description: Dnes o ceně cen, Chytré horákyni s Nobelovou cenou, zaplněném diáři, odmaskovaném kuchaři a ostře nabité bouchačce.

title: HUDEBNÍ GLOSÁŘ: Mám radši, když mi místo diplomů visí na zdi kytary, říkal Hladík

maintext:
- Nedá mi to se ještě pár slovy nevrátit k Radimu Hladíkovi, který zemřel v neděli. Souvisí to totiž i s tématem probíraným před týdnem (a podobným, které bude řešeno za pár měsíců v souvislosti s dalšími hudebními cenami). Radim Hladík, potažmo jeho Blue Effect, pokud mi něco neuniklo, za celou víc než půlstoletou kariéru získal pouze dvě ocenění: v roce 1968 obsadil tehdy čerstvě založený Blue Effect tři první místa v různých kategoriích na 2. Československém beatovém festivalu, a pak až o destítky let později vstoupil Hladík do Síně slávy, kterou spravuje Rádio Beat. Jinak nic. Žádný Zlatý slavík (protože nezpíval), žádný Anděl (protože netočil alba s novým materiálem), o nějakých hloupostech jako jsou ceny Tý Tý apod. nemluvě. A přesto - po jeho skonu se černým suknem potáhla celá česká rocková scéna. Každý, koho člověk potká, říká v různých obdobách něco ve smyslu „Ještě jsem to nezpracoval, ještě mi to úplně nedošlo“. Před lety, když jsem měl tu čest s ním dělat rozhovor v souvislosti s uvedením do oné Síně slávy, jsem se ho ptal, jaký má pro něj obecně oficiální oceňování význam. „Mám radši, když mi místo diplomů visí na zdi kytary,“ odpověděl se svým typickým milým úsměvem. Tolik o tom, jakou reálnou cenu mají Ceny pro opravdové české rockery.
- Po čase k Bobu Dylanovi, čerstvému „nobelistovi“ (jak se trochu trapným, protože v češtině v původním smyslu nevyznívajícím anglismem říká). V sobotu budou ve Stockholmu ceny předávány a laureát té za literaturu se ceremoniálu nezúčastní - prý je zaneprázdněn. Možná jsem přílišný přítel fangliček, ale neumím si představit víc okamžiků v životě literáta, kdy je dovoleno odhodit veškeré jiné závazky (a každý to pochopí), než den, kdy mu má být předána tato cena. Která na rozdíl od těch výše jmenovaných zdejších popmuzikálních nějakou „cenu“ má, a to nejen ve finančním smyslu. Kdyby Dylan celou tou věcí opovrhoval nebo ji odmítal vzít na vědomí, asi by nepřipravoval děkovnou řeč, kterou za něj přečte člen Švédské akademie. A asi by jako svoji „zástupkyni“ u zpěváckého mikrofonu neposílal Patti Smithovou. Nezlobte se na mě, ale jestli mi to něco připomíná, je to pohádka o Chytré horákyni. Napůl jo, napůl ne. Zdá se mi, že to Velkého Boba není hodno. Ale třeba je to jen takový jeho fór...
- Koncertů na příští rok teď pořadatelé ohlašují tolik, že si to člověk ani nestíhá zapisovat do diáře. Kupříkladu dnes byla o výrazně zajímavá dvě jména obohacena nabídka pro fanoušky jazzu, ale i hudby související, neboť oba interpreti si v překračování hranic libují. Jako další hvězdu brněnského JazzFestu ohlásili jeho organizátoři na 23. dubna do Sono Centra koncert slavného bubeníka Stevea Gadda. Do kapely si přizval basistu Jimmyho Johnsona, kytaristu Michaela Landaua, klavíristu Kevina Hayse a trumpetistu Walta Fowlera. V Praze pak vystoupí 4. června ve Foru Karlín veleslavný kytarista Pat Metheny, jehož doprovodí bubeník Antonio Sanchez, basistka Linda Oh a britský pianista Gwilym Simcock.
- Mimořádný projekt se rodí v hudebním vydavatelství Indies Scope pod názvem Zvíře jménem Podzim. Podílí se na něm v podstatě all stars tým současné české alternativní scény. Hlavní postavou je Jakub König (ex-Obří broskev, Kittchen), dále se na nahrávkách podílejí například Kittchenův spoluhráč Tomáš Neuwerth, klávesistka Marie Kieslowski, zpěvačka Marie Puttnerová z Jablkoně nebo cellistka Terezie Kovalová. Ti všichni se také sešli při natáčení prvního videoklipu, který předchází albu, jež bude dokončeno příští rok. Lahůdkou pro šťouraly budiž, že na záběrech ze studia lze po dlouhé době veřejně vidět Jakuba Königa bez Kittchenovy masky.
- A jedna milá kuriozitka na závěr. Bluesový kytarista říkající si Reverend Peyton koncertoval se svým Big Damn Bandem vloni v Praze, tehdy ovšem hrál na relativně normální nástroje. Je to ale hlava otevřená a navíc chlápek s velkým smyslem pro humor. A tak před dvěma dny zveřejnil video, na kterém hraje na kytaru, vyrobenou z - funkční, jak uvidíte - flinty. Napadá mě k tomu variace starého hippiesáckého hesla: Make blues, not war! (Za upozornění na tohle video děkuji Jindřichu Opltovi.)


description: Pražský dopravní podnik po několikaměsíčních opravách vpustil do ulic oblíbenou mazací tramvaj, takzvanou mazačku. Tramvaj při jízdě promazává koleje. Při rekonstrukci byla nainstalovaná kropicí nádrž, aby mohla mazačka v létě kropit trávník. Do ulic tramvaj vyjela vánočně nazdobená, s andělem a trumpetou.

title: Mazací vůz vyjel do ulic. Tentokrát ve „vánočním kabátě“

fasttext_language: cs


description: Ekonom Roman Doležal skončil s kancelářskou prací a rozhodl se, že si radši v Praze otevře obchod, kde bude péct koláčky podle receptu své babičky. Podobnou vášeň pro pečení má i paní Milena Grentfell-Baines, která nyní vydává kuchařku Lady Remoska. A poprvé si spolu s Romanem vyzkouší pekařský duet.

title: Bez koláčků neodejdu! Když ekonom peče koláče s lady Remoskou

maintext:
Ekonom Roman Doležal pracoval sedmnáct let v bance. V roce 2012 se rozhodl, že skončí s kancelářskou prací a otevře si v Praze-Vršovicích obchod, kde bude péct koláčky podle receptu své hodonínské babičky.
Podobnou vášeň pro pečení má jedno z tzv. Wintonových dětí, lady Milena Grenfell-Baines, která v roce 1939 odjela do Anglie. Po válce se provdala za lorda a splnila si dávný sen: věnovala se kurzům vaření. Když v 90. letech zjistila, že se v Anglii nedá sehnat Remoska, sama se výrobci ve Frenštátu nabídla, že bude její britskou distributorkou. Jeden kouzelný hrnec předala i princi Charlesovi. Nyní vydává kuchařku Lady Remoska (nakl. Dcera sestry) a poprvé si vyzkouší pekařský duet s Romanem Doležalem.
Poprvé se potkali letos v březnu, kdy jí pekař přivezl šedesát koláčků, které si objednala pro přátele v Anglii. „Ty jsou tak dobrý, co do toho těsta dáváte?“ vyzvídala tenkrát Milena a Roman jí řekl: „To je můj tajnej recept. Prozradím Vám ho leda když si ho sama vyzkoušíte“. Uplynulo pár měsíců a Milena je konečně zpátky v Praze. Přijela na křest své knihy Lady Remoska a o den později už se objevila v jeho pekárně. „Tak vám vedu dvě kamarádky, hrozně rády pečou!“ hlásá Milena, když vchází do Moravská cukrárny v Žitomírské ulici ve Vršovicích.
Dovnitř se hrnou dvě anglické ladies a hned sondují terén. „A z čeho je tahle náplň? Aha, povidlová. Dávate do ní skořici? Nebo citron?“ Roman jim ukazuje jeden kousek za druhým. „Do tvarohové náplně přimíchám pudink a rozinky,“ prozrazuje a dámy se nestačí divit: „Cože? Pudink? No to je nápad!“ jásá Joan a pečlivě si zapisuje do notýsku všechny rady od pekaře. Její kamarádka Kath všechno fotí a zmůže se jen na obdivné „Amazing! Amazing!“ a Mileně špitne „Kdyby mi bylo o čtyřicet let míň, hned bych si toho pekaře odvezla do Anglie“
U vedlejšího stolu už si pekař chystá ingredience a říká: „Tady mám bezlepkový koláčky. Hodně zákazníků se mě ptalo, jestli zvládnu péct bez mouky, tak jsem si řekl, že to zkusím. Trvalo mi třičtvrtě roku, než jsem vymyslel tohle těsto. Prostě to byl pokus-omyl. Teď si je objednávají třeba na svatby, tři sta kousků“ vysvětluje Roman a dámy zvědavě okukují vál, kde už pekař dává těsto na vál a jeho kolegyně Sisa ukazuje Mileně, jak si ho rozdělit na několik částí. „Jak to mám chytnout?“ ptá se lady Remoska a snaží se opatrně oddělit kousek vláčného těsta. „Jen se toho nebojte, pořádně naberte“ povzbuzuje jí Sisa a povídá „Teď budete dávat náplň, nejdřív si zkusíte povidlovou“. Naplní velký kornout s povidlem a předává Mileně „žezlo“. „Ještě! Však s tím nešetřete!“ slyší od Sisy.
Pekařova turbo rychlost
Po pár minutách už je vál plný a prvních třicet koláčků putuje do pece. „A teď vám ukážu ten tajnej recept“ říká šibalsky Roman. Všichni zbystříme, chceme slyšet každé jeho slůvko. Obyčejné ingredience, ale neobyčejně zkombinované. Co je tajná přísada nesmíme nikomu prozradit, to je Romanovo tajemství.
Těsto po půl hodině vykynulo a Sisa říká: „To jsem zvědavá, jestli zvládne zamísit, bude to docela fuška“ říká Sisa při pohledu na drobnou Milenu, která si bude muset poradit s mísou plnou těsta. „Hlavně se toho nesmíte dotknout rukama, vezmete vařečku a prostě nasadíte pořádný tempo“ radí Roman. „Jako takhle?“ ptá se osmaosmadesátiletá žačka svého mistra. „Nebo když chcete rychleji, tak můžete použít tohle “ říká Roman a bere si rukavici jak pro automobilového závodníka a nasadí turbo rychlost. Vařečka sviští v míse. „Teď si je tady vyskládáme na plech.“ říká Sisa. Lady Remoska pomaličku klade jednotlivé kousky vedle sebe. „Klidně zrychlete. My děláme třeba sedmdesát koláčků za 25 minut“.
Poslední fáze, ještě půl hodiny a máme hotovo. „Stihneme to? Já bez nich neodletím!“říká Joan s výrazem, který zračí, že by si klidně změnila letenku, jen aby měla svojí várku koláčků. Krabice je plná až po okraj. Balíme a ladies čeká taxík. Zítra už si zpestří anglickou snídani pravým moravským koláčkem.


description: Před lety jsem seděl v hospodě v Režném Újezdě a čekal na kumpány, kteří se loudali z hory Boreč. Na stůl jsem položil telefon a mapu vytištěnou z webu. V tu chvíli vešla parta dam, jakým se hovorově říká čiperné důchodkyně, a jedna se při pohledu na ty instrumenty zeptala: „Vy jste značkař?“

title: PETRÁČEK: Vy jste značkař? Lidovci navrhují chránit turistické cesty zákonem


description: Medializace případu a neschopnost postarat se o děti, které si navíc u pěstounů zvykly. Tyto argumenty zopakoval Krajský soud v Oslo v usnesení, v němž se odmítl zabývat odvoláním Evy Michalákové. Česká matka se bránila proti tomu, že ztrácí rodičovská práva na oba syny. Uvedl to zpravodajský web Českého rozhlasu, jehož redakce má sedmistránkového usnesení k dispozici.

title: Michaláková využívala média na úkor dětí, uvedl soud v usnesení

maintext:
„Krajský soud neshledává, že by cokoli z toho, na co se poukazuje v odvolání, vedlo k existenci vážných procesních pochybení v usnesení nebo soudním řízení okresního soudu,“ cituje zpravodajský web Českého rozhlasu z usnesení trojice soudců Krajského soudu v Oslo.
Překlad rozsudku už obdrželo také české ministerstvo zahraničí, k věci se podle ČRo zatím vyjadřovat nechce. Úředníci čekají na to, až se Michaláková obrátí na Nejvyšší soud v Norsku. „Pokud tak učiní, Česká republika jako stát je připravena se k řízení opět připojit v podobě písemného vyjádření. Nyní ověřujeme, zda je tento postup možný podle norských procesních předpisů právě i před norským Nejvyšším soudem,“ uvedla mluvčí resortu Irena Valentová. Michaláková v odvolání argumentovala například tím, že rodičovských práv ji sociální úřad zbavil například právě kvůli medializaci případu. To ve svém přípisu zmínila také Česká republika, která se skrze ministerstvo zahraničí snažila do případu zapojit. Krajský soud tuto námitku ale odmítl.
„V rozporu (s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv, pozn. red.) nemůže být skutečnost, že při posuzování je kladen důraz na oprávněnou ochranu soukromí dětí a na to, jak matka využívala média na úkor soukromí dětí,“ píše se v usnesení. Svoboda projevu prý u Michalákové byla zachována. „Avšak okresní soud vycházel z toho, že skutečnost, že matka rozsáhle zveřejňovala soukromé informace o dětech - v rozporu s přáním, které děti vyjádřily -, činí nezbytným a patřičným zbavit ji rodičovské odpovědnosti za účelem ochrany dětí. Odvolací soud se nedomnívá, že by toto posouzení vykazovalo vážná pochybení,“ doplnili soudci. Zároveň odvolací soud neuznal ani argument, že v předchozím jednání byly procesní chyby.
Krajský soud se tak v podstatě ztotožnil s předchozím rozhodnutím okresního soudu i krajské komise sociálního úřadu Barnevernet. Jako jednu z menších výtek například uvedl, že předchozí instance nedostatečně posoudila, zdali a jak je Michaláková aktuálně schopná se o děti postarat. Ani to ale soud neuznal jako dostatečný důvod pro to, aby nařídil hlavní líčení a věcí se zabýval.
Podle právníka Michalákové Pavla Hasenkopfa je v pozadí zřejmě přesvědčení, že děti už si u pěstounů zvykly a nic dalšího nemá smysl řešit. „A pokud to matka přesto řešit chce a nehodlá se smířit se svou situací, vnímají to z její strany jako buzeraci,“ doplnil Hasenkopf.
Norský sociální úřad Barnevernet odebral Evě Michalákové a jejímu tehdejšímu manželovi Josefovi děti před pěti lety. Důvodem mělo být údajné zanedbávání, fyzické týrání a sexuální zneužívání. Podle tamní policie a lékařů se podezření nepotvrdilo. Úřady a následně soudy ale považovaly zjištění za natolik vážná, že děti ponechaly u pěstounů. Dnes devítiletý David a jedenáctiletý Denis žijí odděleně, každý v jiné rodině.


