authors:
Foto
Barbora Buřínská

description: Upravená otevírací doba během vánočních svátků a na konci roku neplatí jen pro velká nákupní střediska, ale i pro pobočky bank. Pro případ, že byste museli na závěr roku do banky zavítat i vy, není od věci si připomenout, jak budou mít banky otevřeno. Proto jsme ve spolupráci s bankami jsme připravili přehled provozní doby poboček.

title: Banky na Vánoce i Silvestra většinu svých poboček neotevřou

maintext:
UniCredit Bank
23.12. standardní otevírací doba
24.12.–26.12. zavřeno ve většině poboček
26.12. v provozu jen vybrané pobočky (max. do 20:00)
27.12.-30.12. standardní otevírací doba, 30.12. většinou do 15:00
31.12. otevřeno jen Praha Flóra do 13:00


authors:
Foto
Jana Šuterová
Roman Mašín

description: Znáte idylický obrázek české vesničky s rybníčkem na návsi, ve kterém plavou kachny? Právě ty patří k tradiční drůbeži chované v našich krajích. Chov kachen je oblíbený, ale mnoho lidí se ho stále obává, i proto, že toho o něm moc neví.

title: Kachna jako nekonfliktní domácí mazlíček

maintext:
Chov kachen je dost jednoduchý, hlavně při volbě vhodného plemene. Je to nenáročný vodní pták. Kachny jsou v principu všežravci, zkonzumují tedy vše od trávy, obilí až po hmyz nebo slimáky.
Pro zahradu jsou vítanými likvidátory různých hmyzích a jiných škůdců a současně i jako živé sekačky. Navíc, jejich řídký trus blahodárně působí na rostlinstvo coby vydatné hnojivo. Je-li třeba se kachního trusu zbavit, stačí plochu lehce pokropit vodou a je vyčištěno.
Kachny jsou v principu nekonfliktní zvířata. Pouze v období vyvedení mladých mají tendenci je bránit.
FOTO: Jana Šuterová
Kachny lze chovat jen jako mazlíčky a na okrasu, ale také na vejce nebo maso. Vše záleží na majiteli a jeho potřebách a možnostech. Stejně jako každé domácí zvíře, i kachny potřebují ke spokojenému životu zajistit alespoň základní podmínky.
Nejrozšířenější plemena
Prvním bodem je výběr vhodného plemene kachen. Existuje jich mnoho, dělí se nejen podle užitkovosti, ale také podle vzhledu. U nás je nejrozšířenější kachna pekingská a kachna pižmová.
Nejlepší je navštívit nějakou chovatelskou výstavu nebo burzu, kde se můžete setkat přímo s chovateli a dostat plno cenných informací pro výběr. Na výstavách se také dají většinou kachny rovnou koupit.
Kachny, jako všichni ptáci, rády pečují o své peří. K promaštění využívají tuk ze speciální žlázy nad zadkem.
FOTO: Jana Šuterová
Kachňata do jednoho měsíce věku bývají levná, nevýhodou je, že jim musíte věnovat zvýšenou péči. Přitápět jim, pořídit zateplený prostor přes noc a při nepřízni počasí apod. V tomto věku také nelze rozlišit pohlaví, pokud s nimi nezamíříme k veterináři na ultrazvuk. Otázkou je i to, kolik kachen si pořídit.
„Osobně jsem zastáncem přirozeného chovu. Kachna je zvíře hejnové, relativně společenské,“ radí Jana Šuterová, která na Kokořínsku provozuje klasické malé hospodářství Slepičí gang. „Proto je vhodné volit alespoň dvě kachny a jednoho kačera.“ U některých plemen, např. indických běžců nebo kachen pekingských není problémem pořídit si do hejna i několik kačerů.
Nemají rády vítr
Kachny špatně snášejí větrné počasí. Potřebují proto závětrné zázemí se suchou podestýlkou. „Většinou se jedná o různé menší boudičky nebo stavby tvaru A,“ říká Petr Zíma, zkušený chovatel kachen z Vysočiny. „Až na výjimky nejsou kachny takové skokanky jako například slepice, proto je třeba vstup do kachníku udělat nízký, aby se do něj kachnám dobře chodilo a rády zde přebývaly.“
V kachníku musí být vhodná podestýlka, která bude dobře sát kachní trus. Vhodná je například sláma, speciální stelivo nebo hobliny. Piliny jsou, jako pro většinu malých domácích zvířat, nevhodné.
Kachník by měl být také dobře větrán a uzavíratelný, na noc je vhodné ho zavírat jako ochranu před nevítanými nočními predátory. Výběh by měl být dostatečně velký. Nejen kvůli možnosti pohybu, kachny většinou z mokré země udělají po dešti doslova ornici, pokud je výběh malý, stane se z něj rychle jedno velké bahniště.
Výběh je potřeba vyhradit kachnám dostatečně velký. Zejména v době dešťů se totiž promění brzy v jedno velké bahniště.
FOTO: Jana Šuterová
I když budete mít kachny volně na pastvě, zapomeňte na to, že by jim stačila jen čerstvá travička. Přestože kachna je v principu všežravá, jejím základním krmivem je pšeničný šrot, tedy krmivo jadrné. Je možné je doplnit vitamíny, minerály ale také suchým pečivem, zeleninou a ovocem.
„Pro malochovatele či hobby chovatele je nejsnazší vybrat si z dnes již velmi bohaté nabídky sypkých či granulovaných krmiv přímo pro kachny, která obsahují vše potřebné pro jejich chov i odchov,“ radí Jana Šuterová.
Voda jako zdroj života
Kachna je vodní pták, a tak je pro ni voda nezbytná, neslouží jen k pouhému napití. Kachny si veškerou potravu máčí, takže je její spotřeba ve srovnání s jinou drůbeží podstatně vyšší. Pokud nemáte ve výběhu nějaký trvalý zdroj tekoucí vody, je třeba kachnám vodu v napáječce alespoň 2x denně vyměňovat.
Pochopitelně by zdroj vody měl být umístěn v blízkosti krmiva. Vítaným zpestřením jídelníčku kachen je přístup ke kompostu. Tam kachny vyhrabávají různé červy, brouky a žížaly, na kterých si rády pochutnají.
Veliké oblibě se v posledních letech těší plemeno indický běžec.
FOTO: Jana Šuterová
Existují plemena kachen, která přímo nevyžadují vodní plochu pro svůj život, mnozí chovatelé tak chovají kachny bez vodních nádrží, bazénků atp. Ale zkuste takovým kachnám dát příležitost vlézt si někam alespoň do bazénku a uvidíte, že není šťastnějšího tvora. Proto by vodní plocha, alespoň minimální, měla být součástí každého kachního výběhu.
„Kachny, které mají přístup k vodě, se pak lépe starají o své peří,“ říká Petr Zíma. „Pravidelně si ho promašťují a nevadí jim pak ani deštivé počasí, protože peří je řádně impregnováno a vlhko nepronikne ke kůži ptáka.“
Kachny jsou většinou zvířata velmi snášenlivá a nekonfliktní. Snad jen v případě kachen pižmových může docházet mezi kačery k bojům v době páření. Samice sedící na vejcích nebo vodící káčata mohou být agresivnější na člověka nebo jiná domácí zvířata, pokud se cítí být v ohrožení. Zejména samice kachny pižmové sedící na hnízdě často velmi výhružně syčí a umí i pěkně štípnout, stejně jako při obraně svých káčat.
Nehlučí, nepáchnou a nelétají
Kachny nejsou nijak extrémně hlučné. Ovšem ve chvíli, kdy je naučíte na pravidelný přísun nějakých dobrot, a pak na ně jednou zapomenete, se umí poměrně hlučně přihlásit.
Při správném způsobu chovu, zejména dostatečné výměně podestýlky, nejsou kachny nijak zvlášť cítit. Domácí plemena kachen nemají nijak silnou touhu létat, takže jejich výběh nemusí být opatřen extrémně vysokým oplocením nebo krytý sítěmi.
„Problém může nastat v případě kachen pižmových, které jsou velmi dobrými letci a jsou schopné nocovat či hnízdit i na vyvýšených místech,“ upozorňuje Jana Šuterová. „V tomto případě je dobré zvířatům zastřihnout křídla.“
Ač e kachna na chov nenáročná, je třeba jí nabídnout alespoň základní podmínky pro život. Pouze zelená tráva jí stačit například nebude.
FOTO: Jana Šuterová
Péče o kachny není nijak zvlášť náročná. Od podzimu do jara je potřeba pravidelně měnit podestýlku, aby zůstala stále suchá. Denně měníme vodu, čistíme napáječky a krmítka, která bývají poměrně rychle znečištěná. Pokud použijete napáječky se zásobníkem na vodu, je třeba pravidelně čistit i zásobník, kde se hlavně v teplých letních měsících mohou pomnožit bakterie a řasy.
„Minimálně jednou ročně je vhodné kachník vybílit a vysypat vápnem,“ radí Petr Zíma. „Nejlepší je mít možnost střídat výběhy a ty nepoužívané jednou ročně vyvápnit.“
Pokud jde o parazity, nejsou na ně kachny náchylné tak, jako třeba slepice. Se čmelíky tak nebudete muset svádět nikdy nekončící boj. Nejčastějším zdravotním problémem kachen je nastydnutí nohou a celkové nachlazení. Kachna je pak apatická, načepýřená, často polehává stranou, kulhá a nepřijímá potravu.
Základním opatřením je rychle takovou kachnu odchytit, prohlédnout jí nohy, zda nemá nějaký předmět zaražený v noze nebo zánět kloubu (kloub je horký a na omak oteklý), prohlédnout jí peří a celkově zjistit výživový stav zvířete. Pak ji dát do oddělené karantény, kde musí mít sucho, klid, krmivo a vodu.
„Ideální je kontaktovat veterináře,“ říká Jana Šuterová. „Je třeba ale vybrat toho, který se zabývá hospodářskými zvířaty. Většina veterinářů je dnes specializovaná na kočky a psy a domácí drůbeží si moc jistí nejsou."
Nejen pro okrasu
Většina chovatelů ale kachny nechová jen pro okrasu, ale i jako zvíře užitkové. Kachny můžeme rozdělit na plemena nosná, masná, případně kombinovaná. Mezi typické nosné plemeno patří například v posledních letech velmi oblíbený indický běžec. Toto plemeno nese kolem 80 vajec ročně.
K masným až kombinovaným kachnám lze zařadit kachnu pekingskou. Jde o zavalitější bílou kachnu, s jasně oranžovým zobákem a oranžovými běháky. Tyto kachny se velmi dobře krmí a jsou nenáročné na chov. Kachny, které si koupíme v obchodě a pečeme třeba na sv. Martina, jsou většinou právě kachny pekingské. Silně masným plemenem je pak např. kachna rouenská.
„Kachní vejce lze běžně konzumovat, ale za trochu přísnějších pravidel než vejce slepičí, protože jsou náchylnější na salmonelózu,“ varuje Petr Zíma. Kachní vejce je třeba sbírat co nejdříve po snesení a okamžitě uložit do chladničky. Jsou určena pro rychlou spotřebu, přibližně do týdne.
„Kachní vejce lze používat jako slepičí, ale vyvarujte se úprav, kde celé vejce neprojde varem, jako třeba volské oko, vejce na hniličku a podobně,“ radí Jana Šuterová. Kachní vejce jsou slepičím podobná, skořápka je však jakoby vosková a chuť je poněkud olejovitá.
K masným plemenům patří například pekingské kachny, které jsou zavalitější.
FOTO: Jana Šuterová
Pokud chcete odchovávat kachny na maso, je dobré je oddělit od těch, které máte na chov. „Na maso se kachny odchovávají odlišně už od mladého káčete,“ říká Jana Šuterová. „Můžeme jim přizpůsobit složení krmiva, které bude obsahovat více kukuřice, nebo lze krmit například granulemi pro brojlery.“
Kachny jsou k poražení zpravidla po prvním přepeření, tedy ve věku 3-4 měsíce podle plemene. Každý chovatel má trochu jinou metodu určení, zda je vybrané zvíře již vhodné na porážku či nikoliv.
Podstatné ale je vytipovat období, kdy má kachna již dorostlé peří. V opačném případě nepůjde dobře oškubat. Pod kůží bude mít totiž spoustu nedorostlého peří. Kachny pro vlastní spotřebu lze bez jakýchkoli omezení porážet doma.
Malým kačátkům je třeba věnovat péči, aby neprochladla, neprovlhla a neutopila se.
FOTO: Jana Šuterová
Kdo chce kachny i odchovávat, měl by si dobře promyslet, pro jaké plemeno se rozhodne. Ne všechna mají dobrý pud sezení. Dobré mateřské pudy mají například kachny pižmové; bez problémů vejce vysedí samy. V přírodě tyto kachny hnízdí v dutinách stromů či na stromech, kde i nocují. Nejsou díky tomu tolik tučné. Oproti jiným plemenům, která se líhnou 28 dní, kachny pižmové sedí na vejcích 35 dní.
Samice zůstává na hnízdě po celý čas a urputně ho brání. Někdy pomáhá s hlídáním i kačer. Po vylíhnutí káčat o ně matka velmi dobře pečuje. Kachny pižmové jsou schopné zasednout i 3x za rok.
Ostatní druhy je dobré líhnout v umělé líhni, což není tak složité, ale je to další investice a starost pro chovatele. Při odchovu káčátek je třeba dát pozor na jejich zapaření, prochladnutí nebo utonutí. Proto je důležité zajistit zdroj vody tak, aby se káčata nezmáčela.
Podobně jako např. kuřata, ani káčata nemají po narození funkční termoregulaci. Při odchovu je tak nutno zajistit optimální teplotu kolem 32 °C, která se postupně snižuje. Při pěkném letním počasí je možné káčata provětrat i ve venkovní voliéře či ohrádce.

fasttext_language: cs


authors:
Foto
Johannes Eisele

description: Německá policie zakázala plánovanou demonstraci krajně pravicové Národnědemokratické strany (NPD), která se měla konat na Silvestra v Kolíně nad Rýnem. Informovala o tom dnes agentura DPA. Loňské oslavy příchodu nového roku v porýnské metropoli poznamenaly sexuální útoky, které páchali převážně imigranti ze severní Afriky.

title: Policie zakázala silvestrovskou demonstraci krajní pravice v Kolíně nad Rýnem


authors: Zdroj Foto

description: Silný vítr trápil v pondělí piloty na anglickém letišti Leeds Bradford. V jednom případě dokonce došlo k přerušení přistání, přičemž letadlo už se koly dotklo přistávací plochy.

