description: Předseda TOP 09 Miroslav Kalousek není spokojen s výsledky krajských a senátních voleb, které však podle něj nejsou žádný průšvih. Jeho straně, která neuspěla v krajích a do druhého kola jí postoupili tři kandidáti na senátora, se nepodařilo přimět voliče, aby přišli hlasovat. Funkce předsedy se ale vzdát nehodlá, řekl.

title: Kalousek: Nedotáhli jsme voliče k urnám. Nabídne funkci


description: Veřejní investoři vypsali od začátku roku do konce září ve stavebnictví 2693 zakázek za 162,8 miliardy korun. Hodnota vzrostla meziročně o 130 procent, počet se zvýšil o 41,7 procenta. Jen za září se hodnota zvýšila více než dvacetkrát. Hlavním důvodem nárůstu byla změna zákona o zadávání veřejných zakázek, když starý zákon, na který byli investoři zvyklí, platil do konce září.

title: Hodnota vypsaných veřejných zakázek ve stavebnictví vzrostla o 130 procent

fasttext_language: cs


description: Z předběžných volebních výsledků se podle předsedy občanských demokratů Petra Fialy ukazuje, že se ODS vrátila do pozice největší pravicové strany. Věří, že po příštích parlamentních volbách bude ještě silnější. Současnou situaci pokládá za jednu z etap svého plánu "resuscitace" ODS, jejího oživení a vrácení do pozic silné politické strany, řekl dnes po příchodu do štábu v Truhlářské ulici v Praze novinářům.

title: ODS je opět lídrem pravice, hlásí Fiala


description: Přebytek státního rozpočtu stoupl ke konci září na 82,3 miliardy korun ze srpnových 81,2 miliardy korun. Jde o nejlepší zářijový výsledek od vzniku ČR. Státní dluh letos klesl o 12,9 miliardy korun na 1,66 bilionu korun. Na každého Čecha tak hypoteticky připadá dluh zhruba 156 tisíc korun.

title: Přebytek rozpočtu opět rekordně stoupl nad 82 miliard


description: Pro rozsáhlý páteční útok, který na čas vyřadil populární internetové stránky jako Twitter nebo Reddit, zacílili hackeři na "chytré" přístroje, připojitelné k internetu. Využili jejich lehké napadnutelnosti.

title: Hloupé chytré přístroje. Hackeři přes ně napadli populární stránky


description: Španělský parlament dnes ve druhém kole vyslovil důvěru šéfovi Lidové strany (PP) a úřadujícímu premiérovi Marianu Rajoyovi pro funkci předsedy vlády na další volební období. Skončila tak desetiměsíční patová situace, během níž se ve Španělsku nedařilo vytvořit vládu.

title: Konec politického vakua? Rajoy dostal ve Španělsku důvěru


description: Plzeňský kraj je dalším z regionů, kde připadne vítěznému hnutí ANO s jedenácti mandáty místo v opozici. Na koaliční spolupráci se dohodla druhá ČSSD s devíti mandáty, třetí ODS s osmi křesly, Starostové a Patrioti se čtyřmi a Koalice pro Plzeňský kraj se dvěma mandáty. Toto spojení umožní těsnou nadpoloviční většinu 23 křesel z 45 míst v zastupitelstvu. Oznámili to lídři stran, které se na koalici dohodly. Hejtmanem by se měl stát Josef Bernard z ČSSD.

title: ANO půjde do opozice také v Plzni. ČSSD se dohodla na těsné koalici

maintext:
Spolu s ANO skončí v opozici další tři strany, které se do zastupitelstva dostaly - KSČM se šesti křesly, TOP 09 se čtyřmi a koalice SPD a SPO se dvěma mandáty. Koaliční strany se na spolupráci dohodly dnes v noci po pondělních zasedáních krajských předsednictev ČSSD a ODS.
„Nemám zatím novou informaci. Včera jsme se na centrále dohodli, že pro nás není v Plzeňském kraji ČSSD partner pro jednání. Nabídli jsme ještě večer spolupráci ODS, a to včetně místa hejtmana pro ODS,“ řekl těsně před začátkem tiskové konference nové koalice krajský předseda ANO Jan Volný. Lídr ANO Miloslav Zeman současně řekl, že ho kontaktovala ODS s informací, že jednání o koalici se ubírají jiným směrem.
V devítičlenné radě bude mít ČSSD kromě hejtmana další tři radní - pro oblast regionálního rozvoje, zdravotnictví a sociální věci, řekl Bernard. Tyto posty obsadí jejich dosavadní radní Ivo Grüner, Milena Stárková a Zdeněk Honz. ODS připadne post prvního hejtmanova náměstka pro ekonomiku, investice a majetek pro Marcelu Krejsovou, náměstka pro kulturu a památkovou péči bude zastávat lídr ODS Martin Baxa. „Protože jsem zároveň prvním náměstkem primátora v městě Plzni, budu na kraji funkci náměstka vykonávat jako neuvolněný (tedy bez platu),“ řekl Baxa. Radní pro životní prostředí a zemědělství bude Radka Trylčová z ODS.
Podívejte se na výsledky voleb v jednotlivých krajích:
Středočeský kraj, Jihočeský kraj, Plzeňský kraj, Karlovarský kraj, Ústecký kraj, Liberecký kraj, Královéhradecký kraj, Pardubický kraj, Vysočina, Jihomoravský kraj, Olomoucký kraj, Moravskoslezský kraj, Zlínský kraj
Lídr Starostů a Patriotů Pavel Čížek se stane náměstkem hejtmana pro dopravu, lídryně Koalice pro Plzeňský kraj Jana Bartošová radní pro školství a cestovní ruch.
Krajský model tak kopíruje situaci z Plzně, kde před dvěma lety vyhrálo ANO i obecní volby. Skončilo ale v opozici a magistrát řídí ČSSD, ODS, Občané patrioti a KDU-ČSL. V opozici skončí vítězné ANO zřejmě i v Pardubickém a Královéhradeckém kraji.
Vznik koalice znamená, že ČSSD v kraji podruhé za sebou získá díky koaličnímu vyjednávání post hejtmana, aniž by vyhrála volby. Před čtyřmi lety vyhrála krajské volby těsně ODS, po dohodě ČSSD a KSČM ale skončila v opozici. Dohoda rovněž znamená návrat ODS do vedení kraje po osmi letech. V letech 2000 až 2008 měla i hejtmana. KDU-ČSL, která je součástí Koalice pro Plzeňský kraj, se do krajského zastupitelstva vrací po čtyřech letech a do vedení kraje po osmi letech. Starostové byli v dosavadním zastupitelstvu v koalici s TOP 09 v opozici.
Podívejte se na rozhovor Euro TV s Josefem Bernardem:


description: Švédské zbrojní firmy prodávají české armádě materiál za miliardy, opačným směrem neproudí téměř nic. A Praze to už hodně vadí.

title: Nevyvážený obchod. Švédové český vojenský materiál nechtějí


description: Několik důstojníků a řadových vojáků v příštích týdnech zamíří na policejní výslech. Olomoučtí vyšetřovatelé se pustili do případu z letošního května, kdy obrněné vozidlo na Libavé zasáhlo druhé s třemi lidmi uvnitř. Devětadvacetiletý desátník přišel o ruku.

title: Policie začala vyšetřovat armádní střelby, při nichž se zranili tři vojáci


description: Počet podnikatelů v Česku, kteří si samostatnou výdělečnou činností skutečně vydělávají, stoupl za tři čtvrtletí o 20 tisíc na 996 tisíc. Vyplývá to z evidence České správy sociálního zabezpečení. Růst nastal od druhého čtvrtletí. Loni počet podnikatelů, tedy například soukromých lékařů, umělců nebo zemědělců, stoupl o čtyři tisíce.

title: Počet podnikatelů se v Česku opět přiblížil milionu

maintext:
Nejvíce podnikatelů je evidováno v Praze (170 tisíc) a v krajích Středočeském (136 tisíc) a Jihomoravském (110 tisíc).
Ze všech osob samostatně výdělečně činných (OSVČ) stoupl o 12 tisíc na 591 tisíc počet těch, kteří mají samostatnou výdělečnou činnost jako hlavní. Počet těch, kteří ji mají jako vedlejší, tedy pro ně podnikání není hlavním zdrojem příjmů, stoupl o dva tisíce na 406 tisíc.
Podnikáte? Pomůžou vám formuláře či kalkulačky na webu Finance.cz
Nyní se čeká, co s čísly udělá blížící se elektronická evidence tržeb (EET). „Vlivem zavedení EET jistě dojde k úbytku počtu živnostníků. Nebude to však nijak zásadní číslo. Myslím, že svou živnost položí několik tisíc lidí. Vůči celkovému počtu OSVČ to není možná mnoho, ale když to porovnáme s nejohroženějšími obory, jako jsou pohostinství, maloobchod a řemesla, pak ten podíl bude již větší,“ řekl serveru Podnikatel.cz šéf Asociace podnikatelů a manažerů Radomil Bábek.
Povinnost platit zálohy na důchodové pojištění mělo koncem září 689 tisíc OSVČ, o 26 tisíc více než v roce 2015. Pojistné na nemocenské pojištění si platilo 91 tisíc osob. Účast na nemocenském pojištění je u OSVČ dobrovolná. Zbývající živnostníci se pojišťují u komerčních společností, nebo si sami vytvářejí rezervy pro případ nemoci.
V žádném jiném státě Evropské unie nemají živnostníci na ekonomiku země takový vliv jako v Česku. Firmy, které zaměstnávají jednoho až devět lidí, se na celkovém počtu podniků v ČR podílejí více než 95 procenty a jsou největším zaměstnavatelem. Práci u nich našla více než třetina všech zaměstnanců.
Počet osob samostatně výdělečně činných (v tis.) prosinec 2004 946 prosinec 2010 977 prosinec 2005 911 prosinec 2011 1 002 prosinec 2006 904 prosinec 2012 994 prosinec 2007 918 prosinec 2013 977 prosinec 2008 938 prosinec 2014 972 prosinec 2009 956 prosinec 2015 976 září 2016 996
Zdroj: Česká správa sociálního zabezpečení
Čtěte dále:


description: V lázeňském byznysu zařadili zpátečku a zamířili do strojírenství. Finanční skupina Anacot Capital, kterou řídí exministr životního prostředí Pavel Drobil a finančník Jaroslav Čánek, teď bojuje o přízeň v těžebním průmyslu či letectví. Jak v rozhovoru pro Euro.cz bývalý člen vlády Petra Nečase potvrzuje, pomohla by příznivější cena ropy.

title: Exministr Drobil při chuti: pronikl do těžařství a pomýšlí na zbrojní průmysl