description: Dnes o "nebezpečné" šíři nominací, Muše a Muchovi v Japonsku a o tom, jak se dá využít raketová základna.

title: HUDEBNÍ GLOSÁŘ: Nepovraždí se mezi sebou hudební kritici?

maintext:
- Průběžně se v tomto glosáři věnujeme různým oceněním a s koncem tohoto resp. začátkem příštího roku tomu nebude jinak. Například zrovna dnes zveřejnila nominace jedna z cen hudebních kritiků Apollo (“konkurenční“ Vinyla tak učinila minulý týden - čtěte zde). Je to těchto sedm alb: dné: These Semi Feelings, They Are Everywhere, Kovadlina: Životy těch druhých, Lazer Viking / Sabreheart: Flesh Cadillac, Lenny: Hearts, Midi Lidi: Give Masterpiece A Chance!, Prago Union: Smrt žije, Priessnitz: Beztíže. Skutečně značně nesourodá žánrová směs od v podstatě hardcoreové a (aspoň v hudebním slova smyslu) přísně antiestablishmentové Kovadliny po představitelku toho mála, co u nás můžeme označit za kvalitní pop v režii nadnárodních vydavatelství (myšlena samozřejmě Lenny). Ale o to bude zajímavější výsledek. O vítězi totiž rozhodne deset hudebních publicistů, kteří jsou rozprostřeni v podstatě podobně jako nominovaní. O výsledku by měli rozhodnout na společném setkání, jakémsi hudebním „konkláve“. Tak doufejme, že se chlapci a dívky mezi sebou nepovraždí. Byla by jich škoda. Tedy - alespoň některých...
- Dnes jsem si v Lidových novinách přečetl o tristní přípravě Roku české kultury v Japonsku, který by se měl realizovat příští rok. Způsob, jakým jsou zástupci české kultury pro reprezentaci země vybíráni, je naprosto skandální, ale o tom ať se vyjádří někdo jiný. Mě pobavila věta „Český rok v Japonsku má taháky, jako je Mucha nebo Smetana.“ Samozřejmě, že vím, kdo je pod jménem Mucha myšlen, ale mně proběhla hlavou rockerka Nikola Muchová, známá na hudební scéně právě jako Mucha. Představa, že by svoje zostra formulované názory nejen na chlapy jela servírovat Japoncům (každý návštěvník by ovšem musel dostat u vchodu brožurku s překlady textů), mě docela pobavila. Rozhodně bych byl pro. A když jsme u toho, docela by mě zajímalo, jestli v Černínském paláci, který o reprezentaci české kultury rozhoduje, někdo tuší třeba o mimořádně úsměšných japonských turné českých alternativních kapel jako jsou Už jsme doma nebo Gurun Gurun.
- Jednou z nejzajímavějších kapel na scéně českého tvrdého rocku kdysi bývala kapela Slut. Bohužel dávno neexistující. Její zpěvák Jakub Plachý nicméně před dvěma lety představil nový band Are You Local?, který aktuálně přišel s novým, druhým albem We Are The Legion. K titulní skladbě natočili na bývalé raketové základně působivý videoklip. Podívejte se na něj.


description: Několik stovek příznivců opozice zablokovalo v noci na sobotu všechny východy z budovy polského parlamentu ve Varšavě, v níž se v tu dobu nacházeli kromě premiérky Beaty Szydlové a předsedy vládní strany Právo a spravedlnost (PiS) Jaroslawa Kaczyńského podle agentury AFP také více než dvě stovky poslanců.

title: Demonstranti zablokovali polský parlament. Premiérka Szydlová budovu opustila


description: Restituent Jerome Colloredo-Mannsfeld uspěl u Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku ve sporu s Českou republikou o vydání mobiliáře renesančního zámku Opočno na Rychnovsku. Evropský soud ve čtvrtek konstatoval, že české soudy porušily jeho práva na spravedlivé soudní řízení.

title: Colloredo-Mannsfeld uspěl u Evropského soudu. České soudy jednaly protiprávně


description: Belgická justice prověřuje asi deset případů zapojení dětí do aktivit teroristické skupiny Islámský stát. Oznámil to v sobotu úřad belgické prokuratury.

title: Belgie prověřuje spojení asi deseti nezletilých s Islámským státem


description: Novou primátorkou Havířova na Karvinsku by se měla stát pedagožka Jana Feberová (ČSSD). Nově by město měla ovládnout koalice ČSSD, ANO a KDU-ČSL. Uskupení v neděli podepsala koaliční smlouvu.

title: Havířov bude mít nové vedení. Primátorkou by se mohla stát Jana Feberová


description: Rok 2016 byl už čtvrtým v pořadí, kdy Miloš Zeman zastával funkci prezidenta České republiky. A stejně jako v předchozích letech, ani letos se mu nevyhýbaly situace, kdy se o něm hodně mluvilo. Příliš mu nepomáhal ani jeho mluvčí Jiří Ovčáček, který mu díky svému rétorství zajišťoval permanentní publicitu. Co všechno prezident v právě končícím se roce stihl?

title: Zeman 2016: Hrátky s dispečery, tři omluvy pro Peroutku a byl jednou jeden kalašnikov

maintext:
První polovina letošního roku se z prezidentova pohledu nesla v poněkud klidnějším duchu, alespoň co se týče jeho bonmotů, nestandardních rozhodnutí či sporných situací, které Hrad v uplynulých dvanácti měsících doprovázely. Přesto do ní současná hlava státu vkročila ve velkém stylu, skoro až vystřelila, dalo by se říci.
Může za to lednová návštěva Jihomoravského kraje, kde se Zeman dosti nevybíravě vyjádřil na adresu premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD). Na dotaz jedné studentky, jak se předsedy vlády zbavit, odpověděl, že „demokratická cesta je jediná, a to jsou svobodné volby, pak existuje nedemokratická cesta a ta se jmenuje kalašnikov.“ V Česku tento výrok rozpoutal bouřlivou diskuzi, mnozí politici Zemanova slova odsoudili. Premiér Sobotka je označil za hloupá a uvedl, že děsí jeho děti.
Autonomní oblast Číny
Koncem března prezident přivítal na Pražském hradě svůj čínský protějšek Si Ťin-pchinga. Šlo o vůbec první návštěvu prezidenta Čínské lidové republiky v historii Česka. O Zemanově náklonnosti k asijské velmoci svědčí i fakt, že vypálení 21 dělostřeleckých salv byl naposledy vítán cizí státník v polovině minulého století.
A zatímco obě hlavy států podepisovaly dokumenty, které měly do českých firem přivést během letoška investice v hodnotě necelých sto miliard korun, Praha připomínala spíše obří koridu, v níž stovky toreadorů vítali svého vůdce rudými vlajkami se čtyřmi zlatými hvězdami. Číňané nakonec zcela neuspěli ani na jedné frontě. Na tuzemském trhu letos proinvestovali zhruba polovinu slibované částky a v ulicích jim program znepříjemňovali příznivci Tibetu protestující proti porušování lidských práv v Číně.
Újma kvůli Peroutkovi
Negativní body se na účtu třetího českého prezidenta hromadily v průběhu roku i kvůli pokračující kauze Peroutka. Hradní mluvčí Jiří Ovčáček ani letos zatím nenašel článek „Hitler je gentleman“, který podle Zemana měl napsat spisovatel Ferdinand Peroutka v časopise Přítomnost ve 30. letech.
Spor mezi Hradem a vnučkou českého publicisty Terezií Kaslovou, která s tvrzením nesouhlasí, tak musel rozhodnout soud. Ten dal Kaslové za pravdu a pravomocně nařídil Kanceláři prezidenta republiky, aby se za Zemanův výrok do sedmi dnů omluvila a omluvu na 30 dnů zveřejnila i na internetových stránkách Hradu.
K tomu ovšem nedošlo, neboť prezident na existenci článku stále trvá. „Je to něco podobného, jako kdybyste prohlásil, že Bůh neexistuje, protože nebyl spatřen,“ pronesl. K omluvě kancelář nepřiměla ani stotisícová pokuta od exekutora. Kaslová tak podala dovolání k Nejvyššímu soudu,který na podzim rozhodl, že Hrad se zatím pravomocnému rozsudku podřídit nemusí, neboť by mu „nenávratně vyřčená omluva mohla způsobit závažnou újmu“.
Rozmarné léto
Svou letní dovolenou strávil prezident již tradičně na Vysočině, v Novém Veselí, kde má chalupu. I letos si pětidenní rekreaci zpříjemnil vyjížďkou po místním rybníku. A ačkoliv v březnu při návštěvě Františkových Lázní obdržel novou plastovou loď pojmenovanou příznačně „Kačenka“ po své dceři, pro brázdění veselských vln zvolil léty osvědčenou žlutou „nafukovací jachtu“ Challenger 300.
Prezidentovo léto bylo také ve znamení zvýšení bezpečnostních opatření na Hradě z důvodu možného teroristického útoku. Od srpna tak na každého, kdo se vydá na Pražský hrad, čeká nepříjemná kontrola, jež může mít před vstupem za následek až stometrové fronty vyčkávajících návštěvníků.
Bezpečnostní rámy měly být umístěny i v katedrále svatého Víta, nakonec se tak ale zatím nestalo. Už od jara přitom platí zpřísněná opatření v jižní zahradě, jejíž část je kvůli obavám o prezidentovo bezpečí uzavřena. V hradním křídle nad ní má totiž Miloš Zeman svou pracovnu.
Právě v těchto místech nejspíš vznikla většina z 25 rozhovorů, které hlava státu poskytla serveru Parlamentní listy. Od prvního září jsou k dispozici i knižně pod názvem „Tato země je naše“.
S křížkem po/na funuse
Jestliže bychom měli ukázat na období, kdy se o prezidentovi diskutovalo nejvíce, byl by to bezpochyby podzim. A paradoxně za to tak trochu mohli již zesnulí státníci.
Nejprve se Miloš Zeman - navzdory tomu, že měl k němu velmi pozitivní vztah - nezúčastnil pohřbu někdejšího izraelského prezidenta Šimona Perese. Zatímco do Jeruzaléma neváhali přes půl světa přiletět například americký prezident Barack Obama či Bill Clinton, Zeman preferoval raději konferenci na Rhodosu, kde se svým předchůdcem Václavem Klausem kázal o nebezpečnosti takzvaného Islámského státu.
Nezúčastnil se ani vzpomínkové akce konané na Hradě při příležitosti nedožitých 80. narozenin Václava Havla. Tou dobou byl na návštěvě ve Zlínském kraji.
Vše nakonec zastínila říjnová cesta na pohřeb bývalého prezidenta Slovenska Michaela Kováče v Bratislavě, kam česká delegace v čele se Zemanem a Klausem dorazila se zpožděním. To by samo o sobě nebylo takovým neštěstím, kdyby svou trojjedinou roli v tomto incidentu nerozehrál prezidentův mluvčí Jiří Ovčáček.
Jednotlivé důvody zpoždění prezidentského letu.
Ze zpoždění nejdříve vinil špatné povětrnostní podmínky, poté prohlásil, že pozdní přílet do Bratislavy mohou letoví dispečeři na pražském ruzyňském letišti, kteří prezidentskému speciálu neumožnili přednostní odlet. Kancléř Vratislav Mynář zase pár dní nato poukázal na nezkolaudovanou ranvej, aby Jiří Ovčáček mohl později opět upřít pozornost k počasí. Jako nejpravděpodobnější se přitom jeví varianta, že výprava prostě jen nepočítala s dostatečnou časovou rezervou.
Prokletý říjen
V říjnu vířily vody v Zemanově hradním rybníčku ještě další události, přímo spojené s návštěvou dalajlamy v Praze. Oficiální přijetí tibetského duchovního představitele ministrem kultury Danielem Hermanem přiměla nejvyšší české ústavní činitele, aby vydali prohlášení o respektu k územní celistvosti Čínské lidové republiky, jejíž je Tibet součástí. Text podepsaný prezidentem Zemanem, premiérem Bohuslavem Sobotkou (ČSSD), předsedou Senátu Milanem Štěchem (ČSSD) a předsedou Sněmovny Janem Hamáčkem (ČSSD) se následně setkal se silnou kritikou mnoha politiků a veřejnosti.
Jiří Brady (vlevo) a Daniel Herman (vpravo).
Obhájce čínských zájmů Zeman navíc údajně Hermanovi pohrozil, že setká-li se s dalajlamou, „za trest“ neudělí jeho strýci Jiřímu Bradymu 28. října státní vyznamenání. Nakonec se tak i stalo a rozpoutal se téměř dvoutýdenní kolotoč plný dávkovaných informací a rozporuplných výroků. Brady do Česka přesto přiletěl, a i když ho Hrad ze seznamu vyznamenaných vyškrtl, téměř devadesátiletý podnikatel, který prošel koncentračními tábory v Osvětimi a Terezíně, se do Kanady vracel s kufrem plným ocenění. Vše vyvrcholilo politickým bojkotem oslav svátečního dne na Pražském hradě.
Neviditelný Schapiro
Vladislavský sál, kde se státní vyznamenání předávaly, se váže i k dalšímu incidentu, v němž letos figurovalo jméno českého prezidenta. Po vítězství Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách mu gratuloval s dodatkem, že velvyslanec USA v České republice Andrew Schapiro se jako „téměř jediný z velvyslanců ani nezúčastnil státního svátku“.
Andrew Schapiro 28. října na Hradě.
Tuto informaci vzápětí vyvrátil německý velvyslanec v České republice Arndt Freytag von Loringhoven, který potvrdil, že Schapiro seděl vedle něj. Zeman se nakonec za svůj výrok, způsobený „mylnou informací od odboru protokolu“, nepřímo omluvil. Stalo se tak vůbec poprvé za dobu, co vykonává funkci prezidenta. „Pokud by tato informace nebyla správná, prezident republiky se samozřejmě omlouvá panu velvyslanci,“ stálo v tiskovém prohlášení.
Dalších pět let?
Popularita Miloše Zemana v průběhu roku sice poklesla o deset procentních bodů, i přesto jej však v prezidentské funkci hodnotí kladně více než 60 procent dotázaných obyvatel Česka. Vychází to z průzkumu společnosti SANEP, zveřejněného v prosinci. Na poklesu podpory prezidenta se patrně podílela řada mediálních kauz, které naopak vyvažuje nedávné pozvání do Bílého domu nastupujícím prezidentem USA Donaldem Trumpem.
Nadcházející rok bude Zemanovým posledním kompletním ve funkci prezidenta v prvním volebním období. Jestli bude stejný post vykonávat i v nadcházející pětiletce, není dosud zřejmé. Své rozhodnutí, zda bude kandidovat, plánuje veřejnosti oznámit v březnu příštího roku. V případě, že by do boje o nejvyššího představitele země opět vstoupil, soupeřem by mu mohl být například bývalý senátor Zdeněk Škromach, lékař a občanský aktivista Marek Hilšer či textař a producent Michal Horáček, o němž Zeman v květnu prohlásil, že neví, kdo to je.