title: Letadlo se při přistání dotklo ranveje, pilot to raději vzdal


authors:
Foto
Pavel Karban

description: Těžební společnost OKD, která je od května v úpadku, požádala stát o finanční pomoc při útlumu Dolu Paskov na Frýdecko-Místecku. Tu firma vyčíslila na 723 miliónů korun. Žádost už vedení OKD adresovalo ministrovi průmyslu a obchodu Janu Mládkovi (ČSSD). Ministr financí Andrej Babiš (ANO) s jakýmikoliv penězi navíc pro OKD ale nepočítá, uvedla ČTK.

title: OKD žádá vládu o 723 miliónů na Důl Paskov. Žádné peníze navíc nebudou, říká Babiš


authors:
Foto
Michal Kamaryt
Jakub Troníček

maintext:
Policejní nákupy v roce 2017: stamilióny na auta, uniformy nebo vesty
Vedení policie chce v nadcházejícím roce pokračovat v masivní obměně svého vybavení a plánuje tak investovat stovky miliónů do nových vozů nebo do další výbavy policistů. Nakupovat by se tak během roku 2017 měly kromě aut především neprůstřelné vesty, zbraně nebo ruční laserové radary.


authors:
Foto
Česká Astronomická Společnost

description: Na 10. ročníku Mezinárodní olympiády v astronomii a astrofyzice získali mladí čeští astronomové zlatou a bronzovou medaili. Zlato vybojoval teprve šestnáctiletý student druhého ročníku Gymnázia Olomouc-Hejčín Jindřich Jelínek. Oslnil tak indický Bhuvanéšvar, kde se klání konalo. Bronz získal Lukáš Supik, absolvent Gymnázia v Třinci.

title: Čeští studenti uspěli na mezinárodní astronomické olympiádě


authors:
Foto
Jiří Smutný
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Autocamping u obce Belá se nachází na břehu říčky Varínky v Malé Fatře. Na konci prázdnin je zde nejvíce osobních aut a karavanů s označením CZ. Česky hovořící návštěvníci převažují ve stanech, v karavanech i v ne právě nejlevnějších chatách. Další početnější skupinu tvoří domácí Slováci.

title: Ve slovenském kempu Belá - Nižné Kamence se mluví česky


authors:
Foto
Milan Malíček
Zdeněk Smíšek

description: Mladá foodblogerka a autorka receptů na smoothie (to i v naší domovině znamená, že píše články o jídle pro internet a vymýšlí kombinace potravin na rozmixované nápoje) Kateřina Kuranova bydlí na pražském Žižkově. V pronajatém a příjemném bytě v přízemí. K dvoupokojovému bytu patří i teráska u zápraží.

title: Jak bydlí foodblogerka Kateřina Kuranova v příjemném dvoupokojovém bytě

maintext:
S partnerem a dvěma psíky se tam (zatím) krásně vejdou. A to i přesto, že Kateřina vlastně nejčastěji pracuje a tvoří doma. Kuchyňská linka byla už ve výbavě bytu, takže kdyby bylo na ní, uspořádala by si ji jinak, ale i tak je s ní spokojená, zejména po přidělání otevřených regálů na mnohé misky a roboty.
Kateřina Kuranova
FOTO: Milan Malíček, Právo
Na bydlení pražské rodačky je hezké i to, že se po různých životních etapách vrátila takříkajíc na rodnou hroudu a bydlí kousek od rodičů i Základní školy Na Chmelnici, kterou navštěvovala. (A když laskavý čtenář dovolí další informaci - i já tam docházel!)
Ateliér i obývák
Naše hostitelka nedávno vydala i tištěnou kuchařku s roztomilým slovním spojením v názvu - České smoothie, kuchařka s duší. („Snažila jsem se najít české slovo odpovídající anglickému a nepřeložitelnému výrazu užívanému pro dohladka rozmixovaný nápoj…“).
Svěží kniha obsahuje jednašedesát receptů rozdělených podle ročních období. Při jejich sepisování byla Kateřina Kuranova vedena snahou ukázat čtenářům, jak si připravit lahodný nápoj ze snadno dostupných - domácích - surovin tak, jak přicházejí v průběhu roku na trh.
FOTO: Milan Malíček, Právo
„Za rohem jsem vyrůstala dvaadvacet let a pak jsme se s manželem různě stěhovali po Praze. Jsme spolu osm let a bydleli jsme v osmi bytech. Začali jsme v garsonce 1+1, zkusili to i v novostavbě na Ládví, kde nám vykradli sklep i auto, a v době, kdy už jsme tam ztráceli trpělivost, mi kamarád dal vědět, že jeho táta staví tento dům. Neváhali jsme a jsme tady rádi.
Druhá část prosvětlené místnosti je vyhrazena pohodlnému posezení.
FOTO: Milan Malíček, Právo
Určitě by se nám tu líbilo třeba i s jedním dítětem. Přímý vstup do bytu je z útulného dvorku a v létě máme na terase u zápraží své posezení. Obývák s kuchyní je poměrně velký a ložnice také. Je tu i velkorysá koupelna. Je to naše zatím nejklidnější bydlení. Kousek od nás je hodně zeleně, tak by bylo kam i s kočárkem. Tramvají do centra je to patnáct minut,“ vypočítává Kateřina klady bydlení, ke kterým lze připočítat i to, že na dvorku může pohodlně pořizovat ilustrační fotografie k receptům.
Investice jen do nezbytného
„Detaily jsme si tu dodělávali podle sebe. Linka pro mne měla malou pracovní plochu, tak nám ji truhlář rozšířil podle mých představ. Zařizování mě tu bavilo, ale dokud nejsme ve vlastním, tak myslím, že nemá cenu investovat do nábytku a doplňků víc, než je třeba.
Vařím a experimentuji tady opravdu hodně a v bytě se mi hromadí i různé rekvizity. Skříňku na nádobí mám i v ložnici. Ráda při focení jídel používám rustikální dekorace, a tak jsem mamce vybrala chalupu a sháním různé úlovky. Na chalupy rodičů vůbec rádi prcháme,“ usmívá se Kateřina, čímž mimoděk potvrzuje i svůj vztah k výtvarnu a cit pro detail.
Cesta naší hostitelky k vydání kuchařky (Esence je nová knižní značka vydavatelství Euromedia) byla pozvolná, ale přirozená.
Koupelna je na plochu bytu velkorysá místo tu má i zdroj vlastního ohřevu vody.
FOTO: Milan Malíček, Právo
„Když jsem pro návštěvy - rodinu, kamarády - připravila pohoštění, všichni chtěli recept. Takže jsem jim je přepisovala tak dlouho, až mě napadlo založit si webové stránky. Začaly mít návštěvnost a já dostávala zpětnou vazbu i od cizích lidí. Tak jsem si koupila doménu a začala oficiálně blogovat, což mě dovedlo k dalším souvisejícím aktivitám, které mě dnes živí. Obloukem jsem se tak přes internet dostala zpět k tištěnému slovu a vydání kuchařky,“ vyjmenovává třicetiletá absolventka vyšší odborné školy.
Domek s muškáty
„V mém minulém zaměstnání jsem bývala i jedenáct hodin denně (pravda, pátek a víkendy byly volné) a do toho jsem ještě rozjížděla svůj blog, který mě zabavil i zaměstnal přes dny volna. Tak jsem se nechala manželem vyhecovat a udělala střih. Teď se věnuji gastronomii a shodou okolností se mi posunula hlavně ke zdravé výživě. Je to i proto, že tak sama žiji. Preferujeme oba zdravou stravu, ale dáme si i kachnu. Řídíme se podle rčení - všeho s mírou. Nikomu nic nevnucuji. Jen připomínám, že by se mělo vařit z kvalitních surovin.
Do bytu je příjemný vstup ze dvora za domem.
FOTO: Milan Malíček, Právo
Pracovala jsem také ve firmě, kde razili záslužnou myšlenku, že když budou zaměstnanci dobře jíst, bude se jim lépe pracovat a myslet. Zvali nám výživové poradce, kteří chodili do firmy a učili nás, jak si udělat svačinu s využitím syrové zeleniny. Opravdu mě to zaujalo. Nechala jsem si poradit - tedy i smoothie - a poměrně brzo zhubla patnáct kilogramů a zbavila se zdravotních problémů.“
FOTO: Milan Malíček, Právo
Kateřina Kuranova má vysněný bílý domek s trámy a muškáty v oknech. „Úplně nejvíc by se mi líbilo, kdybychom mohli postavit někde tady, ale to je opravdu jen vize. Tam bych mohla mít jednou třeba i svůj opravdový ateliér. Všechno chce svůj čas.“


authors:
Foto
Joe Penney

description: Státní prokurátor v Mali má podezření, že islamistická skupina Murábitún je zodpovědná za únos francouzské humanitární pracovnice Sophie Petroninové. Informovala o tom ve středu agentura Reuters. Petroninová, která ve městě Gao na severu Mali žila 15 let a starala se o děti trpící podvýživou, byla naposledy spatřena na veřejnosti v sobotu.

title: Humanitární pracovnici v Mali unesli islamisté, tvrdí prokurátor


authors:
Foto
Stanislav Dvořák

description: Americká společnost A&E zrušila investigativní sérii Escaping the KKK. Ta měla mapovat osudy skutečných lidí, kteří se chtěli vymanit z americké rasistické organizace. Televize už nepovažuje vysílání za vhodné poté, co byla porušena její pravidla. Producenti seriálu totiž některým členům Ku-Klux-Klanu vypláceli honoráře.

title: Seriál o Ku-Klux-Klanu po skandálu zrušili


authors:
Foto
Petra Hajská
Vladimír Říha

description: Dvě události se spojily v předvánočních koncertech pražských orchestrů - rozhlasových symfoniků (SOČR), Collegia 1704, Pražských symfoniků FOK a PKF - Prague Phillharmonia. K vánoční atmosféře se hlásily programem, kde důležité místo zaujaly skladby J. S. Bacha, a některé se připojily k právě končícímu festivalu Dny Bohuslava Martinů uvedením skladeb našeho „čtvrtého“ klasika (po Smetanovi, Dvořákovi a Janáčkovi) Bohuslava Martinů.

title: Předvánoční týden s Bachem a Martinů


authors:
Foto
Pasi Aalto
Tyin Tegnestue Architects

description: Nedaleko mořského břehu, v divoce a nehostinně vyhlížející krajině s trsy jalovců a několika borovicemi v okolí, v takovém prostředí stojí chata, kterou svým klientům navrhli norští architekti ze studia TYIN tegnestue Architects. Je obložena dřevem a na jejím vzhledu se rychle podepisuje zub sychravého severského podnebí. Jinými slovy, má v sobě přesně ten správný punc romantiky, který by člověk u podobného stavení očekával.

title: Architekti navrhli klientům romantickou chatu u moře

maintext:
Chata stojí na západním břehu Norska, v kraji zvaném Møre og Romsdal, jehož břehy jsou rozbrázděny desítkami fjordů.
Stěny chaty jsou obloženy smrkovým dřevem, které bylo vytěženo ze soukromého lesa majitelů.
FOTO: Pasi Aalto
Stavení jednoduchého tvaru je zhruba sto metrů od moře a ač to ze snímků tak nevypadá, je 21 metrů nad jeho hladinou. Usazeno je na betonové základně obdélníkového tvaru, která zabraňuje posunům.
Okolní terén tvoří mokřady, které bylo třeba v bezprostředním okolí stavby odstranit, takže kolem zůstalo jen obnažené kamenné podloží.
Detailem svědčícím o velice precizní práci architektů i majitelů je tvarování terasy před chatou, které pečlivě kopíruje vystupující kamenné podloží.
FOTO: Pasi Aalto
Zajímavost: Norové si rádi staví chaty
Jak vysvětlují architekti, Norové chaty vysloveně milují. Ještě před několika desetiletími totiž většinu populace této země živilo především zemědělství, rybolov a práce v dřevařském průmyslu. Všechna tato zaměstnání jsou v bezprostředním kontaktu s přírodou, a tak lidé, kteří v současnosti pracují a žijí v městském prostředí, touží se k ní co nejčastěji vracet. Chaty jim k tomu nabízejí ideální příležitost.
Chata vypadá z každé strany jinak vysoká.
FOTO: Pasi Aalto
Stavba má skeletovou konstrukci s trámovými stropy. Protože okolní terén není právě rovný, vypadá to z každé strany, že je jinak vysoká. Při pohledu ze západu vypadá vyšší, při pohledu z východu jako nižší a lépe svázaná se svým okolím.
Interiér chaty je rovněž obložený dřevem. Zajímavým prvkem je výklenek pro sedací soupravu.
FOTO: Pasi Aalto
Jedna z ložnic je umístěna v přízemí, druhá zabírá loft.
FOTO: Pasi Aalto
Důvodem, proč si Norové rádi staví chaty, je větší souznění s přírodou, na něž byli po generace zvyklí, a které jim v městském prostředí chybí.
FOTO: Pasi Aalto
Hezkým nápadem je chráněný vstup do chaty. Naproti domu totiž architekti umístili kůlnu a prostor mezi ní a vlastním obydlím zastřešili. Vchod do domu se otevírá právě do této zastřešené „uličky“.
Z chaty je hezký výhled na moře.
FOTO: Pasi Aalto
FOTO: Pasi Aalto
Výjimečným rysem projektu je nebývale úzká spolupráce architektů s klienty. Ti si totiž většinu prací na stavbě chaty odvedli sami. Exteriér chaty je navíc obložen smrkovým dřevem, které klienti nechali vytěžit z vlastního lesa.
Jednotlivá prkna zůstala záměrně neošetřena, aby co nejrychleji ztratila barvu a získala nenápadný stříbřitě šedý odstín. Právě díky němu bude chata na pobřeží moře víc a víc nenápadná.
FOTO: Pasi Aalto
Jedním z mnoha povedených detailů je okno umístěné v takové výšce, aby se člověk koupající se ve vaně mohl dívat ven, na moře.
FOTO: Pasi Aalto
Interiér chaty ukrytý pod šikmou pultovou střechou nabízí majitelům užitnou plochu 60 m2. Rozčleněn je do dvou výškových úrovní, přízemí a loftu.
Přízemí je určeno pro každodenní život. Je zde kuchyňka, obývací pokoj s jídelním koutem a také první ložnice a koupelna. Zajímavým prvkem je výklenek pro sedačku, který je zřetelně patrný i zvenčí. Loft slouží jako druhá ložnice.
Plánek chaty
FOTO: TYIN tegnestue Architects


authors:
Foto
Masarykova Univerzita

description: Nová generace probiotik, která výrazně zvyšuje obranyschopnost organismu, to je výsledek práce brněnských biochemiků. Na projektu se kromě soukromých výzkumníků podílí Technologická agentura (TA ČR) a Masarykova univerzita (MU) v Brně. Nová probiotika s českým patentem maximálně přispívají k obnovení funkce střev po užívání antibiotik či po chemoterapii tím, že zde vytvářejí unikátní vrstvu bakterií. Tato technologie dosud nemá ve světě konkurenci.