maintext:
Vaše skupina letos zjevně prošla změnou v celkové orientaci investic. Prodala lázně a přešla na strojírenství. Proč?
Taková byla dohoda dvou hlavních partnerů Anacot Capital, tedy pana Jaroslava Čánka a mě. Nechtěli jsme dále působit na trhu, který je do značné míry ovlivňován více či méně kvalifikovanými rozhodnutími jednoho ministra a jeho poradců. Naprosto chybné rozhodnutí ministra Hegera o změně indikativního seznamu a podmínek poskytování lázeňské péče z roku 2012 české lázeňství málem zničilo a to byla ona pověstná poslední kapka.
První velkou akvizicí v novém sektoru byla koupě strojíren Elfe v Krnově. Čím je podnik zajímavý?
Nebyla první. Naší první investicí byl start up Norasota a.s., zmodernizovali jsme výrobní halu v jednom ostravském brownfieldu, koupili jsme do ní nejmodernější plně automatizovanou a digitalizovanou technologii na výrobu těsnění ze směsi z etylénpropylénových kaučuků v objemu 60 milionů korun. Letos Norasota zahájila výrobu těsnění pro stavebnictví a nyní začneme certifikaci této výroby pro automotive, letecký průmysl a těžaře. Rádi bychom v tomto smyslu vybudovali v Ostravě do tří let nejmodernější továrnu na výrobu těsnění pro zmíněné trhy v České republice. Takže Elfe byla „až“ druhá.
Zaujala nás unikátností produkce pro těžaře ropy a plynu. Tento obor momentálně nezažívá dobré časy kvůli nízké ceně ropy. Naše sázka, dá-li se to tak říct, je, že cena ropy se v rozumném čase „revitalizuje“ a my budeme připraveni nabídnout těžařům, kteří museli omezit své investice do nových kapacit a údržby těch stávajících, ty nejlepší služby v nejmodernějších a tak i konkurenceschopných provozech. Zároveň společnost produkčně orientujeme i směrem na nové trhy v dopravě, letectví a možná obranném průmyslu.
Jaká byla u Elfe pořizovací cena?
Úměrná stavu společnosti a situaci na trhu. Konkrétní cenu bohužel sdělit nemohu, nemám k tomu souhlas druhé strany transakce, ale nebylo to žádné drama.
V jakém stavu jste podnik převzal a co na chodu firmy změnil?
Podnik byl po technologické stránce a vybavení ve slušném stavu. Naším úkolem bylo a je zejména změnit management firmy, což už máme za sebou, a dále jeho obchodní politiku. Připravit se na nové investiční období v gas&oil segmentu a získat nové zákazníky z jiných trhů. Rádi bychom, aby se závislost našich firem na ropném průmyslu postupně snižovala někam k 60 procentům. Získali jsme nové schopné mladé lidi bez jazykové bariéry, kteří chápou naše pojetí technologické a proklientsky orientované firmy poskytující špičkovou službu ve svém oboru. Novému týmu se daří získávat novou klientelu a plánujeme kvalifikaci společnosti pro letecký průmysl.
Kdo jsou hlavní zákazníci vašich strojírenských firem a kolik lidí podniky zaměstnávají?
Našimi hlavními zákazníky jsou špičkové nadnárodní firmy, které dodávají technologické celky pro těžaře ropy, plynu a dalších surovin. Dále pracujeme pro hutní společnosti v USA, pro něž designujeme komponenty hutních tratí. Elfe aktuálně zaměstnává do 120 lidí.
Nedávno jste přikoupili další strojírny V-Nass. Jaké byly okolnosti obchodu?
Tato akvizice byla fakticky vyvolána koupí společnosti Elfe. V-Nass má stejné nebo podobné zákazníky v segmentu těžařů ropy a plynu jako Elfe, ale společnosti si nekonkurují. Elfe dodává velké svařence tvořící základní kostru vrtu pod hladinou nebo součást těžební plošiny, zatímco V-Nass dodává již obrobky, které jsou součástí vlastního mechanismu těžebního zařízení a na tuto kostru se „navěšují“.
V-Nass je i součástí vývoje nových zařízení. Například teď vyrábíme pro našeho zákazníka ve Skotsku unikátní ventily vyrobené na našem novém pětiosém obráběcím centru. Obě společnosti se tak velmi doplňují, jsou relativně blízko sebe a jejich spojením pod jednoho majitele budeme schopni nabídnout našim zákazníkům komplexnější služby a posílíme jejich obchodní angažovanost na globálním trhu. V neposlední řadě spojení obou společností znamená i urychlení investic do nových plně automatizovaných multifunkčních obráběcích center. Pořízení jednoho takového jsme právě v minulém týdnu schválili.
Jak jste už řekl, hodláte obchodovat hlavně s těžařskými společnostmi, proč s nimi?
Je to zajímavý a unikátní trh, který nutí všechny jeho účastníky pohybovat se na špičce technologického vybavení a procesů organizace výroby. Je těžké se na něj dostat a ještě těší se na něm udržet. Je to výzva a já mám výzvy rád. Ale nejsme jen na tomto trhu. V-Nass například dodává komponenty pro jadernou energetiku a i s ním chceme zahájit proces certifikace pro dodávky strojírenských komponentů pro letecký průmysl. Elfe je zase schopno vyrábět speciální rámy podvozků pro transportní vozidla v přístavech, ale i pro zbrojaře. A asi jako perlička bude působit, když řeknu, že dodává součásti pro zařízení na zpracování kakaových bobů.
Zřejmě jste už o zájmu ze strany těžařů věděl před akvizicemi strojíren, jak jste se s trhem seznámil?
Ano, společnost Elfe jsme měli „v oku“ asi dva roky, ale teprve na sklonku loňského roku nastal ten správný okamžik. Když jsme tuto společnost pozorovali, tak jsme se seznamovali i se samotným trhem gas&oil a jeho náročností a zákonitostmi - má–li vůbec nějaké. Ale tvrdit, že jsme na něm jako investoři již kovaní, by bylo troufalé. Komunikace s jednotlivými zákazníky a možnost se na místě přesvědčit, jak pracují a co požadují, je teprve to pravé seznámení se s trhem. A to je možné až po vlastní akvizici.
Plánujete akvizice dalších českých strojírenských firem?
Uvidíme, jaká příležitost se naskytne. Teď pracujeme na dvou projektech, ale jestli budeme úspěšní, a tím myslím i to, zda bude trvat náš zájem o tyto společnosti, ukážou až nejbližší měsíce. Pro mě osobně je teď nejdůležitější stabilizace Elfe a V-Nass a jejich úspěšné provedení těžkým rokem 2017 a plné ukotvení našeho startupu Norasota na trhu speciálních těsnění. Teprve v roce 2017 totiž budeme schopni, s ohledem na náročnost výroby příslušných matric, nabídnout plnou produktovou řadu těsnění, jež si u nás naši zákazníci objednali.
Porozhlížíte se také po příležitostech v zahraničí?
Zatím se do zahraničí nedíváme, i když Norasota je vlastně česko-polská společnost, protože naším partnerem je polský subjekt s detailní znalostí trhu.
Co je hlavním plánem pro příští rok?
Tím je posílení skupiny, nákup nových technologií a provedení „těžařských společností“ asi posledním rokem, kdy ještě naplno nepoběží investice v tomto oboru. Čeká nás logická fúze Elfe a V-Nass. Novým úkolem bude certifikace společností, respektive její zahájení, pro automotive a letecký průmysl. Zejména v tom posledním vidíme velkou příležitost pro všechny tři naše firmy.
Kdo je Pavel Drobil Bývalý ministr životního prostředí, poslanec poslanecké sněmovny a zastupitel Moravskoslezského kraje za ODS provozoval v letech 1996-2004 advokátní praxi. Působil také ve statutárních orgánech několika společností, jako Lesy České republiky, či Letiště Ostrava. V roce 2004 spoluzakládal investiční společnost C&D Finance, která se loni přejmenovala na Anacot Cspital.
Čtěte také:


description: Slovácký miliardář Zdeněk Zemek prodává část své skupiny Z-Group Steel Holding.Nechává si jen železárny ve Veselí

title: Ústup na Moravu

maintext:
Vlčnovský patriot Zdeněk Zemek měl v poslední době smůlu. Předloni mu nečekaně zastavila výrobu ve válcovnách trub v Chomutově rozsáhlá havárie, což byznys mena stálo 150 milionů korun. Větší škody mu ale napáchal vleklý soudní spor o údajné podvody při udělování licencí v době solárního boomu. Z investic do fotovoltaiky nemá dosud žádné zisky a jeho synové Alexandr a Zdeněk byli v případu letos nepravomocně odsouzeni na 7,5 roku.
Bez nástupce
Hlavní obor, v němž Zemek podniká, nadto tíží krize. Do Evropy za dumpingové ceny dovážejí ocel Číňané. A pokud evropští úředníci přiznají Pekingu status tržní ekonomiky, levná ocel starý kontinent zaplaví úplně. Možná i proto se rozhodl letos pětašedesátiletý byznysmen prodat část své skupiny Z-Group Steel Holding.
K maní jsou Válcovny trub Chomutov a Železárny Hrádek, které letos ze skupiny vydělil. Chomutovský podnik, který založili bratři Mannesmannové v roce 1890, vyrábí hlavně trubky pro energetiku či ropný průmysl. V Hrádku se pak taví ocelové ingoty pro válcovnu. V obou provozech loni pracovalo 430 lidí a utržily 1,8 miliardy korun. „Ty firmy negenerují dostatečnou hotovost a jsou významně podinvestované. Také se mu v nich rozpadl management. A v neposlední řadě Zemek má pětašedesát let a ještě dost dalších firem, o které se musí starat. Lázně, autobusy, všechny věci si dělal sám,“ řekl týdeníku Euro manažer z oboru pod podmínkou anonymity. Předat firmu nemá Zemek komu. I když ve skupině jeho dva synové oficiálně figurují, podniky neřídí.
Nabídku už měli na stole například třinečtí majitelé skupiny Moravia Steel / Třinecké železárny v čele s Tomášem Chrenkem, ale smetli ji ze stolu. Mezi zájemci pak mohou být někteří větší odběratelé či traderské firmy. Logicky se nabízí jeden z největších obchodních partnerů – Metalimex Petra Otavy. K případnému zájmu se ale nechtěl vyjadřovat. Stejně tak o prodeji nechtěl mluvit ani Zemek.
„Nebudeme záležitost komentovat,“ uvedl mluvčí Z-Group Steel Holdingu Miroslav Slaný.
Podle informací týdeníku Euro chtěl původně podnikatel za Válcovny trub Chomutov a Železárny Hrádek kolem miliardy korun. Nezdá se to ale reálné.
„Myslím, že za to může dostat nižší řády stovek milionů korun. Navíc to má dluh, jsou tam nutné investice. Nemyslím, že to může nějak významně prodat,“ uvádí zdroj z oboru. Podle údajů ze sbírky listin obchodního rejstříku je rovněž část majetku zastavena vůči bance HSBC a Raiffeisen Leasing Real Estate.
Bez nástupce
Zemkovi nicméně i po případném prodeji stále zbude řada dalších aktivit. Z ocelářského holdingu si nechává moravské Železárny Veselí s 161 zaměstnanci, dále spoluvlastní lázně, patří mu fotbalový klub FC Slovácko a rozsáhlá autobusová flotila, která zajišťuje osobní dopravu v několika krajích.
Právě autobusy jsou nejrychleji rostoucím Zemkovým byznysem. Slovácký podnikatel se v současnosti chystá stavět nový autobusový terminál ve Zlíně za 300 milionů korun. Jeho skupina provozuje autobusovou dopravu ve Zlínském, Plzeňském či Karlovarském kraji a vozit bude nyní také zákazníky ve středních Čechách. Podle Hospodářských novin jedna z jeho firem Ferromet koupila letos koncem června Okresní autobusovou dopravu (OAD) Kolín, která dopravně obsluhuje především bývalé okresy Kolín a Nymburk.
Po nákupu OAD Kolín se Zemkův vozový park rozšířil o 120 autobusů na 1200 vozů. Ale třebaže se příjmy z autobusů loni dostaly na 2,6 miliardy korun, ziskovost není závratná.
Autobusovou dopravu si na svém území ve většině případů objednávají přímo krajské úřady, které dopravcům nechávají zhruba 3,5 procenta zisku z veškerých příjmů. Autobusová doprava nicméně v tržbách překonala ocelářský Z-Group Steel Holding, který měl za rok 2015 obrat 2,3 miliardy korun a vydělal 39 milionů.
Třetím pilířem Zemkovy skupiny je lázeňství. Je spoluvlastníkem firmy Royal Spa, kam patří lázeňské komplexy například v Luhačovicích, Mariánských Lázních či Velkých Losinách. Proniknout se snaží delší dobu i na Slovensko, kde v Piešťanech jeho firma objevila v jednom vrtu 72 stupňů teplou a chemicky stabilní vodu. „Nyní zápasíme se slovenskou byrokracií, která napomáhá piešťanským lázním, jež se bojí případné konkurence. My ale nechceme budovat konkurenční lázně, nýbrž akvapark po vzoru Velkých Losin,“ řekl Zemek dříve.
Renesanční člověk
Nejviditelnější je nicméně Zemek v posledních letech kvůli svým solárním elektrárnám, které stavěl v letech 2009 a 2010.
Podle policie a státního zástupce dvě zařízení (Saša Sun a Zdeněk Sun), která stojí poblíž jeho chomutovského závodu, získala protizákonně povolení k provozu a tím si zajistila výhodnější výkupní (dotované) ceny elektřiny. Dva jeho synové si kvůli tomu koncem února vyslechli u soudu nepravomocný trest 7,5 roku vězení a zaplacení několikamilionové pokuty. Podle Zemka byly nicméně všechny licence i povolení u obou elektráren v pořádku a celý proces označil za hon na čarodějnice.
Podle verdiktu elektrárny neměly splněny podmínky pro zapojení do sítě, nebyly dokončené a Energetický regulační úřad (ERÚ) jim neměl vůbec licence vydat. ERÚ tak učinil na silvestra 2010, tedy v poslední den, kdy ještě platily dvojnásobné výkupní ceny elektřiny oproti roku 2011. Pokud by elektrárny fungovaly podle výhodnějších cen, mohla státu vzniknout škoda až dvě miliardy korun. V případu rozhodoval brněnský krajský soud i v trestním řízení, v němž předsedkyni ERÚ Alenu Vitáskovou potrestal 8,5 roku vězení za to, že zmařila přezkumné řízení týkající se těchto dvou solárních elektráren.
Zemkovi se proti rozsudku odvolali.
Nicméně se ztrátami z fotovoltaiky bude Z-Group Steel Holding bojovat ještě několik let.
Předat firmu nemá Zemek komu. I když ve skupině jeho dva synové oficiálně figurují, firmy neřídí.


description: Nejvíc pojištěnců přibude od ledna Zdravotní pojišťovně ministerstva vnitra (ZPMV), a to 8682. Přírůstek zaznamená také Česká průmyslová zdravotní pojišťovna (ČPZP) a Zaměstnanecká pojišťovna Škoda (ZPŠ). Ostatním pojišťovnám klienti ubudou, nejvíce pak Všeobecné zdravotní pojišťovně (VZP), a to 5619. Vyplývá to z předběžných dat pojišťoven o zářijovém přestupním termínu.

title: Nejvíc klientů přibude pojišťovně ministerstva vnitra


description: Donald Trump občas na mítinku stoupenců zavtipkuje, že by mohl klidně na Páté avenue někoho zastřelit, a stejně by mu vhodili hlas. Dav mu nadšeně přitaká.