description: Pokud by prezident Miloš Zeman vrátil Sněmovně novelu o střetu zájmů přezdívanou „lex Babiš“, poslanci by jeho veto zřejmě přehlasovali. V nedělních Otázkách Václava Moravce České televize se na tom shodli předseda vládní KDU-ČSL Pavel Bělobrádek a opoziční ODS Petr Fiala. Oba politici také uvedli, že omezení pro podnikání členů vlády pokládají za potřebné.

title: KDU-ČSL, ODS: Sněmovní jednota vydrží a veto Zemana by u ‚lex Babiš‘ asi zvrátila

maintext:
Dolní komora přijala v září novelu hlasy 135 ze 183 přítomných poslanců, v listopadu potvrdila předlohu se senátními úpravami hlasy 125 ze 174 poslanců. Proti byli poslanci hnutí ANO a někteří nezařazení. Nyní novela čeká na posouzení prezidentem.
Bělobrádek předpokládá, že jednota ve Sněmovně v případě možného Zemanova veta vydrží, rovněž tak i potvrdil Fiala. „Jednota vypadá, že vydrží. Existuje vůle politických stran zabránit tomuto střetu zájmů,“ řekl Fiala.
Firmy ministra financí a předsedy hnutí ANO Andreje Babiše by se novelou nemohly už brzy ucházet o nenárokové dotace, veřejné zakázky a investiční pobídky. Omezení by platila pro společnosti, v nichž členové kabinetu drží nejméně čtvrtinový podíl. Babiš vlastní skupinu Agrofert stoprocentně.
„Je důležité dát jasný signál, že není možné tolerovat to, aby ve vládě seděl člověk, který spolurozhoduje o tom, jak jeho firmy budou částečně moci prosperovat,“ řekl Bělobrádek. Podle Fialy norma vznikla proto, že se Babiš „chová jako majitel zeměkoule“. „Kdyby se choval jinak a choval se normálně, tak takový zákon tady ani nemusí být,“ podotkl Fiala, jenž ale taky zdůraznil, že předloha má obecnou platnost. „Takový je zákon je potřeba a to mě mrzí,“ dodal Fiala.
Až na nové členy vlády, ale taky na další funkcionáře včetně poslanců, senátorů nebo zastupitelů by dopadl jiný zákaz, a to provozovat některé média. Pod Agrofert spadá mediální dům Mafra, Babiš vlastní i rozhlasovou stanici Impuls a hudební televizi Óčko. S ohledem na poměrně široké vymezení funkcionářů se mluví o možné protiústavnosti.
Bělobrádek ani Fiala to nechtěli příliš hodnotit, zdůraznili, že by rozhodl Ústavní soud, pokud by k němu někdo podal podnět. Předseda ODS ale soudí, že hnutí ANO se snaží najít jakoukoli záminku pro to, aby novela neplatila. Podle Bělobrádka je otázkou, zda by existovala rovnost před zákonem, pokud by člen vlády média vlastnit nesměl a šéfové opozice ano.


description: K předvánočnímu času na baletních scénách patří tradičně Louskáček, pohádkový klasický balet na hudbu Petra Iljiče Čajkovského. Národní divadlo má od loňska na repertoáru nové nastudování, o nějž se postaral šéf Baletu ND Petr Zuska. Většina představení do Vánoc i po nich je téměř vyprodaná.

title: Vánočního Louskáčka uvedou divadla i kina. Národní divadlo nabízí poslední volné lístky


description: Nedávné havárie palubních letounů na ruské letadlové lodi Admirál Kuzněcov mohou výrazně ovlivnit letové plány ruských leteckých sil při bombardování povstaleckých pozic v Sýrii. Pokud se nepodaří havárie odstranit, část letadel by měla být převedena na pozemní základnu Hmímím v provincii Latákíja.

title: Po haváriích letadel omezí ruská letadlová loď Admirál Kuzněcov provoz


description: Francouzský soud v pondělí rozhodl, že šéfka Mezinárodního měnového fondu (MMF) Christine Lagardeová se provinila nedbalostí, ale trest nedostane, sdělily agentury AFP a AP. Byla souzena kvůli sporné arbitráži z roku 2008, kterou v době působení ve francouzské vládě povolila a která dopomohla kontroverznímu podnikateli ke stovkám milionů eur ze státní pokladny.

title: Šéfka MMF byla souzena kvůli provinění z nedbalosti. Podle soudu je vinná, trest ale nedostane


description: Policie v pátek v Praze zadržela obžalovaného podnikatele Sharama Abdullaha Zadeha, celý den u něj provádí domovní prohlídku, uvedl v tiskové zprávě Zadehův mediální konzultant Jan Jetmar. Zadeh je obžalován z daňových úniků, hlavní líčení se koná u brněnského krajského soudu. V současné době je na svobodě díky vysoké kauci, kterou složil. Televize Prima, která na případ upozornila, uvedla, že v 6:00 vtrhli k Zadehovi do bytu detektivové z hradecké expozitury Národní centrály proti organizovanému zločinu (NCOZ). Mluvčí centrály Jaroslav Ibehej řekl, že k této věci nebude zatím poskytovat žádné informace.

title: Iránce Zadeha, jenž je souzen kvůli daním, znovu zadržela policie


description: Jihokorejská opozice v noci na sobotu zahájila pokus o sesazení prezidentky Pak Kun-hje v souvislosti s korupčním skandálem. Hlasování by se mohlo konat již v pátek 9. prosince. Opoziční strany ovšem nemají v parlamentu dostatek poslanců, aby sesazení prezidentky prosadily, a budou muset spoléhat na odpadlíky z prezidentčiny vládnoucí Strany nových obzorů.

title: Jihokorejci opět vyšli do ulic,


description: Předsednictvo hnutí ANO rušilo v úterý místní organizace v Liberci a Frýdlantu. Důvodem je dlouhodobé porušování stanov, poškozování dobrého jména hnutí na veřejnosti a neutuchající spory, které rozdělují organizaci v Liberci.

title: Hnutí ANO rušilo místní organizace v Liberci a Frýdlantu kvůli porušování stanov

maintext:
Na základě usnesení předsednictva zanikne členství v hnutí všem dosavadním členům těchto dvou místních organizací, řekl první místopředseda hnutí ANO Jaroslav Faltýnek. Jedním z členů je přitom i liberecký primátor Tibor Batthyány, ten byl rozhodnutím zaskočen.
Zrušení místních organizací navrhla místopředsedkyně pověřená řízením krajské organizace v Libereckém kraji Jana Pastuchová. „Jedná se o krajní řešení, které je ale bohužel nevyhnutelné. Už květnu, kdy z místní organizace Liberec chtělo vystoupit osm jejích členů, kteří upozorňovali na opakované nedodržování stanov, nám bylo jasné, že po volbách budeme muset situaci řešit. Vedení krajské organizace se ještě snažilo vše urovnat, bohužel to k ničemu nevedlo,“ zdůvodnil rozhodnutí předsednictva Faltýnek.
Ke zrušení organizací přispěl podle něj i fakt, že obě organizace měly dlouhodobé problémy s přijímáním nových členů a to i přes opakované výzvy vedení hnutí k nápravě. „Vypadalo to, jako by si své buňky zprivatizovali. Noví členové se skoro nenabírali. Informovanost dovnitř hnutí třeba o nedávných změnách na magistrátu byla takřka nulová,“ dodal Faltýnek.
Narážel na nedávné zemětřesení na liberecké radnici, kde hrozí rozpad koalice ANO a Změny pro Liberec. Důvodem je odvolání náměstkyně pro územní plánování, veřejnou zeleň a životní prostředí Karolíny Hrbkové (Změna pro Liberec), které prosadil minulý čtvrtek s pomocí opozice primátor Batthyány.
Přestože má ANO post primátora, v koalici je slabším partnerem, v 39členném zastupitelstvu má jen devět mandátů, změna 12. Batthyány byl v úterý informací o zrušení místní organizace i svého členství v ANO překvapen. „Vůbec o tom nevím, nic takového jsem nečekal,“ řekl. Předsednictvo hnutí podle Faltýnka zároveň pověřilo vedení krajské organizace co nejrychlejším obnovení obou organizací. Od nové členské základny očekává práci v souladu se stanovami a kodexem hnutí.
Vedení ANO v minulosti zrušilo například oblastní a místní organizace v Karlových Varech, a to necelé dva měsíce po komunálních volbách na podzim 2014. Obě organizace potýkaly s vnitřními problémy a spory. Potíže na Karlovarsku ale pokračovaly i později, letos v březnu odešlo z ANO všech pět zastupitelů krajského města, kteří za ně byli zvoleni.
Loni v červnu pak předsednictvo ANO zrušilo oblastní organizaci v Ústí nad Labem. Část zastupitelů se totiž podílela na odvolání vedení města složeného ze zástupců ANO a hnutí PRO!Ústí. V listopadu 2015 pak byla zrušena místní organizace v Opavě, kde hnutí také získalo křesla v čele města, později se ale místní organizace rozdělila na dvě znesvářená křídla.
Předsednictvo hnutí podle místopředsedy zároveň pověřilo vedení krajské organizace co nejrychlejším obnovení obou organizací. Od nové členské základny očekává práci v souladu se stanovami a kodexem hnutí.


description: Rakouský parlament schválil vyvlastnění rodného domu nacistického vůdce Adolfa Hitlera. Ten chce Vídeň zbourat, aby nepřitahoval neonacisty. Nyní se ještě k zákonu vyjádří horní komora, jejíž souhlas se ale všeobecně očekává, napsala ve čtvrtek agentura Reuters.

title: Rakouský parlament schválil vyvlastnění Hitlerova rodného domu

maintext:
Proti hlasovalo jen několik poslanců, hlavně z nové malé liberální strany NEOS. Zákonodárcům, kteří návrh nepodpořili, údajně vadilo, že neupřesňuje, jakou podobu bude mít nová budova, která má na místě vzniknout.
Vyvlastnění domu ze 17. století a odškodnění majitelky Gerlindy Pommerové vláda schválila již v červenci, teprve nyní ale příslušný zákon přijal parlament. K vyvlastnění rakouská vláda přistoupila poté, co se několikrát neúspěšně pokoušela přimět majitelku k odprodeji nemovitosti.
O stržení památkově chráněného domu v hornorakouském městečku Braunau am Inn rozhodla vláda po letech sporů letos v říjnu na doporučení expertní komise. Na místě má vzniknout nový objekt, který by sloužil charitativním nebo administrativním účelům a nemohl by být lákadlem pro „nostalgiky“.
Krátce po takzvaném anšlusu Rakouska, tedy připojení země k nacistickému Německu v roce 1938, prohlásili nacisté Hitlerův rodný dům za památku. Posléze fungoval jako výstavní síň. Pommerovi získali nemovitost v restituci v roce 1952 a rakouská vláda si ji od počátku 70. let pronajímala. Do roku 2011 v budově fungovaly chráněné dílny, v dalších letech byl dům prázdný.


description: Ve čtvrtek zveřejnil na svém facebookovém profilu ředitel nakladatelství Academia Jiří Padevět přání k Novému roku, na kterém je znázorněna krypta parašutistů v kostele sv. Cyrila a Metoděje. Přání je povzbudivé. To co se podařilo mužům z operace Anthropoid bychom si měli připomínat denně.

title: PF z krypty výsadkářů? ‚Připomínka, že nemáme drobné problémy nafukovat‘

maintext:
Boje v kostele sv. Cyrila a Metoděje K bojům mezi sedmi českými výsadkáři a příslušníky SS a gestapa došlo 18. června 1942. Všichni výsadkáři po sedmi hodinách bojů zemřeli. Mezi nimi i Jan Kubiš a Josef Gabčík, kteří provedli atentát na Heydricha.
Proč je na snímku vyfotografována krypta výsadkářů? Má něco znázorňovat?
Má to v každém případě připomínat největší odbojovou událost našeho druhého odboje, možná vůbec největší událost našich moderních dějin. A má to připomínat v kontextu toho, že svoje drobné osobní problémy, starosti a pracovní obtíže nemáme příliš nafukovat a máme se dívat dopředu.
Je to i reakcí na současnou situaci v České republice a ve světě? Například na růst nacionalismu v české společnosti?
Asi ano. Je to i vyjádření jakési nespokojenosti se společenskou situací a zase upření se k tomu, že i ta společenská situace by mohla být do budoucna lepší.
Jiří Padevět
Kdo je autorem nápadu a snímku?
Autorem snímku i nápadu jsem já. Grafické podoby autorem nejsem. To je naše technická redaktorka.
Uvažovali jste, jestli není přání na příští rok depresivní nebo kontroverzní?
Já si myslím, že kontroverzní určitě není. Je to připomínka hrdinů. Upřímně řečeno je na prvním lednu něco pozitivního? Všichni mají kocovinu, ruší svá novoroční předsevzetí. Teď to samozřejmě zlehčuji, ale nemyslím si že je depresivní. Je to spíše naopak velmi povzbudivé. To že ta naděje opravdu umírá poslední a to co se podařilo mužům operace Anthropoid a dalším výsadkářům, tak bychom si měli připomínat dnes a denně.
Bude i tištěná forma? Komu ji budete rozesílat?
Bude i tištěná forma. Budeme jí posílat vedoucím představitelům Akademie věd, nakladatelům, knihkupcům, jiným kolegům a přátelům. Náklad tištěný nebude velký, ale kdyby někdo projevil eminentní zájem, tak se může obrátit.


