. A filmování obecně není ideální zaměstnání, když máte rodinu. Myslím, že na filmech, které natočily ženy, mám nejraději jejich ztvárnění mužských postav, protože nabízejí trochu jiný pohled než muži.
Maren Ade (1976) Producentka a režisérka se narodila v Karlsruhe na jihozápadě Německa a vystudovala režii na Vysoké filmové a televizní škole v Mnichově. V roce 2001 založila spolu s Janine Jackowskou produkční společnost Komplizen Film, v jejímž rámci natočila svůj absolventský celovečerní film Der Wald vor lauter Bäumen (Pro stromy nevidět les, 2003), oceněný mj. Zvláštní cenou poroty na festivalu Sundance 2005.
Její druhý celovečerní film Všichni ostatní (Alle anderen, 2009) získal na Berlinale Stříbrného medvěda ex aequo a Stříbrného medvěda za herecký výkon pro Birgit Minichmayrovou. Film Toni Erdmann (2016) byl vybrán do hlavní soutěžní sekce festivalu v Cannes, získal cenu LUX Evropského parlamentu a nejnověji 5 cen na udílení Evropských filmových cen 2016. včetně ceny za nejlepší film. Je zástupcem Německa v oscarovém klání.
Německá režisérka Maren Ade (uprostřed) s herci Sandrou Hüller a Peterem Simonischekem.
Jaká byla původní idea vašeho příběhu?
Začalo to už dávno. Dlouho jsem nosila v hlavě nápad natočit něco o rodinných vztazích. To bylo téma, které mě zajímalo. Říkala jsem si, že by to mohlo být zajímavé dobrodružství, když by se dva členové rodiny, kteří se znají velmi dobře a velmi dlouho, najednou potkali jako cizinci. Chtěla jsem udělat něco o rolích, které všichni v rodinách hrajeme, ať už je jako role cítíme nebo ne. Měla jsem od začátku v hlavě tu transformaci, kdy se otec skrze vtípky promění v postavu Toniho Erdmanna. Ostatně, můj otec má slušný repertoár vtipů, a myslím, že tenhle styl humoru je něco, co se musíte od někoho naučit. Pro mě to byl můj otec. Film není vysloveně autobiografický, ale je v něm hodně osobního, hodně našich rodinných vtipů a styl humoru mého otce. No a pak následoval dlouhý průzkum toho, jak to chodí ve světě byznysu, setkala jsem se se spoustou žen pracujících v ekonomice. Celkem jsem na scénáři pracovala asi dva roky.
Je to ale vlastně víc příběh dcery než otce, že?
Ano, a jsem ráda, že je to vidět. Obvykle sama cítím jako pravidlo, že když začnete příběh s jednou postavu, měla by zůstat tou hlavní. Ale tady to funguje jinak, protože otec vstoupí do světa dcery a celé se to pak stane víc jejím příběhem. Když jsem začínala zpracovávat téma, měla jsem nejdřív pocit, že mi ta ženská postava není příliš blízká, protože jsem se na ni dívala zvenčí. Ale čím víc jsem se jí přibližovala, tím víc jsem začala chápat, kolik toho máme společného – protože když točím, také kladu filmování na nejvyšší místo, podobně jako ona svojí práci. Byla tam spousta věcí, které se mi poskládaly dohromady.
Nezapnutelné šaty odstartují klíčový zlom ve filmu Toni Erdmann....
Jak vznikla scéna nahého brunche - bylo to něco, o čem jste se doslechla při rešerších k filmu? Svlékají se manažeři běžně na večírcích? Nebo to byl váš nápad?
Představu ženy, nebo vlastně kohokoliv, kdo slaví narozeniny a rozhodne se otevřít přátelům dveře nahý, jsem nosila v hlavě už dlouho, a nejdřív jsem nevěděla, jestli do filmu zapadne. A ještě když jsem četla scénář, zdála se mi trochu zvláštní. Hodně jsme o tom mluvili, protože je to vlastně krátký film, který je součástí celku. Zajímavé je, že v psané podobě ta scéna moc nefungovala. Až když jsme ji zrealizovali. Nahé scény jsou ve filmu vždycky složité, jak pro herce, kteří v nich hrají, tak pro diváky, pro které to znamená spoustu silných emocí.
Jak se proměňoval poměr komediálního a tragického ve filmu v průběhu natáčení? Bylo to všechno podle scénáře a podle vašich představ?
Ve filmu otec hraje komedii pro svou dceru, a dělá to ze zoufalství, protože je na dně. Bojí se o jejich vztah. Takže pro tuto postavu moc o komedii nejde. I když komedie jsou často právě o lidech, kteří trpí. Ale protože on hraje komedii, a zároveň je zoufalý, byly tam od začátku dvě polohy – komediální na povrchu a tragická v pozadí. Když jsem psala scénář, cítila jsem to možná víc jako komedii, a při natáčení jsem byla hodně zaměřená na tyto emoce, ale také na existenciální rozměr. Přesto jsem v průběhu natáčení začala mít pocit, že tam více nastupuje tragická linka, a když bylo dotočeno, omlouvala jsem se svým koproducentům, že jsem místo slibované komedie udělala velmi melancholický a velmi dlouhý film... Během stříhání se tam ale komediální momenty zase vracely a nakonec bylo velmi překvapivé, jak se celkový tvar filmu proměnil. Nakonec nachází někde mezi komedií a tragédií a jsem za to ráda.
Ines na večírku nečekaně vystřihne píseň Whitney Houston Greatest Love of All. Ines (Sandra Hüller) a Anca (Ingrid Bisu - uprostřed)
Rodinné pouto. Jsou chvíle, kdy Ines svého vyhastrošeného otce upřímně nesnáší. Peter Simonischek ve filmu Toni Erdmann.
Proč myslíte, že ten film rezonuje v celé Evropě? A cítíte ho jako evropský film?Určitě jsem se o to snažila. Vidím ho v kontextu širší Evropy, ne jen Německa. Prakticky šlo o koprodukci tří zemí – Rumunska, Rakouska a Německa. Doufala jsem, že film řekne něco o vztazích uvnitř Evropy, mezi zeměmi jako je Německo a Rumunsko, kde se odehrává. V podtextu je i trochu politiky, ale samozřejmě to není politický film. A proč rezonuje - možná také proto, že jde o rodinné réma, vztah otce a dcery. Vždycky se snažím točit filmy tak, aby tam zůstal prostor pro diváky a pro jejich vlastní představy. To také vyžaduje určitý čas, a proto jsou scény ve filmu komponovány tak, jak jsou. Doufám, že je film dost otevřený pro všechny.
Líbí se film vašemu otci?
Ano. Líbí. Znal dobře už scénář a jediná věc, které se obával, bylo, jestli to bude opravdu dost vtipné. A nakonec byl spokojený.
Jaký typ filmů a jaké režiséry máte ráda vy jako divačka?
Mám především ráda zajímavé postavy. Tenhle rok se mi bohužel nepodařilo vidět moc filmů – to je asi jediný negativní dopad situace kolem Toniho Erdmanna. Byla jsem zvyklá po dokončení filmu zajít do kina nabírat inspiraci, a letos to zatím nešlo. A co se týče konkrétních filmů, líbí se mi třeba filmy Miguela Gomése, a nejen proto, že jsem jeho koproducentka. Mám ráda dlouhé filmy, jako točí Lav Diaz. A co se týče žen, jediný film, který jsem letos viděla od ženské režisérky, byly Zázraky Alicie Rohrwacher, které se mi moc líbily. Už bych chtěla jít zase do kina!


description: Tradiční česká kuchyně i recepty určené výhradně pro vaření v ešusu venku. Nevíte, co nadělit blízkým k Vánocům? Pokud milují jídlo, určitě je potěší kuchařka. A jakou vybrat? Inspirujte se.