title: A co si Donald myslí doopravdy. Co o sobě Trump prozradil ve svých 12 knihách

maintext:
Tohle sebevědomí, jež nemá jiné opodstatnění než víru v sebe sama, je vstupní branou do duše republikánského kandidáta.
Drobnokresba Trumpovy povahy se ale skrývá v knihách, které o sobě s pomocí různých autorů za posledních 25 let sepsal. Dozvíte se například, že lidský život i politika jsou jen sérií „obchodních dealů“, z nichž jedna strana vychází jako vítěz a druhá jako poražený. Jediným úkolem Ameriky je podle Trumpa přestat prohrávat. Jinými slovy, zbytek světa v případě, že se stane prezidentem, čeká porážka.
Vítěz versus šmuk
V teorii her se tomu říká „hra s nulovým součtem“. Co jeden hráč získá, druhý ztrácí. Spolupráce nemá smysl (příkladem budiž hra kámen, nůžky, papír). Kdyby byla každá mezilidská interakce hrou s nulovým součtem, svět by se dal přehledně rozdělit na vítěze a poražené, což má pro Trumpův způsob uvažování zásadní význam.
V knize Věřte si a nakopejte všem zadek (2007) píše, že jen dvě procenta světové populace o sobě mohou říci, že jsou úspěšní. Jestli patříte mezi 98 procent neúspěšných, v Trumpových očích jste nedopadli ještě nejhůře. Nejhorší typ člověka je pro něj někdo, komu říká „šmuk“. V jidiš slovo šmuk znamená zhruba „špinavý, odporný člověk“, v trumpovštině se výraz sémanticky pozoruhodně posunul a značí „důvěřivého hlupáka“.
Když je někdo šmuk, může mít i peníze, ale nechává se okolím využívat a obírat. V knize Život na vrcholu (1990) dává Trump na vědomí, že podobnou nemocí nikdy netrpěl. Typickým představitelem šmuka byl podle něj generál McClellan, jenž v americké občanské válce odmítl zaútočit na vojska Konfederace, přestože měl převahu. Něco takového je ve světě prostořekého realitního magnáta svatokrádeží.
Jestliže Trump v obchodu i životě narazí na šmuka, neztratí s ním už ani slovo. „Nevěř ani nejlepším přátelům,“ zní jeho obchodní krédo. Důvěra je typický šmukistický nešvar. „Najímej si ty nejlepší lidi, ale nevěř jim,“ je ta nejlepší rada, kterou si od Trumpa čtenář může odnést.
Trumpologie
Po pravdě řečeno, Trumpovy knihy jsou málokdy tak přímočaré. Jako důkaz věrnosti žánru motivačních příruček obsahují množství balastu, v němž jeden titul odporuje jinému, občas sám sobě, a někdy si věty dokonce protiřečí na téže stránce. Trump vjednu chvíli čtenáři radí, aby důvěřoval své intuici, v příští jej varuje před nepromyšleným krokem. Zkus svoje štěstí, ale neriskuj, dokud si nebudeš jist! Věř svým instinktům, ale používej hlavu! Jednej rychle a s řešením neotálej, jindy ale situace vyžaduje trpělivost! A tak dále.
Číst skrumáže motivačních hesel bývá u většiny kandidátů na prezidenta ztrátou času. Americká i západoevropská politická žurnalistika se u kandidátů dávno spoléhá hlavně na jejich hlasovací historii, případně na zisky a náklady každé agendy - spíše než na lidské stránky, protože politici se ve funkci zřídkakdy těší takové volnosti, aby je mohli projevit. Častěji fungují jako avatar různých koalic a zájmových skupin. Ke studiu psychologie se analytici uchylují jen u špatně čitelných autokratů daleko za hranicemi (Kim Čong-un, Putin) - a v případě Trumpa. Ten nemá žádnou hlasovací historii a neslouží žádné zájmové skupině. Anebo si to alespoň nemyslí, což vyjde nastejno.
Trumpův příchod mimo jiné způsobil, že se novináři přes noc proměnili ve spolek ambulantních psychologů. Vznikl nový obor společenských věd zvaný trumpologie (podle vzoru kremlologie). Všichni se snaží uhodnout, co má Trump za lubem.
Tajemství se prý skrývá v životním příběhu realitního magnáta. Ten už padesát let krouží kolem nemovitostí na Manhattanu, což je odvětví podnikání, jemuž ekonomové přezdívají „dobývání renty“. Dobývání renty neznamená nic jiného než dobývání renty. Zdroje jsou omezeny a fixně dány, každý zisk jednotlivce je vykoupen ztrátami ostatních. Jde o typickou hru s nulovým součtem.
NATO? Tomu neříkám vítězství
Trh s realitami je regulován a uspět se dá jen tak, že se regulace obejde, nejlépe nějakým spektakulárním „obchodním dealem“.
Trump věnuje značné úsilí, aby čtenáře přesvědčil, že jeho půlstoletá zkušenost na realitním trhu mu dává dobrý vhled do toho, jak funguje globální trh a rovněž globální politika. Svět podle Trumpa rovná se fixní množství bohatství, které lze různě přeskupovat. Politika je bojem o omezený počet těchto zdrojů. Každá politická dohoda má své vítěze a poražené. Amerika v posledních letech hlavně prohrávala, protože zbytek světa se obohacoval na její úkor. Ať už to byla Čína, která si díky podhodnocené měně vydělala na největší armádu na světě, anebo spojenci, kteří se na útraty Ameriky těší bezpečnosti a nic za to neplatí. „Tomu neříkám vítězství,“ píše Trump v jedné knize.
Amerika se vjeho očích chová jako šmuk. Trump ale dokáže vyjednat lepší deal. Amerika bude zase největší. „Prostě mi věřte,“vzkazuje voličstvu. Na obchody (samozřejmě ty s nulovým součtem) je tu největším expertem. Imigrace? Je dobrá maximálně pro imigranty. Americe škodí. Svět je hřištěm, na němž různí hráči zkouší své strategie. Vítězem obchodního dealu není ten, kdo si na jeho základě polepší, nýbrž ten, jehož protivník odejde poražen.
Lepší znamená „lepší než ostatní“. V zájmu USA není růst jihovýchodní Asie - ten se dosud děl na úkor pracovních míst v USA a provázely jej „krádeže“ amerických technologií. Až Amerika zase uzavře svůj (samozřejmě fixně veliký) trh a bude jej řádně chránit, zbytek světa konečně odejde s nepořízenou.
Co na tom, že globální trh funguje jinak než trh s nemovitostmi na Manhattanu, který ekonomové považují za příkladně dysfunkční odvětví? Koho z Trumpových voličů zajímá, že většina trhu je hrou kladného součtu? Že giganty jako Apple a Microsoft si občas mohou jít po krku, ale v zásadě platí, že jeden bez druhého by hospodařil na podstatně menším písečku? Koho zajímá, že imigrace přináší výhody nejen imigrantům, ale zvyšuje i ekonomický výkon země? Že na dohodě s Íránem vydělá nejen Írán, ale také USA a zbytek světa?
Trumpův geniálně prostý výklad světa jako hřiště, kde všichni hrají dokola kámen, nůžky, papír, si spektakulárně padl do náruče s touhou voličů po alchymickém lektvaru, po jehož vypití bude Amerika zase „veliká“, všechno si vyrobí sama, zatímco zbytek světa bude „malý“ a bezvýznamný. K tomu všemu není zapotřebí více než dobrá vyjednávací taktika.
Donald, Bič Boží
Přestože Trump za čtvrtstoletí vystřídal řadu postojů (a několikrát, jako třeba v případě kontroly zbraní, provedl ukázkový obrat o sto osmdesát stupňů), vcelku lze říci, že vždy hospodařil (myšleno v duchu) s neomezeným rozpočtem a rozdával chudým štědře jako sociální demokrat. Ovšem domácí politika jej nikdy doopravdy nezajímala, a to až do chvíle, než se na scéně objevil důstojný nepřítel, totiž imigranti. Zároveň platí, že ve všech klíčových bodech, kolem nichž se točí Trumpova předvolební kampaň, zůstává po celý život vzácně konzistentním.
Vždycky vystupoval proti přistěhovalcům, vždycky žádal pro domácí trh ochranářská opatření a vždycky tvrdil, že Amerika se nemá míchat do žádného konfliktu ve světě. Nedůvěra k cizincům a nedůvěra ke spojencům Ameriky patří mezi jeho základní výbavu.
Dějiny světa, jak je vidí Donald, jsou dějinami střetu nejsilnějších „brandů“ (značek). Brand je mytická síla, která je pro utváření reality mnohem podstatnější než vojenská nebo technologická převaha.
Náboženství vznikají a padají na síle své značky. Boj o světovou dominanci je marketingovou bitvou, kterou musí vyhrát „Made in USA“- ato s podobnou hybností, s jakou kdysi odzbrojoval své protivníky hunský nájezdník Attila, Bič Boží.
„Jen brand, který nám umožní naplnit smysl života,“ píše v knize Dotek Midase (2001). Trumpovým brandem je - jak vyplývá z drobků poházených okolo tématu - ostrý chlapík (proto se tolik mračí), který si nenechá zavřít pusu žádným vyznavačem politické korektnosti. Nikdo jej nedotlačí k omluvě za rasistické nebo sexistické urážky. Ty jsou, jak už věděl Attila, jen nástrojem ke zdokonalení vlastní značky.
Další ingrediencí brandu jménem Trump je nevypočitatelnost. Ani po přečtení všech jeho knih nevíte, jestli v případě zvolení opravdu vypoví všechny smlouvy o volném obchodu a nabídne východní a střední Evropu Vladimiru Putinovi jako dezert ke slavnostní večeři v Bílém domě. Ale aspoň víte, že kdyby se lámal chleba, nebude mu to ani trochu proti mysli.
Čtěte také:


description: Sčítání hlasů je po uzavření volebních místností v plném proudu. Vzhledem k nízké volební účasti lze finální výsledky očekávat za zhruba dvě až tři hodiny. Volby zatím vypadají slibně pro KDU-ČSL. Kandidáti s jejich podporou vedli po sečtení první poloviny volebních okrsků v devíti z 27.

title: Sledujte online: Favoritem na vítěze voleb jsou lidovci. Škromach v senátu nebude


description:
Čechy krásné, Čechy mé
Před 135 roky rozstříleli bratři Earpové a Doc Holliday během nejslavnější přestřelky všech dob v O. K. Corralu tři psance. Jenže proti Přemyslovcům byli jen ubohými žabaři. Když dal kníže Svatopluk roku 1108 vyvraždit Vršovce, byly mrtvých desítky, neboť jak psal Kosmas, „jedni byli vedeni na tržiště a jako dobytek skoleni, jiní byli na hoře Petříně sťati, mnoho jich bylo povražděno v domech nebo na ulicích“.

title: Ozvěny

maintext:
Lepší sedět než být mrtvý
Aby měl Islámský stát dost vojáků pro nadcházející bitvu o Mosul, vyhlásil prý amnestii na nejlehčí zločiny. Nevhodně oblečení lidé, kuřáci a jiné protistátní živly tak mohou opustit vězení, aby se nechali zabít ve jménu režimu, který je předtím odsoudil a uvěznil. Nakonec si tu nežijeme tak špatně.
Pro muže s příplatkem
Newyorské muže rozčílila drogerie, která pro ně zavedla speciální sedmiprocentní daň. Majitelka obchodu k tomu přistoupila poté, co si přečetla studii, podle níž je průměrná cena dámských výrobků právě o sedm procent vyšší. „Chceme zvýšit povědomí o tom, jaké je být ženou, aby to muži skutečně zažili,“ uvedla. Chytrá to žena. Obráceně by na tom holt nevydělala.
Koho volí kocouři?
Jedna z redaktorek francouzského deníku Le Monde nechala v tamních prezidentských primárkách strany ekologů hlasovat svého kocoura zvaného Gaston Lecat. Ve Francii to je docela průšvih, ovšem v Česku by něco takového nikoho nerozházelo. Koneckonců při pohledu na výsledky krajských voleb se zdá, že u nás k volebním urnám zašlo hezkých pár set tisíc kocourů. Že by ty Kostelecké párečky? Mňau.
Tak to zrušme
Máme za sebou další senátní volby a s nimi další „zjištění“, že je instituce zbytečná a drahá, takže by asi bylo nejlepší ji zrušit. Ti, kterých se voliči rozhodli zbavit, dostanou na cestu pěknou statisícovou almužnu. A pro ty, kteří sítem voleb prošli, vymyslel Andrej Babiš jinou mrkvičku – doživotní rentu. Proč ne? A když už jsme v tom, zrušme i úřad prezidenta. Ten už přece rentu má, ne?
Pravdu má náčelník
Posádka Pražského hradu opět posunula hranice virtuální reality. Pokud to nevíte, pravda je relativní a letové řády, radarové snímky a další fakta podléhají výkladu ovčí úderky. Jen aby se Hrad nemusel omlouvat za zpoždění na pohřbu slovenského prezidenta Michala Kováče. Přitom stačilo říct: „Sorry, zasekl jsem se nad becherovkou.“ I viróza od korunovačních klenotů je lepší než Ovčáčkovo plošné zvracení.
miliardy korun si bude muset připravit Česká republika pro bývalé vojáky, policisty a členy bezpečnostních složek. Poslanci schválili zrušení srážkové daně, která od roku 2011 snížila všem 40 tisícům vysloužilců jejich renty o 15 procent. Úpravu ve sněmovně nejvíc tlačili socialista Stanislav Huml a komunista Zdeněk Ondráček, kteří jsou… jak jinak, policejní rentiéři. Inu, pomáhej jiným, ale hlavně sobě.
Podvodníci s maturitou
Nový zákon o úvěrech připraví stovky makléřů o práci či přivýdělek. Naštěstí. Nově totiž budou moci prodávat úvěry jen lidé s maturitou. Stávalo se, že vám domů přišel nabízet „výhodné“ úvěry spolužák, který jen tak tak dokončil základní školu a pak se trápil na učilišti. Když potom začal vysvětlovat, jak výhodné je pro vás splácet úroky přes 50 procent, nevěděli jste, jestli se smát, nebo brečet.
Kde je sakra ten chlap?
Novopečený držitel Nobelovy ceny za literaturu, americký písničkář Bob Dylan, není k nalezení. Lidem z Nobelova výboru nezvedá telefon a nereaguje na emaily.
Proto sami pátrání už vzdali. Není tak vůbec jisté, jestli se Dylan dostaví, aby si cenu převzal, nebo jestli o jejím udělení vůbec ví. Možná je skutečnost mnohem jednodušší. Prostě slaví.