description: Nejméně čtyři lidské životy si vyžádal tajfun Nock-Ten, který v neděli udeřil na Filipíny. Bouře, provázená v nárazech větrem o rychlosti až 215 kilometrů za hodinu, směřuje k hlavnímu městu Manile.

title: Tajfun Nock-Ten si na Filipínách vyžádal minimálně čtyři oběti


description: Zvolený americký prezident Donald Trump v pondělí zopakoval své výhrady proti obviňování Ruska, že má na svědomí hackerské útoky na americké servery s cílem ovlivnit prezidentské volby. Na twitteru napsal, že za zprávami o údajných kybernetických útocích Moskvy stojí politika.

title: Trump znovu odmítl tvrzení o pokusu ruských hackerů ovlivnit americké volby

maintext:
„Dokud ‚hackery‘ nepřistihnete při činu, je velmi obtížné určit, kdo to provedl. Proč to nevytáhli před volbami?“ napsal Trump. Hackerskému útoku se věnoval i v dalším vzkazu: „Dokážete si představit, že by volby dopadly opačně a MY bychom se pokusili zahrát ruskou kartou? Bylo by to považováno za konspirační teorii!“.
Údajné ruské pokusy ovlivnit americké volby jsou stále víc předmětem diskusí mezi poslanci obou stran v Kongresu. V pondělí se k nim připojil vůdce republikánské většiny v Senátu Mitch McConnell, který se vyslovil pro spolupráci republikánků i demokratů při vyšetřování kauzy.
„Jakékoli narušení našich kybernetických systémů je pobuřující a osobně každý takový čin ostře odmítám,“ řekl na tiskové konferenci ve Washingtonu. „Prostě to nemůže být mezistranický problém,“ dodal senátor a zdůraznil, že „Rusové nejsou našimi přáteli“.
Detailně vyšetřit ruskou roli v útocích na servery amerických politických stran důrazně žádají zejména republikáni John McCain a Lindsey Graham. McConnel v pondělí oznámil, že tvrzení tajných služeb USA o ruské kybernetické diverzi prošetří zvláštní senátní zpravodajská komise.


description: Japonci si českého piva váží. Asahi, které se stane novým majitelem Plzeňského Prazdroje, by mohlo paradoxně přispět k tomu, že český lídr bude víc využívat český chmel. A výrobu značky Asahi Super Dry možná přesune z pražského Smíchova, třeba do Plzně.

title: Maier: Japonci v českém pivovarnictví? Prazdroj žlutější nebude

maintext:
Aktuálně oznámená akvizice společnosti Plzeňský Prazdroj (pivovary v Plzni, Nošovicích a Velkých Popovicích) japonskou společností Asahi vyvolala jak mezi odborníky, tak mezi laickými spotřebiteli vlnu reakcí, často hodně kontroverzních. Je možná na čase si zopakovat některá fakta.
Předně, společnost Asahi kromě Plzeňského Prazdroje kupuje pivovary v dalších středoevropských zemích, tedy v Polsku, Maďarsku, Rumunsku a na Slovensku. Všechno toto získá od nadnárodní pivovarské skupiny SABMiller, která má na globálním trhu s pivem zhruba deset procent, a je v současné době globální dvojkou hned po společnosti Anheuser-Busch InBev.
Tato globální pivovarská jednička totiž kupuje uvedenou globální pivovarskou dvojku a podmínkou transakce je právě odprodej oněch výše zmíněných středoevropských aktiv třetí straně.
Od velkého majitele k menšímu
Pro společnost Plzeňský Prazdroj to bude znamenat jen jedno, a to, že budoucí majitel bude také globální hráč, ale výrazně menší. Tím by mohlo dojít k omezení možností distribuce, a tedy exportu produkce do světa.
Export ale často v pivovarství nebývá to, na čem by celý sektor měl stavět, vždyť pivo obsahuje přes devadesát procent vody, a přece jen pivo má také omezenou trvanlivost. Takže nebývá tím nejlukrativnějším vývozním artiklem na větší vzdálenosti.
Pro spotřebitele se pak nezmění vůbec nic. I nový nadnárodní majitel bude nadále budovat exkluzivní image zejména superprémiové značky Pilsner Urquell, opak by byl ekonomickým a marketingovým nesmyslem, a bude se snažit i nadále zachovat výbornou profitabilitu celé společnosti, která činí kolem dvou korun z jednoho půllitru.
Tomáš Maier Narozen v roce 1977 v Prostějově, od svých sedmi let žije v Praze. Má doktorát v oboru Podniková a odvětvová ekonomika, studoval na Královské veterinární a zemědělské univerzitě v Kodani a na České zemědělské univerzitě v Praze, kde na Katedře ekonomiky Provozně ekonomické fakulty působí. Vyučuje Ekonometrii, Hospodářskou politiku a Ekonomiku pivovarského průmyslu. Je autorem řady vědeckých a odborných článků týkajících se ekonomických aspektů pivovarského průmyslu a je členem Beeronomics Society (společnost ekonomů zabývajících se pivem a pivovarstvím).
Proč by tedy nový vlastník něco výrazně měnil? Samozřejmě tlak na ekonomiku produkce a snižování nákladů zůstane obdobný, ale ten by tu byl ve vlastnictví jakékoliv nadnárodní pivovarské společnosti.
Bude se Asahi vařit v Plzni?
Spotřebitel ani nezaznamená, že dojde k pravděpodobné změně místa licenční produkce značky Asahi Super Dry, která se dnes vyrábí v konkurenčním Staropramenu. Sice se ona značka vyrábí na pražském Smíchově, ale vůbec není určena pro český trh, běžný český spotřebitel toto pivo vůbec nezná.
Možná dokonce by z hlediska marketingového vnímání si mohla značka Pilsner Urquell pomoci, protože nebude soupeřit se superprémiovou americkou značkou Miller v rámci jedné pivovarské skupiny.
Lze se snad jedině pozastavit nad poměrně vysokou cenou za celou transakci, všechny středoevropské pivovary vyjdou Asahi na téměř 200 miliard korun. Je to možná trochu zarážející, středoevropský pivní trh je sice ziskový, ale rozhodně zde není potenciál k dalšímu růstu, neb snad až na Polsko ve všech výše uvedených zemích spotřeba piva má buď klesající trend nebo stagnuje.
Víc českého chmelu do plzeňského piva
Na druhou stranu moc možností pro akvizice na celém globálním pivovarském trhu nezbývá a společnost Asahi má rozhodně velkou chuť expandovat, když už jí před několika lety nevyšel vstup na český trh prostřednictvím Staropramenu.
Celá transakce by pak ještě mohla pomoci jednomu českému odvětví – chmelařství. Japonsko totiž až do předloňského roku bylo největším dovozcem českého chmele, v loňském roce se na první místo sice zařadila Čína, nicméně pouze z hlediska objemového vyjádření. Pokud se vývoz vyjádří finančně, tak stále vede Japonsko, což znamená, že do Japonska proudí kvalitnější český chmel.
Plzeňský Prazdroj totiž v rámci produkčního procesu používá velké množství chmelových extraktů, které se vyrábějí zejména v zahraničí z chmele s vysokým obsahem alfa hořkých kyselin. Pod vlivem japonského vedení by tak mohlo dojít k tomu, že se bude více při produkci prosazovat český chmel.


description: Bilance požáru, který v noci na sobotu zachvátil hudební party v kalifornském Oaklandu, vzrostla na nejméně 30 mrtvých. Oznámil to mluvčí úřadu šerifa Ray Kelly s tím, že některé oběti pocházely za zahraničí. Země původu neupřesnil. Oficiální údaje dosud hovořily o 24 mrtvých. Požár skladiště, kde se hudební akce konala, patří k nejtragičtějším v Oaklandu.

title: Počet obětí požáru klubu v Kalifornii


description: Jiří Čunek je symbolem lidoveckého úspěchu v podzimních volbách. Zlínský kraj jako jediný v zemi zvládl přebarvit nažluto a nasbíral nejvíc preferencí v zemi. „Podporuji boj proti establishmentu. Říkám politickým stranám, včetně té své, ať se nad tím nerozčilujeme a spíš se zamyslíme, proč lidé už tradičním partajím nevěří,“ říká senátor a hejtman.

title: Čunek: Boji proti establishmentu úplně rozumím, dokonce ho i podporuji

maintext:
LN: Je Zlínský kraj specifický, nebo se váš úspěch dá zopakovat i v dalších regionech?
To bych mohl s jistotou říci, až kdybych kandidoval někde jinde. Ale mohu říci, že si mě všude zvou na poradu. Jsem přesvědčen, že lidé už mají dost politiků, kteří mají mít zodpovědnost a měnit slova v činy, ale místo toho si pořád na něco stěžují, něco popisují, ale nic neudělají. Především proto, že vědí, že každá velká změna či odstranění velkého problému narazí na zásadní střet s nějakou realitou. S velkými syndikáty, dominantními firmami, které mnohým politikům dávají peníze, takže s nimi nemohou nic udělat. Nebo je to problém, který nesouvisí se sponzorováním, ale s mainstreamem.
LN: Jakým mainstreamem?
Klišé, které už se naštěstí trochu přežilo, v němž se sousloví politické korektnosti zhanobilo, naplňuje se úplně špatným obsahem. Je to vlastně skvělý termín, je dobré být korektní. Ale copak je korektní muset přehlížet, když se trestného činu dopustí někdo s jinou barvou pleti? Tato faleš způsobila, že se společnost začala brzdit a propadat do problémů, jež vznikají proto, že nedovedeme pojmenovat věci správně. Slušně, ale správně. Falešné problémy jsme vyměnili za ty skutečné, které lidi mají. Cítí občané, že je tu problém s homosexuály, že je tu někdo týrá, vraždí, zavírá? Nic takového se neděje. Ale přesto se homosexuálové bijí o svá práva, jako kdyby je neměli, a vyosují společnost z principů, které ji drží na nohou. Způsobuje to ve společnosti velké napětí.
LN: Volby i v jiných státech ukazují, že roste trend antisystémových osob a hnutí. Už jste v politice dlouho, vzpomenete si, kdy se to začalo vzmáhat a proč?
Lidé dlouho věřili, že svět se může točit tak, že všechno bude vždycky jen příjemné. Že nemusíme moc pracovat, protože to udělají stroje. Že budeme trvale žít v míru, protože nás Amerika, Rusko nebo někdo jiný vždycky zachrání. To je výrazně hloupý názor. Vytvořila se zvláštní atmosféra, že nám vždy někdo pomůže, že bude vždy všeho dost. Pozvolna přišel moment, kdy lidé začali cítit, že přes hloupé řeči a falešnou politickou korektnost cesta nevede. Takže spíše uvěří někomu, kdo se o sebe umí postarat, někdy sice k majetku nepřišel zrovna voňavě, ale má ho. Řeknou si: když uměl tohle, zvládne i něco jiného. To se ukázalo u nás, na Slovensku, v Americe. Boji proti establishmentu úplně rozumím, a dokonce ho i podporuji.
CELÝ ROZHOVOR NAJDETE VE STŘEDEČNÍM VYDÁNÍ LN.


description: Po množství sexuálních útoků a krádeží, které provázely loňské oslavy Silvestra v západoněmeckém Kolíně nad Rýnem, ve středu místní radnice a policie představily bezpečnostní opatření pro nadcházející oslavy příchodu nového roku. Informovala o tom agentura DPA. Plány se ještě na poslední chvíli upravovaly kvůli nedávnému teroristickému útoku v Berlíně.

title: Zátarasy a desetinásobek policistů. Kolín nad Rýnem představil plán na Silvestra


description: Třikrát týdně vyráží z farnosti v Liběšicích u Žatce dodávka. Za jejím volantem sedí otec Vilém nebo některý z jeho asistentů a svážejí z okolních vesnic děti, aby se jim věnovali. V chudém kraji na severu Čech je málo příležitostí k vyžití, zvláště pro rodiny, které nezvládají platit kroužky, když už nějaké ve vsi jsou. Družina na faře je zdarma.