title: Čeští vědci vyvinuli revoluční probiotika mnohonásobně zvyšující imunitu


authors:
Foto
Barbora Vaníčková

description: Rakouská policie v úterý zadržela 25letého Maročana. Podle agentury Reuters panovalo podezření, že chystal útok v Salcburku.

title: V Rakousku zadrželi Maročana kvůli obavě z útoku v Salcburku


description: Z nevídané finanční injekce se mohou těšit zvířecí útulky v okrese Carter v americkém státě Tennessee. Jedna tamní žena jim totiž odkázala ze svého majetku 1,2 miliónu dolarů (31 miliónů korun), což je částka, o které si většina takových zařízení z celého světa může nechat jen zdát.

title: Žena odkázala desítky miliónů zvířecím útulkům


authors:
Foto
Libor Zavoral

description: Bývalá hejtmanka Ústeckého kraje Jana Vaňhová pozastavila členství v ČSSD, sdělil ve čtvrtek místopředseda chomutovské sociální demokracie Miloň Houda. Vaňhová, která čelí s dalšími 23 lidmi obvinění v aktuální kauze machinací v Regionálním operačním programu (ROP) Severozápad, byla předsedkyní stranické buňky v Chomutově.

title: Obviněná exhejtmanka Vaňhová pozastavila členství v ČSSD


authors:
Foto
Petr Hloušek

description: Vláda v pondělí potvrdila, že novým šéfem Národního bezpečnostního úřadu (NBÚ) bude Jiří Lang. Dosavadní šéf Dušan Navrátil bude vládním zmocněncem pro oblast kybernetické bezpečnosti a jeho úkolem bude vytvořit Národní úřad pro kybernetickou a informační bezpečnost.

title: Národní bezpečnostní úřad povede Lang, potvrdila vláda


authors:
Foto
Hannibal Hanschke

description: Spolková kancléřka v úterý vyjádřila soustrast s oběťmi útoku na vánočním trhu, odsoudila ho a vyzvala občany, aby se nenechali zastrašit. Merkelová také přiznala, že pokud se potvrdí, že masakr v Berlíně rozpoutal žadatel o azyl, bude to pro Německo tvrdá rána.

title: Strach nesmí Německo ochromit, řekla po útoku Merkelová

maintext:
„Musíme vycházet z toho, že se skutečně jednalo o teroristický útok. Pokud se ukáže, že to udělal člověk, který v Německu požádal o azyl a o ochranu, bude to hrozné, bude to útok proti občanům Německa, proti občanům, kteří pomáhají uprchlíkům. Nesmíme se ale nechat zastrašit,” řekla Merkelová.
Občany vyzvala, aby si nenechali vzít německý styl života. „Nesmíme připustit, abychom se kvůli strachu přestali scházet na vánočních trzích. Milióny lidí včetně mne se ptají, jak je možné, že na vánočních trzích, které jsou oslavou života, dojde k vraždě? Na tuhle otázku odpověď nemám,” přiznala Merkelová.
Ve stejném duchu jako kancléřka na německou veřejnost apelovalo také spolkové ministerstvo vnitra. „Bez ohledu na to, co se můžeme dozvědět o přesných motivech útočníka, si nesmíme nechat vzít náš svobodný způsob života,“ uvedlo v prohlášení německé ministerstvo vnitra.


description: Nigerijská armáda dobyla jednu z posledních bašt fundamentalistické milice Boko Haram na severovýchodě země - les Sambisa. Oznámil to v sobotu nigerijský prezident Muhammadu Buhari. Podle agentury Reuters se ale tuto informaci zatím nepodařilo ověřit z dalších zdrojů.

title: Nigérie vytlačila radikály z Boko Haram z pralesa Sambisa


authors:
Foto
Petr Horník
Archív Tomáše Prince
Nikola Valová

description: Můžete ho potkat, jak s fotoaparátem prochází ulicemi Prahy. Tomáš Princ před více než třemi lety založil internetový blog Humans of Prague, kde zveřejňuje příběhy neznámých lidí, které během svých toulek nasbíral. Za svůj blog získal letos v dubnu ocenění Magnesia Litera 2016.

title: Neobyčejné příběhy obyčejných lidí

maintext:
Díky blogu jsem si uvědomil, jak velký problém je pro staré lidi samota. Kolika z nich se to týká a jak těžké to pro ně je. Největší radost mají právě z toho, když je oslovím a vyslechnu,“ vypráví Tomáš Princ.
Se starými lidmi prý Tomáš mluví nejčastěji. Jednoduše proto, že na ně v dopoledních hodinách, kdy bloumá městem, naráží nejvíce. Ale přečíst si na jeho stránkách můžete i příběhy, postřehy a prohlédnout fotografie nejrůznějších lidí od dětí až po dospělé.
Většinou mluví o prvních láskách, o svatbě, dětech, rozvodu a o samotě. Témata, která se neustále opakují. A přesto, když se do blogu začtete, objevíte tisíce jedinečných a neopakovatelných postav.
Čtenáři z celého světa
„Okolnosti příběhů se často liší a i já se v nich pokaždé snažím objevit něco nového. Pak se doptávám na konkrétní moment, který mě zaujme. Často je to tak, že lidé nejprve odpoví stručně, ale pak o jejich zkušenosti mluvíme dál a více do detailu. Proto někdy výsledný článek působí hodně osobně,“ odpovídá Tomáš Princ na otázku, jak se dokáže k lidem tak přiblížit a získat jejich často velmi osobní zpověď.
Blog mu prý pomohl také v tom, že dnes víc rozumí svému domovu - Praze. „Když jsem v mládí jezdil do školy, díval jsem se z tramvaje na lidi a přemýšlel, co jsou zač. Teď to víc chápu. Byť jsem se tady narodil, až teď je mi to město bližší. Také jsem si uvědomil, jak důležité je udržovat dobré vztahy. Většina starých lidí tvrdí, že vztahy jsou důležitější než profesní úspěchy nebo hromadění majetku. Více dnes myslím na to, že chci pečovat o vztahy v rodině i s kamarády. Asi to souvisí s tím, že jsem poznal, kolik lidí dožívá ve velké samotě.“
„Moje hlavní touha dnes je, abych odešel ve spánku. A abych odešel ve stavu jakési duševní svěžesti. Když se mi před lety přehoupla osmdesátka, přestalo mi na životě tak trochu záležet. Plno věcí už je mi jedno.“ Takto začíná jeden z posledních příběhů, které se na blogu Humans of Prague objevily.
FOTO: archív Tomáše Prince
Víc jak půlka odmítne
Všechny příběhy, které na Humans of Prague zveřejňuje, překládá zároveň do angličtiny. Můžou se tak dostat ke čtenářům ze všech koutů světa. A taky se k nim úspěšně dostávají. Počet fanoušků na Facebooku nedávno překročil sto tisíc. Velká část z nich je podle Tomáše ze zahraničí. „Občas mi napíšou lidi z Indie, Chorvatska nebo různých zemí světa, že moje stránky sledují. Například proto, že se chystají přijet do Prahy a prostřednictvím blogu se sbližují s místní kulturou.“
Vůbec nejtěžší bylo podle Tomáše najít cestu, jak lidi oslovovat. „Vidím to na příbězích z prvního roku. Často jsou složené jen z několika vět. První fotografii jsem pořídil na železničním mostě na Výtoni. Stál tam pán, koukal na řeku, a já se ho zeptal, o čem přemýšlí. A on řekl: O tom, co budu dělat zítra. A já jsem byl rád už jenom za to, že mi takhle někdo odpověděl a nechal se vyfotit,“ vzpomíná na své začátky.
„V pondělí mi vykradli byt. Vracela jsem se z krátkého pobytu v zahraničí a přítel mi to volal. Asi jsem byla naivní - myslela jsem si, že se mi něco takového nemůže nikdy stát. Dojela jsem domů a cítila strašnou bezmoc. Ustrnutí. Od té doby takhle chodím po městě a přemýšlím, proč jsou lidé tak zlí. Ale vím, že jim musím odpustit, že v sobě nesmím držet zášť. Že se od toho musím oddělit. Zatím mi to jde hodně špatně.“
FOTO: archív Tomáše Prince
Dnes je blog jedna z jeho hlavních náplní. Nové články se na blogu objevují téměř denně. „Někdy chodím celé odpoledne a nemám nic, co bych publikoval. Průměrně za jedním článkem stojí čtyři až pět hodin práce,“ tvrdí.
Lidi, které na ulici osloví, si vybírá náhodně. „Někdy mě někdo zaujme na rušné ulici svým zevnějškem. Ale často se stane, že než takového člověka oslovím, je deset metrů za mnou. Více vstřícní bývají lidé v parku, kde je na všechno víc času. Jako první se zeptám, jestli je můžu vyfotit. Víc než polovina lidí mě odmítne nebo úplně ignoruje. Na některých vidím, že se v druhých už natolik zklamali, že nemají k neznámému člověku na ulici důvěru. Natož aby s ním mluvili o svých zkušenostech.“
„Znáte Rataje nad Sázavou? Tam jsme se s manželem poznali, tam jsem se mu zalíbila. Chodili jsme se koupat do Sázavy a bylo z toho manželství. Dobré manželství. Tehdy byla neveselá doba, pořád se sem někdo cpal, ale s manželem jsme si vytvářeli zázemí. Mohli jsme se na sebe spolehnout - že budeme poctiví, že si budeme věrní. Nevím, co bych o nás jinak řekla. Víte, my jsme ničím nevynikali, byli jsme takoví malí, solidní lidé. Ale ti jsou také potřeba, ne?“
FOTO: archív Tomáše Prince
Pořád mě to baví
Tomáš pracuje jako fotograf a filmař na volné noze, spolupracuje především s neziskovými organizacemi v oblasti vzdělání, vědy a kultury. Vystudoval publicistiku a vizuální antropologii. Vizuální média ho ale fascinovala už od dětství, fotit a natáčet začal ve dvanácti letech.
Během studia ho ovlivnil jeho učitel, dokumentarista Jan Špáta (+ 2006). „Měl mimořádně humanistický přístup, jeho dokumenty jsou hodně o lidech a jejich příbězích. Už v 60. letech chodil po ulicích a ptal se lidí, jaké je jejich největší přání. Tato metoda ptát se obyčejných lidí se mi líbila.“
Inspiraci našel Tomáš také v různých internetových fotografických projektech ze zahraničí. Například projekt Jeden z osmi miliónů v deníku New York Times nebo blog Humans of New York, jehož autor spojuje fotky s citacemi lidí.
„Že vy jste nás zastavil kvůli jeho vousům? Všichni nás pořád zastavují kvůli jeho vousům. Vousatí muži nás zastavují kvůli jeho vousům - dělají si s ním selfie. Vousaté fotky. Ale tak se na něj podívejte - má takový příjemný, rozčepýřený vzhled, že? Zdá se být přátelský. Ale zároveň má vytáhlou postavu a vypadá tak trochu divoce a nespoutaně. Kamkoliv jedeme, tak ho lidé kvůli tomu považují za místního. Přijdou za ním, začnou na něj mluvit jejich jazykem a domnívají se, že jim bude rozumět. Pokaždé je musí zklamat. Ale já si nemůžu stěžovat, já se na něj přilepím a on mě dostane všude po světě.“ S čím přichází ona? „Ona je ta, kdo mluví.“ „To asi bude pravda. Já jsem pusa, on je vous. A funguje nám to.“
FOTO: archív Tomáše Prince
Tento rok začal Tomáš na blogu zveřejňovat i tematické série. „Na jaře to bylo o bezdomovectví. Snad se trochu podařilo ukázat, že důvody, proč se někdo ocitne na ulici, jsou rozmanité. Byl tam např. příběh kluka, který se nepohodl s pěstouny a v osmnácti začal žít na ulici.“ V srpnu se zaměřil na pamětníky a mluvil s nimi o srpnu 1968. Na leden pak připravuje další sérii, kterou ale zatím prozradit nechce.
Ocenění Magnesia Litera 2016 za nejlepší blog roku Tomáš nepovažuje ve své práci za velký milník. Přesto díky tomu získal padesát tisíc na knižní vydání blogu, což by se mohlo podařit v příštím roce. On sám se chce lidskými příběhy zabývat i v budoucnu. „Po třech letech cítím, že mě to pořád baví. Pořád se mi chce vyjít do ulic a oslovovat lidi. To považuju za největší úspěch.“


description: V Mexiku vznikla řada eko domů, které jsou postaveny takovým způsobem, aby odolaly změně klimatu. Nevšední stavby mají hodně originální architekturu, která je plně podmíněna jejich funkci. Podivné příbytky vypadají trochu jako hliněné chatrče pro chudé, opak je ale pravdou, dosáhnou na ně jen velmi movití jedinci.

title: Domy odolávající změnám klimatu vypadají jako chýše, ve skutečnosti jsou pro bohaté


description: Silvestr bez šumivého vína neboli sektu si umí představit málokdo. Je to už taková tradice. Nicméně i kolem těchto vín panuje celá řada mýtů, proto než si půjdete koupit tu svou lahev bublinek, přečtěte si, čeho všeho se při jeho výběru a podávání vyvarovat.