description: Šíité a sunnité v Sýrii vedou vyhlazovací sektářskou válku, v níž nelze zvítězit. Nahrává to Moskvě

title: Groznyj v Aleppu

maintext:
Střední generace novinářů má společné trauma, totiž občanskou válku v bývalé Jugoslávii. Jejím symbolem bylo obléhání Sarajeva a nepřehledné spory v Bosně působily nějakou dobu autentickým dojmem neřešitelného konfliktu. Ve srovnání s patologickým vražděním v Sýrii byl ovšem balkánský národnostní rébus úplnou hračkou. K jeho rozlousknutí stačila ochota velmocí najít společný zájem a dohodnout se na něm, schopnost absorbovat bez problémů uprchlickou vlnu a vůle vynutit si vojensky mír. Pak už jen vyčkat vhodný okamžik a udeřit.
Syrská krize trvá dnes už více než pět let (o rok déle než jugoslávská), vyžádala si skoro 400 tisíc mrtvých (více než dvojnásobek obětí balkánských válek), Aleppo připomíná mnohem více než Sarajevo čečenský Groznyj a konflikt podle všeho nemá jiné východisko než pokračovat v něm tak dlouho, dokud nebude vše podél zaseklých frontových linií srovnáno se zemí. Jako by bitva u Verdunu zuřila ještě v roce 1921. Konflikt dávno přerostl hranice občanské války a stal se krvavým hřištěm, na němž se odehrává barbarský sektářský souboj mezi šíity a sunnity. Velmoci a regionální mocnosti přitom sázejí na různé koně a vyhrává hlavně Rusko.
Ve jménu Alího
Od zhroucení posledního příměří podniká režim Bašára Asada společně s Rusy až 250 náletů denně. Na zemi jim pomáhají ruské jednotky zvláštního nasazení a bojovníci z Íránu a Hizballáhu. Letadla úmyslně zaměřují humanitární konvoje, nemocnice, ordinace, sanitky a ty, kteří poskytují bezprostřední pomoc (tzv. first responders). Každý stratég potvrdí, že kdo se nemusí ohlížet na válečné konvence (Asad dobře ví, že svět už se dlouho dívá stranou), je pro něj cílené zasahování nemocnic a civilistů nejúčinnější metodou boje. Ochromí protivníkovu schopnost obnovovat síly, zbaví jej těch nejaltruističtějších pomocníků a zastaví informační tok směrem ven. Je stále těžší poskládat si, co se v Aleppu doopravdy děje, když už tam nepůsobí ani Lékaři bez hranic a novinářům tam jde o život.
Ruská propaganda se zprávám o masakrech zdravotníků může drze vysmívat (copak je dokáže někdo ověřit?) a poukazovat na údajně podobnou taktiku Saúdů v Jemenu. Anebo na fakt, že povstalci střílejí do západní poloviny města nazdařbůh „pekelné nálože“, jež si také nevybírají oběti. Kreml a Damašek neřeknou povstalcům jinak než „džihádisté“, neboť nikdo nedokáže popřít, že dělicí linie mezi islamisty a sekulárními obránci města se už dávno setřela. Ovšem Aleppo v tuto chvíli obléhají tisíce šíitských fanatiků naverbovaných v Iráku a Libanonu, kteří chtějí město dobývat ve jménu Mohamedova bratrance Alího a považují boj za pokračovaní bitvy u Karbalá, v níž byl zabit Alího syn a islámská komunita se rozdělila na sunnity a šíity. Lepší důkaz, že občanská válka přerostla v sektářský konflikt, nelze najít.
I naprostý laik si může udělat základní obrázek o proporcích konfliktu, když pohlédne na tvář někdejší třímilionové metropole Levanty, která ležela na Hedvábné stezce a byla třetí největší aglomerací osmanské říše. Zatímco v západní části města pokračuje život skoro jako před válkou, východní strana je vylidněná a připomíná ze všeho nejvíce hlavní město Čečenska po jeho dobytí na konci roku 1994. Damašek a Moskva mají pré, neboť vědí, že příští půlrok bude patřit jenom jim. Washington ovládne horečka předvolební noci a důsledky krize bude řešit až příští prezident. V tu dobu bude již Sýrie nejspíše rozdělena na západ a zbytek země, možná dokonce připravena k parcelování.
Užitečná Sýrie
Aleppo má smůlu v tom, že se nachází v části, jíž se poslední dobou poměrně nevkusně přezdívá „užitečná (useful) Sýrie“. Jsou v ní všechny důležité metropole, zatímco zbytek země tvoří kurdská Rojava na severu a poušť na východě, v níž nalezl dočasný úkryt Islámský stát (IS). Pouštními blouznivci v Rakce se tandem Asad–Putin nemusí skoro zabývat, neboť roli sanitáře zastávají USA, jež porážku Daeše považují za absolutní prioritu, a paradoxně tak převzaly část práce za Asada. Zhroucení mírových jednání mezi Johnem Kerrym a Sergejem Lavrovem zároveň naznačuje, že v Moskvě se něco důležitého změnilo. Kreml zřejmě došel k názoru, že válka v Sýrii by se přece jen dala vyhrát.
Na první pohled připomínal pětiletý zápas mezi povstalci a režimem tahání za pilu. Kdo měl zrovna navrch, neměl ani moc důvodů nechat se limitovat příměřími. První dva roky tahali za pilu hlavně povstalci, když dobyli východ Aleppa a na konci roku 2012 stáli s americkou finanční podporou kousek od Damašku. Napřesrok přišla protiofenziva a mluvilo se o tom, že je to naopak vláda, kdo má vítězství na dosah. Povstalci nicméně po necelých dvou letech převzali opět iniciativu a Asadův režim málem zkrachoval na nedostatku bojových sil – jeho vládní vojska čítají jen nějakých 25 tisíc mužů. Kdyby nezasáhl Teherán a neposlal mu tisíce lidí zrekrutovaných především v Iráku, asi už by byl na kolenou.
Loni na podzim se do konfliktu vložilo Rusko a dnes tahá za pilu opět Asad.
Znamená to tedy, že dny povstání jsou sečteny? Nejspíše ne, přestože vzpoura proti Asadovi ztratila podporu prezidenta Obamy, který si dnes nahlas gratuluje, jak moudře z konfliktu vycouval. „Stalo se snad něco, z čeho by moudrý Churchill nebo Eisenhower vydedukoval, že partie se dá rozehrát i jinak?“ zeptal se řečnicky Obama v nedávném rozhovoru pro Vanity Fair. Narážel na to, že mezi povstalci již nejméně tři roky dominují sunnitští radikálové, kteří by se na dobytých územích nejspíše porvali o to, ve jménu jakého bratrstva budou zavádět právo šaría. Válečné dilema je od roku 2013 průzračně jednoduché: Buď režim, nebo islamisté. Nic mezi tím. Připouští to i experti, jako je Jonathan Spyer z Jeruzaléma, kteří mezi povstalce pravidelně jezdí.
Přesto je podle nich zdrženlivost USA chybou.
Povstání totiž podle všeho přežije i ztrátu Aleppa, neboť vzbouřenecké (vesměs venkovské a chudé) regiony mají na rozdíl od režimu dostatek lidských zdrojů a jsou příliš dobře zásobovány zbraněmi ze Saúdské Arábie, Kataru a Turecka na to, aby je režim dokázal porazit. Kromě toho nemají co ztratit a režim nemá dost policistů, kteří by opět dobyté provincie dokázali uhlídat. Ani jedna strana není dost silná, aby zničila tu druhou. Ani jedna není dost slabá, aby byla zničena. Klasický pat. Konflikt očividně nemá řešení. Jak tedy Rusko dospělo k závěru, že v něm lze zvítězit? Klíč se skrývá v názvu „užitečná Sýrie“. V Sýrii jsou v tuto chvíli v chodu celkem čtyři projekty, přičemž ten ruský zřejmě uspěje, zatímco Amerika nezíská ani bod. A to především vinou vlastní nečinnosti.
Čtyři projekty
Jedním z projektů je Islámský stát. Stojí proti všem, i když měl počáteční sympatie Turecka a čerpal pomoc od saúdských wah hábistů. Druhým pozoruhodným projektem je multinárodnostní Rojava na severu, kterou zpunktovali Kurdové, kteří sice spatřují nepřítele i v Damašku, ale ještě více se bojí Islámského státu a sunnitských islamistů mezi povstalci, takže na boj proti nim čerpají podporu ze Západu i z Ruska. Třetím projektem je sunnitské povstání (včetně zbytků sekulární Svobodné armády), které zahrnuje více než půlku Sýrie a je financováno operačními středisky ze Saúdské Arábie, Kataru a Turecka. Minimálně Saúdi povstání nikdy nenechají padnout, protože v něm spatřují protiváhu rozpínavosti Íránu, jenž v nich po usmíření s USA budí stihomam. Čtvrtým projektem je alawitský vládní režim, který má podporu Ruska, Íránu, Hizballáhu a iráckých šíitů.
Dnes už lze celkem bezpečně vsadit na to, že v Sýrii se bude válčit ještě za dalších několik let a země zůstane rozdělena napořád.
Jestliže ani jedna regionální mocnost nenechá padnout svého koně, současné frontové linie se nejspíše promění v nové státní hranice, byť zůstává otázkou, komu připadne pouštní východ, až konečně padne také IS. Volným radikálem v celé rovnici je Turecko, jehož nepřítelem číslo jedna jsou Kurdové a jediný další opravdový zájem má jen na tom, aby ze Sýrie odcházelo co nejméně uprchlíků, takže se momentálně zabývá hlavně stavbou zdi na vlastních hranicích. Své sympatie mění podle okamžité situace (IS nejprve tolerovalo, teď jej chce zničit, lavíruje ve vztahu k povstalcům i k Rusku). Moskva si počíná jako nejobratnější hráč – za jediný rok a při ztrátě pouhých dvaceti vojáků a nákladech zhruba ve výši 500 milionů dolarů se stala arbitrem jakéhokoli budoucího řešení v Sýrii. Nejhůře z velmocenské hry vycházejí Spojené státy. Za všechny ostatní odvádějí špinavou práci při likvidaci IS, přičemž je jasné, že permanentní válka bude potenciální džihádisty a teroristy generovat s větší rychlostí, než kolik jich stačí zlikvidovat vlastními drony. Nečinné přihlížení masakrům Bašárova režimu, který je zodpovědný za tři čtvrtiny obětí války, se pomalu stává největší skvrnou na morálním profilu odcházejícího prezidenta Obamy. Jeho uvážlivost a zdrženlivost prospěla zemi poměrně málo, když si je většina ostatních hráčů vyložila jako slabost a nechala se povzbudit k ještě větším válečným dobrodružstvím.
Aleppo moment = okno
Oficiální postoj USA – Bašár Asad je zdiskreditován, musí odejít, ale ještě předtím je mu třeba ukázat patřičné meze (Obama mluvil na počátku konfliktu o „červené čáře, kterou nelze překročit “) – spolu s neochotou takový postoj jakkoli podpořit a nechat protihráče, aby se zařídili přesně naopak, je špatným vkladem do všech budoucích krizí v regionu. I když asi nebylo v silách Ameriky Kreml s Damaškem zastavit, mohla alespoň bezletovými zónami minimalizovat škody a poněkud zmenšit sex-appeal džihádismu mezi povstalci.
Jenže volání Aleppa, tisícileté metropole Orientu, nemá v současné západní společnosti zdaleka takovou sílu, jakou měl nářek Sarajeva a Grozného před dvěma dekádami. Svět se dívá stranou, a považuje svou indiferentní klid dokonce za ctnost.
Případně za pozitiv negativu, v jakém dnes nahlíží své někdejší humanitární mise v Jugoslávii a Libyi. Slovo „humanitární“ vlastně ztrácí původní význam a stává se symbolem „zločinu spáchaného z naivity“.
Libertariánský kandidát na amerického prezidenta Gary Johnson si při nedávné diskusi neuměl vybavit, kde Aleppo vlastně leží, takže „Aleppo moment“ je dnes v americké angličtině synonymem pro „okno“. Vladimir Putin pro ně určitě najde správné využití.
Jako by bitva u Verdunu zuřila ještě v roce 1921.
Ani jedna strana není dost silná, aby zničila tu druhou. Ani jedna není dost slabá, aby byla zničena. Klasický pat.
O autorovi| Lubomír Heger heger@mf.cz


description: Hnutí Severočeši.cz dnes podalo k Nejvyššímu správnímu soudu stížnost na senátní volby na Mostecku. Lidé v okrese vybrali dosavadní senátorku Alenu Dernerovou.

title: Severočeši.cz si znovu stěžují. Podali stížnost na senátní volby na Mostecku


description: Potenciál obrovského množství tepelné energie, která se nachází hluboko pod povrchem Země, se snaží využít na Islandu. Ostrované začali vrtat pět kilometrů hluboko pod povrch. Chtějí tam narazit na žhavé magma, které jim má přinést až desetkrát více energie než běžné geotermální vrty. Jedná se o první dlouhodobý projekt využití tepelné energie magmatu.