title: Velká i outdoorová. Jakou kuchařku vybrat pod stromeček?


description: Premiér Sobotka se nedávno v souvislosti s tím, jak v Evropě vzrůstají protievropské nálady a síly, nechal slyšet, že Evropská unie musí zase lidem začít dávat smysl.

title: MACHÁČEK: Italská krize a potřeba dalšího konventu

maintext:
Zlatá slova. Neříká to ale samozřejmě jenom Sobotka. Píše a říká to už skoro každý den a každou chvíli leckdo. Například dnešní editorial agentury Bloomberg dochází k podobnému závěru.
Italská politická a bankovní krize nemá dobré řešení. Když budou v rámci restrukturalizace a rekapitalizace italských bank „oholeni“ jejich akcionáři a držitelé dluhopisů, vzniká nám tu „drobná potíž“ v tom, že v italském případě se jedná o italské domácnosti. Pokud přijdou o prostředky obyčejné italské domácnosti, získají na tom opět pouze italští protievropští populisté a nacionalisté.
Pokud bude banky nucena rekapitalizovat italská vláda, bude k tomu muset uvolnit rozpočtový krunýř kritérií paktu stability, který střeží Evropská komise. Pokud ta dojde k závěru, že je třeba být vůči Itálii tolerantní, vyvolá to zase revoltu na německé politické scéně.
Pokud bude tolerantnější vůči Itálii německý politický mainstream, může posílit protievropská část politického spektra, tedy Alternativa pro Německo, Pegida apod. Stejná vzpoura německého nacionalismu a konzervativního a dogmatického ordoliberalismu by mohla nastat v případě, že by měla italským bankám či italské vládě nějak pomoci Evropská centrální banka (ECB).
Vypadá to na začarovaný kruh. Evropská unie buď potřebuje více vzájemnosti a finanční solidarity, nebo potřebuje více tolerance k jednorázovému porušení přísných rozpočtových kritérií, aby si například Itálie mohla řešit rekapitalizaci vlastních oslabených bank sama, na vlastní účet a zodpovědnost.
Nelze být dlouhodobě proti oběma těmto věcem najednou. Tedy samozřejmě lze – ale jen smíříme-li se s tím, že projevy protievropského nacionalismu a protestu proti EU budou narůstat, dokud se Unie nerozpadne úplně.
Jedinou možností je, že se zodpovědné národní i evropské elity domluví na tom (už včera bylo mimochodem pozdě) že se znovu ustaví evropský konvent, který bude sestávat nejen z politiků – a který začne usilovat o to, stanovit kam, proč a za kým chce společná Evropa vlastně jít. Který začne hledat onen vyšší společný „smysl“.
Na míře solidarity se přece domluvíme, teprve až se shodneme na tom, kdo jsme a jakou máme či nemáme společnou identitu a zodpovědnost. Výstup konventu bude muset mít lidově srozumitelnou ambici – jednoduchou a zapamatovatelnou ústavu.
Výsledkem se může stát, že budeme chtít méně Evropy – pak ať si má každý dluh a schodek, jaký chce. Společná Evropa pak bude dělat společně pouze důležité věci, jako je třeba ochrana vnějších hranic.
Nebo se EU bude muset více integrovat a vnitřně solidarizovat. Pak ale musí vědět, proč a jaký to má mít „smysl“ zmíněný v úvodu textu. Lepší nápad než zkusit svolat znovu konvent prostě nemám.
Přečteno včera vČeském rozhlase Plus.
...
Obdržel jsem včera od několika rozzlobených čtenářů z Německa e-maily, ve kterých protestují vůči tomu, že jsem včera napsal, že německá média (zvláště ta veřejnoprávní) na rozdíl od médií anglických příliš dlouho váhala se zveřejněním identity pachatele vraždy studentky ve Freiburgu.
1. Kritici upozorňují, že to není pravda, ale odkazují mimo jiné na to, co bylo řečeno od včerejšího rána. To už ale byl napsán můj komentář a dávno i poznámka serveru Eurointelligence, ze které jsem vycházel a kterou jsem citoval a glosoval, což je koneckonců to, co v Monitoru obvykle dělám – komentované a glosované výpisky z ranní četby.
2. Problém nebyl ani tak v tištěných novinách, ale spíš v německé televizi, hlavně na vlajkové lodi německé veřejnoprávnosti ARD. Odkazuje k tomu i článek ze včerejšího Spiegelu Online.
Autor je předsedou správní rady IPPS - Institut pro politiku a společnost.


description: Bývalý generál Michael Flynn, jehož prezident Donald Trump jmenoval svým poradcem pro otázky národní bezpečnosti, byl v době svého působení v Afghánistánu vyšetřován za neoprávněné předávání utajovaných informací cizincům. Napsal to dnes list The Washington Post. Podle vyšetřovatelů ale jednal „nevědomky“ a postižen nebyl.

title: Trumpův poradce Flynn má škraloup. Vyšetřovali ho za předávání tajných informací cizincům


description: Nedělní parlamentní volby v Rumunsku vyhrála podle očekávání s velkým náskokem Sociálnědemokratická strana (PSD), jejíž vláda padla před rokem v důsledku tragického požáru v bukurešťském nočním klubu, plyne z povolebních průzkumů.

title: Volby v Rumunsku podle očekávání vyhráli sociální demokraté, říká průzkum


description: Řecký soud v úterý rozhodl o vydání tří z osmi tureckých vojáků, kteří do Řecka uprchli z vlasti po červencovém pokusu o státní převrat. Trojice se vzápětí odvolala k vyššímu soudu, řekl Reuters advokát jednoho z vojáků.

title: Uletěli před Erdoganem helikoptérou, teď ale tři pučisty Řekové vrátí zpět


description: Syrský prezident Bašár Asad obvinil západní země, že prosazují příměří v Aleppu, aby zachránily „teroristy“. Asad to řekl v rozhovoru, jehož část ve středu vysílala ruská televize Russia Today.

title: Západ jen ochraňuje teroristy, odsoudil snahy o příměří v Aleppu Asad


description: V Česku je několik kulturních institucí, které se dlouhodobě věnují podpoře literatury. Od Nového roku by mělo činnost na tomto poli zastřešit Literární centrum, jehož vznik iniciovalo ministerstvo kultury. Zatím tato nová instituce nemá šéfa, sídlo ani přesnou koncepci. Náměstkyně ministra kultury Kateřina Kalistová přesto ujišťuje, že k 1. lednu začne centrum fungovat a prospěje českým spisovatelům.