title: Kolem šumivých vín a sektů panuje celá řada mýtů

maintext:
1. Pokud dáte do nevypité lahve sektu lžičku, zabrání to vyprchání bublinek
Tento trik, jak uchovat v sektu bublinky, se ještě nedávno těšil velké popularitě. Dokonce se na trhu objevily lžičky se speciálním designem a na internetu kolovaly „důkazy“, že bublinky takto opravdu vydrží věčnost.
„Před pár lety jsme si interně zkusili udělat menší pokus. Otevřeli jsme šest lahví sektu a do tří z nich vložili lžičku tak, jak popisovaly návody. Každý den jsme sekty ochutnávali a měřili perlení. Všechny lahve však o své bublinky přicházely stejně – nebyl rozdíl, zda měly v sobě lžičku, nebo ne. Co nás však potěšilo nejvíce, bylo to, že v našem sektu bylo i po týdnu po otevření cítit lehké perlení. Řešením jsou speciální tlakové zátky, díky kterým vydrží sekt v lednici až tři dny,“ vysvětluje Josef Švéda, sklepmistr společnosti Bohemia sekt.
2. Do sektu se přidává CO2
Jak se v sektu objeví bublinky? Mnoho lidí si stále myslí, že tiché víno se jednoduše nasytí CO2, oxidem uhličitým, jako je tomu například u sodovek či limonád. Takto sice vznikají perlivá vína, ale sekty neboli šumivá vína jsou vyráběny zcela jinak.
„Bublinky v sektech vznikají díky druhotnému kvašení, kdy se do vína přidají kvasinky a tirážní likér, což je směs vína a cukru. Kvasinky poté začnou zpracovávat cukr a přeměňovat ho na alkohol a oxid uhličitý – bublinky. U sektů vyráběných klasickou šampaňskou metodou se tento proces děje přímo v lahvích, které se na konci dostanou až k zákazníkovi,“ popisuje vznik bublinek Josef Švéda.
3. Větší bublinky jsou lepší
Dalo by se říci, že na velikosti bublinek nezáleží. Ale není tomu tak, každý sekt perlí trochu jinak a na sommelierských soutěžích se právě perlení a cesty bublinek důkladně posuzují. Nelze však říci, že velké bublinky jsou plusem. Naopak, znalci si potrpí na jemné perlení, které je sice výrazné, ale nepotlačuje chuť vína.
„Nejlepší sekty světa se vyznačují elegantním výrazným perlením. To však neznamená, že bublinky v sektu jsou větší, spíše bych řekl, že díky nim vydrží chuť šumivého vína na jazyku delší dobu a zpříjemní tak celý zážitek,“ popisuje sommelier David Král.
4. Na typu sklenice u sektu nezáleží
Pro sekty jsou nejlepší sklenice typu flétna. A má to své opodstatnění: úzký tvar sklenice zaručí dlouhotrvající perlení, bublinky neuniknou tak snadno.
„Výhodou sklenic typu flétna je mimo jiné to, že dávají prostor sledovat proudění, řetízkování bublinek. Vedle výborné chuti tak zaručí i skvělý vizuální zážitek, který je s pitím sektů bezesporu spojen,“ popisuje výhody sklenek sommelier.
5. Šampaňské je jakékoli víno s bublinkami
Šampaňské je pro mnoho lidí synonymem jakéhokoliv vína s bublinkami. Takto se však smí označovat pouze šumivé víno z oblasti Champagne ve Francii. Zde v České republice tedy šumivá vína jednoduše označujeme jako sekt.
„V České republice a v Německu se šumivá vína označují slovem sekt, stejnou metodou se však vyrábí i italské prosecco, španělská cava či francouzské crémant,“ upřesňuje David Král.
6. Sekt je nejlepší z mrazáku
Jak rychle vychladit víno nebo sekt? Stačí jej dát na pár minut do mrazáku a může se podávat – s touto mylnou představou žije mnoho z nás. Bílá vína i sekty však potřebují čas, aby se správně vychladily a neutrpěla jejich chuť.
„Velká změna teploty a rychlé vychlazení sektům škodí. Utrpí tím šok, který je poté poznat na chuti. V domácím prostředí je nejlepší šumivé víno chladit minimálně 24 hodin v lednici ve vodorovné poloze, jeho teplota bude poté optimální, 4–6 stupňů Celsia. Při servírování se doporučuje dát sekt ještě do nádoby zaplněné ledem, aby nízká teplota vydržela co nejdéle,“ radí sommelier.
7. Sekt se dělá z podřadného vína
Výroba sektu je velice delikátní proces, jehož základem je dobré víno. Bublinky totiž nedokážou zachránit ani špatnou výchozí surovinu. Sekt se nejčastěji vyrábí z cuvée, tedy ze směsi základních vín různých odrůd či různých ročníků, a důležité je, aby mělo výraznou kyselinku. Například Bohemia Sekt Prestige brut se proto vyrábí z moravských hroznů odrůd Ryzlink rýnský, Rulandské bílé a Ryzlink vlašský.
„Výběr kvalitního vína je pro sekt nejdůležitější. Vybírají se takové odrůdy, které mají výraznou kyselinku. Sladkost sektů je výsledkem přidání expedičního likéru až v úplném závěru výroby. Nejčastěji se používá cuvée, ale v obchodech můžeme najít i jednoodrůdové sekty,“ dodává Josef Švéda.
8. Sekt je jednom jeden
Na trhu je dnes k dostání celá řada sektů - vedle sladšího demi sec je možné najít i suchý brut, růžový či červený sekt, jednoodrůdové sekty nebo také sladké doux, či dokonce sekt bez alkoholu. Šumivá vína se od sebe liší i způsobem výroby. Nejčastěji víno kvasí takzvaně charmatovou metodou v tancích, ale je možné najít i sekty kvasící přímo v lahvi, tedy pomocí takzvané klasické šampaňské metody.
9. Po bublinkách bolí hlava
Jedna sklenka sektu stačí, jinak se ráno probudíte s bolestí hlavy. I když tomuto mýtu věří mnoho lidí, může za ranní kocovinu většinou spíše cukr a míchání alkoholu než bublinky.
„Pouze z kvalitního sektu nám zaručeně být špatně nemůže, problémy spočívají vždy v množství a kombinacích s ním spojených. V rozumné míře by nám nemělo škodit nic, ale doporučuji prokládat vše i vodou,“ radí David Král a doplňuje: „Pokud si však chcete být jistí, že po silvestrovských oslavách budete schopni vstát se zcela čistou hlavou, doporučuji nealkoholické verze sektů.“
10. Sekt se otevírá otáčením korku
Pořádně protřepat lahví, otočit korkem a… nechat celou lahev vypěnit na zem. Tento způsob otevírání sektů je znám především z filmů, zkušený sommelier se však k lahvi chová velmi něžně a otáčí lahví, ne korkem.
„Základem servírování sektu je jeho správná teplota. Při důkladném vychlazení a netřepání s lahví se nemůže stát, že sekt po otevření vypění. Po vyjmutí lahve z ledničky sejmeme agrafu, tedy kovový košíček, a zátku sektu přidržíme. Lahev mírně nakloníme a s jednou rukou na korku a druhou na dnu sektu pomalu otáčíme lahví do otevření. I když je v lahvi velký tlak, tento způsob otevírání zabrání vystřelení zátky třeba na lustr v obývacím pokoji,“ popisuje způsob otevření lahve David Král.


authors:
Foto
Warner Music
Jaroslav Špulák

description: V roce 2013 vystoupil americký zpěvák Bruno Mars v pražské O2 areně. Bylo plno, a jakmile spustil první skladbu, lidé na místech k sezení povstali, připojili se ke stojícím, kteří již tančili, a následovala bezmála nezapomenutelná party. Je možné, že až Bruno Mars dorazí do Prahy příště, bude se podobná taneční situace opakovat i s písněmi z jeho nového alba XXIVk Magic.

title: RECENZE: Bruna Marse na novince vlastně nenajdete


authors:
Foto
Patrik Biskup

description: Pokud zabrousíte do lesa kolem Valchy u Plzně, můžete se setkat s člověkem, který se veze na hřbetě divokého prasete. Téměř dvousetkilový kanec se jmenuje Čurda a jeho majitel je s ním právě na vyjížďce. S rodinou Pavla Lehára oslaví letos už sedmé Vánoce.

title: Divočák slaví s rodinou u Plzně už sedmé Vánoce

maintext:
„Zvykl si na nás. Je to takový mazel, i když má i svoji hlavu a občas si pozornost vynucuje po svém,“ řekl jeho chovatel.
Jako selátko jej kousl v lese pes. „Vůbec se nehýbalo, měl jsem plnou ruku krve. Položil jsem ho do krabice a asi za hodinu se probralo. A už u nás zůstalo,“ vzpomínal Pavel Lehár.
Dvakrát denně spolu vycházejí na špacír. „Venčím ho jako psa. Samozřejmě bez vodítka, protože bych ho neudržel, má sílu jako kůň. Všechny postroje, co jsem mu kdy dal, zpřetrhal jako nitky,“ pokračoval Pavel Lehár a druhým dechem dodal, že prase poslouchá téměř na slovo.
„Zavolám na něho a on přiběhne. Reaguje i na další povely, nejraději slyší ,Lehni si!‘. To ví, že přijde drbání na břiše,“ smál se chovatel.
Chovatel se na divočákovi občas i vozí.
FOTO: Patrik Biskup, Právo
S Čurdou si dělá, co se mu zlíbí. Ovšem s jedinou výjimkou. „Nemůžu mu sáhnout do žrádla. Tam naplno projeví svůj přirozený instinkt, kdy si brání potravu jako ve volné přírodě,“ upozornil Lehár. Problém podle něj nastává i tehdy, když spolu na procházce narazí na někoho cizího.
„To je Čurda viditelně nervózní. Buď se toho člověka snaží ode mě odehnat, nebo naopak mě odstrkuje od něho. Proto se snažíme lidem vyhýbat, nechodíme do lesa třeba během houbařské sezóny nebo když jsou myslivecké hony,“ uvedl dále Lehár.
Původně chtěl selátko jen zachránit a vypustit zpátky do lesa. Pak se rozhodl, že ho vykrmí tak na 50 kilo a sní. „Po tři čtvrtě roce jsem to vzdal. To už nešlo. Přilnuli jsme k sobě natolik, že se stal prakticky dalším členem naší rodiny,“ přiznal chovatel.
V přírodě by nepřežil stres
Vrátit dnes již dospělého Čurdu do volné přírody je takřka nemožné. „Stačí, když se mu v lese schovám. To ho chytne panická hrůza, začne brečet a běhá jako smyslů zbavený. Pak mi přiběhne k nohám a celý se třese. Jakmile se trochu zklidní, tak přede mnou padne na zem a chce podrbat,“ vysvětil chovatel.
Podle něj by se Čurda v lese sám uživil. „Ale je na nás tak fixovaný, že by pošel stresem,“ uzavřel Pavel Lehár. Pro chov volně žijících zvířat v zajetí je nutné povolení krajského úřadu. Registruje je také veterinární správa.
„Péče o divoké prase je náročnější než o domácí prasátko. Pokud se jedná o kance, měl by jej jeho chovatel v první řadě nechat vykastrovat, čímž dojde k otupení a vymizení divokých pohlavních reflexů a zvíře bude klidnější,“ poznamenal Richard Bílý z Krajské veterinární správy v Plzni.


authors: Zdroj Foto

description: Dálnice D10 je ve směru na Turnov mezi 31. a 32. kilometrem uzavřena kvůli nehodě tří osobních aut, čtyři lidé jsou zraněni, jedním z nich je i dítě, které museli záchranáři resuscitovat. Uvedli to mluvčí středočeské policie Jakub Vinčálek a mluvčí středočeské záchranné služby Petra Effenbergerová.

title: Vážná nehoda uzavřela dálnici D10


authors:
Foto
Libor Hajský
Oldřich Pícha

description: Ve věku 66 let zemřela bývalá srbská letuška Vesna Vulovičová, která jako jediná přežila pád letadla jugoslávských aerolinií, které se v roce 1972 zřítilo nad tehdejším Československem. Informoval o tom server bělehradské televizní stanice B92.

title: Zemřela srbská letuška, která jako jediná přežila pád letadla v Československu

maintext: - Vulovičová si toho ale moc nepamatovala. "Měsíc mám z paměti úplně vygumovaný," poznamenala před lety. Naposledy si prý vybavila to, jak po mezipřistání v Kodani (let mířil ze Stockholmu přes dánskou metropoli a Záhřeb do Bělehradu) vystřídali jako čerstvá posádka své kolegy. Také prý tehdy zahlédla podezřelého člověka, možná atentátníka, jak opouští letadlo.


authors:
Zdroj
Foto
Eugene Hoshiko
Archív Výrobce
Chm

description: Letošní rok byl na nové smartphony opravdu bohatý. S vylepšeným top modelem se pochlubil prakticky každý světový výrobce. Přinášíme výběr nejlepších smartphonů, které bylo v letošním roce možné zakoupit v tuzemských obchodech.