title: Island testuje nový zdroj. Magma slibuje revoluci v energetice

maintext:
Island je specifickou zemí, jelikož leží na geologickém zlomu uprostřed Atlantiku. Na povrch či do jeho blízkosti se tak dostává rozžhavený materiál z nitra planety, který přináší veliké množství tepla. Islanďané ho ve velkém využívají – geotermální energetika pokrývá 65 procent spotřeby energie. Běžně se ovšem vrtá (zjednodušeně řečeno) do „horkých“ hornin; zatímco vrty do žhavého magmatu jsou zcela jinou a novou kapitolou.
Tu nyní otevírá Islandský projekt hlubinných vrtů (IDDP), když v polovině srpna začal hloubit na poloostrově Reykjanes na jihozápadě ostrova. Do konce roku zde má vzniknout vrt o hloubce pěti kilometrů, který má narazit na magma o teplotě mezi 400 a 1000 stupni Celsia, uvedl ke konci minulého týdne server News Scientist.
„Lidé již dříve takto hluboko vrtali. Ovšem jen do pevných hornin, nikoli do tekutiny,“ prozrazuje o projektu Albert Albertsson ze společnosti HS Orka, která je do projektu zapojena.
Ve vrtu by měla být využita takzvaná „superkritická voda“. To je stav, kdy je voda vystavena teplotě vyšší než 374 stupňů Celsia a tlaku nad 22,05 megapascalu. Není pak ani tekutinou, ani plynem, ale v podstatě na pomezí obou skupenství. Využití superkritické vody někteří vědci přirovnávají k přechodu od dieselového motoru na tryskový pohon.
Pokud se vrt podaří, mohl by systém dosáhnout energetického výkonu 50 megawattů. U běžného geotermálního vrtu je to desetkrát méně, kolem pěti megawattů. Padesát tisíc domů by se poté mohlo těšit na dodávky energie z jednoho jediného vrtu.
Islanďané vděčí za revoluční objev náhodě. Před sedmi lety hledali na severovýchodě země superkritickou vodu; že však narazí na magma o teplotě mezi 900 a 1000 stupni Celsia, netušili. Posléze vrt upravili, aby vedl „méně horkou“ trasou, napojili turbínu a testovali výrobu energie – ovšem neúspěšně, zařízení později zkorodovalo. Vrt ale dosáhl v testovacím režimu na výkon 30 megawattů a Islanďané v něm spatřili příležitost. Do jeho zkoumání investovali miliony. Současný projekt má přitom mít větší a hlavně dlouhodobý potenciál.
Ne všude je využití geotermální energie bezproblémové. Čtěte:
Pro geotermální energetiku to na Islandu znamená hodně. Země upřednostňuje hydroelektrárny, které vyrábí téměř tři čtvrtiny procent elektrické energie. To by se mohlo změnit. Ovšem nikoli hned – pokud bude vrt ke konci roku úspěšný, bude následovat dva a půl roku trvající zkušební provoz.
Ostrov, ve výrobě elektřiny stoprocentně zelený, by navíc mohl pokročit se svými smělými plány na vývoz elektřiny do Evropy. K položení podmořských kabelů do Británie ale nedojde dříve než v roce 2022, píše deník The Guardian.
Podobně specifické podmínky jako Island mají také Havajské ostrovy, kde se rovněž v roce 2007 narazilo při jednom vrtu náhodně na magma. Američané ovšem velké nadšení z objevu neprojevili a vrt zabetonovali.
Produkce elektrické energie na Islandu (2015) Hydroelektrárny 73 % Geotermální elektrárny 27 % Produkce energie (elektřiny i tepla) na Islandu Geotermální elektrárny 65 % Hydroelektrárny 20 % Ostatní zdroje (včetně fosilních) 15 %
Zdroj: Askja Energy
Čtěte dále:


description:
MOL ČR Richard Austen * generální ředitel
Aktivity mezinárodní ropné a plynárenské Skupiny MOL v České republice bude řídit od 1. října Richard Austen. Funkci generálního ředitele MOL Česká republika přebírá od Kristíny Félové, která z Prahy odchází z rodinných důvodů a zůstává součástí managementu Skupiny MOL. Austen bude zároveň ve společnosti MOL ČR jednatelem.

title: Přestupy

maintext:
Richard Austen nastoupil v roce 2007 do společnosti Slovnaft jako ředitel logistiky. Od roku 2011 byl viceprezidentem pro logistiku Skupiny MOL a od listopadu 2013 vedl velkoobchod Slovnaftu. V současnosti je členem dozorčí rady Slovnaftu.
Richard Austen je absolventem Obchodní fakulty Ekonomické univerzity v Bratislavě a držitelem titulu MBA z Webster University v Missouri v USA.
V minulosti pracoval pro společnosti Coca-Cola a Holcim.
DPD Tomáš Trejbal * ředitel pro obchod a marketing
Přepravní společnost DPD posílila svůj top management o nového člena. Na post ředitele pro obchod a marketing nastoupil Tomáš Trejbal, který dříve působil ve vedoucí pozici v divizi firemních klientů ve společnosti UPC. V DPD přebírá agendu řízení obchodního a marketingového oddělení, zákaznické péče a byznys developmentu. Tomáš Trejbal začínal ve společnosti EuroWeb v řadové pozici obchodního manažera a od roku 2003 převzal ve firmě zodpovědnost za obchodní tým pro celou Českou republiku. Po sloučení společností EuroWeb a eTel vedl projekt integrace obchodních týmů a produktového portfolia. V roce 2005 se stal obchodním ředitelem Tele2. Během následného působení ve společnosti Telefónica O2 významně přispěl ke vstupu podniku do oblasti IT služeb. Ve své poslední roli řídil strategii společnosti UPC v segmentu firemních zákazníků.
Colliers International Mark Robinson * specialista výzkumu pro střední a východní Evropu Tomáš Szilágyi * senior associate Společnost Colliers International získala dvě nové posily do českého týmu. Mark Robinson přichází do pozice specialisty výzkumu pro region střední a východní Evropy a Tomáš Szilágyi do pozice senior associate do oddělení Investičních služeb.
Mark Robinson (43) přináší do firmy Colliers 22 let zkušeností v oblasti realitních a kapitálových trhů a investic na rozvíjejících se trzích. Osm let působil jako manažer realitních fondů a specializoval se na trhy východní Evropy. Sedm let byl činný jako vedoucí výzkumu realitního trhu v několika renomovaných společnostech. V roce 2005 vybudoval první a zároveň největší výzkumné oddělení pro realitní sektor nově se rozvíjejících trhů. Oddělení pod jeho vedením získala v letech 2008 až 2012 ocenění za kvalitu výzkumu. Vystudoval geografii na Univerzitě v Oxfordu. Tomáš Szilágyi (30) zahájil svou realitní kariéru ve společnosti Impact-Corti jako manažer pro akvizice nemovitostí, kde se soustředil na rozvoj byznysu a hledání nových obchodních příležitostí, pojištění potenciálních obchodních transakcí a na podporu celého akvizičního procesu. Poté nastoupil do oddělení prodeje a akvizic společnosti CBRE, kde se zaměřil především na prodeje nemovitostí. Během své kariéry se Szilágyi účastnil mnoha realitních transakcí v celkové hodnotě přesahující 100 milionů eur. Vystudoval Fakultu podnikohospodářskou na VŠE v Praze.
KPMG Martin Hladík * director
Do poradenské společnosti KPMG Česká republika přišel do pozice director Martin Hladík. V oddělení Management Consulting povede tým zaměřený na realizaci IT projektů, na které se firma vedle IT poradenství výrazně soustředí. Martin Hladík má téměř dvacetileté zkušenosti z oblasti informačních
technologií a finančních služeb. Ve společnosti Ness Technologies CZ působil jako viceprezident, v IBM odpovídal za oblast finančních služeb v Česku, Maďarsku a na Slovensku. Působil také v CGI. Hladík absolvoval informatiku na Vysoké školy ekonomické, odkud má také doktorát. Titul MBA získal na Nottingham Trent University. Ve volném se věnuje volejbalu, boxu a stolnímu tenisu. Rád jezdí na horském kole. Neo@Ogilvy Czech Ivana Vávrová * senior digital strategist Do pozice senior digital strategist nastoupila do digitální mediální agentury Neo@Ogilvy Czech Ivana Vávrová. Jejím úkolem bude díky jejímu zaměření na digitální média a praxi v marketingu strategický rozvoj klientů s cílem zajistit ještě kvalifi-kovanější komunikaci v rámci online médií.
Ivana Vávrová vystudovala ekonomii a sociologii na Univerzitě Karlově v Praze. Své zkušenosti v marketingu nasbírala například v internetové agentuře H1.cz nebo online marketingové agentuře Advertures. Působila také na klientské straně, například v Direct pojišťovně či Citibank.
JT International Jiří Hauptmann * ředitel Corporate Affairs & Communications
Novým ředitelem korporátní komunikace tabákové společnosti JT International se stal v polovině září Jiří Hauptmann. Ve funkci nahradil Danicu Sivákovou, která zůstává ředitelkou korporátních záležitostí JTI na Slovensku. Jiří Hauptmann se od ukončení studia na Technické univerzitě v Liberci pohybuje v oblasti korporátní komunikace a marketingu. Kariéru odstartoval v automobilovém průmyslu, kde měl na starost marketing značek Audi a později Lexus. Dva roky pracoval jako regionální manažer komunikace pro výrobce elektroniky Philips, v roce 2011 nastoupil do pivovaru Heineken Česká republika, kde do letošního září zastával pozici ředitele korporátní komunikace.


description: Ve věku 86 let dnes zemřel bývalý slovenský prezident Michal Kováč. Kováč, který byl prvním prezidentem samostatného Slovenska po rozpadu československé federace v roce 1993, byl minulý týden hospitalizován. "Navzdory úsilí lékařů (exprezident) zemřel krátce před 20:00 na selhání srdce," uvedl Petar Lazarov, mluvčí tamního ministerstva vnitra, v jehož nemocnici byl Kováč minulý týden hospitalizován.

title: Ve věku 86 let zemřel bývalý slovenský prezident Kováč

maintext:
- Michal Kováč byl prvním prezidentem samostatného Slovenska po rozpadu společného státu Čechů a Slováků v roce 1993. Do prezidentského úřadu byl zvolen 15. února 1993 jako kandidát Hnutí za demokratické Slovensko (HZDS) a setrval v něm do 2. března 1998. Po zvolení v polovině února 1993 ale Kováče mnozí pozorovatelé považovali za málo výraznou osobnost, která nebude s to naplnit představy nadstranického prezidenta a vzepřít se tlaku mateřského hnutí.
- Po svém zvolení pozastavil členství v HZDS a jeho funkční období v prezidentském křesle poznamenaly časté názorové střety s tehdejším premiérem Vladimírem Mečiarem. Rozpory mezi oběma muži se vyhrotily, když Kováč na jaře 1993 odmítl jmenovat Mečiarova spojence Ivana Lexu šéfem Slovenské informační služby (SIS). Kováčovy dny v prezidentském křesle později odpočítávala elektronická tabule na budově proti jeho sídlu, kterou tam zřejmě nainstalovali jeho oponenti.
- Kováčovy zápasy s vládní koalicí, nejostřeji vyhrocené v až „příliš osobním“ sporu s bývalým spolupracovníkem a nynějším úhlavním nepřítelem - premiérem Mečiarem - mnohdy doslova braly dech zahraničním diplomatickým kruhům. Kováč se dočkal také únosu vlastního syna, mnoha pokusů o diskreditaci své osoby i rodiny a dokonce i neústavních pokusů vyslovit mu nedůvěru. Mečiarovi ale nakonec připravil první vnitropolitickou prohru - nesplnil mu sen o své abdikaci před ukončením volebního období.
- Kováč se narodil 5. srpna 1930 v obci Ľubiša v okrese Humenné. Vystudoval Vysokou školu ekonomickou v Bratislavě. Řadu let působil na různých postech ve Státní bance Československé a krátce v londýnské pobočce Živnobanky. V roce 1970 byl vyloučen z KSČ. V 80. letech byl vědeckovýzkumným pracovníkem Ústředního ústavu národohospodářského plánování.
- Do vysoké politiky vstoupil v prosinci 1989, kdy byl jmenován ministrem financí slovenské vlády, funkci vykonával do května 1991. Od června 1992 do prosince téhož roku byl předsedou Federálního shromáždění ČSFR.
- Známá je kauza únosu jednoho z exprezidentových dvou synů Michala Kováče mladšího v roce 1995, z něhož byla podezřelá SIS. Podle tehdejších informací publikovaných ve slovenských médiích byl únos údajně organizován tajnou službou s cílem přimět prezidenta Kováče k odstoupení. V listopadu 2012 ale potvrdil slovenský ústavní soud verdikt, podle něhož se exprezident Kováč měl bývalému šéfovi SIS Ivanu Lexovi omluvit za to, že ho obvinil z únosu svého syna a zaplatit mu odškodné.
- Z vysoké politiky se Kováč stáhl v roce 1999, kdy odstoupil z volby hlavy státu. V posledních letech svého života bojoval se syndromem Parkinsonovy choroby.
- V roce 2000 mu jeho nástupce v prezidentském křesle Rudolf Schuster udělil řád Ĺudovíta Štúra I. třídy.