title: ‚Musíme děti hýčkat hezkými zážitky.‘ Farář sváží chudé děti na kroužky

maintext:
„Nic po rodičích nechci, když vidím, jak na tom jsou,“ říká otec Vilém, který dětskou misii v Liběšicích vede patnáct let.
Lounský okres, na rozdíl od otce Viléma, není příliš veselý. Chybí tu pracovní příležitosti a historicky poznamenaná krajina se spoustou zdevastovaných staveb se vpisuje i do lidských osudů.
Když tam farář nastoupil, byla to pro něj razantní změna. Jeho domovským klášterem je pražský Strahov, krátce před povoláním do Sudet pobýval na olomouckém Svatém Kopečku, což jsou obě bohatá, hojně navštěvovaná místa.
Rajon třiačtyřiceti vesnic
V novém působišti premonstrát narazil na zavřené kostely a obyvatele, kteří neměli k náboženství vztah: „Vzal jsem to jako výzvu. Je krásné pobývat tam, kde všechno funguje, ale člověk se pak jen veze. Kdyby si tu člověk naříkal nebo trávil čas všelijakými úniky, nenajde spokojenost.“
Obvod, který spravuje, čítá třiačtyřicet vesnic. Na každou stranu od ústředních Liběšic je to patnáct až dvacet kilometrů, které s výjimkou pondělků otec Vilém absolvuje každý den. Na jízdách má skóre skoro jako profesionální řidič, tachometr jeho vozu denně schroupe dvě stě kilometrů. Vedle dětských svozů se totiž rozhodl, že bude sloužit mše ve všech „svých“ kostelech. Některé, řečeno v terminologii, která je katolíkům vlastní, vzkřísil z mrtvých. Co nezvládla zničit válka, dokázali komunisté.
„Mě trápilo, že je tu tolik opuštěných a rozbitých kostelů. Pro začátek jsme je uklidili a pak začali po troškách opravovat. Člověka ovlivňuje, když žije mezi rozbitými věcmi, i proto má smysl památky zachraňovat,“ vypráví duchovní při cestě do Siřemi.
Tady stojí jeden z nejvíce zdevastovaných svatostánků. Chybí mu fasáda a ve zdivu je hodně opuky, takže se drolí. Jak snadno, ukázala letos v lednu obvodová zeď, která se po střídání mrazů s táním částečně zřítila.
Kluziště před oltářem
Přestože zvenčí kostel vypadá jako kulisa hororového filmu, farář uvnitř každých čtrnáct dnů slouží mše. „V zimě je to horší, loni jsme měli před oltářem nádherné kluziště,“ směje se otec Vilém a ukazuje na chybějící výplně oken. V nedalekých Nečemicích, kde jsou mše jednou za měsíc, je zase pro potřeby bohoslužby obyčejný dřevěný stůl s dírou, do které se upevňuje kříž, a vyřazené školní židličky.
S podobným zápalem se kněz pustil do práce na celé řadě kostelů ve své rozlehlé farnosti, celkem jich tam má i s kaplemi dvacet šest. V Siřemi a Nečemicích se v jeho režii sloužila v roce 2006 mše po šedesátileté odstávce. Konec války vyhnal z regionu původní obyvatele, ať už německé, nebo české, většina nynějších usedlíků přišla až poté. Zpřetrhala se tradice a sakrální stavby zůstaly opuštěné. Kněz jim vrací život zvolna, se svými pomocníky shání postupně peníze z různých grantů a dotací.
„Vždycky jsem zavolal otce biskupa Josefa Koukla z Litoměřic, aby přijel a kostel znovu vysvětil. Chtěl jsem, aby měly oficiálně nový začátek. Pokaždé přijel, smál se a říkal: Ty jsi přišel na to, že tu máš zase další kostel, viď?“ vzpomíná Vilém Marek Štěpán na první roky své sudetské služby.
V počátcích liběšické mise ho ani nezastavilo, že do některých staveb se vůbec nedalo vstoupit, protože to nedovolila suť nebo vzrostlé stromy. Než se udělaly nejnutnější záchranné opravy, odcelebroval mši před zříceninou. Jako třeba v Hořeticích, kde byl kostel úplně na odpis. Komunisté dlouho počítali, že celou vesnici zboří, aby tam mohli zřídit výsypku pro tušimickou elektrárnu. To se nakonec nestalo, ale bezútěšná perspektiva se na vzhledu Hořetic odrazila, nikdo neinvestoval do toho, co mělo zaniknout. Zvenčí už budova vypadá důstojně, má opravenou statiku, plášť, strop a věž, interiér na rekonstrukci zatím čeká.
Ke křtu přišli starosta i ředitelka školy
Tradici vracení života kostelům si kněz založil sám, tradici práce s dětmi převzal od pátera Jaroslava Sallera, který se k duchovní péči o region dostal ještě za minulého režimu. Tehdy toho moc nezvládl, protože komunisté byli na aktivní faráře hákliví. Saller aspoň využil toho, že na Žatecko přijíždělo hodně mladých lidí na chmelové brigády. Tak kolem sebe postupně vytvořil loajální komunitu a upevnil se v názoru, že zvláště na později narozené je třeba upřít pozornost. Po revoluci začal se svozem dětí, na faře pro ně pořádal turnaje, soutěže, táboráky, karnevaly nebo přednášky. Jeho heslo znělo: „Musíme děti převálcovat pozitivními zážitky.“
Otec Vilém ve válcování pokračuje, jen má ještě širší svozové teritorium. Vedle pravidelných „družin“ třikrát týdně, kdy si děti hrají na farním hřišti nebo uvnitř, tu pořádají i víkendové akce. V pátek si skupina třeba promítne film, po setmění se vydá na stezku odvahy, v sobotu se jde na výlet av neděli setkání vrcholí bohoslužbou. „Děti hodně baví, když si samy chystají oběd nebo večeři, pak myjí stoly a nádobí. Doma by to nedělaly, ale na návštěvě je to něco úplně jiného,“ směje se farář.
Neznamená to ale, že by tam dospělí neměli přístup, na dvoře je zřízená permanentně otevřená kaple, kam se může pro klid či teplo stavit každý. „Snažíme se být otevření pro všechny, může přijít kdokoli a kdykoli. Nechceme, aby lidé měli pocit, že na ně tlačíme. To odrazuje, nikdo nemá rád, když se na něj vyvíjí nátlak, svobodná volba je vždycky lepší,“ říká.
Má živý doklad, že to funguje. Čtyři roky nazpátek křtil starostu Liběšic Petra Valentu. Komunální politik je původním povoláním profesionální hudebník a zaujalo ho, když otec Vilém do obce přenesl aktivitu, na kterou byl zvyklý z předchozího působiště, Svatého Kopečku. Založil hudební sbor mladých lidí, starosta je viděl při jedné akci muzicírovat, pak se sám zapojil a postupně dospěl k rozhodnutí přijmout křest. „To se každému knězi nepoštěstí. Mně se navíc poštěstilo pokřtít i paní ředitelku školy,“ doplňuje.
Vedle družinových akcí farnost pořádá pro děti i každoroční tábor a týdenní výlet do Rakouska, kde je nedaleko Lince partnerská duchovní správa. Náklady spojené s pobytem hradí rakouská strana, cenu za naftu do nádrže na sebe bere otec Vilém.
Sám říká, že se cítí jako fundraiser. Zhruba polovinu toho, co potřebuje na roční provoz, vygenerují nájmy farních majetků a sbírky, ale zbytek musí sehnat sám. Dárci jsou hlavně jednotlivci a peníze se scházejí po troškách. Pomáhá i tříkrálová sbírka, díky níž se do regionu vrací část prostředků na potřebné projekty. Že tu práce s komunitou funguje, dokládá i fakt, že liběšická farnost šestkrát za sebou trhla v rámci Litoměřické diecéze rekord ve výši darů do sbírky.
Posloužil Kafkův zámek
Na letních táborech se péče o děti a kostely propojuje, dobře je to vidět ve zmíněné Siřemi. Kříž za oltářem a okolní obrazy malovali malí účastníci výjezdu na plachtu, jejich výtvory dodnes tvoří jedinou výzdobu sakrální památky. Knězi se daří vracet kostelům komunitu a komunitě kostely – v Siřemi vedle táborových setkání využil také toho, že tu půl roku pobýval Franz Kafka u své sestry, když se léčil s tuberkulózou. Proto se tu uspořádaly jednodenní kafkovské slavnosti. Pásmo divadel, židovské hudby a přednášky, jako například spisovatele Arnošta Lustiga, se odehrávaly v sýpce nad vesnicí, která Kafkovi posloužila jako inspirace pro zámek v jeho stejnojmenném románu. Večer se pak návštěvníci přesunuli do kostela, kde židovskou kulturu vystřídala ta křesťanská.
Před lety si otec Vilém přibral ještě jednu aktivitu – spoluzakládal liběšickou pobočku potravinové banky, která patří mezi čtrnáct členů České federace potravinových bank. Potravinová banka už sice byla v Litoměřicích, ale kvůli vzdálenosti nevycházelo hospodárně stát se jejím odběratelem. Tady se projevilo, jak je přínosné, když představitelé církve, politiky a komunity spolupracují. Nejen kvůli bance tu vznikla obecně prospěšná společnost Džbánsko, v níž mimo jiné figurují farář i starosta. Administrativní zázemí má potravinová banka na faře, sklad pak v bývalém vojenském areálu v Dobříčanech, který patří obci.
Dlouhodobě je v nájmu soukromé firmy, která vyčlenila jednu z hal na sklad potravin. „Máme na starosti okresy Louny a Most, jedny z nejproblematičtějších regionů v zemi, tam se člověk potká s lidskou bídou ještě více. Cítili jsme potřebu pomoci těm, kdo jsou opravdu v krajní nouzi a nemají ani na jídlo. Takových lidí je v naší republice asi patnáct procent. Je lhostejné, jak se do takové situace dostali, podstatné je, že v ní jsou,“ uzavírá dvaačtyřicetiletý kněz.


description: Do nově vytvářených „jednotek územní obrany“ v Polsku se podle tisku zatím hlásí hlavně nezaměstnaní, anebo špatně placení pracovníci. Láká je hlavně měsíční odměna 500 zlotých (asi 3000 Kč): 300 za samu ochotu sloužit vlasti a 200 za to, že jeden víkend v měsíci budou cvičit obranu před „hybridní válkou“.

title: Na domobranu se v Polsku prý hlásí hlavně nezaměstnaní, láká je finanční odměna


description: Zakladatelé prestižního designérského studia Olgoj Chorchoj se v nejbližší době chystají na speciální cukrárnu, čeká je také práce na architektonických návrzích vil i bytů. Kontinuálně se věnují sklu, společně s dalšími designéry chtějí přispět k růstu české sklářské značky Bomma. Michal Froněk a Jan Němeček to řekli v rozhovoru s u příležitosti své retrospektivy v Uměleckoprůmyslovém muzeum v Brně.

title: Designéři Olgoj Chorchoj se chystají na cukrárnu, jsou věrní sklu

maintext:
Froněk s Němečkem působí několik let jako výtvarní ředitelé firmy Bomma, která se podle nich etablovala na poli nápojového skla a doplňků, v poslední době se věnuje také svítidlům a lifestylovým objektům. „To je určitě něco, co nás čeká v blízké budoucnosti - ty kolekce rozšiřovat a vypiplávat s dalšími designéry a architekty, aby se z toho stala skutečně evropská nebo světová firma,“ řekl Froněk.
Olgoj Chorchoj Olgoj Chorchoj je držitelem řady prestižních ocenění, včetně titulu Grand designér roku 2010. Studio sklízelo úspěchy také v německé soutěži Red Dot Award 2016, a to za nože Pocket pro firmu Mikov a svítidla TIM pro firmu Bomma, obojí již ověnčené cenou Czech Grand Design.
Studio Olgoj Chorchoj kromě produktového designu dostává také architektonické zakázky na vily, byty, restaurace, interiéry. „Teď máme zajímavou zakázku na takovou speciální cukrárnu v centru Prahy, to je něco, na co se těšíme,“ doplnil Froněk.
Spolu s retrospektivní výstavou vznikl soupis díla Olgoj Chorchoj, vychází obsáhlá publikace na hraně katalogu a monografie. Oba designéři sice do podoby expozice mluvili, ovšem hlavní podíl měli kurátoři. „Kurátor to vidí zvenku, často přesněji, vůči výstavě funkčněji, než to vidíme my,“ míní Němeček.
Ani retrospektiva, ani nová kniha však nezahrnuje vše, například kresebné návrhy. „Používáme poměrně tradiční techniky při navrhování, opravdu kreslíme věci, a vlastně ty návrhy jsme nikde moc neukazovali,“ řekl Froněk s tím, že možná přijde čas sáhnout do archivu. Zmínil také pár kusů nábytku, které se „rozběhly po světě“ a v Česku nejsou v žádných sbírkách. „Možná vyrobíme nějaké repliky,“ naznačil Froněk další plány.


description: K sobotnímu teroristickému útoku u fotbalového stadionu istanbulského klubu Besiktas, při kterém zemřelo 38 lidí, se v neděli na internetu přihlásila radikální kurdská skupina Sokoli osvobození Kurdistánu (TAK). Turecká vláda den po krveprolití, většinu jehož obětí tvoří policisté, vyhlásila státní smutek a slíbila dopadnout viníky.

title: Amatérské kamery zachytily výbuch kurdské bomby v Istanbulu


description: Cyklistika patří k nejoblíbenějším sportům v ČR a její popularita stále roste. Ať už mluvíme o cyklistice za účelem rekreace či turistiky nebo jako o dopravním prostředku k dosažení každodenních cílů na území Horních Počernic či za jeho hranicemi. Podíl na vyhledávání tohoto sportu nemá jen snaha o zdravý životní styl a kondici, ale také vznik nových cyklostezek a cyklotras.

title: Cyklistika - sport pro všechny

maintext:
Praha má momentálně nejvíce cyklostezek v republice a jejich počet stále roste. Také naše městská část se neustále snaží o rozvoj cyklistické dopravy. Postupně buduje a zlepšuje cyklistickou infrastrukturu tak, aby jednotlivé úseky na sebe navazovaly a dalo se po nich pohodlně a bezpečně projíždět, aby stávající cesty a komunikace byly přizpůsobeny potřebám cyklistů. A také, aby nově vzniklé a rekonstruované ulice odpovídaly i pohodlnému provozu cyklistů.
Naše městská část plánuje rekonstruovat mnoho ulic, mezi které patří i ulice Bystrá, kde by měla vzniknout nová cyklostezka napojená na již existující cyklotrasy a zároveň propojená na nově plánované podél trati. Další propojení se plánuje i v ulici Ve Žlíbku, kde by mělo v brzké době dojít k přeznačení celé stávající cyklotrasy, a to dle uceleného značení v hlavním městě, což by mělo přispět ke zlepšení orientace cyklistů. Zároveň podél některých částí této komunikace vzniknou nové úseky s cyklostezkou.
Na dopravu cyklistů naše městská část nemyslí jen v plánovaných rekonstrukcích komunikací, ale i tam, kde již rekonstrukce proběhly. V úsecích, kde nebylo možné vybudovat samostatnou cyklostezku nebo koridor pro cyklisty, se alespoň snažíme tyto komunikace co nejvíce přizpůsobit pohodlnému a bezpečnému průjezdu cyklistů. Neustále zkvalitňujeme služby, postupně vybavujeme stanoviště panely s cyklomapou, v brzké době dojde k instalaci cyklostojanů na dalších místech Horních Počernicích a plánují se i další prvky u odpočívadel podél tras.
Mimo místní cyklotrasy ale také podporujeme výstavbu dálkových a tras EuroVelo. Nově také plánujeme cyklostezky, které by propojily naši městkou část s ostatními sousedícími městskými částmi, jako jsou např. Klánovice či Běchovice. Brzy vznikne, ve spolupráci s obcí Zeleneč, zcela nový cyklistický okruh, na kterém nebudou chybět ani zajímavá místa s odpočívadly.
Vzhledem k tomu, že v naší městské části je cyklistika provozována převážnou většinu v roce a veřejnost pro pohyb nevyužívá jen cyklotrasy, ale pohybuje se i na ostatních komunikacích, snažíme se, aby se cyklisté mohli bez problémů a bezpečně pohybovat na celém území Horních Počernic.