title: Nejlepší mobily letošního roku

maintext:
Apple iPhone SE
Společnost Apple se letos pochlubila novými iPhony s pořadovým číslem sedm. Přestože ty patří k tomu nejlepšímu, co americký počítačový gigant kdy vyrobil, ještě větší pozornost si zaslouží malý iPhone SE.
Ten má čtyřpalcovou obrazovku s rozlišením 1136 × 640 obrazových bodů. Vzhledem je novinka prakticky k nerozeznání od stařičkého modelu 5S, který si odbyl premiéru už před třemi roky.
Apple iPhone SE
FOTO: Eugene Hoshiko, ČTK/AP
Díky čtyřpalcové úhlopříčce se rozměry zařízení velmi zmenšily. Novinka s písmenky SE v názvu, což mimochodem znamená „Special Edition“ (speciální edice), tak logicky cílí na zákazníky požadující kompaktnější zařízení.
V útrobách kovového těla se nachází čip A9 s 64bitovou architekturou, který spolupracuje s koprocesorem M9. Z další výbavy se sluší vyzdvihnout čtečku otisků prstů, integrovaný 4G/LTE modul pro příjem vysokorychlostního internetu, zabudovaný wi-fi adaptér s aktuálně nejrychlejším standardem 802.11ac či Bluetooth ve verzi 4.2. Nezapomnělo se ani na technologii NFC.
Cena: od 11 050 Kč
Samsung Galaxy S7 a S7 edge
Společnost Samsung se v letošním roce snažila zabodovat smartphonem Galaxy Note 7, což kvůli vadným akumulátorům úplně nevyšlo – přístroj byl stažen z prodeje. Jihokorejský elektronický gigant tak nakonec lákal především na chytré telefony Galaxy S7 a S7 edge, které se ukázaly již zkraje letošního roku.
Video
Samsung Galaxy S7 a Galaxy S7 edge
Zdroj: archív výrobce
Menší Galaxy S7 je vybaven 5,1palcovou obrazovkou s rozlišením 2560 x 1440 obrazových bodů. Větší S7 edge má pak 5,5palcový displej s totožným rozlišením. Na rozdíl od obyčejné es sedmičky je dotykový panel zakřivený – plynule přechází z přední části na bočnice. Displej na bočnicích má být stejně jako u předchůdce využit pro zobrazení času, notifikaci, ale také pro ovládání některých aplikací a funkcí.
V útrobách nových chytrých telefonů od Samsungu tepe osmijádrový procesor, jehož čtyři jádra jsou taktována na 2,3 GHz a další čtyři na 1,6 GHz. Ten je doplněn o 4 GB operační paměti. Úložný prostor je možné rozšířit díky čtečce paměťových karet.
Obě sedmičky lákají na certifikaci IP68, zvýšenou odolnost proti vodě a prachu. Výrobci se ji podařilo do těla zařízení dostat, aniž by nějak narušil líbivý vzhled. Smartphone díky tomu může být ponořen do hloubky 1,5 metru po dobu 30 minut.
Cena: od 12 700 Kč (Galaxy S7); od 14 000 Kč (Galaxy S7 edge)
Asus ZenFone 3 Deluxe
ZenFone 3 Deluxe je novou vlajkovou lodí společnosti Asus. Vybaven je 5,7palcovým displejem s Full HD rozlišením. Podle výrobce mají být nicméně největším lákadlem použité fotoaparáty. Ten hlavní na zadní straně nabídne rozlišení 23 megapixelů a velmi dobrou světelnost f/2.0. Jeho čočka bude proti poškození chráněna safírovým sklíčkem.
ZenFone 3 Deluxe
FOTO: archív výrobce
Fotoaparát se chlubí také čtyřosou optickou stabilizací, fázovým ostřením a zajímavými softwarovými vychytávkami. Například ze čtyř různých snímků zvládne novinka poskládat jeden obří s rozlišením 92 megapixelů.
ZenFone 3 Deluxe patří k tomu nejlepšímu i po stránce výkonu. V útrobách totiž tepe procesor Qualcomm Snapdragon 820, kterým se aktuálně pyšní ty nejlepší vlajkové lodi na trhu. Ten je doplněn rovnou o 6 GB operační paměti. Tak vysokou kapacitu přitom nenabízí ani celá řada konkurentů.
Za samozřejmost lze považovat také možnost natáčení 4K videí. Nechybí ani kamera na čelní straně, která nabízí rozlišení osm megapixelů a stejně dobrou světelnost jako hlavní fotoaparát, tedy f/2.0.
Cena: 19 000 Kč
LG G5
Chytrý telefon LG G5 vypadá na první pohled jako obyčejný mobil, má však navíc odnímatelnou celou spodní stranu. Místo ní je možné vložit do útrob smartphonu jiné moduly.
LG G5
FOTO: archív výrobce
Adaptér Hi-Fi Plus s B&O Play má speciální sluchátkový konektor, který je napojen na elektroniku od společnosti Bang & Olufsen. Dokáže přehrávat hudbu ve 32bitové kvalitě a podporuje 383KHz audia. V praxi se tak telefon s tímto adaptérem promění na kapesní hi-fi přehrávač.
Druhý modul, zvaný LG Cam Plus, navíc telefonu přidá dvě hardwarová tlačítka (spouště kamery a fotoaparátu) a rolovací kolečko, kterým je možné zoomovat a zároveň měnit nastavení fotoaparátu.
Fotografický modul zvaný LG Cam Plus
FOTO: archív výrobce
Ani v ostatních parametrech novinka nijak nezaostává za konkurencí, ba naopak patří k tomu nejlepšímu, co je aktuálně možné dostat. To je zásluha především osmijádrového procesoru Qualcomm Snapdragon 820, jenž je taktován na 2,15 GHz, a 4 GB operační paměti.
Pro uložení dat je k dispozici 32GB úložiště, které je možné dále rozšiřovat prostřednictvím paměťových karet typu microSD. Displej má úhlopříčku 5,3 palce a rozlišení 2560 × 1440 obrazových bodů.
Cena: 11 000 Kč
Huawei P9
Klasickým kompaktům konkurují ve dnešní době velmi zdatně některé chytré telefony. To je příklad i nového modelu Huawei P9, který je vybaven duálním fotoaparátem, na vývoji se podílela známá fotografická společnost Leica.
Huawei P9
FOTO: archív výrobce
Na zadní straně smartphonu tak nalezneme hned dva objektivy, jeden se stará o zachycení barev, druhý pak o co nejvěrnější detaily snímaného obrazu – toho výrobce docílil tak, že použil monochromatický snímač.
Když oba fotoaparáty spolupracují, měly by podle výrobce dosahovat o poznání lepších výsledků, než je tomu u obyčejných modelů. Dokážou prý zachytit více světla a zároveň vynikají při pořizování momentek za špatných světelných podmínek.
Kromě duálního fotoaparátu láká novinka také na poměrně slušnou hardwarovou výbavu. Základem je osmijádrový procesor Huawei Kirin 955, u kterého jsou čtyři jádra taktována na 2,5 GHz a další čtyři na 1,8 GHz. Tento čip má k dispozici 3 GB operační paměti a 32GB úložný prostor.
Dotykový displej, jehož úhlopříčka dosahuje hodnoty 5,2 palce, nabízí Full HD rozlišení. Všechny zmiňované komponenty se ukrývají v těle z leteckého hliníku. Rozměry jsou 145 ×70,9 × 6,95 mm, přístroj je tedy velmi tenký. Hmotnost činí 144 g.
Cena: 11 000 Kč
Xiaomi Mi Max
Jak už samotný název napovídá, patrně největším lákadlem modelu Xiaomi Mi Max je velký displej. Ten má úhlopříčku 6,44 palce a rozlišení 1920 × 1080 obrazových bodů. Právě kvůli použití takto velkého dotykového panelu narostly rozměry na 173,1 × 88,3 × 7,5 mm.
Xiaomi Mi Max
FOTO: archív výrobce
Výkon udává osmijádrový procesor Snapdragon 652, u něhož jsou čtyři jádra taktována na 1,8 GHz a další čtyři na 1,4 GHz. Novinka se dále pochlubí 4 GB operační paměti a 128GB úložným prostorem. Nechybí ani slot na paměťové karty.
V prodeji se nicméně objeví ještě osekaná verze, která nebude sice tak výkonná, ale zároveň bude levnější. Ta poběží na čipu Snapdragon 650 a bude mít 3 GB operační paměti. V ostatních parametrech by se odlehčená verze nijak lišit neměla.
Obě provedení tak mají systém Android a disponují 12megapixelovým a pětimegapixelovým fotoaparátem, čtečkou otisků prstů a podporují rychlý mobilní internet LTE.
Cena: 6000 Kč (základní verze); 9500 Kč (vrcholný model)
Honor 8
Už při červencové premiéře bylo jasné, že Honor 8 bude mít velmi atraktivní cenovku. Tehdy se předpokládalo, že se ji na tuzemském trhu podaří stlačit pod 12 tisíc korun.
Výsledek je ale nakonec ještě o něco příznivější, novinka se totiž v tuzemských obchodech nabízí za méně než 10 000 Kč. I přes nižší cenovku se svou výbavou osmička může srovnávat s telefony vyšší třídy.
Honor 8
FOTO: archív výrobce
Nabízí totiž poměrně slušný výkon, o který se stará především osmijádrový procesor Huawei Kirin 950. U něj jsou čtyři jádra taktována na 1,8 GHz a další čtyři na 2,3 GHz. Smartphone má k dispozici 4 GB operační paměti a 64GB úložný prostor, nezapomnělo se ani na slot na paměťové karty. Ten mimochodem půjde využít také jako slot pro druhou SIM kartu. Displej nabídne úhlopříčku 5,2 palce a rozlišení 1920 × 1080 obrazových bodů.
Patrně největší předností smartphonu je duální fotoaparát, který nabídne rozlišení 12 megapixelů. Na zadní straně chytrého telefonu tak nalezneme hned dva objektivy, jeden se stará o zachycení barev, druhý pak o co nejvěrnější detaily snímaného obrazu – toho výrobce docílil tak, že použil monochromatický snímač.
Když oba fotoaparáty spolupracují, měly by podle výrobce dosahovat o poznání lepších výsledků, než je tomu u obyčejných modelů – tedy úplně stejně jako u modelu Huawei P9.
Cena: 9500 Kč
Sony Xperia X Performance
Performance od společnosti Sony pracuje s procesorem Qualcomm Snapdragon 820, jehož osm jader tepe při frekvenci 2150 MHz. K dispozici jsou 3 GB operační paměti. 32GB úložný prostor spolupracuje se čtečkou paměťových karet, kapacitu lze tak snadno navýšit.
Sony Xperia X Performance
FOTO: archív výrobce
Displej má úhlopříčku pět palců a nabízí rozlišení 1920 × 1080 pixelů. Celá řada konkurentů nicméně v současnosti nabízí modely s daleko jemnějším dotykovým panelem.
Přístroji se nedá upřít líbivý vzhled. Jedním z dalších velkých lákadel modelu X Performance je dozajista certifikace IP68, díky které je možné pracovat s telefonem i pod vodou. Zároveň nabízí zvýšenou odolnost proti prachu.
Zadní fotoaparát využívá 23megapixelový snímač Exmor RS a je napojen na 24mm objektiv G Lens se světelností F2,0. Díky tomu dokáže pořizovat velmi povedené momentky i za špatných světelných podmínek a v noci. Samozřejmostí je i blesk. Na čelní straně samozřejmě nechybí 13megapixelový fotoaparát pro pořizování autoportrétů a videohovory.
Cena: 12 700 Kč
HTC 10
HTC 10 láká na špičkový výkon, přestože je na pultech obchodů dostupný již půl roku. A to především díky použití 64bitového čipsetu Qualcomm Snapdragon 820, který má k dispozici 4 GB operační paměti a až 64 GB úložného prostoru, který je možné dále rozšiřovat pomocí paměťových karet typu microSD.
HTC 10
FOTO: archív výrobce
Displej má úhlopříčku 5,2 palce a nabízí jemné rozlišení Quad HD, tedy 2560 × 1440 pixelů. Hlavní fotoaparát je 12megapixelový a výrobce vyzdvihuje především jeho rychlost. Za pouhou sekundu dokáže pořídit až osm momentek. Přední snímač má rozlišení pět megapixelů a láká na optickou stabilizaci, kterou doposud žádný jiný přístroj na čelní straně neměl. Optická stabilizace by měla zajistit, že selfie – autoportrét – bude za jakékoli situace ostrý.
Všechny zmiňované součástky se ukrývají v celokovové konstrukci, která si už při vývoji prošla poměrně krutými testy. Desítka byla vystavena 168 hodinám extrémních teplot, které se pohybovaly od mrazivých -20 °C po úmorných 60 °C.
Cena: 14 800 Kč
Lenovo Moto Z
Moto Z od společnosti Lenovo se chlubí extrémně tenkou konstrukcí – v pase má pouze 5,2 mm. Navíc jde o modulární přístroj – uživatelé jej tak mohou vylepšovat jednoduše tak, že přicvaknou další díl.
Lenovo Moto Z
FOTO: archív výrobce
Novinka s nasazenými moduly – vlevo přídavná baterie, vpravo reproduktor
FOTO: archív výrobce
Moto Z se kromě vyměnitelných modulů snaží uživatele nalákat také na velmi slušnou výbavu. V jeho útrobách se ukrývá aktuálně nejvýkonnější mobilní procesor – Qualcomm Snapdragon 820. Ten má k dispozici 4 GB operační paměti a až 64GB úložný prostor. Samozřejmostí je i slot na paměťové karty.
Novinka je vybavena 13Mpx fotoaparátem s optickou stabilizací obrazu a automatickým laserovým ostřením. Přední 5Mpx fotoaparát přináší širokoúhlou čočku, díky které se do záběru při focení selfie vejde více lidí.
Displej nabídne úhlopříčku 5,5 palce a rozlišení 2560 × 1440 obrazových bodů. Přístroj navíc láká na speciální povrchovou úpravu, která odpuzuje vodu. Díky tomu by měl bez újmy přečkat náhodné polití či déšť. Ve výbavě nechybí ani čtečka otisků prstů.
Cena: 17 000 Kč
Caterpillar CAT S60
Především pro dobrodruhy je určen smartphone CAT S60 od společnosti Caterpillar. Tento stroj je totiž vodotěsný a navíc i odolný proti pádům, takže by měl například v těžkém terénu vydržet i velmi špatné zacházení. Navigovat do cíle tak zvládne i v extrémních podmínkách.
CAT S60
FOTO: archív výrobce
Při pohledu na další výbavu jde však již o tuctový telefon. Jeho rozměry jsou víceméně dány 4,7palcovou obrazovkou s HD rozlišením. Další výbava čítá osmijádrový procesor Snapdragon 617, 3 GB operační paměti a 32GB úložný prostor. Z nadstandardní výbavy stojí za vyzdvihnutí ještě zabudovaná termokamera.
Hlavní fotoaparát nabízí rozlišení 13 megapixelů a je doplněn o přisvětlovací LED diodu. Na první pohled se může zdát, že na zadní straně smartphonu jsou objektivy dva, druhý ale slouží právě jako termokamera. Čelní fotoaparát má pak rozlišení pět megapixelů.


authors: Foto Handout

description: Německá policie v Berlíně zadržela člověka, který mohl být komplicem tuniského atentátníka Anise Amriho. Nizozemské úřady mezitím potvrdily, že Amri po atentátu v Berlíně prchal přes Nizozemsko. V batohu Amriho, jejž zastřelila policejní hlídka v Itálii, se kromě jiného našla nizozemská SIM karta.

title: Berlínský atentátník prchal přes Nizozemsko, Němci zadrželi jeho možného komplice

maintext:
Nizozemská prokuratura potvrdila, že Amri odjel z Berlína do Nijmegenu. Nizozemské město leží při hranici s Německem a nachází se jen 25 kilometrů od německého Emmerichu nad Rýnem, kde měl Tunisan hlášený pobyt.
Nizozemská policie už dříve uvedla, že existují „náznaky“, že se Amri po masakru v Berlíně, kde zabil 12 lidí včetně české občanky, pohyboval v Amsterdamu, později však upřesnila, že to zatím nebylo potvrzeno.
Mladý Tunisan, jehož v pátek zastřelila italská policie u Milána, měl v batohu také nizozemskou SIM kartu. Ta sice podle francouzských a italských sdělovacích prostředků nebyla použita, byla však zakoupena minulé úterý nebo středu, tedy den nebo dva po útoku.
Zachytila ho kamera v Lyonu
Některá německá média spekulují o tom, že Amri mohl z Berlína v noci po útoku odjet do Nizozemska autobusem a odtud pak pokračoval vlakem přes Francii do Itálie.
Ve Francii přestupoval nejen v Chambéry, jak už bylo informováno dříve, ale i v Lyonu. Prokázal to kamerový záznam z nádraží Lyon-Part-Dieu. Vlakem se dostal do Turína, odkud pokračoval do Milána, kde přestoupil na autobus směřující na severovýchodní předměstí Sesto San Giovani, kde ho zastavila a zlikvidovala policejní hlídka.
V Berlíně zadrželi možného komplice
Vyšetřovatelé se stále snaží zjistit, zda měl Amri komplice. Německá agentura DPA ve středu informovala o zadržení jedné osoby v Berlíně. Podle prokuratury měl dotyčný na Amriho vazby. Jedná se o 40letého muže, rovněž původem z Tuniska.
Vyšetřovatelé našli jeho telefonní číslo v Amriho mobilu, který se našel v kamiónu, s nímž útočil. „Vyšetřování naznačuje, že mohl mít na útoku podíl,“ uvedla na adresu zadrženého prokuratura. Dodala, že policie ve středu ráno provedla v berlínském bytě podezřelého a také v prostorách, které využíval k podnikání, prohlídku.
K útoku v Berlíně se přihlásil Islámský stát. Objevilo se i video, na němž se terorista k hnutí hlásí.