title: V Praze vzniká Literární centrum. Nemá šéfa, sídlo ani přesnou koncepci

maintext:
LN: Koncem listopadu jste v kulturním týdeníku A2 napsala, že se o Literárním centru jednalo na ministerstvu již v roce 2010. Proč se na ně čekalo tak dlouho
Já jsem tehdy ještě nebyla na ministerstvu, ale vím, že se tenkrát mluvilo o literárním domě, který měl být zaměřen hlavně na rezidenční pobyty. Uvažovalo se o tom, že ho bude spravovat Moravské zemské muzeum v Brně, tehdejší ředitel o to měl zájem. Bohužel tenkrát na ministerstvu nebyla ekonomická ani politická vůle, aby se tenhle projekt uskutečnil.
LN: Jaký byl tedy další vývoj?
Před rokem a půl jsem nastoupila na sekci živého umění na ministerstvo kultury. Před prázdninami 2015 se konal sjezd nově vzniklé Asociace spisovatelů, kde zaznělo, že by rádi, aby ministerstvo kultury iniciovalo vznik literárního domu nebo centra. V té době jsme projekt Literárního centra měli začleněn ve své kulturní politice. Takže se tyto aktivity propojily a vznikla pracovní skupina, kde byli zástupci Asociace spisovatelů, Institutu umění v Praze, Moravské zemské knihovny v Brně (MZK) a dalších organizací. Do konce roku 2015 jsme vypracovali pracovní náplň Literárního centra a předložili jsme ji ministrovi kultury, který rozhodl, že centrum bude fungovat v rámci některé z příspěvkových organizací našeho ministerstva. Daniel Herman se pak rozhodoval mezi Institutem umění a MZK, nakonec z toho vykrystalizovalo, že to vhodnější řešení je MZK.
KATEŘINA KALISTOVÁ (* 1975) Vystudovala Právnickou fakultu UK v Praze. Pracovala pro zlínský filmový festival, v letech 2006–2007 byla náměstkyní ministra kultury, v letech 2009–2014 předsedkyní Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a od roku 2014 je opět náměstkyní ministra kultury.
LN: Institut umění má ale mnohem víc zkušeností s organizováním aktivit pro spisovatele, které propaguje v zahraničí. Od roku 2007 pro ně dělá rezidenční pobyty. Každý rok je to deset autorů, kteří jedou do zahraničí. To knihovna přece nikdy nedělala.
Teď to ale bude dělat. MZK už dva roky koordinuje prezentaci našich spisovatelů na čtyřech zásadních knižních veletrzích (Londýn, Lipsko, Boloňa a Frankfurt). Kromě toho pořádá akci Jižní Morava čte, mají vědecké granty, ten živý literární provoz tam funguje. Institut umění dělá Cenu Susanny Roth pro začínající bohemisty, MZK organizuje cenu pro bohemisty Premia Bohemica. Ministerstvo kultury každý rok vysílá zhruba 40 spisovatelů do zahraničí, často ve spolupráci s Českými centry. Věřím, že to zvládne obstarat i nové Literární centrum.
LN: Když je tedy MZK tak úspěšná, proč Literární centrum nebude v Brně, ale v Praze?
Domníváme se, že by mělo být v Praze, která je centrem nakladatelského provozu. Některou svoji činnost však bude vyvíjet iv Brně, ta tradice tam samozřejmě neskončí. Zahraniční agenti či nakladatelé budou chtít jezdit spíše do Prahy.
LN: Koncem listopadu jste rozeslali tiskovou zprávu s informací, že 1. ledna 2017 zahájí Literární centrum provoz, ale není jasné, kde.
Hledáme vhodné prostory, jednáme v rámci příspěvkových organizací v Praze, zatím bližší informace neřeknu, ale určitě budou mít od ledna kde sedět.
LN: Je už začátek prosince. Jak to chcete stihnout?
To jsou dotazy na ředitele Moravské zemské knihovny. Nechci říct, že tím to pro nás končí, ale já ani nemůžu zasahovat do jeho kompetencí. My chceme iniciovat vznik centra, ale samotný provoz je pak na knihovně, potažmo vedoucím centra.
LN: Zároveň MZK vyhlásila konkurz na vedoucího Literárního centra, s uzávěrkou 12. prosince. Kdy budou známy výsledky?
19. prosince.
LN: Kdo toho vedoucího vybere?
Komise, jejíž složení se zveřejní až po vyhlášení výsledků. Já jsem do komise pozvaná, stejně tak lidé z literárního provozu. Vznikne také rada Literárního centra, která bude spolurozhodovat o jeho činnosti. V prvních měsících bude pracovat na koncepci centra, předběžně jsme domluveni, že ji dokončí do června 2017.
LN: Literární centrum se připravovalo roky, a teď se honem hledá místo, honem hledá vedoucí, aby se vše stihlo k 1. lednu. Proč?
Protože začínat od poloviny roku nebo čtvrtiny roku není zrovna ideální, to by vám řekla naše ekonomická sekce, všechna systemizovaná místa, rozpočty je lepší dělat na rok. Místo pro centrum se hledá asi půl roku, nahonem to rozhodně není. Pan ministr v listopadu změnil zřizovací listinu MZK, začlenil do ní sekci Literárního centra a pak se ještě řešily další formální náležitosti. Pan ředitel MZK nemohl vyhlašovat konkurz dřív, než byla podepsaná zřizovací listina.
LN: Co budou hlavní úkoly Literárního centra?
Důležité je, aby se co nejrychleji etablovalo v cizině. Centrum převezme agendu prezentace našich spisovatelů na knižních veletrzích v zahraničí. Poslední dobou roste v zahraničí zájem o českou literaturu, nejen o klasiku typu Švejk nebo Havel, ale také o současnou literaturu. Brzy jedu do Lipska, kde mám schůzku se zástupci veletrhu o podobě naší účasti jako hlavního hosta v roce 2019. Ozývají se nám iz dalších veletrhů, jednáme s Pekingem, což je největší knižní veletrh na asijském kontinentu. Nejzásadnější je samozřejmě veletrh ve Frankfurtu, ale být hlavní zemí tam je pro nás zatím příliš velké sousto. Také se zvyšuje zájem o překlady knih českých spisovatelů.
LN: Které země o ně mají zájem?
Soudě podle žádostí o podporu překladu je hodně aktivní Polsko. Nedávno jsem v Praze jednala s delegací největších nakladatelů z Číny, měli zájem o českou literaturu. Kundera je tam povinná školní literatura, ale současné autory neznají. Zájem roste i naUkrajině, v jižní Evropě či španělsky mluvících zemích. Hodně nám pomáhají Česká centra.
LN: Problém je taky v tom, že v Česku téměř nejsou literární agenti, kteří by nabízeli naše autory do zahraničí.
Těch literárních agentů mnoho není, ale Literární centrum má v náplni práce, že se bude této agenturní činnosti věnovat.
LN: Takže kdyby se ozvalo několik desítek autorů, centrum je bude zastupovat v zahraničí?
Ano, s tím se počítá. Mimochodem, nám už se podařilo prosadit na minulém ročníku veletrhu v Lipsku. Každý rok se vybere deset spisovatelů z celé Evropy na krátkou prezentaci. My jsme tam měli Petra Stančíka, kterému se to podařilo, ale věřte mi, že to není zrovna snadné. Spisovatel musí mít nejen dobrou znalost angličtiny nebo němčiny, ale musí umět zaujmout.


description: Premiér Bohuslav Sobotka v sobotu širšímu vedení ČSSD řekl, že sněmovní volby budou jen o souboji sociální demokracie s ANO. Novinářům to během jednání ústředního výboru strany řekl státní tajemník pro evropské záležitosti Tomáš Prouza. Lidé se musí rozhodnout, zda chtějí zachovat demokracii, dodal. Poslanec ČSSD a starosta Náchoda Jan Birke novinářům řekl, že Sobotkovo vystoupení splňovalo atributy projevu kapitána, který stranu povede do voleb.