description: Britský kytarista a zpěvák Justin Lavash žije už dvanáct let v Praze a stal se součástí české scény, byť se jejímu standardu v mnohém vymyká. Nyní vydal nové album Programmed.

title: RECENZE: Justin Lavash se naprogramoval na elektronické blues

maintext:
Justina Lavashe zná publikum alternativního popu asi především z velmi zdařilé spolupráce s Lenkou Dusilovou aMonikou Načevou. Kluboví posluchači, především ctitelé „roots muziky“, jej zase dobře znají jako sólového umělce (případně v duu s bubeníkem Davidem Landštofem), který fascinuje kytarovou virtuozitou, autentickým zpěvem, vlastní tvorbou a nevtíravým, avšak velkým showmanstvím.
Lavashova alba se sice těmito kvalitami vyznačují také, ale mají vždy i něco navíc. Loňské album Changing of Tides přineslo stylově rozmáchlou sbírku písní, jež zasahovaly od blues a alternativní country až k ryzímu, ovšem kvalitnímu popu. Novinkou Programmed se Lavash vydal – stejně jako minule pod producentským vedením v Česku domestikovaného Američana Iana Keloskyho – v podstatě na alternativní scénu.
Základními prvky alba jsou dvě hudební oblasti, které na první pohledmohou vypadat neslučitelně: blues a elektronika. Jenomže ve skutečnosti už řadu let muzikanti z obou těchto pólů vesele spolupracují, případně někteří tvůrci sami zosobňují obojí zároveň. Můžeme si připomenout pozdní tvorbu bluesmana R. L. Burnsidea, rap-bluesové experimentátorství Chrise Thomase Kinga, balancování projektu Little Axe mezi hip hopem a blues, z elektronické strany třeba Mobyho využívání starých bluesových, gospelových a soulových samplů.
Do stejné linie se teď albem Programmed zařadil i Justin Lavash. Vintage elektronický rytmus Podivnou, značně temnou atmosféru navozuje na albu poprvé, ale ne naposledy úvodní miniatura Fistfulla Snakes se zaříkávačským hlasem a tajemným zvukovým prostředím. Jako kontrast k tomuto ladění pak působí skladba The Story So Far, jediná instrumentálka na desce, postavená na jednoduchém, v zásadě bluesovém motivu, který podkládá naprogramovaný rytmický základ.
To je také základní stavební kámen většiny desky. Totiž elektronický rytmus (ve značně „vintage“, ale v kontextu alba celkem přesně zacíleném provedení) a kytara, jež hraje motivy, které při případné prezentaci Lavashem jako akustickým sólistou budou působit skoro jako bluesové standardy.
K této kostře se v každé písni přidává nějaké koření, které z poslechu alba dělá možná na první poslech nenápadnou, ale s každým dalším protočením zábavnější jízdu na horské dráze. A tak můžeme ocenit samply vokálů v titulní skladbě Programmed, ostré sjezdy slidekytary v ironické EZ in CZ s „makarónským“ textem balancujícím mezi angličtinou a češtinou, skutečně hustý, i když vlastně komorní sound jedné z nejlepších písní alba Just Before, oživující zvuk kláves Beaty Hlavenkové ve francouzsky zpívané Groove Total, bezmála zappovské zvraty v This is Now anebo v podstatě elektroswingovou tečku Affluenza.
Takhle to možná vypadá jako pověstný kočkopes. Ale jde skutečně jen o koření. Dominantou alba zůstává Justin Lavash. A ten je stále z jednoho kusu.


description: Metru v kalifornském Los Angeles v úterý bezprostředně hrozí teroristický útok. Příslušné varování, jehož věrohodnost zatím nebyla ověřena, obdržel americký Federální úřad pro vyšetřování (FBI) od bezpečnostních složek blíže neupřesněné země. Na tiskové konferenci v pondělí večer to oznámila losangeleská policie, napsala agentura Reuters.

title: Metru v Los Angeles hrozí podle policie teroristický útok


description: Režisér Ondřej Sokol uvedl v Činoherním klubu nejnovější hru Martina McDonagha Kati (Hangmen), která měla světovou premiéru v září loňského roku v Londýně. Tamní inscenace zaznamenala velký úspěch u diváků i kritiky a posbírala několik cen.

title: RECENZE: Obraz lidské tuposti a malosti. Ondřej Sokol uvedl v Činoherním novinku z Londýna

maintext:
Jed ním z velkých výdobytků svobody v oblasti umění a kultury je přirozený kontakt se světem. Možná už to dnes nikomu nepřijde, ale fakt, že můžeme vidět v regulérním domácím provedení britskou hru starou rok a něco, je prostě báječné. To ovšem také předpokládá pořídit v rekordní době český překlad čili někoho, kdo věc sleduje a postará se.
Původem Ir Martin McDonagh má u nás již dlouho velkého vyznavače v osobě Ondřeje Sokola. Od roku 2002, kdy úspěšně uvedl jeho Osiřelý západ v Činoherním klubu, pravidelně jeho hry režíruje ve vlastním překladu. A tak je tomu i v případě Katů, kteří jsou zjevně jazykově zvláštní a obtížní. Sokol také v rozhovoru připomíná, že hra se v originále odehrává v místním nářečí, což musel eliminovat, i když zachoval rozdíl mezi postavou přicházející z Londýna a místní společností. Jazyková charakterizace postav a prostředí tedy v podstatě zmizela, ale v českém provedení to není na závadu, důležitější je zachování atmosféry skrytého násilí, nepojmenovatelné tenze. Spíš vadí, že vydatné používání vulgarit se v Sokolově převodu točí v jednom kole, jazyk je tu málo vynalézavý a opakují se stále stejné výrazy. McDonaghovy dialogy jsou svižně vystavěné a zábavné, ale některé pasáže inscenace působí mnohomluvně, a tudíž i jednotvárně, což ale víc padá na vrub Sokolovy režie než překladu.
Popravčí a jeho štamgasti
McDonagh údajně nápad na hru o slavných britských katech šedesátých let dostal už v roce 2001, ale napsal ji loni a za pouhý měsíc. Děj zasadil do městečka poblíž Manchesteru, „díry“ dosti podobné dějištím v jeho irských hrách. Kati se převážně odehrávají v roce 1965, kdy byl v Británii zrušen trest smrti, a hlavní postavou je poslední britský kat Harry Wade (Martin Finger), který v městečku vlastní lokál, v němž se schází parta štamgastů vesměs přiboudlých typů – mezi nimi je hostinský se svou minulostí celebrita. Autor se porůznu inspiroval skutečnými postavami: na závěr přichází Wademu v groteskním výjevu vynadat sám Albert Pierrepoint (Alois Švehlík), přičemž muž tohoto jména byl skutečně slavným katem, ale jinak je celý příběh samozřejmě fabulace.
Hru otevírá poprava mladého odsouzence, který se brání a do poslední chvíle tvrdí, že je nevinen, Wade ho praští a pak oběsí, jeho cynismus přitom je obludný, jeho žvásty rovněž. Po tomto expozé se přeneseme v čase i místě – vše se bude odehrávat ve Wadeově hospodě. I Ondřej Sokol vsadil stejně jako londýnští inscenátoři na realistické pojetí, i když asi ne tak detailně vyvedené. Interiér lokálu s nálevním pultem, stolem, židlemi a ohyzdnými tapetami je přiměřeně zaplivaný, starý a obyčejný, po pravé straně vedou schůdky do bytu majitele. V zadním plánu jeviště jsou prosklené dveře na ulici. Lokál v příslušném příšeří předtím poslouží jako cela a popraviště, pak se zase předsunutím paravánu, na němž se jako v okně míhají chodci, změní v bar. Sokol si trochu a ne úplně důsledně pohrává s filmovými prostředky: na začátku promítá titulky hry a v závěru nechá své dva antihrdiny jet na plátně autem do noci.
Sokolova inscenace je ale především postavená na hercích, na důsledné interpretaci textu, i když ten je místy hodně zrádný, o čemž svědčí nemalé propady v rytmu. Jedno se ale režii musí nechat, od počátku dokáže stvořit atmosféru něčeho hrozivého v pozadí a tato tíseň zůstává všeprostupující, přestože je záměrně přehlušovaná nekonečnými plky hostů.
Detektivka se zvláštním koncem
Vlastně je McDonaghova hra detektivka se zvláštním koncem, ai když divák minimálně v druhé půlce ví, co se asi odehraje, může si tuhle groteskní sebranku doopravdy užít se vším všudy. Vévodí ji Wade, kterému Martin Finger propůjčil sebejistotu blba o ničem a hlavně o sobě nepochybujícího. Zavilý, důležitý pohled, na hlavě buřinku, obepnutý hospodskou zástěrou je králem ve svém usmoleném panství, kde může každého buzerovat, včetně vlastní rodiny. Jeho žena je v podání Dany Černé životem unavená alkoholička, nutící se do koketerie. Její vztah k dceři je přinejmenším zvláštní, ale ve chvíli ohrožení táhne za jeden provaz s manželem. Štamgasti jsou ukázkový spolek chrapounů – Bill (Tomáš Jeřábek) „chlastá“ a vede rasistické řeči, inspektor Fry (Jaromír Dulava) se mlčenlivě klátí se skleničkou v ruce a občas se zmůže na slovní odpor, ale když přijde chvíle, kdy by měl zasáhnout, je jen bezmocný trouba. Senilní a nahluchlý Arthur (Vladimír Kratina) je vděčný za každé pivko a s připitomělým pochechtáváním se opakuje vše, co mu „překládá“ Charlie (Otmar Brancuzský). Sem přichází Mooney (Václav Šanda), mladý suverén z Londýna, který svádí Wadeovu dceru Shirley (Štěpánka Fingerhutová). Pak zmizí, ale dostaví se někdejších katův pomocník Syd. Ondřej Malý ho pojal jako lehce perverzního, stále drmolícího a zadrhávajícího chcípáka, který svého někdejšího šéfa nenávidí, ale na nic se nezmůže. Ukáže, že Mooney a Syd jsou kumpáni, ale nakonec je stejně všechno jinak, mnohem horší a děsivější. Postava Mooneyho zde ale funguje jako určitý spouštěč a měla by být víceznačná a uchovat si tajemství, které v jiném úhlu odráží téma hry. To se ale v českém nastudování příliš nezdařilo a není to jen vinou hereckého pojetí, režie si s tímhle autorovou záludností prostě nevěděla rady.
McDonaghova hra nepochybně v prvním plánu sleduje téma trestu smrti jako pochybného aktu, jehož zneužití je vždy možné. Sokolova inscenace toto téma neupozaďuje, ale je hlavně obrazem neskonalé lidské tuposti a malosti, která je samozřejmě ve svých projevech groteskní a ve svých důsledcích tragikomická.


description: Výjimečné osudy pamětníků zlomových událostí minulého století chce nezisková organizace Post Bellum napříště zachytit na kamery. Dosud převážnou část vzpomínek zaznamenávala organizace na audio nosiče, ale nově hodlá používat především audiovizuální formát. Na potřebou techniku ale nemá Post Bellum dostatek financí, s prosbou o peníze se tak obrátila na veřejnost.

title: Post Bellum chce pamětníky totalit filmovat, o peníze žádá veřejnost

maintext:
„Video nahrávky dokážou lépe uchovat vzpomínky v celé šíři. Tvář pamětníka a emoce, které při vyprávění prožívá, jsou důležitou součástí jeho svědectví. Prostě žijeme ve vizuálním světě, kde prostá audio nahrávka už neobstojí,“ vysvětlil ředitel organizace Post Bellum Mikuláš Kroupa. Nezisková společnost vznikla v roce 2001 jako projekt novinářů, historiků a aktivistů, kteří v příbězích pamětníků klíčových momentů uplynulého století chtějí přispět k zachování identity české společnosti.
Cílovou částku shromažďuje pomocí internetového projektu Hithit, odezva veřejnosti je zatím mimořádná. Organizace ke zpracování nevšedních osudů hodlá používat trojici vytipovaných kamer spolu s digitálním úložištěm, na němž bude natočený materiál uchovávat. Cílová částka je 700 tisíc korun.
„Jsou to tři sety, které se dají použít právě tak, jak potřebujeme. Mají speciální nástavec, kterému se říká eye-direct. Je to vynález, který umožňuje, že vypravěč sleduje tvář redaktora, ale ve skutečnosti se dívá přímo do objektivu kamery, což nám umožňuje zachytit esteticky zajímavé detaily tváře,“ popsal pro server Lidovky.cz ředitel Kroupa.
V databázi má Post Bellum 7 tisíc pamětníků, denně přibývají další
Post Bellum primárně vyhledává lidi, kteří se konfrontovali s totalitními režimy různým způsobem. Zajímá se o příběhy válečných veteránů, odbojářů, disidentů či spolupracovníků StB, tímto záběrem je mezi neziskovými společnostmi podobného rázu výjimečná. Její databáze čítá na 7 tisíc pamětníků, osudy dvou tisíc z nich dosud čekají na zpracování. Napříště už by je měla organizace zachytit právě jen na kameru, v nadcházejícím roce jich chce stihnout nafilmovat něco přes padesát.
Ředitel neziskové organizace Post Bellum Mikuláš Kroupa.
Sbírku na Hithit vyhlásila Post Bellum v pátek, zájem veřejnosti na potřebnou techniku přispět překonává všechna očekávání. Dosud se na účtu shromáždilo už 335 tisíc korun. Termín pro naplnění cílové částky přitom uplyne až 19. ledna, peníze se tak téměř s jistotou podaří vybrat v předstihu. „Post Bellum je věc, která má dobrý charakter. Lidé jí fandí a podporují ji. Organizace má nadšené fanoušky a je to cítit,“ sdělila severu Lidovky.cz Jana Ecksteinová z řídícího týmu Hithit.
Projekt starý čtyři roky představuje pro neotřelé nápady v současnosti asi nejefektivnější způsob, jak na bázi crowdfundingu vybrat peníze. Dosud se díky Hithit povedlo na úspěšné projekty (tedy projekty, u nichž se naplnila cílová částka) nashromáždit zhruba 70 milionů korun. Post Bellum už si přitom jeden úspěšný zářez připsala, lidé jí předloni na jaře podpořili téměř dvěma sty tisíc korun. „Tehdy vybírali peníze na vybavení mobilního nahrávacího studia,“ přiblížila Ecksteinová.
Ze vzpomínek vzniká Pamět národa
Ze zdokumentovaných příběhů vytváří Post Bellum platformu s názvem Paměť národa, která je veřejně přístupná. Organizace je tím jednou z mála svého druhu v zemi, která kontinuálně usiluje o udržení povědomí o nedávné minulosti českého národa. „Projekt Paměť národa považuji za velmi smysluplný. Svými výsledky již dávno doložil, že má velký smysl pro uchování cenných vzpomínek pamětníků,“ míní historik z Ústavu pro studium totalitních režimů Petr Blažek.
Podobně o projektu uvažuje také nakladatel, spisovatel a částečně historik Jiří Padevět. Ten dokonce organizaci Post Bellum přisuzuje nezastupitelnou roli. „Myslím, a možná to teď trošku přeženu, že Post Bellum je jeden z pilířů české společnosti,“ sdělil serveru Lidovky.cz Padevět.
„Paměť nejen uchovává, ale dál ji sděluje, ať už školám či veřejnosti. Proto je organizace tohoto typu, a moc takových jich ve střední Evropě nemáme, naprosto zásadní pro to, jak bude veřejnost chápat naši minulost,“ dodal k neziskovce Padevět.