authors:
Foto
Archiv Jiřího Klapky
František Cinger

description: Moderátorem českých vystoupení Alexandrovců je už téměř patnáct let hudební historik, rusista a zpěvák Jiří Klapka. Jako předseda České asociace rusistů dobře zná nejen českou, slovenskou, ale samozřejmě i ruskou kulturu. On z české strany první mluvil po tragédii se sólistou Vadimem Ananěvem a přesvědčil se, že do letadla mířícího z Moskvy do Sýrie nenasedl.

title: Moderátor Alexandrovců Jiří Klapka: Ze života vám zmizí víc jak šedesát známých lidí

maintext:
Jste dlouholetým moderátorem souboru Alexandrovců v České republice. Jak jste přijal tu tragickou zprávu?
Na to nejsou slova, nedokáži to vyjádřit, nemohu to k ničemu přirovnat. Najednou vám ze života zmizí více jak šedesát milých známých lidí, z nichž většinu znáte dlouhá léta a na turné se vídáte každý den. A to nejen na scéně, ale v hotelu, při jídle i cestování.
Mezi těmi, které už neuvidím, mi byli nejbližší vynikající pěvci Ivan Stoljar, Grigorij Osipov a moc mi bude chybět jedinečný klavírista a korepetitor souboru Vladimir Brodskij, který mne doprovázel při mém moskevském recitálu v roce 2010.
Klavírista a korepetitor Alexandrovců Vladimir Brodskij na rusistickém semináři.
FOTO: Archiv Jiřího Klapky
Jaký byl?
Vladimir měl fenomenální paměť, rád vyprávěl o své profesorce, která byla žačkou českého houslisty, skladatele a také šéfdirigenta moskevského Velkého divadla Váši Suka. Měli jsme společné téma: čeští hudebníci v Rusku. Jak jsem se tu tragickou zprávu dozvěděl, volal jsem Vadimu Ananěvovi, který mi řekl, že se souborem neletěli Valerij Gavva a Boris Djakov. Když jsem přečetl seznam pasažérů, nebyli v letadle ani dirigenti Sačenjuk, Kirilov a Rajevskij.
Máte aktuální informace od organizátorů souboru? Jde o souhru tragických chyb, o neštěstí, média kalkulovala s teroristickým útokem.
Pokud vím, prověřují se čtyři verze – nedovolím si spekulovat
Jak jste se vůbec k Alexandrovcům dostal? Jste výtečný zpěvák, vaše písně při kytaře jsou radostí pro každou společnost. Kdy a kde jste s nimi poprvé vystoupil a jak na tu událost vzpomínáte?
Alexandrovci původně nebyli „můj šálek“. Z ruské hudební tvorby jsem měl rád komornější umění – staré romance, městský folklór, emigrantské, kozácké a vězeňské písně a hlavně písničkáře Okudžavu, Vysockého a Bičevskou.
Na jaře roku 2003 se objevila malá noticka v novinách, že v pražském Kongresovém centru vystoupí Alexandrovci u příležitosti oslav 58. výročí osvobození. Nechtělo se mi věřit, že to není žert, že by hostování legendárního souboru bylo jen takto skromně uvedeno. V den koncertu mi dopoledne telefonovala kulturní atašé ruského velvyslanectví paní Anna Ponomarjevová s otázkou, zda bych mohl přijet do Kongresového centra. Čekala mne tam společně s hlavním dirigentem Alexandrovců Vjačeslavem Korobko a hlavním sbormistrem Jurije Uchovem.
Sólista Vadim Ananěv známý jako Mistr Kalinka.
FOTO: Archiv Jiřího Klapky
„Česká agentura nezajistila moderátora – ujmete se toho?“ „Rád,“ odpověděl jsem. Následoval věcný rozhovor o repertoáru: „Nebyli jsme tu sedmnáct let a máme obavu, jak nás přijme vaše publikum.“
Myslím, že by bylo zajímavé zařadit do programu něco, co se od vás nečeká, pravil jsem. Ve Washingtonu jste měli velký úspěch se světovou klasikou, a zejména prý byl ve vašem podání úchvatný Sbor Židů (Va pensiero) z opery Nabucco. Není problém – zařadíme. V tom bloku bude ještě píseň Valencia a Vasil Štefuca přednese árii Nessun dorma z opery Turandot.“
A onen dojem?
Vím, že sólisté mají výtečné hlasy, ale toto je přece jen poněkud vysoká pilotáž. Vzpomínám na okouzlujícího Maria Del Monaca v zlaté roucho oděného, démonického Luciana Pavarottiho, nebo uhrančivého Andrea Bocelliho, a tady je bodrý, podsaditý muž v uniformě...
Koncert začal. Na narážku: Alexandrovci vítejte! se rozletí opona a zahřmí první slova chorálu - Vstavaj strana ogromnaja. Mám pocit, jakoby mne vlna hodila deset metrů dopředu, sevřelo se mi hrdlo a mám obavu, že nedokáži ohlásit další píseň. Ohromný potlesk. A tak je to po každé písni, nebo tanečním vystoupení. Blok klasiky – skvělý Sbor Židů, výborná Valencia, a pak jsme ohromeni: menší důstojník s velikou brigadýrkou zpívá princezně Turandot o tom, jak hvězdy se chvějí láskou a očekáváním, jak jeho polibek rozbije ticho. Hvězdy, zmizte za hory! Za úsvitu zvítězím! - Vincerò! Vincerò! A hvězdy opravdu mizí za obzorem a nadšené publikum křičí bravo a aplauduje ve stoje.
Jak vše pokračovalo?
Toho roku přijeli Alexandrovci ještě jednou. Menší koncertní skupina sólistů vystoupila na česko - ruském plese v Národním domě Na Vinohradech, znovu v Kongresovém centru a výtěžek byl předán na dobročinné účely, Potom už Alexandrovci začali jezdit pravidelně.
V roce 2005 připravil nápaditý Jan Nekola a Agentura Žofín evropské turné Alexandrovců společně s Karlem Gottem. Lucií Bílou, Helenou Vondráčkovou a dalšími. Z Bruselu do Moskvy. Náročný projekt má komunikační šumy. Do Prahy přilétá dirigent Vjačeslav Korobko a až na Žofíně se dovídá, že místo domluveného klavírního doprovodu vystoupí velký orchestr a většinu písní bude dirigovat František Preisler. Turné je ohroženo, rozzlobený Korobko odchází ze Žofína a rozčílený Nekola mne žádá, abych mu řekl, ať si laskavě uvědomí to štěstí a příležitost dirigovat nejlepší český orchestr.
Dirigent Gennadij Sačenjuk, Karel Gott a Jiří Klapka.
FOTO: Archiv Jiřího Klapky
Tlumočím po svém: Vjačeslave, orchestr bude poctěn, když budete dirigovat alespoň pár písní. Ještě se párkrát zvýší hlas, ještě budu několikrát „špatně tlumočit“, ale turné je zachráněno a je velmi úspěšné. Nikdo není doma prorokem a zahraniční ohlas přispěl k většímu ocenění Alexandrovců i doma v Rusku. Koncert v Kremlu byl velkolepý. Na závěr, po mnoha přídavcích a potlescích ve stoje, přidal Gott tichou puškinskou romanci Já vas ljubil a diváci běželi k pódiu jak na koncertech rockových hvězd. Míhají se sály, stadióny, pódia. Alexandrovci u nás hostují každoročně a vedle toho - Čína, Indie, USA, Vatikán...
V souboru jsou, nechce se říci byly, nedotknutelné hvězdy, nebo otevření, přátelští lidé?
V souboru panuje profesionální disciplína, ale všichni umělci jsou velmi přátelští, otevření a netrpí hvězdnými manýry. Snad jen ta roztomilá holčička, která zpívala Kaťušu, potvrdila přísloví: „Děti, psi a režiséři na jeviště neopatří.“ Jinak jako vítaní hosté českých turné souboru vystupovali vedle výše zmíněných umělců například Eva Pilarová, Petr Kolář, Petra Janů, Martin Chodúr, Míša Nosková, Aleš Brichta, nebo jedinečná Eva Urbanová. Vzpomínám, jak se na počest Karla Gotta, sedícího v první řadě, zpívala česky Lady Carneval. Hala aplaudovala – Gott vyskočil k pódiu, objal sólistu Andreje Romanova a diváci ve stoje aplaudovali.
Jak vzpomínáte na loňské turné?
Považuji jej za nejlepší od návratu Alexandrovců na česká pódia v roce 2003. Od dramaturgie přes organizaci až po vřelé přijetí publikem. Je to unikátní příležitost, slyšet u nás ruskou píseň a navíc v podání legendy populární hudby. Slyšel jste snad v posledních letech někde jinde ruskou nebo ukrajinskou písničku? V rozhlase, v televizi? A stejné je to s maďarskou, či polskou produkcí.
Jistě jste se setkal nejen s přátelským aplausem, ale i s negativními názory.
Negativní postoje byly především od lidí, kteří vystoupení neviděli a přihřívali svojí nicotnost na popularitě Alexandrovců. Mnohdy šlo o účelové lhaní, že se na turné zpívá píseň o anexi Krymu a nepomohlo, když jsem říkal, že z každého koncertu je evidován play list, kde takové píseň prostě není uvedena. Pokud se týká kostýmů - poučený divák pozná stylizovanou uniformu, která má v druhé části programu dokonce bílou barvu.
Volali mi z rozhlasu: „Máte tam demonstraci!“ Jdu se s mobilem na uchu podívat před stadion a hlásím v přímém přenosu: „Vidím osm lidí s nějakými transparenty – o čem chcete vysílat, o těch osmi, nebo o těch desetitisících diváků, kteří aplaudují ve stoje.“ Lidé všech generací, mladí samozřejmě s levnějšími vstupenkami.
Alexandrovci jsou označováni za kulturní propagandu...
Promiňte, co to je? Kdo to má pořád puzení lepit na všechno nálepky. A co Beatles, Elvis Presley, Edith Piaf, Louis Armstrong či Orchestr Glenna Millera? To je také propaganda? Společným jmenovatelem pro všechny je historie populární hudby 20. století.
Vloni za mnou přišel načepýřený mladý novinář s dotazem, proč se zpívají písně oslavující ničivé zbraně. Ptám se: Jaké máte na mysli? No přece ty o kaťuších. Umíte rusky? Ne! To kdybyste uměl, tak zjistíte, že se v té písničce z roku 1938 nezpívá o raketách, ale o jisté Katce, která myslí na kluka, sloužícího na vojně jako pohraničník.
Jako známý písničkář a hudební historik máte v repertoáru nejen ruské, ale i české a slovenské písně jak v originálu, tak v překladech. Podílíte se autorsky i režijně na mnoha projektech z oblasti česko-slovensko-ruských kulturních vztahů. Proč v takové šířce?
Jsem přesvědčen o tom, že žádná kultura není dost velká, aby ji nemohla obohatit kultura jiná. Jestliže český překlad Evžena Oněgina, pořízený Václavem Čeňkem Bendlem, který vyšel před 155 lety, byl takovou kulturní událostí, že čeští a slovenští studenti, kteří se jmenovali Neruda, Hálek, Zeyer nebo Hviezdoslav se stávali básníky - ostatně i ve Švejkovi je dvojverší z Oněgina - jestliže Gogol je u nás dodnes nejhranějším zahraničním autorem a vliv ruské literatury a divadla na naše umění je nepopiratelný, pak je třeba říci, že svůj vliv na rozvoj ruské hudby měli čeští muzikanti.
První operu na slova Kateřiny II. napsal Arnošt von Vančura, první zpěvník ruských písní sestavil v roce 1790 Jan Bohumír Práč. Témata z jeho sbírky použili Ludwig van Beethoven i Carl Maria von Weber. Sedmistrunnou kytaru sestrojil Ondřej Sychra, šéfdirigentem carského Mariinského divadla v Petrohradě byl Eduard Nápravník, Petrohradské operety Vilém Špaček, Oděské opery Josef Přibík, Velkého divadla v Moskvě byl už zmíněný Váša Suk, jeho sbormistr se jmenoval Oldřich Havránek, byl to učitel Alexandra Alexandrova, který založil stejnojmenný světoznámý soubor. V carské armádě působila více než stovka českých kapelníků, včetně Viléma Wachsmana, otce Jiří Voskovce.
Málokdo o takové tradici asi dnes ví...
V Rusku nebylo divadlo, konzervatoř či gymnázium, kde by nepůsobili Češi. A tu známou gruzínskou lidovou píseň Suliko (Dušička), napsal Josef Navrátil z Dobšic u Poděbrad na verše knížete Akakije Cereteliho.
Jiří Klapka s kytarou v Lipnici na setkání ctitelů Jaroslava Haška.
FOTO: Archiv Jiřího Klapky
V našich programech i v publikacích si připomínáme vedle osobností ruské kultury také osobnosti české a slovenské, recepce jejich díla v ruském prostředí a jeho propagaci, včetně překladů děl našich autorů do ruštiny.
Z vlastních zážitků z koncertů Alexandrovců vím, že nastudovali i české, moravské a slovenské písně. S kterými měli u publika největší úspěch?
Se všemi. Od hitu, kdy se sólista spletl a zapěl Kravý kvičály, svině bučály (Prijdi ty šuhajko), přes nádhernou lyrickou Koupím já si koně vraný, chorál Na Kráľovej holi, či temperamentní Na tú svatú Katerinu, nebo Ej, Macejko. Alexandrovci jich mají v repertoáru dvě desítky. Jinak já sám jsem objevil více jak čtyřicet českých písní výborně přeložených do ruštiny, které mi moji kolegové z prezidia Mezinárodní asociace učitelů ruského jazyka a literatury (MAPRJAL) vozí z celého světa.
Když už mluvíte o asociaci MAPRJAL, která sdružuje učitele ruštiny z celého světa, prozraďme, že v prezídiu zastupujete Střední Evropu. Kolik zemí je v ní sdruženo?
Myslím, že kolem devadesáti. Na loňském mezinárodním kongresu ve španělské Granadě bylo konstatováno, že celosvětově roste zájem o ruštinu. A to i u nás. V ČR se za poslední roky zájem zvýšil třikrát a na Slovensku dvakrát. Česká rusistika je stále mezinárodně uznávána, o čemž svědčí fakt, že zasedání prezidia MAPRJAL, poslední před kongresem v Granadě, se uskutečnilo právě u nás a rok 2015 byl vyhlášen Rokem české rusistiky.
Bylo připomenuto 90. výročí založení Společnosti pro kulturní a hospodářské sblížení s Novým Ruskem, 85. výročí registrace Pražského lingvistického kroužku, čtyřicáté výročí založení České asociace učitelů ruského jazyka a letos padesáté výročí založení soutěže Puškinův památník.
Pokud vím, tak tato přehlídka existuje dodnes pod názvem ARS POETICA – Puškinův památník.
Ano, bez přestávky padesát let! V 70. a 80. letech se jí v ČSSR zúčastnilo ročně půl milionu recitátorů a zpěváků. To jsou milióny účastníků. Ta energie se nemůže ztratit. V letošním roce obdržela přehlídka prestižní cenu Stříbrného lukostřelce. Přebírala ji moje kolegyně Klaudie Eibenová a řekla, že sošku a diplom přebírá jménem statisíců učitelů, kdy každý z nich drží za ruku svého jednoho nebo deset svěřenců. A že v těch miliónech účastníků, kteří prošli Puškinovým památníkem, určitě něco dobrého a přátelského zůstalo. Vždyť i zedník věří, že zeď, kterou postavil, bude stát!
Řeknu vám, že už sám fakt, že byl náš projekt přijat a následně vyhodnocen, je velikým zadostiučiněním pro všechny, kterým se ti méně chytří vysmívají, že nejsou „in“, protože je zajímá ruská kultura. A mezi oceněnými byla dobrá společnost: Karel Gott, Lenka Procházková a firma Petrof, Jihočeská galerie a další.
Dlouhodobě se věnujete i propagaci české kultury v zahraničí. Jaký z toho máte pocit?
Právě v době předávání Stříbrného lukostřelce jsem byl v Moskvě, měl recitál s účastníky mezinárodního kongresu rusistů o česko-ruských hudebních kontaktech, po kterém následovalo několik pozvání do zahraničí, z nichž nejexotičtější je pozvání do Keni.
Ve Státní dětské knihovně bylo, jako vždy, báječné publikum. Vzhledem k tomu, že začátek byl v 19 hodin, tak jej tvořili převážně dospělí a mezi nimi bohemisté. Měl jsem program u příležitosti 100. výročí úmrtí slavného českého dirigenta Eduarda Nápravníka nazvaný Putující písně a čeští hudebníci v Rusku a na přídavek jsem byl vyzván, abych zazpíval písně Karla Hašlera.
Prezentoval jste tam také knihy České asociace rusistů?
Samozřejmě. Ruské vydání Zábranského knihy Zlatá brána otevřená – Trincy, Brincy, Bubency, Zpěvník ruských písní a Erbenovu Kytici jako trojzrcadlo.
Myslíte to trojjazyčné vydání Kytice ve verzi česko-rusko-slovenské s krásnými hororovými ilustracemi, které jste křtil v Semaforu s Jiřím Suchým a Jitkou Molavcovou?
Ano. To, že jsme Kytici vydali v roce 2011 také v ruštině s překladem Nikolaje Asejeva z roku 1948, přispělo k zájmu o ni i v ruskojazyčném prostředí. Skvělý herec Saša Minajev pořídil další výtečné překlady některých Erbenových balad, zajímavá ruská režisérka Kira Miščeriková v létě natáčela v Čechách na motivy Kytice film s ruskými i českými herci.
V Moskvě, právě na den 205. výročí narození Karla Jaromíra Erbena, jenž byl mimochodem čestným členem Ruské akademie věd, čestným doktorem mnoha univerzit včetně Moskevské a Charkovské, se uskutečnil v Českém centru krásný program, na kterém vedle „naší Kytice“ a ukázek ze známého Brabcova filmu, byla prezentována právě vydaná kniha Galiny Lifšic-Artěmjevové Predanija, skazki i mify zapadnych Slavjan. V knize je nově a výtečně přeložená Kytice a pohádky sebrané hlavně Erbenem, ale také Boženou Němcovou, Adolfem Wenigem a Matějem Mikšíčkem. O knihu je značný zájem a co mne nejvíc naplňuje nadšením, že v edici, ve které tato kniha vyšla, jsou vydávána pouze díla největších světových klasiků, jako je Homér, Cervantes, Shakespeare, Molliére, Goethe a další.
Jaký měl úspěch Zpěvník ruských písní, na jehož vzniku jste se také podílel?
Uvažuje se o jeho vydání v rusko-ruské verzi. Kladně bylo hodnoceno jeho členění na lidové a zlidovělé písně, městský folklor, židovské, cikánské, kozácké, vojenské, vězeňské, romance a písně na slova básníků a populární hudba 20. století – písně ze starého gramofonu i studie Nástin česko-ruských hudebních kontaktů v průběhu dvou století a přehledy Ruská témata v tvorbě českých skladatelů a České opery s ruskými náměty.
V naší verzi je dvacet dva zpívatelných překladů do češtiny – od překladu Václava Hanky, přes Ladislava Čelakovského až po Pavla Kohouta, Milana Dvořáka a Jaromíra Nohavicu. Notový záznam s akordy provázejí zajímavosti o písních a historických souvislostech jejich vzniku. Proměny písní od milostné romance až po vojenskou píseň. Některé z písní jsou publikovány vůbec poprvé, jako například píseň z dob působení čs. legií na Sibiři Napadli nás zlí Češi. Protože více jak polovinu ze 175 publikovaných písní mají v repertoáru Alexandrovci, křtili jsme Zpěvník na jejich loňském turné. A já věřím, že mi v květnu 2017 pokřtí novou knihu Čeští hudebníci v Rusku.