title: Prouza: Sobotka straníkům řekl, že volby budou jen o ANO a ČSSD

maintext:
Prouza novinářům řekl, že vyznění bylo jednoznačné. „Že volby budou o souboji ANO versus ČSSD, že to nebude o žádné další straně. Lidé se budou muset rozhodnout, jestli chtějí zachovat českou demokracii a sociální stát, nebo chtějí nějaký jiný recept,“ uvedl. Druhá část projevu byla o tom, že receptem ČSSD je, aby zůstalo lidem „v kapsách více peněz“. To by podle předsedy ČSSD měly zaplatit třeba větší firmy, které v posledních letech z ČR vyváděly zisky.
Sobotkův projev, přednesený za zavřenými dveřmi, podle Prouzy ocenili přítomní dlouhým potleskem. „Dávalo to lidem smysl. Všichni pozorně poslouchali, co má být volební strategie předsedy. Myslím, že nikdo nepřijde s nějakým alternativním receptem,“ řekl Prouza, o němž se spekuluje jako o volebním manažerovi ČSSD. Někteří účastníci jednání jednoznačně kladné přijetí projevu mimo záznam odmítají.
Kandidát na místopředsedu strany Birke si myslí, že Sobotkovo vystoupení splnilo atributy projevu předsedy strany. „Bylo tam všechno, já jsem nepostrádal nic,“ řekl novinářům. Důležitým vyzněním debaty podle něj je, že ČSSD se musí naučit mluvit normálním jazykem. „Začali jsme mít pocit, že i levicoví voliči nám přestali rozumět,“ uvedl.
Očekávat lze útoky na předsedu hnutí ANO Andreje Babiše. „Musíme od něj vysát tradiční levicové voliče,“ řekl Birke. „Už nejsme v době, kdy se lidi spokojí, že dostanou dvě koblihy v pytlíku, chtějí slyšet, co má být tématem na příští čtyři roky,“ řekl Prouza. ČSSD podle něj dělala ve vládě tři roky kompromisy, aby ANO všechny návrhy neblokovalo. „Jsou věci, které nyní budeme hájit za každou cenu. Bude na ANO, jestli budou chtít dělat kompromisy, jestli chtějí, aby vláda ještě fungovala, nebo ne,“ řekl.
Na zasedání už vystoupili i někteří Sobotkovi kritici, například jihočeský hejtman Jiří Zimola. Ten podle Birkeho mluvil umírněně. „Nebyl kritický. V mnoha případech mluvil jasně, zřetelně,“ uvedl. Zimola podle Birkeho ani nezopakoval svou výzvu na rozdělení funkce předsedy vlády a předsedy ČSSD, kterou nedávno Sobotka odmítl jako nesmyslnou.


description: Ozbrojené komando neděli na jihu Jordánska napadlo policejní stanici a zabilo sedm lidí. Mezi mrtvými je kanadská turistka a šest místních občanů, z toho čtyři policisté, oznámily jordánské úřady. Podle původních informací také devět lidí utrpělo zranění.

title: Komando na policejní stanici v Jordánsku zabilo sedm lidí, včetně turisty z Kanady


description: Prezident Miloš Zeman ve svém pondělním vánočním projevu s despektem mluvil o pornoherci, který sestavuje seznam „nepotřebných serverů“. Přestože nezmínil žádné jméno, nepřímo tím hovořil o zástupci think-tanku Evropské hodnoty Jakubu Jandovi. Ten však jeho slova o údajné cenzuře, kterou hlava státu ve vánočním poselství zmínila, důrazně rozporuje.

title: Kdo je Zemanův ‚pornoherec šířící cenzuru‘? Zástupce skupiny hájící evropské hodnoty

maintext:
„Nepřál bych si, aby naše ministerstvo vnitra bylo jakýmsi novodobým Koniášem a aby jakýsi pornoherec sestavoval seznam nepotřebných serverů,“ vzkázal Miloš Zeman občanům prostřednictvím televizní obrazovky na druhý svátek vánoční ze své pracovny v Lánech. V první části projevu hovořil patrně o chystaným vzniku centra určeného i pro boj s dezinformacemi v kyberprostoru.
Ve zbylé části projevu se pak, ač nejmenovitě, opřel do zástupce ředitele think-tanku Evropské hodnoty Jakuba Jandy, který stojí za vznikem seznamu „proruských serverů“. Mezi desítkami z nich se vedle webu AC24, Sputnik CZ, Aeronet či Protiproud objevil také server Parlamentní listy. Think-tank Evropské hodnoty navíc ve své studii o českých dezinformačních webech označil prezidenta za trojského koně Ruska v informační válce.
Prezidentovy narážky na minulost
Sám Janda i proto nijak nerozporuje, že by Zeman mluvil o někom jiném než o něm. Už v minulosti se totiž proti jím zveřejněné studii ohrazoval se slovy o „kampani proti hlavě státu“. Zemanova narážka na pornografii se pak patrně vztahuje k videu s citlivým obsahem, které Janda natočil před více než šesti lety, teprve loni však začalo kolovat po internetu.
K označení „pornoherec“, jak jej nazval prezident Zeman, se Janda vyjadřovat nechce. Serveru Lidovky.cz však poskytl komentář ke zbylé části projevu týkající se seznamu dezinformačních webů. „Slova pana prezidenta jsou velmi zavádějící. Nikde nevoláme po cenzuře. Pouze poukazujeme na dezinformační projekty, které systematicky manipulují veřejnost. Nesnažíme se je ani umlčet ani zakázat,“ napsal v reakci na Zemanův projev jeho kritik a vedoucí programu Kremlin Watch Janda.
‚Nejsme v Číně ani v Rusku‘
„Cenzuru ve smyslu zakazování vydávání libovolného legálního obsahu neprosazujeme ani my, ani žádná česká státní instituce. Nejsme totiž v Rusku, nebo v Číně,“ ohradil se dále člen think-tanku Evropské hodnoty.
V již čtvrtém vánočním projevu prezident Zeman hovořil také o jarní návštěvě čínského prezidenta Si Ťin-pchinga v Česku, kterou považuje za významnou událost v oblasti ekonomické diplomacie. „Čína je největším zahraničním investorem v Německu, bylo by hloupé, abychom my nevyužívali obdobných příležitostí,“ řekl. Mimo to hlava státu vyzdvihla stav ekonomiky, růst platů i důchodů. Jako nepříznivý jev pak ale zmínil nízký objem veřejných investic, dotace na obnovitelné zdroje a některé sociální dávky.
Ohlas pak vzbudila také ta pasáž, v níž odmítl dobrovolné přijímání migrantů na území České republiky. Podle něj by to jen vytvářelo podhoubí pro teroristické útoky. Prezident také kritizoval současné vedení Evropské unie, které považuje za neschopné a byrokratické.
VIDEO: Zeman se vyslovil proti cenzuře internetu Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu


description: Soud ve Spojených státech zamítl žádost příznivců zvoleného amerického prezidenta Donalda Trumpa o zastavení přepočtu hlasů ve státě Wisconsin. Wisconsin je jedním ze tří amerických států, kde si neúspěšná prezidentská kandidátka Jill Steinová vymohla revizi odevzdaných hlasů.

title: Soud v USA odmítl zastavit přepočet hlasů ve Wisconsinu

maintext:
„Přepočet je nedílnou součástí záruk poctivosti voleb,“ prohlásil soudce James Peterson.
O zastavení přepočtu, které je podle wisconsinské volební komise hotové z více než 80 procent, požádaly dva akční výbory, které podporují Trumpa.
Steinová o přepočet požádala také v Michiganu a Pensylvánii, neboť hlasování podle ní mohlo být zmanipulované. Ve všech státech těsně zvítězil Trump, v případě Wisconsinu byl jeho náskok před demokratkou Hillary Clintonovou zhruba 27.000 hlasů. Revize hlasů musí být dokončena do 13. prosince.
V rámci celých Spojených států získal Trump 306 z 538 takzvaných volitelů, Clintonová jich získala 232. K vítězství bylo potřeba 270 volitelů. V absolutních číslech ale Clintonová v celé zemi získala větší počet hlasů než její soupeř. Sbor volitelů, jehož hlasování kopíruje výsledky listopadových prezidentských voleb v jednotlivých amerických státech, má nového prezidenta potvrdit 19. prosince.
Zvrat ve výsledku po přepočtech se neočekává. Pokud by ale revize přece jen ukázala, že ve skutečnosti ve všech třech státech vyhrála Clintonová, přišel by Trump o 46 volitelů a do Bílého domu by se tak dostala demokratická kandidátka.


description: Skupina českých poslanců bude v Sýrii jednat s představiteli parlamentu a přijme je také ministr zahraničí Valíd Mualim. Členové petičního výboru dorazili do Sýrie v pondělí společně s další dodávkou humanitární pomoci v hodnotě přibližně 1,5 milionu korun, sdělilo ČTK ministerstvo zahraničí.

title: Čeští poslanci budou jednat v Sýrii. Zajistí humanitární pomoc v hodnotě 1,5 milionu


description: Prezident Miloš Zeman stále věří, že se končící šéf hradního protokolu Jindřich Forejt stane velvyslancem ve Vatikánu, záleží na ministerstvu zahraničí a souhlasu Vatikánu, uvedl po návštěvě Sněmovny.

title: Zeman si přeje, aby se Forejt stal velvyslancem ve Vatikánu

maintext:
Novinářům také řekl, že Forejt na Hradě odvedl dobrou práci. Zatím s ním nemluvil, protože bývalý protokolář je nemocný.
„Jenom moje osobní přání je, protože odvedl mnoho užitečné práce, aby se stal velvyslancem ve Vatikánu, kam ho schválila už předminulá vláda,“ uvedl Zeman. Na dotaz, zda je to v současné situaci ještě možné, řekl: „To opravdu záleží na zamini, záleží na agrément, ale já tuto možnost stále vidím.“ Forejt se funkce vzdal v úterý z osobních a zdravotních důvodů. Prezident to odmítl blíže komentovat. „Pan Forejt je nemocný, proto jsem s ním nehovořil. To, že dobrovolně podal rezignaci, jistě víte, vydali jsme to v tiskové zprávě,“ uvedl.
Devětatřicetiletý šéf protokolu patří k blízkým Zemanovým spolupracovníkům. V poslední době čelil kritice kvůli několika chybám. Například kvůli pozdnímu příjezdu na státní pohřeb na Slovensku či vyvěšení vlajky OSN místo Severoatlantické aliance. Média tento týden upozornila na existenci kompromitujícího videa, na kterém je údajně Forejt zachycen. Autentičnost záběrů se nepodařilo ověřit.
Forejt je stále zaměstnancem ministerstva zahraničí. Na Hradě působil od roku 2002. O dva roky později se stal šéfem protokolu. Stejně jako Zeman si jeho služeb cenil i bývalý prezident Václav Klaus. Podle dostupných informací Forejt nedokončil vysokou školu, když o tom začala média spekulovat, podal rezignaci, Zeman ji ale odmítl přijmout. Forejt ovládá němčinu, angličtinu, francouzštinu, ruštinu a učí se italštinu.
Loni v dubnu při audienci u papeže Františka ve Vatikánu Zeman Forejta představil jako budoucího velvyslance. Řada diplomatů včetně ministra zahraničí Lubomíra Zaorálka (ČSSD) Zemana za toto vyjádření kritizovala, bývalý velvyslanec ve Vatikánu Pavel Jajtner je označil za nátlak na Svatý stolec. Je totiž nepsaným pravidlem, že jména velvyslanců se veřejně oznamují či komentují až ve chvíli, kdy je schválí druhá strana.
Forejt se funkce vzdal v úterý z osobních a zdravotních důvodů. Devětatřicetiletý šéf protokolu patří k blízkým Zemanovým spolupracovníkům. V poslední době čelil kritice kvůli několika chybám.
Média v pondělí upozornila na existenci kompromitujícího videa, na kterém je údajně Forejt zachycen. Autentičnost záběrů se nepodařilo ověřit.


description: Ve zhruba 400 kilometrech výšky, na Mezinárodní vesmírné stanici (ISS), jí francouzský kosmonaut Thomas Pesquet a jeho pět kolegů převážně francouzská jídla. Na jejich přípravě se podílí od roku 2006 francouzský šéfkuchař Alain Ducasse, jemuž letos pomáhá Thierry Marx , píše francouzský deník Libération.

title: Jídlo stovky kilometrů nad zemí. Na


description: Ve Španělsku v sobotu ve věku 68 let zemřel kytarista britské rockové skupiny Status Quo Rick Parfitt. Oznámil to jeho manažer Simon Porter. Podle něj Parfitt zemřel na vážnou infekci v nemocnici ve španělské Marbelle, kde byl od čtvrtka hospitalizován kvůli komplikacím po dřívějším zranění ramene. To si způsobil po pádu.

title: Zemřel kytarista britské kapely Status Quo Rick Parfitt

maintext:
„Jsme zdrceni, že musíme oznámit.. Rick Parfitt v sobotu v poledne zemřel,“ uvedl v prohlášení manažer a rodina. Po hudebníkovi zůstala manželka Lyndsay a čtyři děti.
Parfitt měl od 90. let několikanásobný bypass. Další infarkt utrpěl letos v létě po koncertě v Turecku. V říjnu pak podle BBC oznámil, že už nebude se skupinou Status Quo koncertovat. Podle serveru BBC se ale chystal v příštím roce natočit sólové album a vydat autobiografii.
S kapelou Status Quo hrál Parfitt od roku 1967 a nahrál s ní tři desítky alb. Asi nejslavnější z nich je album In The Army Now z roku 1986, které obsahuje i stejnojmenný největší hit skupiny. Dalšími jejich slavnými songy jsou Rockin’ All Over The World, Caroline, Down Down, Again And Again či Whatever You Want.
V České republice se Status Quo poprvé představili v roce 1995 na brněnském velodromu. Tento měsíc bylo oznámeno, že budou příští rok v červenci jednou z hlavních hvězd 25. ročníku festivalu Benátská! v libereckém Vesci.


description: Německo od čtvrtka zavádí nepřetržité namátkové kontroly na třech důležitých dálničních hraničních přechodech s Rakouskem, jež hojně užívají i čeští řidiči. Opatření je zaváděno na základě tlaku bavorské zemské vlády kvůli obavám z obnovení migračního tlaku, který loni do Německa přivedl na milion uprchlíků hlavně ze Sýrie, Iráku a Afghánistánu.

title: Německo posiluje kontroly na dálničních přechodech s Rakouskem


description: Kuřáci si v restauracích a dalších pohostinských zařízeních od konce května příštího roku už zřejmě nezapálí. Úplný zákaz kouření přinese takzvaný protikuřácký zákon, který v pátek schválila Sněmovna. Hostinští nemají mít žádné úlevy například v možnosti zřizovat v podnicích kuřárny.

title: Schváleno: úplný zákaz kouření začne platit od konce května


description: Letošní adventní tradice Prahy 7 jsou již úspěšně za námi. Děti dostaly mikulášskou nadílku, rozsvítili jsme vánoční stromy v dolní i horní části Holešovic, poslechli si neodmyslitelnou „Rybovku“ v kostele sv. Antonína a nyní již nezadržitelně spějeme vstříc nadcházejícím svátečním dnům.