description: Police na Štědrý den o půlnoci uzavřela kvůli zvýšeným bezpečnostním opatřením Pražský hrad, desítky lidí se tak nedostaly na tradiční půlnoční mši v katedrále svatého Víta. Povolené byly pouze odchody, napsal v neděli server iDNES.cz. Mluvčí Pražského hradu Jiří Ovčáček k tomu uvedl, že je slušné přijít na půlnoční mši včas.

title: Policie uzavřela Hrad. Desítky lidí se nedostaly na tradiční půlnoční mši


title: Zemřela uznávaná královna romské hudby Esma Redžepová. Bylo jí 73 let

maintext:
AP , ČTK Esma Redžepová. | foto:
SKOPJE Uznávaná královna romské hudby Esma Redžepová zemřela v neděli ráno v makedonské metropoli Skopji, bylo jí 73 let. Oznámila to nemocnice, kde byla zpěvačka ošetřována. Makedonská média informovala, že umělkyně podlehla v boji s nemocí. Pohřbena by měla být v pondělí.
V červnu Redžepová téměř hodinu zpívala v Bělehradě před vyprodaným sálem za doprovodu bosenskohercegovinské skupiny Mostar Sevdah Reunion. Svým vystoupením podle agentury AFP strhla celé publikum, které tvořili její mladí i starší obdivovatelé. Redžepová, která byla provdána za makedonského umělce Steva Teodosijevského, proslula i jako odhodlaná bojovnice za emancipaci romských žen. Neohroženě čelila rasismu i předsudkům dokonce mezi Romy. Část romské veřejnosti považovala za nepříhodné, aby žena veřejně zpívala, a dokonce jí vyčítala i sňatek s neromským mužem. Uznání si zpěvačka vydobyla rovněž svými humanitárními aktivitami. Vlastní potomky sice neměla, ale podle médií adoptovala několik desítek dětí.


description: Kapela Guns N’ Roses pokračuje ve svém úspěšném turné Not In This Lifetime Tour, v jehož rámci navštíví příští rok i Prahu. Celkem se představí na více než 30 stadionech v Evropě a Americe. V Praze vystoupí 4. července v areálu Letňany Airport. Oznámil to Petr Novák z pořádající agentury Live Nation.

title: Do Prahy zamíří Guns N’ Roses.

maintext:
Turné začne 27. května 2017 v Dublinu a zastaví se v osmnácti evropských městech, mezi kterými nebude chybět Londýn, Paříž, Madrid, Vídeň, Kodaň, Praha a mnoho dalších. Turné bude dále pokračovat do Severní Ameriky a Kanady. Předprodej vstupenek pro Evropu a Kanadu začíná v pátek 9. prosince.
Na koncertní turné Not In This Lifetime Tour se v roce 2016 prodalo více než 2 miliony vstupenek a stalo se letošním nejúspěšnějším rockovým turné. Kapela Guns N’ Roses během méně než dvou měsíců kapela vystoupila na pětadvaceti koncertech v Severní Americe a následně absolvovala sérii patnáct vyprodaných koncertů v Jižní Americe.
Guns N’ Roses, jejichž začátky sahají do roku 1985, se nesmazatelně zapsali do rychle se rozvíjející rockové scény v Los Angeles. Dva roky po svém vzniku zaujali celý svět svojí nahrávkou Appetite for Destruction, která se stala nejprodávanějším americkým debutem všech dob a které se po celém světě prodalo více jak 30 milionů kopií. V roce 1991 následovala sedminásobně platinová alba Use Your Illusion I a Use Your Illusion II, která krátce po vydání obsadila první dvě příčky žebříčku Billboard Top 200. V průběhu uplynulého desetiletí Guns N’ Roses vyprodávali koncerty a byli hvězdami festivalů po celém světě, kde vystupovali na podporu platinové nahrávky Chinese Democracy.
Guns N’ Roses doposud vydali 6 studiových nahrávek a jsou jednou z nejdůležitějších a nejvlivnějších kapel v hudební historii a v rámci svých koncertů nadchli miliony fanoušků po celém světě.
Guns N’ Roses vystoupí v sestavě: Axl Rose (zpěv, piano), Duff McKagan (basa), Slash (sólová kytara), Dizzy Reed (klávesy), Richard Fortus (rytmická kytara), Frank Ferrer (bicí) a Melissa Reese (klávesy).


description: Indonéskou provincii Aceh postihlo ve středu brzy ráno místního času silné zemětřesení o síle 6,5 stupně. Podle úřadů přišlo o život nejméně 54 osob, 78 osob je zraněno vážně, desítky lidí zůstávají uvězněny pod zřícenými budovami a stovky osob jsou zraněny.

title: Zemětřesení v Indonésii. O život přišlo nejméně 54 osob

maintext:
„Zemětřesení bylo silně cítit a mnoho lidí zpanikařilo a hrnuli se ven, jak se domy hroutily,“ uvedl v prohlášení Sutopo Nugroho z národního úřadu pro řízení katastrof (BNPB). Fotky na sociálních sítích ukazují budovy v rozvalinách, spadlé elektrické vedení a lidi shromážděné venku na nárožích.
Nejvíce postiženou oblastí je zřejmě Pidie Jaya, odkud je hlášeno 52 mrtvých. Právě tato oblast byla nejblíže centru otřesů. V oblasti Aiyubu Abbase se zřítilo více než 40 budov, včetně mešit, obchodů a domů. Mezi mrtvými je osm dětí. Další dvě osoby zemřely v sousedním okrese Bireuen.
V Pidie Jaya se nedostává vyprošťovací techniky, záchranáři vynášejí těla mrtvých ze sutin. Prezident Joko Widodo nařídil, aby se do záchranné operace zapojily všechny vládní agentury.
Americká geologická služba USGS uvedla, že ohnisko bylo v hloubce 17 kilometrů pod mořem u severovýchodního pobřeží provincie Aceh. Varování před cunami nebylo vydáno. Podle BNPB bylo po počátečním zemětřesení cítit ještě nejméně pět následných otřesů.
Indonésie leží v místě, kde se stýkají kontinentální desky, a jejich pohyb způsobuje častá zemětřesení. Každý rok je jich na souostroví zaznamenáno na 7000.
Region zažil silnou destrukci v roce 2004, kdy zemětřesení o síle 9,2 stupně vyvolalo cunami a způsobilo vážné škody v Indonésii a dalších zemí u Indického oceánu. Indonésie byla nejvíce zasažena a v provincii Aceh přišlo o život 120.000 osob.
Strong 6.4 #earthquake struck Pidie Jaya #Aceh this morning. Over 20 dead and hundreds injured. Our team preparing to deploy. pic.twitter.com/MBCqkBm156


description: Nově zvolený americký prezident Donald Trump odmítl mnoho denních hlášení, která mu podle dlouholeté tradice chtěli předložit šéfové amerických zpravodajských služeb. Podle televize CBS News se budoucí prezident už během volební kampaně dostával do střetu s pracovníky zpravodajské komunity, kteří mu nabízeli informace.

title: Trumpa prý nezajímají tajné informace CIA. Zpravodajce odmítal i před volbami


description: Prezident Miloš Zeman ve vánočním poselství odmítl pokusy cenzurovat internet. Zřejmě v souvislosti s chystaným vznikem centra určeného i pro boj s dezinformacemi v kyberprostoru uvedl, že by si nepřál, aby se ministerstvo vnitra stalo novodobým Koniášem. Česko podle Zemana nepotřebuje cenzuru a ideovou policii. Cenzurují ti, kdo nemají dost argumentů, uvedl prezident.

title: Cenzura internetu: Zeman nechce, aby vnitro bylo „novodobým Koniášem“


description: Cukroví, chlebíčky a jednohubky - tento každoroční sváteční kolotoč už nikoho nepřekvapí a upřímně asi ani moc neokouzlí. Co ale připravit pro své blízké nebo návštěvy něco méně tradičního a chuťově naprosto dokonalého? Pohrajte si s vynikající domácí zvěřinovou paštikou.

title: Na jednohubky a chlebíčky zapomeňte. Připravte domácí paštiku


description: Tak dlouho se Japonci snažili uvařit plzeň, až si ji šli raději koupit. S trochou nadsázky by se tak dal popsat tuzemský obchod roku, a především zdůraznit, že koupě Plzeňského Prazdroje a sesterských pivovarů japonským koncernem Asahi není vůbec špatná zpráva.

title: KLESLA: Plzeň za 197. Japonský pivovar je lepší než finanční investor


description: Prezidentu Miloši Zemanovi v listopadu důvěřovalo 48 procent lidí, což je nejméně za poslední rok. Po kauze kolem neudělení vyznamenání pamětníkovi židovského holokaustu Jiřímu Bradymu důvěra v prezidenta klesla o osm bodů. Nedůvěra obyvatel k hlavě státu naopak vzrostla o devět bodů na 49 procent, a má tak převahu.

title: Zeman má víc odpůrců než zastánců. Věří mu nejméně lidí za poslední rok

maintext:
Údaje vyplývají z výsledků průzkumu, který mezi 7. a 16. listopadem provedlo Centrum pro výzkum veřejného mínění (CVVM).
„Jde o již tradiční podzimní výkyv, který se v různé míře opakuje po každoročním tradičním antizemanovském podzimu,“ komentoval na twitteru výsledky průzkumu prezidentův mluvčí Jiří Ovčáček.
Jiří Ovčáček (Twitter) @PREZIDENTmluvci Jde o již tradiční podzimní výkyv, který se v různé míře opakuje po každoročním tradičním antizemanovském podzimu: https://t.co/8GtNCzEHeW odpovědětretweetoblíbit
Nejmenší důvěru měl prezident Zeman v prosinci 2014, kdy mu ji vyjadřovalo jen 34 procent lidí. V té době prezident čelil kritice zejména za své vulgární výroky pronesené ve vysílání Českého rozhlasu a některá vyjádření při návštěvě Číny.
Z podrobnější analýzy CVVM vyplývá, že důvěra prezidentovi obvykle stoupá s rostoucí spokojeností s politickou situací. S tou byl v listopadu podle zjištění CVVM spokojen jen jeden ze šesti občanů, zatímco nespokojena byla téměř polovina občanů. Proti říjnu nespokojenost vzrostla o čtyři procentní body na 48 procent.
Podle CVVM prezidentovi častěji důvěřují lidé ve věku od 60 let výše, důchodci, lidé věřící, dotázaní ze střední Moravy a Moravskoslezského kraje, či obyvatelé měst s populací od 15 000 do 30 000. Obvykle mu důvěřují i voliči ČSSD či KSČM. Naopak nižší důvěru nebo zvýšený podíl nedůvěry prezidentovi šetření zaznamenalo mezi lidmi ve věku 20 až 44 let, lidmi bez vyznání, obyvateli kraje Vysočina a příznivci ODS či KDU-ČSL.
Důvěru částečně ztratila i vláda a nejméně důvěryhodnou institucí je Sněmovna. Kabinet premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD) si počátkem listopadu pohoršil oproti říjnu o tři body na 35 procent, což je v případě Sobotkovy vlády nejméně. Vládě nyní nedůvěřuje 62 procent lidí. Nejméně důvěryhodnou institucí je Sněmovna s 69 procenty nedůvěřujících lidí.
Nejdůvěryhodnější byli v listopadu nadále starostové s 65 procenty a obecní zastupitelé s 62 procenty, oběma navíc důvěra proti říjnu stoupla. Rostoucí důvěře se podle průzkumu těší i krajská zastupitelstva, kterým po říjnových volbách stoupla důvěra z 38 na 44 procent. Stejně tak hejtmanům začátkem listopadu důvěřovalo 39 procent lidí proti 34 procentům z října.


description: Sérii historických detektivek z počátků první republiky přináší seriál České televize Četníci z Luhačovic.Výpravný dobový seriál, v němž si zahráli Martin Donutil, Robert Hájek, Pavel Zedníček, Vica Kerekes, Igor Bareš a další, se na obrazovkách ČT1 objeví v lednu.

title: Na obrazovky zamíří prvorepubliková detektivní série Četníci z Luhačovic

maintext:
Jeho režiséry jsou Biser A. Arichtev, Peter Bebjak a Dan Wlodarczyk. Autorem projektu, a zároveň hlavním scenáristou, je Petr Bok.
Dvanáct příběhů představuje podle vyjádření autorů poválečnou dobu jako historickou etapu, kdy morálka a zločinnost byly ovlivněny ještě před pár měsíci probíhajícím válečným konfliktem, jako dobu, kdy válečný černý obchod zplodil vrstvu zbohatlých kšeftmanů i chudé, kteří neměli na jídlo. A jako moment, kdy se osádky četnických stanic, které nový stát převzal po monarchii, musely rychle oprostit od zlé pověsti „rakouského četníka“.
„Hledali jsme cestu, jak těžit z tematiky, která k tvorbě České televize nerozlučně patří, a zároveň představit život četnictva v těžké době po skončení první světové války, v porodních bolestech nové republiky,“ říká kreativní producent projektu Jan Maxa a dodává: „Autorský tým přišel s nenásilnou kombinací částečně odlehčeného stylu vyprávění a často drsných případů, které souvisejí s tehdejšími poměry. Oceňuji, že se mu podařilo udržet divácky atraktivní formu a zároveň odvyprávět mnohdy velmi závažné téma.“
Scenárista a autor projektu Petr Bok jej doplňuje: „Pro mne jsou Četníci z Luhačovic zajímavou exkurzí do doby, kdy zločiny byly na jednu stranu často surovější a bezohlednější než dnes, ale zároveň byli pachatelé v mnohém naivnější a přiznávali se často jen proto, že se obávali muk pekelných nebo Božího trestu.“
Do hlavních rolí četníků na zkoušku byli obsazeni Martin Donutil a Robert Hájek. „Museli jsme se toho s Robertem naučit strašně moc. Vojenské hodnosti, kdy a jak se salutuje nebo kdy se sundává čepice,“ vyjmenovává Martin Donutil.
Četníci z Luhačovic: Jiří Langmajer
„Mám rád historii a dobové filmy. Scenáristé podle mě napsali velmi pěkné příběhy na motivy tehdejších skutečných událostí. Vše v Četnících z Luhačovic je promyšlené do nejmenších detailů,“ říká představitel soudce Janoty Igor Bareš. V rolích velitelů četnické stanice se představí Robert Jašków, Jiří Langmajer a Karel Dobrý. „Je hypochondr, proto k sobě máme ohromně blízko. Vlastně to byla role, která mi byla šitá přímo na tělo. Diváci tak budou mít možnost vidět mne takového, jaký ve skutečnosti jsem,“ popisuje svou postavu Jiří Langmajer. „V tomto případě jsem si mohl zahrát jednu z mála pozitivních a ryze charakterních rolí. Byla to pro mě vítaná změna, kterou jsem si moc užíval a jsem za ni rád,“ uzavírá Karel Dobrý.
Výpravný dobový seriál, připravený v Televizním studiu Brno, se natáčel po dvě stovky natáčecích dnů, na 40 lokalitách, zahrálo si v něm 200 herců a přes 1 500 komparzistů, na něž bylo připraveno přes 1600 kostýmů.


description: Berlínská policie je podle serveru listu Die Welt přesvědčena, že zadržený podezřelý není skutečným pachatelem útoku na berlínský vánoční trh, který si v pondělí vyžádal 12 mrtvých a desítky zraněných. Občany na twitteru vyzvala k ostražitosti.

title: Die Welt: Berlínská policie se bojí, že má špatného muže. Nejistotu potvrdil její šéf

maintext:
„Máme nesprávného muže,“ řekl listu vysoce postavený policista. „A tím také novou situaci, protože skutečný útočník je ještě ozbrojený, volně se pohybuje a může napáchat další škody,“ citoval server svůj policejní zdroj.
Policie to zatím oficiálně nepotvrdila. Na twitteru ale napsala, že zatčený, kterým je podle všeho pákistánský běženec, vznesená obvinění popírá. „Proto jsme zvláště ostražití. Buďte, prosím, také,“ napsala berlínská policie.
 Scoop: #Berlin Police: "We have the wrong man". Real attacker still out there - and posing threat. #Berlinattack https://t.co/JxHvnz2K1E pic.twitter.com/05jFe67Oig


description: Šestidílná televizní série Bohéma scenáristky Terezy Brdečkové a režiséra Roberta Sedláčka ukazuje osudy českých filmových legend a příběh barrandovského studia. Příběh začíná v období před Mnichovskou dohodou a končí v roce 1953. Dramatické osudy hereckých hvězd jakými byli Vlasta Burian, Jaroslav Marvan, Oldřich Nový, Adina Mandlová nebo Zdeněk Štěpánek, které se ocitly pod tlakem doby, se na obrazovkách České televize poprvé objeví 15. ledna.

title: Nový, Havel, Burian, Vávra... Televizní série Bohéma ukáže drama herců a dalších postav barrandovského studia

maintext:
„Nazval bych to historickým románem. Konstatuje věci, které jsou tak dramatické a tak hraniční, že to z toho dělá žalující nebo hořce se pošklebující dokument doby,“ řekl ČTK Sedláček, který zaznamenal i režiséry Martina Friče a Otakara Vávru nebo ředitele společnosti Lucernafilm Miloše Havla.
Skutečné postavy tuzemské filmové historie ztvárnili Michal Dlouhý, Judit Bárdos, Ondřej Pavelka, Michal Balcar, David Novotný, Petr Stach, Pavel Batěk, Václav Jiráček, Jan Novotný a další.
Cyklus ukáže, co všechno se dělo mimo zraky kamer a jak tenká mohla být hranice mezi bohémským životem ve filmových studiích a smrtí v koncentračním táboře. „Herci jsou právem vzýváni, protože mají charisma a umí věci vyjádřit ve zkratce. A Bohéma je projekt o tom, že herci jsou lidé jako my, jenom mají jednu vadu - mají talent, kterým se vymykají. A všichni na to dojedou,“ podotkl Sedláček.
Příkladem toho, jaká dilemata musely veřejně známé osobnosti za druhé světové války řešit, je osud Buriana, kterého v Bohémě ztvárnil Vladimír Javorský. „Na jedné straně se v divadle Vlasty Buriana skrývá vysílačka, na druhou chodí Burian do Rozhlasu parodovat Beneše a Masaryka a ve své vile pořádá večírky pro prominentní nacisty. Vyberte si...Doba byla složitá a já si myslím, že zrovna Burian nebyl darebák,“ konstatoval Sedláček, který má s filmovou dobovou stylizací bohaté zkušenosti i díky cyklu České století.
Saša Rašilov jako Oldřich Nový.
Autorkou scénáře Bohémy je novinářka, spisovatelka a scenáristka Tereza Brdečková, dcera významné postavy českého filmu, Jiřího Brdečky, který se podílel na filmech, jako je Císařův pekař a pekařův císař, Limonádový Joe, Baron Prášil nebo Až přijde kocour. Bohéma se kromě Divadla ABC natáčela také v barrandovských ateliérech, na mnoha historických pražských lokacích a také v Plzni, Mladé Boleslavi a na dalších místech.


description: Záchranáři ve slovenském lyžařském areálu Opalisko v Závažné Porubě museli v pátek evakuovat téměř sto lidí z porouchané sedačkové lanovky. Evakuace lyžařů, mezi kterými byla i řada dětí, trvala přibližně tři hodiny a teplota přitom klesla až na mínus jednáct stupňů Celsia, informovaly slovenské zpravodajské weby.

title: Sto lidí evakuováno z porouchané lanovky na Slovensku. Akce trvala tři hodiny


description: Na severovýchodě Bulharska vykolejil a následně explodoval nákladní vlak s cisternami. Nejméně čtyři lidé zemřeli a desítky dalších utrpěly zranění, informoval server Novinite.

title: Na severovýchodě Bulharska explodoval nákladní vlak s cisternami, nejméně čtyři mrtví


description: Budoucí americký prezident Donald Trump se v sobotu večer zúčastnil kostýmové party, kterou pořádali největší sponzoři jeho volební kampaně, rodina finančníka Roberta Mercera. Na tradiční akci nazvanou Villains and Heroes (Padouši a hrdinové) přišel ale Trump v tmavém obleku.

title: Trump dorazil na kostýmovou party


description: Irácké jednotky ve čtvrtek po dvou týdnech relativního klidu opět zahájily operaci s cílem získat kontrolu nad druhým největším městem Mosul, které drží v rukou radikálové z Islámského státu. Příslušníci speciálních jednotek, vojáci i policisté za podpory leteckých úderů zaútočili na pět mosulských čtvrtí. Nad městem stoupal dým a v jeho ulicích se ozývala střelba, popsala agentura AP.

title: Irácké jednotky zaútočily na pět čtvrtí v Mosulu. Postup armády komplikuje počasí


description: Předsedkyní Asociace krajů ČR zvolili ve čtvrtek hejtmani Janu Vildumetzovou (ANO). Karlovarská hejtmanka nahradí v čele asociace Michala Haška (ČSSD), který v nedávných krajských volbách neuhájil svou pozici v Jihomoravském kraji. Volbu Vildumetzové potvrdili hejtmani z uzavřeného jednání v Praze.

title: Předsedkyní Asociace krajů se stala Vildumetzová z ANO


description: Ve dvou pražských stísněných sklepních prostorech uvedl režisér Jiří Pokorný inscenace o boji a násilí. Obě – Obchod na korze podle novely Ladislava Grosmana i hra Caryl Churchillové Dost opilý na to, říct miluji tě? – se vyznačují expresí a pozoruhodným herectvím.

title: RECENZE: Ve válce je dovoleno vše. Dvakrát divadelní exprese podle Jiřího Pokorného

maintext:
Děj Obchodu na korze, který Jiří Pokorný nastudoval ve velmi m al ém sále Strašnického divadla, není potřeba připomínat především díky oscarovému filmu z roku 1965 režisérů Kadára a Klose. Snad proto se Pokorný s dramaturgyní Lenkou Havlíkovou soustředili více na vyjádření emocí a ponuré atmosféry. Místy se dokonce zdá, že se před námi odehrává „jen“ zlý sen Tona Brtka.
Vášnivé násilí
Tono zde nepůsobí jako váhavý člověk, jemuž doba a okolí diktují, co by měl činit, a kterého ovládá především strach. Jeho motivace zde nejsou, bohužel, příliš čitelné. Matěj Nechvátal ho hraje spíše jako schizofrenika, kterého ovlivňuje jeho vnitřní svět, navenek špatně čitelné běsy. Také obsazení staré vdovy Lautmanové (mladou a křehkou) Gabrielou Pyšnou a naznačování silné přitažlivosti mezi ní a Brtkem (arizátorem jejího obchodu) může působit mírně zmatečně. Roman Zach jako Brtkův švagr, velitel Hlinkovy gardy Kolkocký a Lucie Roznětínská v roli chtivé Brtkovy manželky jsou ve výrazu, jednoduše řečeno, brutální. Jsou to už jen pouhé karikatury, které se křečovitě smějí a vřeští.
Ladislav Grosman, Jiří Pokorný: Obchod na korze Režie, scéna: Jiří Pokorný
Dramaturgie: Lenka Havlíková Divadlo X10 Strašnice, premiéra 23. 9.
V tak malém prostoru – herci se opravdu nacházejí na dotyk – je možná křiku a grimas příliš. Orientaci znesnadňuje i fakt, že jen Nechvátal ztvárňuje jednu roli. Pyšná například hraje ještě Kolkockou a holiče, Zach Kucharského... Je to zkrátka trochu jiný příběh, než bychom čekali. A možná to není na škodu. Pokorného divadelní jazyk využívá kromě exprese také symboliku a zkratku, snovost. Jako by říkal – světa „dobra“ a čistoty je možno dosáhnout leda na jiném světě či ve snu.
Se silnou výrazovostí Pokorný inscenoval v A studiu Rubín také hru současné britské dramatičky Caryl Churchillové z roku 2006. Dost opilý na to, říct miluji tě? (Drunk Enough to Say I Love You?) je dialog dvou mužů, kteří prožívají milostný vztah. Text je plný politických odkazů, hovoří se o válce, výsleších, konfliktech. Souboj však vede i Jack se Samem. Trýzní se, protože jejich brutální láska je založena na jediném – touze vlastnit. Jak je u Churchillové obvyklé, dialogy jsou nedořečené, heslovité, promluvy se prolínají a zpřítomnit je divákovi je nesmírně obtížné. A ani v Rubínu se to nepodařilo vždy.
Jakub Gottwald a Tomáš Kobr hrají pár značně naturalisticky, avšak s nadsázkou a potřebným odstupem. Přichází oblečeni v černých uniformách (připomínají SS), jejich rozhovor o boji je zároveň zápasem mezi nimi. Vypovídá také o konfliktu v nich samotných. A v neposlední řadě vše řečené je metaforou vztahu velmocí. Pokorný tuto inscenaci režíruje s obludnou nadsázkou a silným důrazem na sexualitu i zvířeckost v nás. Je to tedy značně zábavné i frustrující. Přesto nakonec záplava slov a jejich ilustrace působí úmorně.
Caryl Churchillová: Dost opilý na to, říct miluji tě? (Drunk Enough to Say I Love You?) Režie: Jiří Pokorný
Dramaturgie: Lenka Havlíková Hudba: Vladivojna La Chia Výprava: Lucie Wildtová A studio Rubín, premiéra 1. 11.
Obě inscenace mají více společných rysů než jen uvádění v nevelikém sále a expresivnost. Je to například strohá scénografie – potřeba je jen několik kusů nábytku. Veškeré divákovo soustředění má být totiž směrováno na herce. A slova.
Inscenace nejsou divákům snadno přístupné, možná právě proto mají velké kouzlo. Musíte se do nich nořit a bojovat s nimi. Musíte je chtít pochopit.


description: Hudebník a čerstvý nositel Nobelovy ceny za literaturu Bob Dylan se sice slavnostního předávání cen v sobotu osobně nezúčastní, ale připravil řeč, kterou za něj přečte člen Švédské akademie. Americká zpěvačka a textařka Patti Smithová k tomu zazpívá jednu z nejznámějších Dylanových skladeb. Informovala o tom v pondělí agentura Reuters s odvoláním na twitter Švédské akademie.

title: Dylan na předávání Nobelovy ceny nedorazí. Jeho skladbu zazpívá Patti Smith