authors:
Foto
Ondřej Kořínek

description: Po neznámém útočníkovi, který v úterý večer napadl v Rudné ulici v Ostravě-Zábřehu třiašedesátiletého šoféra, pátrají ostravští policisté. Napadený schytal od agresora několik ran do hlavy.

title: Agresivní muž napadl u přechodu v Ostravě řidiče


authors:
Foto
Hzs Zlínského Kraje

description: U Mutěnic na Hodonínsku se v pátek asi z 30 metrů zřítilo rogalo, sedmapadesátiletý pilot po pádu zemřel. Informovala o tom policejní mluvčí Štěpánka Komárová.

title: Na Hodonínsku se zřítilo rogalo, pilot nepřežil


authors:
Foto
Archiv Ivo Kvidius Weiss
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Sedmdesáté narozeniny by 18. září oslavila kdysi tolik populární zpěvačka Tatjana Hubinská, která na scéně československé populární hudby zářila na rozhraní 60. a 70. let. Během normalizace byla nucena stáhnout se do ústraní a v roce 1999 ve čtyřiapadesáti letech zemřela.

title: Rozjetou kariéru zpěvačky Tatjany Hubinské zničila normalizace, skončila ve třiceti letech

maintext:
Narodila se krátce před koncem druhé světové války - 18. září 1944 v Paříži. Její rodiče tam předtím odjeli za prací. Na rodné Slovensko se vrátili, když byly jejich dceři dva roky. Tenkrát se usadili v Komárně, kde se v "lidušce" Tatjana učila na klavír.
A že byla talent, přesvědčila později na přijímacích zkouškách na bratislavskou konzervatoř. I když hru na klavír nakonec vystudovala, díky náhodě se stala osobitou zpěvačkou se specifickým hlasem, který nikoho nenapodoboval nebo nepřipomínal.
Její profesionální začátky spadají do roku 1963, kdy začala zpívat s tehdy slavnou kapelou Gustava Offermanna, s níž projela takřka celou západní Evropu. Za další dva roky patřila k nejpopulárnějším a nejprodávanějším slovenským zpěvačkám. Několikrát se představila také festivalu Bratislavská lyra a k jejím prvním hitům patřily písně jako Hello baby, hello boy, Casanova, duet s Marcelou Laiferovou Čítam si horoskop nebo Ako malý psík
První album natočila s Orchestrem Gustava Broma, s nímž koncem 60. let absolvovala celou řadu koncertů doma a v zahraničí. Kapelníkovi se líbila její angličtina, ale i to, že uměla zpívat jazz. Potom byla hlavní hvězdou v novém koncertním programu Silver Seven Show (prezentovaném také jako Sedem strieborných), kde ji doprovázeli slovenští hudebníci.
Zatímco ještě v roce 1970 vystoupila na Kubě, ale stejně tak nadšeně jí tleskali v Německu, Rakousku, Bulharsku nebo tehdejší Jugoslávii, v právě nastolené normalizaci doma v Československu se nad ní začaly pomalu stahovat mraky. Doba se změnila, padaly zákazy a omezení. V případě Tatjany Hubinské vadilo několik písní (například protest song Strhnite masky nebo skladba Roztvorili sa nebesá, která vznikla po okupaci v roce 1968), a dost možná i ony anglicky nazpívané písně s Bromem.
Potom ji už nikdo nikam nezval, diář zel prázdnotou. Přesto to ještě nevzdala a navázala spolupráci s country skupinou Jazdci, ale to už byla definitivně její labutí píseň. Nakonec na veškeré zpívání rezignovala a stala se z ní paní v domácnosti.
Když jí v 80. letech volali z televize, jestli by nechtěla vystoupit v diskotéce pro starší a pokročilé, s díky odmítla. Už tehdy ale měla vážné zdravotní problémy, média o ní nepsala. Teprve až v dubnu roku 1999 noviny oznámily, že 6. dubna 1999 zemřela v Bratislavě ve věku čtyřiapadesáti let.
Další informace


authors:
Foto
David Ryneš
Bohumír Žídek
Barbora Janáková

description: Podle státního rozpočtu na příští rok, který v pondělí podepsal prezident Miloš Zeman, si nejvíce polepší ministerstvo životního prostředí. Rozpočet u ministerstva vedeného Richardem Brabcem (ANO) počítá s výdaji vyššími o 78 procent než letos. Jeho resort však zároveň zaznamenal i vysoký nárůst příjmů z evropského rozpočtu.

title: Brabcův resort si příští rok polepší o 78 procent, vyplývá ze Zemanem podepsaného rozpočtu


description: Nedělní pád armádního letounu Tupolev Tu-154, při němž zemřelo všech 92 lidí na palubě, mohla způsobit špatná funkce vztlakových klapek. Uvedla to v úterý večer agentura Interfax s odvoláním na zdroj obeznámený s vyšetřováním a analýzou dat ze zápisníku letových údajů.

title: Pád tupolevu způsobilo přetažení, zřejmě nefungovaly dobře vztlakové klapky

maintext:
„Podle předběžných dat, byla nekoordinovaná funkce vztlakových klapek. V důsledku jejich nevysunutí nebyl dostatečný vztlak, rychlost nestačila k získání výšky a stroj spadl,” uvedl zdroj.
Jeho sdělení nebylo oficiálně potvrzeno, ale vyjádření odpovídá staršímu popisu katastrofy, kde bylo zmiňováno přetažení a následná ztráta vztlaku.
Ministerstvo obrany podle agentury TASS uvedlo pouze: „V Centrálním vědecko-výzkumném institutu Vojenských vzdušných sil pokračuje rozšifrovávání magnetického záznamu z letového zapisovače stroje Tu-154 ze Soči. První analýza dat z palubního zapisovače umožnila zúžit seznam možných příčin nehody.”
Video
BEZ KOMENTÁŘE: Nakládání vyzvednuté části trupu letounu Tu-154
Nezmínilo ale, jaké jsou zbylé hypotézy. Před tímto vyjádřením uváděla tajná služba FSB čtyři - vniknutí cizích předmětů do motoru, špatnou kvalitu paliva, chybu pilota a technickou závadu letadla.”
Mezi dalšími důkazy je i video
Start letounu i jeho pád natočil náhodný svědek. Podle agentury TASS to v úterý sdělila mluvčí ruských vyšetřovatelů Světlana Petrenková. „Byli zjištěni a vyslechnuti noví očití svědci leteckého neštěstí, včetně člověka, který natočil start, následující let a pád letounu do moře,” řekla.
Kromě tohoto záznamu už vyšetřovatelé zhlédli další obrazové nahrávky pořízené před odletem havarovaného stroje z letiště v Soči.
Nakládání kusu trupu havarovaného tupolevu
FOTO: ČTK/AP
Z mořského dna byly vyzvednuty další trosky. „Druhý motor byl vyzvednut z moře skoro celý, ale je zdeformovaný,“ uvedl zástupce ministerstva obrany. Nalezena byla i ocasní část letounu. Momentálně je objeveno dvacet kusů letadla, včetně částí obou polovin křídla, ocasní části a podvozku. TASS zatím nepotvrdil vyzvednutí druhé černé skříňky.
Odebráno také bylo palivo ze zásobníku na letišti Adler, protože se spekuluje, že na vině může být i jeho špatná kvalita.


authors:
Foto
Michaela Rehle

description: Bavorský premiér a šéf koaliční strany CSU Horst Seehofer po pondělním útoku na vánoční trh v Berlíně řekl, že je potřeba, aby Německo přehodnotilo svou migrační politiku.

title: Je na čase změnit náš přístup k migrantům, řekl bavorský premiér Seehofer


authors:
Foto
Barbora Janáková

description: Několik stovek mladých lidí na Plzeňsku má v současnosti velké problémy s dluhy, protože před lety jeli načerno tramvají či trolejbusem. Ačkoli mluvčí Plzeňského městského dopravního podniku (PMDP) Kateřina Fránová tvrdí, že se snaží podobné případy řešit individuálně, zkušenosti hovoří jinak. Novinkám to sdělila Tereza Dvořáková z neziskové organizace Tady a teď.