description: Teploměry ukazují stále nižší teploty a tak je čas vytáhnout lyže a snowboard, najít rukavice, helmu a další vybavení. Pak už jen stačí sledovat, kdy a kde se otevřou sjezdovky. V Česku si ještě chvíli počkáme, ale u našich sousedů se již jezdí. Přinášíme vám tipy na 10 středisek, kde již můžete lyžovat.

title: 10 zimních středisek, kde se již lyžuje

maintext:
Lyžování před hlavní sezónou má několik výhod. Jezdí se za mimosezónní ceny, ubytování je levnější a fronty u vleků jsou menší. Pokud tedy ještě nemáte plány na prodloužený víkend na konci října, podívejte se, kam můžete bez obav vyrazit.
1. Kitzsteinhorn – Kaprun
Kitzsteinhorn je nejstarším ledovcovým ski areálem v Rakousku. Je součástí lyžařského střediska Zell am See – Kaprun. Pro české lyžaře a snowboardisty je to jedno z nejoblíbenějších středisek. Důvod je jednoduchý. Není to daleko a panují tam stabilní sněhové podmínky.
Momentálně se jezdí na 12 kilometrech sjezdovek a v provozu je 9 lanovek. Za jednodenní skipas zde zaplatíte 47 eur. Středisko nabízí i zvýhodněný skipas na 1,5 dne. Vyplatí se, pokud vyjíždíte až v sobotu ráno a do střediska se dostanete až kolem poledne. Kompletní ceník naleznete zde.
Skiareál Kitzsteinhorn se nachází přibližně 450 km od Prahy. Cesta autem trvá 5,5 hodiny.
2. Pitztal Glacier
Úžasná panoramata, upravené sjezdovky a přes 20 kilometrů sjezdovek. To je Pitztal Glacier, nejvyšší ledovec v Tyrolských Alpách. Lyžařská sezóna zde začíná již v září a končí až v květnu.
Pokud vyjede nyní, svezete se na 9 kilometrech sjezdovek a 6 lanovkách. Zde se však jezdí již za sezónní ceny. Za jeden den lyžování tak zaplatíte 44 eur. Dva dny poté vycházejí na 84 eur. Kompletní ceník naleznete zde.
Cesta trvá necelých 7 hodin a ujedete 550 kilometrů.
3. Dachstein Glacier
O kvalitním zážitku z lyžování není pochyb. Dachstein se ale snaží i o to, aby se návštěvníci i bavili. Připravili pro několik atrakcí: visutý most Sky Walk, schody do prázdna nebo ledový palác. Vše v ceně skipasu. Výhled z vrcholu je považován za jeden z nejhezčích v celých Alpách. Navíc vznikl panoramatický okruh „panoronda“, který má přes 40 km.
Nyní jsou otevřeny 3 kilometry sjezdovek, jezdí 4 lanovky a pod lyžemi či snowboardem budete mít 40 cm sněhu. Ačkoliv je na tom Dachstein v tomto hledisku nejhůř, stále je to dostačující sněhová pokrývka.
Zde máme až do 23. 12. mimosezónní ceny. Za jednodenní skipas tak zaplatíte 46,50 eur, dvoudenní permanentka vás vyjde na 89 eur. Kompletní ceník naleznete zde.
Dalších 7 otevřených středisek a informací o nich najdete na webu Nasvah.cz.


description: Starostové pro Liberecký kraj vyhráli volby v Libereckém kraji s výrazným náskokem před druhým ANO a třetími komunisty. Hejtman Martin Půta, který je lídrem kandidátky, dostal navzdory obvinění z korupce od voličů 8143 preferenčních hlasů, nejvíce v kraji. S největší pravděpodobností tak zůstane hejtmanem Libereckého kraje. Bezprostředně po vyhlášení voleb začal jednat o koalici se zástupci ANO, ČSSD a ODS.

title: Starosty volila třetina lidí v Libereckém kraji, hetmanem bude Půta

maintext:
Starostům dalo v Libereckém kraji svůj hlas 32,35 procenta voličů. V 45členném zastupitelstvu získali 18 mandátů, druhé ANO devět. Komunisté, ČSSD, ODS a Změna pro Liberecký kraj mají po čtyřech mandátech, v zastupitelstvu budou také dva zástupci Koalice SPD a SPO. Volby provázel malý zájem, k urnám přišlo v kraji 35,91 procenta voličů. Před čtyřmi lety jich bylo 38,55 procenta.
Přestože se nabízí vytvoření koalice starostů s druhým ANO, není Půta jen dvoučlenné koalici právě nakloněn. I když by v 45členném zastupitelstvu měla 27 hlasů. „I na základě zkušeností z minulého volebního období chceme vytvořit širokou koalici, která nebude vydíratelná jedním, dvěma nebo třemi hlasy, rádi bychom, aby nebyla jen dvoučlenná,“ řekl. V minulém volebním období vytvořili totiž starostové koalici se Změnou. Dohromady měla těsnou většinu 23 hlasů, vydržela ale jen dva roky.
Průběh voleb v Libereckém kraji byl klidný, jeden z kandidátů do zastupitelstva však dnes podal trestní oznámení. Tvrdí, že nedal souhlas ke své kandidatuře ani nepodepsal prohlášení kandidáta. Policie zahájila vyšetřování pro podezření z maření přípravy a průběhu voleb a také z neoprávněného nakládání s osobními údaji. Neznámému pachateli za to hrozí až tříleté vězení. Na výsledek krajských voleb to však vliv nemělo. „Uskupení, za které kandidoval, se do zastupitelstva vůbec nedostalo,“ řekla vedoucí krajského oddělení voleb Pavlína Kroupová. O koho šlo, však s ohledem na vyšetřování sdělit nesměla.
Starostové v Libereckém kraji poprvé volby vyhráli před čtyřmi lety, získali tehdy 13 mandátů, když pro ně hlasovalo 22,21 procenta voličů. Druzí komunisté získali deset křesel, stejně jako tehdy třetí Změna pro Liberecký kraj. Tentokrát obě strany propadly. Pohoršily si i ČSSD, která měla v posledním volebním období v krajském zastupitelstvu sedm mandátů, a ODS pět. „Určitě jsme čekali, že budeme mít víc procent, a že budeme minimálně na dvojnásobku,“ řekla k výsledku voleb Zuzana Kocumová, která byla lídrem kandidátky Změny. Nabídku ke vstupu do koalice nečeká, za nejreálnější považuje spojení starostů s ANO a ODS.
Starostové v Libereckém kraji poprvé volby vyhráli před čtyřmi lety, získali 13 mandátů, když pro ně hlasovalo 22,21 procenta voličů. Druzí byli komunisté s 17,89 procenta hlasů. Získali deset mandátů stejně jako tehdy třetí Změna, pro kterou hlasovalo 16,85 procenta voličů. Tentokrát ale obě strany propadly. Výrazně si pohoršily také ČSSD, kterou před čtyřmi lety volilo 13,05 procenta voličů a získala sedm mandátů. Hůř je na tom i ODS. Před čtyřmi lety pro ni hlasovalo 9,26 procenta voličů a obsadila pět křesel.
V Libereckém kraji si voliči vybírali nové zastupitelstvo ze 705 kandidátů, z toho 467 bylo mužů a 238 žen, z 19 politických stran a hnutí.


description: Celé Thajsko zalily ve čtvrtek slzy smutku, které patřily právě zesnulému králi. Nelze se co divit – Pchúmipchon Adundét vládl více než 70 let a byl Thajci doslova uctíván. Ne každý panovník však má takové štěstí. Někteří strávili v čele své země jen velice krátkou dobu, dokonce počítanou v minutách. A během nich navíc stihli jen poslouchat manželku nebo svou vládu „proleželi“ v kómatu.

title: 10 panovníků „sprinterů“. Nevládli ani dva týdny


description: Akcie biotechnologických firem vypadají lákavě, ale jejich úspěch bude záviset na tom, kdo vyhraje prezidentské volby v USA

title: Riskantní bio

maintext:
OneMain Holdings
Americká finanční společnost OneMain Holdings nezažívá nejlepší časy - její akcie od začátku roku ztratily téměř třicet procent. Firmě, která se zaměřuje na spotřebitelské financování a pojištění, ale věří legendární investor Bill Miller, který se proslavil tím, že do kázal patnáct let po sobě investorům vydělat více, než kdyby investovali do indexu S&P 500. Dobrá rada: Bill Miller není jediný, kdo očekává že se akcie OneMain Holdings zmátoří z úrovní okolo třiceti dolarů za jednu akcii. Společnost Wedbush Securities má cílovou cenu akcie ve výši 45 dolarů a banka J. P. Morgan na úrovni 38 dolarů. Finanční společnosti včetně OneMain Holdings mohou těžit z očekávaného růstu úrokových sazeb v USA a zároveň solidní ho výkonu americké ekonomiky.
Biotechnologické společnosti
Do centra politického dění se v letošním roce dostaly biotechnologické společnosti vyrábějící drahé léky. Na mušku si je vzala demokratická kandidátka Hillary Clintonová, která ostře kritizovala především prudké zdražování léků.
Fond iShares Nasdaq Biotechnology ETF, který sleduje výkonnost akcií těchto společností, se kvůli politickému riziku v letošním roce propadl o více než pětinu a od svého maxima v loňském červenci ztratil přes třicet procent. Podle Stacey Gilbertové z investiční společnosti Susquehanna Financial Group by po volbách mohly zažít biotechnologické firmy růst.
Dobrá rada: Ocenění biotechnologických firem je v současnosti podle expertů již atraktivní.
Investoři by ovšem měli pozorně sledovat, co se bude dít po amerických volbách. Od předvolebních slibů o regulaci cen léků ke skutečné regulaci je totiž vždy daleko. I v případě vítězství Hillary Clintonové tažení proti společnostem nemusí být tak zuřivé, jak se nyní jeví.
Těžařské firmy
Komodity zažívají letos skvělý rok, což táhne nahoru rovněž akcie těžařských firem. Ty jsou nejdražší za posledních čtrnáct měsíců. I přes rychlý růst akcií od minim ze začátku letošního roku mohou ještě dál posilovat. „Je zde další prostor pro růst těžařů vzhledem ke stabilizaci cen komodit,“uvedl pro agenturu Bloomberg Gunther Westen z investiční společnosti Meriten Investment Management.
Dobrá rada: Komoditám pomáhá dobrý výkon globální ekonomiky, a to zejména čínské. Investoři se totiž přestali bát „tvrdého přistání“ čínské ekonomiky, což se odrazilo rovněž v cenách komodit. Akcie těžařských firem tak posílily od začátku roku do minulé středy podle ukazatele Stoxx 600 Basic Resources Index o výrazných 42 procent. Samotné komodity pak po několika letech zažijí opět růstový rok. Jejich další vývoj bude záviset zejména na tom, jak se bude dařit čínskému hospodářství, které musí vyřešit řadu problémů. Investoři by proto měli pečlivě sledovat tamní vývoj.
Vývoj akcii OneMain Holdings
(cena akcií v USD, za posledních 12 měsíců)
Pád biotechnologických firem
(cena fondu iShares Nasdaq Biotechnology ETF v USD, vývoj za posledních 12 měsíců)
Jak se daří těžařským firmám
(podle indexu Stoxx Europe 600 Basic Resources)
Poznámka: Nejedná se o investiční doporučení ani nabídku či výzvu ke koupi nebo prodeji cenných papírů nebo jiného investičního nástroje.
O autorovi| Vladan Gallistl, gallistl@mf.cz


description: Jihokorejský technologický gigant oznámil plán první veřejné nabídky akcií biologické divize. Firma, která kromě jiného hledá lék na rakovinu, chce získat 2 miliardy dolarů.

title: Biologická divize Samsungu míří na burzu


description: Česká "atomová lady" a nejúspěšnější žena v nedávných krajských volbách by ráda napodobila legendární britskou premiérku Margaret Thatcherovou. Zatím ale jen v chování. Do parlamentu ani na Hrad se kandidovat nechystá. I když senátní křeslo na důchod by neodmítla.

title: Dana Drábová: Chci být jako Thatcherová


description: „Boříme pravidla prodeje a nákupu ojetých aut v ČR,“ chlubí se na svých webových stránkách startup Caara.cz. Hlavní konkurencí prodejního modelu, který jeho zakladatelé odkoukali v zahraničí, a v tuzemsku zaznamená premiéru, budou kamenné autobazary a online portály pro prodej ojetin.

title: Konec „cinknutých“ tachometrů? Caara.cz chce zavést nové pořádky

maintext: Caara.cz je prvním projektem, který se mohl těšit z podpory nově zřízeného (1. 9. 2016) investičního fondu Use It Up. Ten se první v Česku zaměřuje výhradně na startupy a sdružuje investory od středních a malých podnikatelů po zkušené manažery. Fond, který má sídlo v pražské enklávě technologických firem v Karlíně, se v současnosti nachází ve stádiu úpisu investičních akcií. V horizontu jednoho měsíce pak plánuje podpořit další startupový projekt. Do konce roku by rád podporu rozšířil na čtyři projekty. Výši investice do Caara.cz odmítlo vedení společnosti komentovat. Fond je však připraven v případě potřeby přihazovat.