title: Na Sedmičce jsme měli plyšový Advent

maintext:
Kromě uvedených tradičních akcí měl letošní advent v Praze 7 jeden velmi silný, byť možná poněkud nečekaný, motiv. Dlužno dodat, že nečekaný byl i pro nás, kteří jsme stáli u jeho zrodu. Advent na Sedmičce byl totiž plyšový.
Na počátku byla jedna z mých pravidelných porad s hasiči a policisty. Velitel místní hasičské stanice se na mě obrátil s prosbou, zda by nebylo možné pomoci hasičům zajistit plyšové hračky, které by rozdávali dětem během různých krizových situací, jako jsou dopravní nehody, požáry či vyprošťování z výtahů apod. Plyšáci mají příznivý vliv na dětskou psychiku, zabaví je a odvedou jejich pozornost od nešťastných událostí kolem. Tato prosba mě zaujala. Oslovili jsme proto další záchranné složky a zjistili jsme, že by obdobnou pomoc uvítali také dobrovolní hasiči i záchranka.
Protože je Praha 7 mimořádnou městskou částí a na většinu z nás v té době čekal vánoční úklid, napadlo mě poprosit o pomoc občany a vyhlásili jsme adventní sbírku. Dali jsme výzvu na facebooku a otevřeli tím stavidla neuvěřitelnému nadšení a masivním projevům nekončící solidarity. Výzvu totiž vidělo 650 tisíc lidí. Za tři dny u mě nebylo k hnutí. Za další dva dny začala kolabovat informační centra.
Zapojovali se jednotlivci, skupiny i celé organizace a to nejen z Prahy, ale dokonce i ze vzdálenějších koutů republiky. Na jedné straně přicházely maminky s dětmi, které s nimi o plyšáka trochu zápasily, na straně druhé přijížděly dodávky vrchovatě naložené napěchovanými pytli. Zapojily se školy i školky. Fotbalová Sparta nabídla za plyšáka lístek zdarma na poslední zápas sezóny. Svou sbírku uspořádali i skalní fanoušci Sparty hokejové. A nám velmi záhy došlo, že tolik plyšáků nedokáží dětem rozdat ani hasiči a záchranáři z celé Prahy.
Nevím, kolik plyšáků jsme nakonec sesbírali. Nebylo v našich silách je počítat. Ale konečná cifra se jistě pohybovala v tisících. Plyšáci z adventní sbírky teď dělají a ještě budou dělat radost na řadě míst. Kromě hasičů a záchranky také v ordinacích dětských lékařů, azylových domech, u poskytovatelů sociálních služeb, v obchůdcích Sue Ryder či u nemocných dětí, za kterými docházejí herci ze spolku Loutky v nemocnici.
Chtěl bych velice poděkovat všem, kteří se do adventní sbírky plyšáků zapojili a vlastně ještě stále zapojují, i když už před časem skončila. Advent a vánoční svátky by měli být časem soucitu a solidarity. Jsem velmi rád, že je stále tolik lidí, kteří to to cítí stejně.


description: Každá válka jednou skončí. I ta syrská, kde to po skoro šesti letech už člověk nečekal. Ale signál přišel ve čtvrtek. Na příměří, které podepsala Asadova vláda s ozbrojenou opozicí, je nejzásadnější to, že ho dohodly Rusko, Turecko a Írán (ručí za něj Moskva a Ankara). A že mírové rozhovory o Sýrii bude hostit Kazachstán. Ta informace není přelomová. O této podobě konce války v Sýrii se už spekulovalo.

title: PETRÁČEK: Mír pro Sýrii? Je to jako v Bosně, ale tentokrát v režii Ruska

maintext:
Ale přelomový je fakt, že konflikt, který ohrožuje Západ (už jako zdroj běženců), se řeší bez účasti Západu, USA i mírového nobelisty Baracka Obamy. To značně vypovídá o posunech spjatých s rokem 2016 i o pár konkrétních věcech.
Za prvé. Státy, které zprostředkovaly příměří, k tomu byly skutečně odhodlány. Svědčí o tom fakt, že dohodu nenarušilo ani zavraždění ruského velvyslance v Ankaře před týdnem.
Za druhé. Ty státy mají navíc velkou šanci příměří prosadit. Zahrnují patrony hlavních zájmových skupin v Sýrii (Turecko je patronem sunnitů, Írán šíitů, Rusko vlády), které by v jinak uspořádaném příměří viděly vlastní ohrožení.
Za třetí. Jediní, kteří se mohou cítit zrazeni, jsou syrští Kurdové. Ano, právě ti Kurdové, kteří nesli hlavní tíhu boje proti Islámskému státu (a džihádistům vůbec). Turecko si v dohodě prosadí prostor k potlačení kurdských ambicí. Na druhé straně potlačuje ambice Íránu a jeho spojenců z Hizballáhu. Není to dohoda morálně skvostná, ale ve stylu něco za něco.
Za čtvrté. Příměří má fungovat na základě rozdělení Sýrie na zóny vlivu, což připomíná Bosnu před dvaceti lety. I tam se prosadilo příměří na základě federalizace země – zón vlivu bosenského, chorvatského a srbského. Má to daleko k ideálu, ale komu se to nelíbí, ať řekne, jak by prosadil lepší řešení.
Za páté. Novinkou je jen to, že řešení přichází na půdorysu Rusko – Turecko – Írán. Pryč jsou doby, kdy se veškerá příměří (od Svaté země přes Bosnu až po Severní Irsko) dojednávala na půdě USA či prostřednictvím amerických politiků.
Za šesté. Snad je to i tím, že Amerika stále trvá na naprosté nepřijatelnosti Asada v Sýrii. Asad je nepřijatelný i pro Turecko, ale to přistoupilo na kompromis s Ruskem. I proto se americká představa, že Asad je kořenem všeho zla a utrpení, dostává na okraj dění. Je tomu deset let, co byl v Iráku popraven Asadův kolega Saddám Husajn. Amerika svrhla jeho režim a Saddáma předala irácké spravedlnosti. Lze s odstupem říci, že Irák si tím zásadně polepšil?


description: Tradice i moderna. Tak lze shrnout šíři sportovních aktivit, které svým občanům i turistům nabízí Moravský Krumlov. Město s dlouhou a úspěšnou fotbalovou tradicí se nově stalo cílem vyznavačů nové a nevšední disciplíny, která spojuje to nejlepší z golfu a frisbee – discgolfu.

title: Spojili jsme tradici a modernu


description: Ve třetím čtvrtletí letošního roku požádalo v zemích Evropské unie o azyl takřka 360 tisíc lidí, převážně Syřanů, Afghánců a Iráčanů. Ve čtvrtek to oznámil unijní statistický úřad Eurostat s tím, že zájem o mezinárodní ochranu v EU byl oproti druhému čtvrtletí vyšší o 17 procent.

title: O července do září požádalo v EU o azyl 360 tisíc lidí, z toho v Česku 290 osob


description: Které slovo nejvýstižněji charakterizuje rok 2016? Tradiční hlasování Lidových novin a serveru Lidovky.cz se pokouší nalézt nejreprezentativnější výraz. Z redakčních diskusí vyplynul výběr sedmnácti slov, které se podle našeho názoru nejtěsněji pojí s událostmi, trendy a tématy roku. Pomozte nám vybrat to pravé.

title: Brexit, EET, panda, Lítačka, Czechia, Trump... Hlasujte pro Slovo roku 2016