title: V dětství jeli načerno, v dospělosti dluží desítky tisíc a řeší exekuce

maintext:
Příkladem je i Soňa. Té bylo letos dvacet let a poslední dva roky splácí dluh šedesát tisíc korun. Jako malá totiž čtyřikrát jela načerno a její rodiče nebyli v dobré finanční situaci, aby mohli pokuty zaplatit. Navíc se často stěhovali, takže některé upomínky za nezaplacenou pokutu jim ani nepřišly. Ačkoli se nyní snaží všechno uhradit, je to pro ni demotivující.
„Měla jsem čtyři pokuty, když mi bylo asi třináct let. Za celou tu dobu mi nepřišlo nějaké vyrozumění, že mám zaplatit,“ sdělila Novinkám Soňa. „Dozvěděla jsem se, že dlužím tolik, když mi přišli dva cizí chlapi do bytu. Byli to exekutoři,“ dodala.
Dluhy začala splácet ještě v době, kdy byla na škole, z peněz, které získala na povinné praxi. Později z výplaty z práce. Soňa dodala, že do roka snad své závazky splatí. Velkou část už totiž uhradila.
Podobných případů jsou přitom podle Dvořákové víc. „Jedná se o desítky až stovky dětí, které mají dluhy, ale ještě nejsou v exekuci. Další desítky až stovky dětí mají exekuce,“ řekla Novinkám. Někteří navíc dluží i v řádech stovek tisíc korun.
Prohřešek se vrátí jako bumerang
V Plzni stojí nepřestupní jízdenka pro děti ve věku 6 až 15 let devět korun. Za přestupní na hodinu se platí o korunu více. V případě, že člověk mladší 15 let jede bez jízdenky a chytí ho revizor, tak může na místě uhradit pokutu dvě stě korun a celá věc je smazaná. Pokud jí zaplatí do třech týdnů, tak se jedná už o sankci ve výši tří set korun.
Někdy se ovšem může stát, že dítě rodičům o pokutě neřekne, nebo se třeba jeho rodiče rozvádí, a pak se na banalitu v podobě jízdy načerno zapomene. Některé rodiny také nejsou v dobré finanční situaci a pár set korun pro ně představuje příliš vysokou částku.
Dítěti se prohřešek vrátí jako bumerang o pár let později, když si začne vydělávat a účet mu obstaví exekutor.
Ideální by tedy podle Dvořákové bylo, kdyby PMDP odpustilo jízdné dětem do 15 let. Stejné opatření již přijal Dopravní podnik Praha, kde mohou lidé mladší 15 let jezdit zdarma.
Až osmina černých pasažérů je mladší 18 let
Podle statistik PMDP tvoří černí pasažéři ve věku do 15 let zhruba čtyři až pět procent zachycených. Dalších šest až osm procent je mladších 18 let.
„Dlužnou částku vymáháme po dlužnících, samozřejmě v zastoupení zákonného zástupce. V současné době nám legislativa neumožňuje jinou možnost,“ sdělila Novinkám mluvčí PMDP Fránová.
„Pokuty dlužníků do věku 15 let jsou citlivou záležitostí, a proto tyto případy pohledávek z přepravní kontroly neřešíme plošně, ale přísně individuálně, s jedinečným přístupem,“ dodala. S tím ovšem nesouhlasí Dvořáková. Ze své praxe ví o několika případech, kdy se lidé pokusili o individuální řešení.
„Máme klientku, která to ve svých 14 nebo 15 letech chtěla řešit, protože měla stotisícový dluh. Chodila na brigády a měla nějaké prostředky, tak se rozhodla, že to od 15 let začne splácet, ale nebyla schopná dát více než 200 korun měsíčně, protože její matka byla samoživitelka. Také měla mladší sourozence a tou brigádou přispívala do rodinného rozpočtu,“ řekla Dvořáková.
Dívka tedy napsala dopis dopravnímu podniku, kde žádala o zohlednění své sociální situace, PMDP její žádost zamítl.


description: Sedmatřicetiletou chodkyni s dítětem v náručí srazilo ve čtvrtek na přechodu pro chodce v Kladně auto. Batole vyvázlo bez zranění, žena utrpěla lehké poranění.

title: Auto srazilo v Kladně na přechodu ženu s dítětem v náručí


authors:
Foto
Aleš Pelikán
Libor Zavoral

description: Svah, který v roce 2013 zavalil část rozestavěné dálnice D8 u Dobkoviček na Litoměřicku, by se zřejmě utrhl i při zajištění stavby, škoda však mohla být nižší. Vyplývá to ze zprávy Ústavu struktury a mechaniky hornin Akademie věd, která se události věnuje. Zprávu, která vznikla už v květnu, v pátek zveřejnilo ministerstvo dopravy. Akademici v ní také upozorňují, že v místě hrozí další podobné sesuvy.

title: Dlouho utajovaná zpráva akademiků k D8: V místě hrozí i další sesuvy

maintext:
Téměř 300stránková analýza expertů byla hotová už letos v květnu, ministerstvo dopravy jí odmítalo zveřejnit a jako jediného viníka označilo lom.
Podle závěrů expertů měl lom na zhoršení stability přírodního svahu a vznik sesuvu pravděpodobně největší vliv. Ani příspěvek stavby dálnice ale podle nich nelze zcela vyloučit, zatímco vliv železniční trati pod svahem považují za prakticky zanedbatelný.
„Stavba dálnice mohla ovlivnit vznik sesuvu odříznutím paty svahu a odtěžením zeminy ze zářezu,” píše se ve studii. Z tvaru vzniklého sesuvu ale odborníci odvozují, že vliv stavby dálnice byl málo významný, neboť v opačném případě by byl tvar sesuvu spíše širší než delší, než jak tomu bylo ve skutečnosti.
Experti ve zprávě také připomínají, že už v roce 1997 bylo navrženo zajištění svahu dálničního zářezu technickým opatřením, ale následující rok došlo k úpravě projektu a od zmíněného zabezpečení svahu se upustilo.
Podle nedávného vyjádření ministra dopravy Dana Ťoka v České televizi zveřejnění zprávy nedoporučovali právníci ministerstva kvůli sporu s majitelem lomu. Ředitelství silnic a dálnic, které je investorem stavby, se v pátek ke zveřejněnému dokumentu nechtělo vyjadřovat.
Stát jedná o uzavření lomu
„Tento sesuv, s odlučnou plochou u lomu Dobkovičky a smykovou plochou vytvořenou na kontaktu kvartérních sedimentů a křídových slínovců, by při absenci dálničního zářezu zničil těleso železniční tratě. Čelo sesuvu by podle modelů dosáhlo úrovně mezi železničním náspem a současnou trasou dálnice a dálnice by poškozena nebyla,” uvádí se ve zprávě.
Nedostatečně zajištěná stavba dálnice v zářezu pod nestabilním svahem tak podle vědců škodu způsobenou sesuvem významně zhoršila.
Poslední úsek dálnice D8 Lovosice–Řehlovice se 17. prosince v podvečer otevřel pro běžnou dopravu. Na snímku jsou tunely u Radejčína.
FOTO: Libor Zavoral, ČTK
Od léta se stát s majitelem lomu, firmou Kámen Zbraslav, soudí o miliardovou náhradu škody. Nyní ale ministerstvo spoléhá na mimosoudní vyrovnání. Jednou z variant je například odkoupení a uzavření lomu, což by zvýšilo bezpečnost celého území.
Správa ústavu totiž rovněž hovoří o tom, že v místě hrozí další sesuvy podobné tomu z léta 2013.
„Sesuv z roku 2013 je po první etapě sanace stabilizován, nicméně možnost vzniku dalších sesuvů v širší sesuvné oblasti přetrvává a potenciálně ohrožuje další úseky dálnice,“ uzavírá studie.
Dálnice D8 je od 17. prosince otevřená řidičům. Kvůli nestabilnímu podloží na trase v Českém středohoří je ale u takzvané prackovické estakády provoz sveden na jeden ze dvou mostů. Jde o úsek, kde silničáři odhalili pohyb mostních podpěr.
Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) v den otevření posledního úseku D8 nevyloučil, že bude nutné dálnici v geologicky náročném úseku možná v budoucnu úplně uzavřít. Vláda poté na pondělním zasedání rozhodla, že úsek zatím zavírat nebude a pohyby svahu budou podrobně monitorovat odborníci.


authors:
Foto
Charles Platiau

description: Francouzský soud dnes rozhodl, že šéfka Mezinárodního měnového fondu (MMF) Christine Lagardeová se provinila nedbalostí. Potrestána však nebude. Nebude mít ani záznam do trestního rejstříku, informovaly agentury AFP a AP. Byla souzena kvůli sporné arbitráži z roku 2008.

title: Šéfka MMF Lagardeová je vinna. Trest ale nedostane, rozhodl soud


authors:
Foto
Aleš Pelikán

description: Jak humánně usmrtit kapra, předvádějí recesisté již řadu let na Štědrý den dopoledne v Děčíně. Místo použití tradiční paličky a nože šupináče sprovodili ze světa utopením v Zámeckém rybníce.

title: Recesisté chtěli utopit kapra

maintext:
I přes nepříznivé a deštivé počasí letos na tradiční akci dorazily zhruba tři stovky lidí. Přítomní sledovali nejen topení kapra, ale zazpívali si koledy, zahřívali se svařeným vínem a zájemci si odnášeli domů i betlémské světlo. Malý kapřík čekal na svůj konec v lavóru na břehu rybníka, kde si jej prohlížely a hladily děti. Poté se divákům dostalo vysvětlení, jak vznikla myšlenka kapra utopit.
„Napadla mě kdysi jedna věc. Kapři, kteří se k nám dovážejí, pocházejí většinou z jižních Čech. Jak ale všichni dobře víme, v jižních Čechách je voda úplně jiné kvality, než máme tady u nás. V jižních Čechách je voda zásaditější a měkčí. Když jsme měřili vodu tam a srovnávali s vodou tady, tak jsme zjistili, že rozdíly jsou fakt propastné. Takže jsme první rok zkusili kapra z jižních Čech ponořit do vody zdejšího Zámeckého rybníka, a co se nestalo, asi za dvě a půl minuty byl kapr normálně utopený,“ vysvětlil Jiří Urban z Vánočního výboru dobré vánoční vůle, který je otcem myšlenky humánního topení kapra.
Do vody rybníka vlezli otužilci s kaprem. Jeden ho držel pod vodou, dokud se neutopí. Kapr ale nakonec zmizel v rybníce. Podle recesistů je to lepší způsob než krvavé rituály. Někteří lidé si přinesli svého kapra a pustili ho do rybníka. „Teď musíte čekat, jestli vyplave vzhůru,“ radili zkušení odborníci.


authors:
Foto
Petr Hloušek
Jan Handrejch
Petr Horník

description: Se závěrem roku vypsali bookmakeři českých sázkových kanceláří kurzy i na netradiční sázky. Fortuna například umožní lidem vsadit si v kurzu 1250 : 1, že prezident Miloš Zeman adoptuje svého mluvčího Jiřího Ovčáčka. Méně výhodně, v kurzu 300 : 1, si lze u Tipsportu vsadit, že lobbista Marek Dalík odsouzený v kauze nákupu transportérů Pandur uteče z vězení. Vsadit si lze i na konec pěvecké kariéry Karla Gotta a jeho prezidentskou kandidaturu.

title: Zeman adoptuje Ovčáčka, Dalík uteče z vězení. Bookmakeři se baví

maintext:
„Zejména domácí politická scéna je nepřebernou studnicí sázkařské inspirace. Stane se Andrej Babiš (ANO) předsedou vlády? Oznámí Karel Gott prezidentskou kandidaturu, Michal Horáček ji stáhne a Miloš Zeman řekne, že už kandidovat nechce?” nastiňuje hlavní bookmaker Fortuny Michal Hanák.
Zatímco Babiše v roli premiéra vidí bookmakeři jako tutovku s kurzem 1,3 : 1, Gottovu prezidentskou kandidaturu ohodnotili kurzem 200 : 1.
Nejslavnější český zpěvák Karel Gott
FOTO: Petr Hloušek, Právo
Čeká Ovčáčka adopce? To spíš vyhazov
Na to, že Jiří Ovčáček skončí příští rok ve funkci mluvčího prezidenta, vypsala Fortuna kurz 5 : 1. Naopak velmi nepravděpodobné je, že by se stal novým ředitelem České televize (1000 : 1) nebo že by ho Zeman adoptoval (1250 : 1).
Fortuna nezapomněla jako tradičně poškádlit také konkurenci. Na to, že Tipsport bude mít nového majitele, vypsala kurz 68 : 1. Čínská skupina CEFC by mohla zase koupit Škodu Transportation (5 : 1), Tatru Trucks (4 : 1) nebo Unipetrol (20 : 1). Na to, že by odvolala Jaroslava Tvrdíka z funkce místopředsedy představenstva skupiny, je vypsán kurz 3 : 1.
Rozloučí se Gott koncertem na Strahově?
Ze sportovních událostí stojí za zmínku překonání světového rekordu Jarmily Kratochvílové na 800 metrů z roku 1983 (5 : 1) nebo to, že fotbalista Realu Madrid Cristiano Ronaldo uzavře registrované partnerství s mužem (25 : 1).
Marek Dalík nastupuje k výkonu trestu.
FOTO: Jan Handrejch, Právo
Tipsport stanovil kurzy například na to, že lobbista Marek Dalík uteče z vězení (300 : 1), Karel Gott oznámí konec kariéry a uspořádá závěrečný koncert na Strahově (20 : 1), českou miss bude zrzka (8 : 1) nebo že Babiš koupí TV Nova (50 : 1).
Z politických událostí vypsali bookmakeři Tipsportu kurzy třeba na to, že herečka Veronika Žilková bude jmenována ministryní kultury (100 : 1), premiér Bohuslav Sobotka rezignuje na post předsedy ČSSD (10 : 1) nebo že parlamentní volby vyhraje KSČM (100 : 1). Na to, že by začal platit zákaz konzumace tvrdého alkoholu v českých hospodách, je stanoven kurz 5000 : 1.
ANO vyhraje volby, TOP 09 neuspěje
„Z politických událostí bookmakeři považují za fakticky jisté, že domácí parlamentní volby vyhraje hnutí ANO (1,2 : 1). A za téměř stejnou tutovku považují i to, že strana protřelého politického matadora Miroslava Kalouska TOP 09 bude mít po volbách brány do Poslanecké sněmovny navždy zavřené (1,6 : 1),” doplnila mluvčí Chance Markéta Světlíková. Možnost, že by předsedu ODS Petra Fialu nahradil ve funkci Václav Klaus mladší, ohodnotili bookmakeři Chance kurzem 20 : 1.
Předseda ODS Petr Fiala s Václavem Klausem ml. na tiskové konferenci
FOTO: Petr Horník, Právo
Zatímco Fortuna má zmíněné události ve své nabídce už teď, Tipsport a dceřiná Chance s jejich zařazením zatím vyčkávají. Výjimkou je vítězství ANO v parlamentních volbách.
„Bookmakeři vybrali několik událostí a jejich pravděpodobnost ohodnotili kurzy. V nabídce se budou podle aktuálnosti objevovat, některé hned, některé až během roku,” dodal mluvčí Tipsportu Jiří Hadrava.