description: Ruské a syrské vzdušné síly od úterních 9:00 SELČ pozastavily nálety na severosyrské město Halab, oznámil ruský ministr obrany Sergej Šojgu. Tento krok je podle něj nezbytný pro přípravu humanitárních koridorů, které by ve čtvrtek při již ohlášeném osmihodinovém přerušení leteckých úderů měly civilistům i povstalcům umožnit Halab opustit.

title: Rusko a Sýrie přerušily nálety na Halab. Kvůli civilistům


description: Už druhý den se tramvajová doprava v Praze potýká s problémy. Linky nabírají desítky minut zpoždění, v centru metropole stojí v kolonách, zatímco v okrajových částech Prahy na ně cestující marně čekají. Důvodem komplikací je podle mluvčí pražského dopravního podniku Anety Řehkové oprava plynovodu u Národního divadla a silný automobilový provoz.

title: Tramvaje v centru Prahy kolabují, nabírají desítky minut zpoždění

maintext:
„Všechny linky mají zpoždění až 30 minut,“ uvedl dopravní podnik na svém webu. Kvůli kolabující dopravě proto byla v úterý po poledni až do odvolání linka číslo 2 od Petřin zkrácena. Z Klárova nepojede přes Staroměstskou na Národní třídu a dále do Braníka, ale zabočí na nábřeží Edvarda Beneše a přes zastávky Čechův most, Právnická fakulta a Staroměstská se vrátí na Malostranskou a zpátky na Petřiny. U linky číslo 17 se prodloužily intervaly na osm minut. Dosud jezdila sedmnáctka ve špičkách každé čtyři minuty.
Výkopové práce u křižovatky u Národního divadla mají podle Řehkové trvat do pondělí 10. října. Situaci v pražské dopravě zkomplikoval i fakt, že v deštivém počasí vyjelo do ulic hlavního města mnohem více aut. Hlavně v centru by měli lidé raději využívat metro, které není závislé na povrchové dopravě.
Dále čtěte:


description: Na současné hysterii kolem vítání dalajlamy a udělování státních vyznamenání je nejvíce tragický postoj premiéra a šéfa sněmovny. Ti, kteří ani Miloše Zemana na Hradě nechtěli, a ti, kteří mají jako jediní šanci obrátit mínění voličů ČSSD proti jeho rozjetému hradnímu mejdanu, teď poslouchají Hrad na slovo. Přitom k tomu nemají jediný reálný důvod. Jen vlastní strach.

title: Milošovy hračky

maintext:
Premiér Bohuslav Sobotka i šéf sněmovny Jan Hamáček se podepsali pod hradní dokument, který distancoval tuzemskou diplomacii od návštěvy dalajlamy. Jistěže to nebylo potřeba. Pakliže není setkání s tibetským duchovním v souladu s českou zahraniční politikou, bohatě stačilo, že se s ním nesešli. Nikdo by jim to nemohl vyčítat. Nesejít se s dalajlamou není zločin, je to legitimní postoj demokraticky zvolené politické reprezentace.
Proč ale musel někdo narychlo sepisovat demonstrativní prohlášení uklidňující Čínu? Kvůli onomu rostoucímu byznysu, který podle poradenské společnosti Bisnode letos klesl o deset procent v objemu čínského kapitálu v základním jmění českých firem?
Sobotka a Hamáček tady jednoznačně podlehli tlaku Hradu. Přijali status, že komunistická země může příslibem svých investic ovlivňovat naši zahraniční politiku. A to je u vrcholných ústavních činitelů vážně nebezpečná věc.
Snad ze špatného svědomí pak začaly kdysi mladé naděje ČSSD vyzývat prezidenta, aby udělil vyznamenání Jiřímu Bradymu. Jen pro dokreslení připomeňme, že muž, který prošel Osvětimí, zřejmě řád TGM nedostane. Provinil se tím, že jeho synovcem je ministr kultury Daniel Herman, který se s dalajlamou odvážil sejít. Tady už ale nehraje roli Čína, jen prezidentova pomstychtivost.
Tahle Sobotkova a Hamáčkova iniciativa je ale dost slabá. Premiér a předseda sněmovny by měli jednou provždy přestat sloužit byznysovému spolku kolem prezidenta a jemu samotnému nedělat hejly. Minimálně Sobotka stejně hraje prohraný zápas o svou politickou budoucnost, tak by ho mohl dokončit alespoň čestně. To, že s Hamáčkem začnou váhat nad tím, jestli 28. října přijdou na předávání státních vyznamenání na Hrad, Zemana opravdu nevyleká.
Přečtěte si další komentáře autora:
Chovancův pirátský nájezd
ANO, vítězný slaboch
Kdo vlastně vyhrál volby


description: Tradiční česká motocyklová značka Jawa dostala nový impuls. Licenci pro její výrobu v Indii získala automobilka Mahindra & Mahindra, dceřiná společnost průmyslového konglomerátu Mahindra Group. Do motocyklové divize chce nalít až tři miliardy rupií (asi 1,1 miliardy korun).

title: Značku Jawa čeká restart v Indii. Peníze do ní nalije gigant Mahindra

maintext:
Výrobce užitkových vozidel a traktorů Mahindra odkoupil 60 procent podílu ve společnosti Classic Legends zabývající se výrobou a prodejem motocyklů. Důvodem obchodu je zájem Mahindry o licence na distribuci a výrobu tradičních motocyklů a snaha oživit byznys ztrátové divize jednostopých vozidel.
Indický obchod pomůže zviditelnit českou značku Jawa v Indii a několika dalších zemích v Asii. Classic Legends před časem odkoupila licence Jawy a ve spolupráci s Mahindrou ji plánuje v Indii vyrábět. Nové Jawy budou sjíždět z výrobní linky ve státě Madhya Pradéš v provincii Pithampur.
Jak uvádí portál indiantimes.com, Indové chtějí vyvinout vlastní typ motocyklu. Slibují však dodržet prvky designu československé legendy. Výrobu nových motocyklů chtějí spustit do konce roku 2018. Retro motocykly hodlají do dvou let představit na autosalonech.
BSA či Pegeut
„Jsme nadšeni z cesty, na kterou jsme se na motocyklovém trhu vydali. Náš záměr na prémiový segment Classic Legends oživí ikonické značky BSA a Jawa nejen jako produkty, ale také jako součást životního stylu,“ uvedl výkonný ředitel Mahindry Pawan Goenka.
Mahindra v motocyklovém byznysu nesází jen na Jawu. Kromě ní oznámila převzetí celého balíku akcií britské BSA. To umožnilo firmě získat všechny licence BSA pro distribuci a výrobu po celém světě. Koncem září Mahindra převzala byznys dceřiné společnosti Mahindra Two Wheelers Europe, která drží licence na několik motocyklů značky Peugeot. Důvodem je údajně špatné řízení dceřiny firmy. Do rozvoje Jawy a BSA chce společnost nalít 3 miliardy rupií, tedy 1,1 miliardy korun. Od roku 2008 investovala do motocyklového byznysu zhruba 40 miliard korun.
Mahindra & Mahindra je vlajkovou lodí společnosti Mahindra Group. Nadnárodní automobilový konglomerát se sídlem v Bombaji je jedním z hlavních výrobců na indickém trhu. V loňském roce Mahindra & Mahindra hospodařila s příjmy 11 miliard dolarů a čistým ziskem 350 milionů dolarů.
Ožila také v Česku Výroba Jawy ožila po padesáti letech také v Česku, když v roce 2014 společnost Jawa Moto otevřela závod v Týnci nad Sázavou. Značku založil v roce 1929 v Praze František Janeček. Před druhou světovou válkou dostal vývoj těchto stále populárnějších dopravních prostředků na nejvyšší světovou úroveň řadou nových patentů a vynálezů. Na svět přišel motocykl konstruovaný tajně za druhé světové války – první odpružený motocykl „Pérák“. Dalším převratným modelem vyráběným v padesátých létech, zvaný „Kývačka“, dále zvýšil užitnou hodnotu a firma jej vyvážela do více než 120 zemí světa. Jawa Moto byla založena v roce 1997. Hlavním předmětem podnikání společnosti je výzkum, vývoj a výroba motocyklů, jejich náhradních dílů a příslušenství.
Čtěte také:


description: Provozní zisk jihokorejské společnosti Samsung se ve třetím čtvrtletí kvůli problémům s mobilními telefony Galaxy Note 7 meziročně propadl o 30 procent na 5,2 bilionu wonů (zhruba 113 miliard korun). Dostal se tak na nejnižší úroveň za dva roky.

title: Zisk Samsungu klesl kvůli potížím s Galaxy Note 7 téměř o třetinu


description: Zhruba padesát poslanců a senátorů se dnes ráno setkali v prostorách Senátu s tibetským duchovním vůdcem dalajlamou. Podle místopředsedy TOP 09 Marka Ženíška byla schůzka dobrou odpovědí na úterní prohlášení vrcholných ústavních činitelů. Prezident, premiér a předsedové obou parlamentních komor vydali text, ve kterém uvedli, že předchozí setkání politiků s dalajlamou není výrazem změny oficiální politiky Česka směrem k Číně a podle některých spekulací tak deklarovali Pekingu loajialitu.

title: S dalajlámou se sešlo 50 zákonodárců. Reagují na distanc ústavních špiček


description:
Česko na mezinárodní scéně nahrává Putinovi
Koncem srpna jsme nedočkavě očekávali příjezd německé kancléřky Angely Merkelové do Prahy. Role hlavního hostitele se ujal premiér české republiky Bohuslav Sobotka. Zdvořilostní návštěva u prezidenta Zemana byla veřejností chápána jako nutná, i když všichni věděli, že z obou stran nebude zrovna nejpříjemnější.