maintext:
Výsledky čtenářského hlasování i redakční volby přinesou Lidové noviny i Lidovky.cz v posledním prosincovém týdnu. Vodítkem při pátrání po slovu roku mohou být titulky novin i webů. Ještě na počátku letošního roku se editoři rozpakovali používat v nich slova, která by snad mohla být čtenářům nesrozumitelná či jsou nepodstatná. Dnes je v titulcích čteme a nikdo už nepovažuje za nutné je obcházet, dalekosáhle vysvětlovat a opravňovat. Příklady za letošek? Inkluze, EET, brexit.
Brexit
Posledně jmenované slovo označuje velké evropské politické téma, kterým se stalo referendum Britů o odchodu z EU a dosud neznámé důsledky jejich „ano“ pro celou Evropu. Zažilo se u nás natolik, že inspirovalo k řadě novotvarů. Zejména jde o pojem czexit, tedy občas diskutovanou otázku našeho členství v Unii, mezi internetovými žerty se pak objevil i výraz zexit (odstranění současného českého prezidenta z Pražského hradu). Stejně jako další příležitostné slangové výrazy však ani zexit do našeho výběru neřadíme.
Gang čtyř a panda
Kolem osobnosti Miloše Zemana se rojí pozoruhodná slova každoročně, v minulosti například viróza či lumpenkavárna. Letos se vztahují k náklonnosti pana prezidenta, části ČSSD a některých podnikatelů ke sblížení s Čínou. Návštěva prezidenta Říše středu v Praze, podepsání strategického partnerství, čínské investice i skandál kolem návštěvy dalajlamy uvedly do oběhu řadu výrazů, z nichž v paměti patrně přetrvá gang čtyř. Označení čtveřice nejvyšších ústavních činitelů (prezidenta, premiéra a předsedů obou ústavních komor), kteří na setkání tibetského duchovního vůdce s ministrem kultury Danielem Hermanem reagovali prohlášením dle značné části české veřejnosti silně devótním.
Symbolem česko-čínských námluv se stala panda velká, o jejíž získání usiluje pražská zoo. A tak i panda reprezentuje jedno z příznačných slov. Že Praze se proto začalo v internetových debatách přezdívat Pandov a objevil se pojem zemancipace (opak emancipace), ukazuje podivuhodnou tvárnost jazyka, byť tato slova s největší pravděpodobností do akademických slovníků neproniknou a budou zapomenuta.
Teror
Loňským slovem roku LN vyhlásily islám, vyjadřující uprchlickou krizi, střet kultur i teror Islámského státu. Čtenáři Lidovek zvolili slovo uprchlík. Oběma termínům konkuroval výraz teror, který patří do našeho předběžného výběru i letos. Islamisté vraždili ve Francii, Belgii, ale i v Německu.
EET a účtenka
Také další reprezentativní slova, často nová pojmenování, souvisejí s konkrétními událostmi. EET je poměrně hladce vžilo pro elektronickou evidenci tržeb a jen tak nevymizí. Příští rok se začne týkat dokonce ještě většího počtu podnikatelů a živnostníků než letos – povinnost dolehne například na maloobchod a velkoobchod. Obyčejná účtenka, další z reprezentativních slov, nabývá na váze, zvláště pokud se stane důkazem v rukách berních úředníků, anebo losem v chystané účtenkové loterii.
Lítačka
Do téže kategorie nových názvů patří Lítačka, nástupce nechvalně známé pražské Opencard. Zabydluje se v jazyce velkoměsta i před odpor mnoha Pražanů k tomuto slangovému pojmenování moravské provenience. Mimochodem – v tomto stylu se zalíbilo i ministerstu financí, které zmíněnou účtenkovou loterii hodlá pojmenovat Účtenkovka.
Czechia
Novým názvem, který nelze ignorovat, je Czechia jakožto jednoslovné mezinárodní pojmenování České republiky zapsané letos v OSN. Pro šíření tohoto jména však české úřady, ale ani sportovní reprezentace zatím mnoho nedělají.
Zika
V mezinárodním měřítku se jistě nezapomene na ziku. Virus, jenž ohrožuje zejména lidský plod, se stal strašákem provázejícím jednu z událostí roku - letní olympiádu v Riu de Janeiro.
Pokemanie
Celý svět pobláznil nápad oživit desetiletí staré potvůrky z animovaného seriálu ve virtuálním prostoru. Hra Pokemon GO, lov pokemonů prostřednictvím mobilních zařízení, se zejména v letních měsících změnila v pokemanii, děti i dospělé nemilosrdně stíhající i v galeriích, na pietních místech či rušných vozovkách. Jeden z marketingových majstrštyků roku.
Šlachtofobie
Kontroverzní reorganizace elitních policejních útvarů dala vzniknout nejen nové centrále pro boj s korupcí a mafiemi, ale též výrazu šlachtofobie. Označuje dle kritiků reorganizace údajný důvod změn – strach politiků z aktivit protimafiánského útvaru vedeného plukovníkem Robertem Šlachtou. Pokud by to mělo být tak, podařilo se. Důstojník, který je podepsán například pod kauzami Nagygate či Vidkun, policii opustil a útvar byl začleněn do nové obří struktury.
Epizeuxis
Nečekaná slova často provázejí a vyjadřují závažná systémová témata. Nekončící diskuse o smyslu a podobě maturitních zkoušek tak dostala dárek v podobě odborného pojmu epizeuxis, číhajícího v maturitním testu z češtiny. Že jde o bánickou figuru založenou na opakování stejného slova nebo slovních spojení za sebou v jednom verši (“zvoní zvoní zrady zvon zrady zvon“) , se v oné diskusi ukázalo být španělskou vesnicí i pro mnoho majitelů humanitních vysokoškolských diplomů.
Inkluze
Pojem použitý pro začleňování sociálně, psychicky i zdravotně se „vymykajících“ dětí do „normálních“ tříd byl zprvu nejen strašákem pro tvůrce titulků zpráv, ale zejména pro pedagogy a rodiče. A to až do 1. září, kdy inkluze vypukla a strašák splaskl.
Postpravdivý
Svá prestižní slova roku již vyhlásili Britové a Němci. V pojmu se obě země shodly. Pro Brity jde o slovo „post-truth“, tedy „postpravdivý“, Německo vybralo alternativní formu „postfaktisch“ – „postafaktický“. Ačkoli nejde o slova nová (například „post-truth“ už déle figuruje v oxfordském internetovém slovníku a dostane se i do tištěné verze) letošek je katapultoval mezi nejužívanější v kvalifikovaných společenských a politických diskusích. Velmi zjednodušeně řečeno: postpravdivá či postfaktická je politika, doba nebo společnost, v níž je pravda irelevantní, dění ovládají dezinformace a emoce. Spjatost s internetovou kulturou a sociálními sítěmi je nabíledni, post pravda ovšem není patrná jen tam. Užívaným příkladem je počínání britského politika Nigela Farage, který mocně podporoval vystoupení Británie z EU. V kampani ostře kritizoval, že Velká Británie platí Bruselu týdně 350 milionů liber, které by jinak vložila do Národní zdravotní služby. Hned po hlasování, pro Farage úspěšném, konstatoval, že nelze žádným způsobem garantovat, aby právě taková částka právě do veřejného zdravotnictví proudila. Mnoho občanů mu však bez ověření, jak se věci mají, podlehlo a i tato epozoda ovlivnila výsledky referenda.
Trump
Také americké prezidentské volby mohou sloužit jako příklad postpravdivosti či postfaktuálnosti současné doby. Témata, způsoby a metody, kterými vedl kampaň budoucí vítěz Donald Trump, vejdou do učebnic politologie a marketingu. Vynořil se v té souvislosti i pojem trumpismus, v našem výběru ovšem nabízíme jméno muže, které zůstane hodně dlouho v paměti. Nejen Trumpovo zvolení, ale i cesta k němu jsou vrcholnou světovou událostí končícího roku.
Pražská kavárna versus hospoda
Zpět domů. Budiž předmětem rozsáhlých a poctivých studií, kolik postpravdivosti je obsaženo v naší společnosti, nakolik i my podléháme manipulacím a zda je to společnost skutečně tak rozpolcená, jak by se mohlo zdát z obsahu médií a mnoha proklamací.
Pupulisté versus systémové strany. Rusofobové versus rusofilové. Informace versus dezinformace. Bohatí versus chudí. A konečně stará známá pražská kavárna, k níž se letos podařilo nalézt protiklad. Hospoda. Míněna venkovská hospoda, už tak ohrožovaná evidencí tržeb a chystaným zákazem kouření, především však zahrnující docela jiné lidi než pražská kavárna. Exaktní vymezení samozřejmě dosud chybějí pro oba termíny. Tvrzení, že Miloše Zemana v příští prezidentské volbě může porazit jen ten, kdo účinně osloví venkovskou hospodu, však užívají i odborníci. Uvidíme za 13 měsíců.


description: S tím, jak teroristická organizace Islámský stát (IS) ztrácí pozice na Blízkém východě, přijala novou taktiku útoků vůči západním zemím. Upozornilo na to protiteroristické středisko (CTC) evropské policejní agentury Europol. Závěry jeho zprávy uvádějí, že osamělí útočníci nebo skupiny se v EU pravděpodobně pokusí o další útoky.

title: Europol varuje: Islámský stát v Evropě mění taktiku, může použít válečné metody

maintext:
Odhady některých zpravodajských služeb ukazují, že v Evropě teď může být až několik desítek lidí, kteří dostávají pokyny od velitelů IS a kteří mají schopnosti teroristický útok provést.
Teroristé se zkušenostmi ze Sýrie a z Iráku by také v EU mohli začít používat metody, které znají z konfliktu v této části světa - tedy bomby ukryté v automobilech, vydírání a únosy. Nejpravděpodobnějším scénářem dalších útoků ale podle Europolu zůstává použití stejného ‚modu operandi‘, včetně stejných typů zbraní jako v předchozích útocích. Loni v Paříži a letos na jaře v Bruselu použili útočníci ruční palné zbraně a podomácku vyrobené výbušniny k útokům proti civilistům na veřejných místech.
Preferování těchto takzvaných měkkých cílů podle evropského protiteroristického střediska znamená, že útoky na infrastrukturu, jako jsou rozvodné sítě či jaderné elektrárny, není v současnosti pro IS prioritou.
Zpráva také varuje, že části syrské uprchlické diaspory mohou být v Evropě otevřené radikalizaci a právě na tuto skupinu se mohou zaměřit verbíři extremistů.
Podle Europolu je pravděpodobná snaha IS o infiltraci do uprchlických táborů a skupin migrantů, neboť je v zájmu organizace „rozdmýchat migrační krizi, polarizovat populaci v EU a obrátit její části vůči těm, kdo hledají útočiště“.
Kromě Francie a Belgie, které už s teroristickými útoky provedenými lidmi s napojením na IS mají zkušenosti, mohou podle Europolu teroristé útočit ve všech členských zemích EU podílejících se na práci koalice proti IS na Blízkém východě. Koalici vedou Spojené státy.
Europol také upozorňuje, že v případě porážky či významného oslabení IS v Sýrii a v Iráku koaličními silami je pravděpodobný zvýšený počet návratů jeho „zahraničních bojovníků“ a jejich rodin z oblasti zpět do EU, ale i jejich přesun do dalších krizových oblastí. „Experti na boj s terorismem očekávají, že IS začne plánovat a organizovat útoky z Libye,“ varuje zpráva.
Také se zde uvádí, že kontakty mezi teroristy a „profesionálními zločinci“ jsou obvykle pragmatické a oportunistické, vždy za konkrétním účelem. Zvyšuje se ale zřejmě jejich množství, typicky proto, že teroristé mívají předchozí kriminální aktivity nebo se snaží využívat současných sítí organizovaného zločinu, například ve snaze získat falešné doklady či se dostat ke zbraním.
Podle Europolu by se také nemělo zapomínat na to, že IS není jediná teroristická organizace, která se snaží útočit na Západě, či k tomu inspirovat jednotlivce nebo skupiny. Hrozbu nadále představují lidé přímo či ideologicky napojení na teroristické organizace Al-Káida nebo An-Nusra a také ti představují vážnou hrozbu členským zemím EU a západním zájmům obecně.


description: Českým veřejným prostorem se stále šíří nepravdivá konspirace, že v think-tanku Evropské hodnoty plánujeme zavádět cenzuru, umlčovat nepříjemné názory, nebo „zavírat za jiný názor jako za komunistů“. Dozvídáme se to od některých politiků, některých komentátorů, nebo od náhodných diskutujících na sociálních sítích.

title: POLEMIKA: Janda se brání Zemanovým útokům. Cenzuru tu nikdo neprosazuje

maintext:
Pojďme si tedy rozpakovat, proč to není pravda. Cenzura je dle obvyklých definic zatajování informací, nebo zakazování jejich vydávání. Samozřejmě, že každý rozumný politik proti ní vystupuje, stejně jako proti terorismu.
Nechceme, nebudeme, a ani nemůžeme „cenzurovat“ internet.
1) Nebylo by to principiálně správné.
2) Přirozeně by to bylo protiústavní.
3) Jako nevládní organizace nemám jedinou možnost, jak bych to mohl dělat. České bezpečnostní instituce pořád dokola vysvětlují, že nic takového neplánují. Ani nemají jak.
4) V době internetu by to bylo absurdní, technicky by to nešlo provést, pokud bychom nechtěli českou demokracii přetvořit do autoritářského státu, jako jsou dnešní Rusko nebo Čína.
5) Upozorňování na dezinformace nebo finanční a personální struktury stojící za vlivem Kremlu v Česku není „cenzura“. Je to využití svobody projevu k tomu, abychom popsali to, co považujeme za hrozbu. Každý má právo říkat svůj názor, tak my říkáme ten náš. K tomu je svoboda projevu a k tomu je občanská společnost. Přesně to také odlišuje dnešní Česko od autoritářských režimů. V nich je svobodná a asertivní občanská společnost režimem utlačována a umlčována.
6) Pokud se libovolná firma rozhodne stáhnout inzerci z konkrétních webů, je to její svobodné rozhodnutí. Asi si nechce kazit jméno a financovat výrobu dezinformací. Na Slovensku to už díky projektu Konspiratori.sk udělalo přes 1400 společensky zodpovědných firem. Křičet v tom případě fráze o cenzuře je opět fakticky mimo - tyto soukromé firmy nikomu nezakazují vydávat jakýkoliv obsah, pouze se svými penězi odmítají podílet na jeho financování a kazit si tak značku.
7) Každý má právo dělat, o co se my s programem Kremlin Watch snažíme. Považujeme za (nikoliv jedinou, ale jednu z hlavních) hrozbu dezinformační projekty a nepřátelský ruský vliv. Což jsou někdy dvě separátní hrozby, někdy je to to samé - například v případě „Institutu slovanských strategických studií“. Každý má právo zkoumat a rozkrývat například evropský nebo americký vliv, každý si může zvolit a věnovat tomu svůj čas. A je na každém, zdali dokáže přesvědčit média, politiky a bezpečnostní instituce, že upozorňuje na vážnou hrozbou pro bezpečnost České republiky. Nám se to v případě hrozby dezinformačních projektů a nepřátelského ruského vlivu daří.
Shrňme si to velmi jednoduše:
Nikdo nikomu nic nezakazuje. Ufňukanost českých konspirátorů je často tak velká, že už jen otázka na jejich utajované financování nebo personální strukturu podle nich znamená „cenzuru“. Cenzuru ve smyslu zakazování vydávání jakéhokoliv legálního obsahu v Česku nikdo seriózní neprosazuje a nikdo jí nechystá. Nejsme v Rusku, nebo v Číně.


description: Více než tři hodiny spolu v pondělí v Bruselu jednali velvyslanci zemí Severoatlantické aliance se svým ruským protějškem Alexandrem Gruškem. Podle generálního tajemníka aliance Jense Stoltenberga toto letos teprve třetí jednání Rady NATO-Rusko opět potvrdilo, že rozpory mezi NATO a Moskvou ohledně ukrajinské krize zůstávají hluboké.

title: V Bruselu jednala Rada NATO-Rusko. Rozpory ohledně Ukrajiny a Afghánistánu jsou hluboké


description: Před rokem v Aleppu otevřeli nový hřbitov, protože ten původní se naplnil mrtvými. Minulý týden museli ze stejného důvodu uzavřít i ten druhý. Teď jsou mrtvoly zanechány napospas v ulicích, jsou zakopané na dvorech nebo zaplavují tamní márnice.

title: Město jako jeden obří hřbitov. Ve východním Aleppu už nemají kam pohřbívat mrtvé