title: Sobotkova armáda a Zemanova V5

maintext:
Témata jednání s českým premiérem byla nasnadě: migrační krize, brexit. Merkelová chtěla testovat Sobotkovy názory na tyto otázky před zasedáním skupiny V4 ve Varšavě a hlavně před zářijovým summitem Evropské unie nově ve formátu dvaceti sedmi zemí, poprvé bez Velké Británie, v Bratislavě.
Zčistajasna se objevilo ze strany premiéra Sobotky další téma – vznik evropské armády. Bylo to trochu překvapující. Téma rozhodně „nevybublalo“ z pocitů české veřejnosti ani z předcházejících debat politiků na evropské úrovni. Co jeho nastolením Sobotka sleduje? Chce tím začít svou individuální diplomatickou iniciativu, aby odrážel výtky, že v evropské politice je příliš pasivní?
Ne armáda, ale ´policie
Je třeba se zamyslet nad okolnostmi a smyslem vzniku nové evropské armády. Sobotka ho spojuje s migrační krizí a ochranou schengenské hranice. Podle politologických definicí má ale armáda sloužit k ochraně území před vojenským útokem cizí moci. Na jižní evropskou hranici však evidentně nehodlají útočit tankové divize cizí mocnosti, je ohrožena nelegálním přechodem neozbrojených migrantů dílem vyhnaných válkou, dílem jdoucích za svým snem o lepším životě a jistě i dílem snažících se dostat do Evropy s nekalými úmysly, ať již jako emisaři teroristických organizací typu Islámského státu, nebo jako součást organizovaného zločinu. Jde tedy o to, ochránit evropské pomezí ve smyslu zákonů: schengenská hranice je propustná pouze na oficiálních přechodech a evropské státy jsou povinny poskytnout mezinárodní ochranu pouze lidem, kteří vyhovují azylovým pravidlům podle mezinárodních smluv.
Ochrana schengenské hranice tak není záležitostí vojenskou, ale výsostně záležitostí policejní. Proto Evropská unie správně zřídila agenturu Frontex, která má policejní charakter. Nedostatečnost ochrany schengenské hranice pak nespočívá v tom, jestli máme nějaké nové těleso, například evropskou armádu, ale kolik prostředků jsme ochotni do ochrany hranice investovat.
Zkrátka: 1500 příslušníků agentury Frontex je katastrofálně málo. Možná by bylo třeba 70 tisíc příslušníků.
Skutečná hrozba
Hrozí tedy Evropě nějaké vojenské nebezpečí? Jistě. Z východu. Rusko posiluje svou sílu na evropských hranicích, kde „frontovými“ zeměmi jsou Pobaltí a Polsko. Tyto státy samy nedokážou uhájit své hranice v konfrontaci s ruskou vojenskou mašinerií představovanou především Západním vojenským okruhem s velitelstvím v Petrohradu. Ale zde ani hypotetická evropská armáda nepomůže. Dostatečnou odstrašující silou je jenom odhodlání Severoatlantické aliance chránit všechny své členy. Zkrátka rovnováhu na východní hranici je možné vytvořit jenom ve spolupráci s Američany. A na to také Polsko a pobaltské státy sázejí.
Dokonce do určité míry sázejí na bilaterální vojenské vztahy se Spojenými státy. Jak se ukázalo při jednáních o kompetencích Evropy při ochraně hranic (zda evropské orgány budou moci zasahovat při ochraně hranic bez souhlasu té které země), Polsko bylo proti tomu, aby Evropa chránila hranice, aniž by to suverénní země požadovala. Zkrátka Poláci si za ni chtějí odpovídat sami a chtějí k tomu použít spojenecké vazby, které uznají oni za správné.
Jaká může být další Sobotkova motivace nastolit nečekané téma evropské armády? Najít nějaké společné téma s německou stranou. Česko-německé vztahy nyní nejsou ideální, jak sám Sobotka říká, „nejsou nejlepší, ale nejsou fatální“. Je známo, že téma evropské armády je pro Německo pozitivním tématem. Je spojeno s německou vizí sjednocené Evropy – federální Evropy.
Zde ale zase něco v Sobotkově postoji skřípe. Společná armáda vyžaduje společné velení, společné ministerstvo obrany, společnou bezpečnostní politiku, která bude „prodlouženou rukou“ společné zahraniční politiky, tedy vyžaduje velkou federalizaci Evropy. A že by Česká republika byla tahounem takové federalizace, to se říci nedá. Přitom tady máme obranné uskupení armád NATO, které je vázáno smluvně a jehož rozhodovací procesy se přirozeně vytvořily podle toho, jaký byl vztah mezi jednotlivými státy.
Sobotka se sice deklaratorně k NATO hlásí, ale také říká, že některé problémy bude možná třeba řešit bez Spojených států či Turecka. Jaké má na mysli?
Zahraniční mise? Zatím se žádné bez USA neobešly. Ostatně historie obou světových válek ukázala, že západní civilizace se může účinně bránit jenom v transatlantické vazbě. Opět lze konstatovat, že netrpíme nedostatkem obranných institucí, ale nedostatkem ochoty do nich investovat.
A pevně doufám, že smyslem Sobotkova návrhu není postupné a nenápadné vyšachování Američanů z evropské obranné architektury.
Předskokan Sobotka
Den po návštěvě Angely Merkelové se oba státníci opět sešli na zasedání vedoucích představitelů V4 ve Varšavě, kam byla kancléřka pozvána jako host. I zde premiér Sobotka prosazoval svůj nápad se zřízením evropské armády. Poláci byli na tomto zasedání, ač mu předsedali, velmi pasivní, o evropské armádě ani nepípli. Slovensko se zatím nevyjadřovalo. Avšak hlasem velmi zvučným, který přehlušil i Bohuslava Sobotku, myšlenku evropské armády zvedl maďarský premiér Viktor Orbán.
Působilo to tak, jako by mu Sobotka dělal „předskokana“. A u Viktora Orbána si lze spíše představit motivace spojené s jeho příchylností k ruskému prezidentu Vladimiru Putinovi. Tomu by byla postupná eroze Severoatlantické aliance, třeba pod pláštíkem vzniku evropské armády (jejíž akceschopnost přinejmenším v začátcích by byla problematická), velmi libozvučná.
Zemanovo souznění
Protagonistou druhé zářijové politické epizody, která zdánlivě sice nesouvisí se vznikem evropské armády, avšak při bližším pohledu zapadá také do snahy o specifičnost české zahraniční politiky, je prezident republiky Miloš Zeman. Překvapivě přijal kandidáta v opakovaném druhém kole rakouských prezidentských voleb Norberta Hofera. Ten kandiduje za patriotickou, euroskeptickou Svobodnou stranu Rakouska.
Oba představitelé překvapivě překonali překážky, které jim stály v cestě ke vzájemnému porozumění, jako jsou Benešovy dekrety a temelínská elektrárna, a notovali si při diskusi o migraci a směřování Evropy. Hofer nešetřil chválou nad počínáním českého prezidenta a prohlásil, „že mnoho Rakušanů závidí Čechům Miloše Zemana“. Zeman na oplátku tvrdil, že V4 již často jedná ve formátu V4+, čímž chtěl naznačit, že se sbližují názory V4 a Rakouska.
Svobodná strana Rakouska toho hned využila a prohlásila, že po vítězných parlamentních volbách požádá o vstup Rakouska do Visegrádu.
Je třeba spravedlivě říci, že premiér Sobotka nad těmito prohlášeními nejevil žádné nadšení a řekl, že „se Visegrád rozšiřovat nebude“. Je třeba si uvědomit, že Rakousko je neutrální země. Vstup Rakouska do V4 by znamenal v první řadě komplikaci visegrádské skupiny v rámci jejích aktivit v Severoatlantické alianci a posun celého uskupení k neutralitě.
Je otázkou, jak by takový vývoj byl přijatelný pro Polsko. Mohlo by se stát, že by Vídeň vlastně nahradila Varšavu. Vstupem Rakouska pod vedením Svobodné strany by se posílila politická linie, kterou dnes reprezentuje Viktor Orbán, a znamenalo by to další odklon od hlavního západoevropského proudu a posílení proruského resentimentu.
Černí pasažéři
A prezident Miloš Zeman se v září ještě jednou zapsal do zahraniční politiky.
Pronesl svůj projev ve Valném shromáždění OSN. Za nezájmu newyorského publika se věnoval svému pohledu na boj s terorismem. Komentátoři se přeli, do jaké míry si v projevu protiřečil či navrhoval opatření, která se již vykonávají. Důležité však bylo něco jiného. Nešlo tolik o boj s terorismem, jako o to, dostat Rusko více do geopolitické hry. Proto důraz na společnou akci Rady bezpečnosti a společný vojenský štáb pod Radou bezpečnosti. Tam je totiž Rusko stálým členem s právem veta. Není náhodou, že se Zeman přímo odvolával na staré ruské návrhy „definice terorismu“, na které dosud nikdo nereagoval.
Zdá se, že by bylo pro českou zahraniční politiku lepší než vymýšlení křečovitých „neotřelých“ aktivit, kterého jsme byli svědky v poslední době, intenzivně pracovat na našem zapojení jak v hlavních proudech evropské politiky, tak ve stěžejních aktivitách Severoatlantické aliance, především vynaložením daleko větších prostředků na vlastní obranu tak, abychom v budoucnu nikým nemohli být označeni za „černé pasažéry“. To by byl zásadní příspěvek k naší mezinárodní bezpečnosti.
Rovnováhu na východní hranici je možné vytvořit jenom ve spolupráci s Američany. A na to také Polsko a pobaltské státy sázejí.
Pevně doufám, že smyslem Sobotkova návrhu není postupné a nenápadné vyšachování Američanů z evropské obranné architektury.
O autorovi| Autor je jeden ze zakladatelů ODA a bývalý bezpečnostní ředitel České spořitelny; v současnosti působí jako sborový dozorce Evangelické církve augsburského vyznání


description: Vítězem krajských voleb v Plzeňském kraji je ANO. Získala 21,52 procenta hlasů a 11 ze 45 míst v krajském zastupitelstvu. Na druhém místě skončila ČSSD se ziskem 17,35 procenta hlasů a devíti mandátů a třetí ODS má v zastupitelstvu osm křesel za 14,63 procenta hlasů. K volbám přišlo 35,74 procenta voličů, o zhruba 2,5 procentního bodu méně než při minulých krajských volbách.

title: V Plzeňském kraji ANO porazilo ČSSD o dva mandáty. ODS třetí


description: Stavební firmy v Praze letos dokončí 6550 nových bytů, nejvíce od začátku realitní krize v roce 2009. V prvním pololetí jich dokončily 3350 ve 47 developerských projektech, ve druhé polovině roku by jich mělo být 3200. Vyplývá to ze studie poradenské společnosti JLL. Počet volných nových bytů však podle ní klesá.

title: Nových bytů letos přibude nejvíce od realitní krize


description: Nový rozsudek by mohl ovlivnit klíčovou kauzu českého ministra financí

title: Poslední zbraň proti Babišovi


description: Americký výrobce počítačů HP má v plánu během příštích tří let zrušit tři až čtyři tisíce pracovních míst, což odpovídá šesti až osmi procentům jeho celkové pracovní síly. Firma tak reaguje na pokračující pokles poptávky po osobních počítačích a tiskárnách.

title: HP propustí až čtyři tisíce lidí. O počítače a tiskárny není zájem


description: Kroky, které ve vojenské oblasti udělala v poslední době Ruská federace, nepomáhají snižovat napětí a vracet důvěru do vzájemných vztahů mezi Severoatlantickou aliancí a Moskvou. Před jednáním ministrů obrany členských zemí NATO to sdělil generální tajemník aliance Jens Stoltenberg.

title: Ruská flotila ve Středomoří znervózňuje NATO


description: Organizace Amnesty International (AI) obvinila nejbohatší země světa z vyhýbání se odpovědnosti v migrační krizi. Více než polovinu z 21 milionů uprchlíků žijících mimo svou vlast přijalo podle AI pouhých deset zemí světa, které přitom nepatří k nejbohatším - na světovém HDP se podílejí dohromady jen asi 2,5 procenty.

title: Paradox? Většinu uprchlíků hostí jen 10 „chudých“ zemí

maintext:
„Pouhých deset ze 193 zemí světa hostí více než polovinu uprchlíků,“ uvedl generální tajemník AI Salil Shetty. Podle něj by světoví lídři měli vysvětlit, jak je možné, že svět může zachraňovat zkrachovalé banky, vyvíjet nové technologie, vést války, a přitom nedokáže zajistit bezpečný domov pro 21 milionů uprchlíků, tedy pouhé 0,3 procenta světové populace.
Zpráva AI přiblížila mimo jiné nerovnoměrné rozdělení syrských uprchlíků, jichž podle ní například Británie přijala od roku 2011 pouze necelých osm tisíc. Zatímco Jordánsko, které má téměř 10krát méně obyvatel než Británie a produkuje jen 1,2 procenta jejího HDP, poskytlo útočiště více než 655 tisícům běženců ze Sýrie.
Čtyřapůlmilionový Libanon podle AI přijal přes 1,1 milionu syrských uprchlíků, zatímco třeba Nový Zéland, který má zhruba stejně obyvatel jako Libanon, přijal dosud jen 250 syrských běženců. AI jmenovala i čtyřapůlmilionové Irsko, která má sedmkrát větší rozlohu a pětkrát silnější ekonomiku, a přitom podle AI hostí jen 758 uprchlíků ze Sýrii.
10 zemí s nejvíce uprchlíky
Boje v Sýrii, Afghánistánu, Burundi a Jižním Súdánu zvýšily podle údajů Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) letos počet uprchlíků na světě na rekordních 21,3 milionu. Padesát osm procent uprchlíků, kteří jsou jako takoví uznáni UNHCR, přitom našlo útočiště v deseti zemích světa. Jsou jimi Jordánsko, Libanon, Turecko, Pákistán, Írán, Čad, Etiopie, Keňa, Uganda a Konžská demokratická republika.
Právě nerovnoměrné rozdělení zátěže způsobené miliony uprchlíků krizi ještě zhoršuje, uvedla Amnesty International ve své zprávě. Hostitelské země, z nichž většina patří k těm chudším na světě, totiž nemají dostatek prostředků na to, aby se o uprchlíky postaraly. Řada z lidí na útěku se tak chtě nechtě vydává na nebezpečnou cestu do Evropy či Austrálie.
10 zemí s nejvíce uprchlíky na obyvatele
„Dětem se nedostává vzdělání, lidé nemají dostatek jídla,“ uvedla Audrey Gaughranová, ředitelka Amnesty International pro globální otázky. Současná situace je podle ní „nespravedlivá a neudržitelná“. Organizace proto vyzvala vyspělé země, aby přijaly více uprchlíků, a to na základě své schopnosti se o ně postarat.
„Problémem není počet uprchlíků na světě, ale to, že řada nejbohatších zemí světa jich přijímá nejméně a dělá pro ně minimum,“ uvedl generální tajemník Amnesty International Shetty. „Pokud by každá z nejbohatších zemí světa přijala takový počet uprchlíků, který odpovídá její velikosti, bohatství a míře nezaměstnanosti, bylo by nalezení domova pro větší množství uprchlíků řešitelnou výzvou,“ dodal.
Přečtěte si komentáře o (ne)prospěšnosti migrace:
Čtěte dále:


description: Největší americká automobilka General Motors ve třetím čtvrtletí zdvojnásobila čistý zisk na 2,8 miliardy dolarů (téměř 70 miliard Kč), zejména díky solidním výsledkům ve Spojených státech a v Číně. Zisk tak výrazně překonal očekávání analytiků, což zvedlo cenu akcií podniku.

title: GM zdvojnásobila čtvrtletní zisk na 2,8 miliardy dolarů. Letošní zisky by mohly být rekordní


description: Městská část Praha 5 přichystala transformaci odtahového parkoviště v Plzeňské ulici na záchytné parkoviště P+R. Patří mezi čtyři místa, která radnice vytipovala jako ideální pro záchytná parkoviště v hlavním městě. Teď je na řadě podle starosty Prahy 5 Radka Klímy (TOP 09) magistrát.

title: Praha 5 chce P+R z odtahového parkoviště na Plzeňské

maintext:
„V těchto dnech jsem vedl jednání, na nichž jsme si potvrdili, že ukončení provozu odtahového parkoviště je možné prakticky okamžitě. Technicky to již musí dokončit hlavní město,“ uvedl Klíma. Parkoviště na Plzeňské je totiž v majetku hlavního města. Dořešení záchytného parkoviště je nutné podle Prahy 5 v souvislosti se zavedením zón placeného stání.
Mezi dalšími lokalitami, které Praha 5 zvažovala, jsou parkoviště na Plzeňské u hřbitova, u Smíchovského nádraží namísto prodejny koberců a parkoviště mezi ulicemi Lamačova a K Barrandovu.
Parkoviště P+R jsou zahrnuta do systému Pražské integrované dopravy. Primárně jsou určena pro mimopražské řidiče, kteří zde nechají automobil a dále do centra Prahy jedou MHD. Praha má asi dvě desítky záchytných parkovišť P+R s celkovou kapacitou přes 3000 stání. Nejvytíženější parkoviště jsou na metru C, třeba na Chodově nebo v Letňanech. Nejméně používané je parkoviště v Běchovicích.
Dále čtěte: