description: Každý občas vyhodí peníze za něco, co nestojí za to. Ale pozor, abyste nespadli do pasti „utopených“ nákladů. O čem je řeč? Psycholog Jan Urban přibližuje, jak z malých ztrát mohou vzniknout ztráty velké jen proto, že začneme uvažovat určitým způsobem.

title: Co nás dostává do pastí „utopených“ nákladů a jak do nich nespadnout

maintext:
O výdajích, které provádíme, většinou předpokládáme, že se nám určitým způsobem vrátí, nejčastěji ve formě užitku z koupené věci nebo výnosu z provedené investice. Navíc zpravidla doufáme, že předpokládaný užitek či výnos bude vyšší, než kolik jsme v daném směru vynaložili. Pokud je však zřejmé, že tomu tak není, neměli bychom se snažit přesvědčovat sebe ani ostatní o opaku. Svou situaci tím jen dále zhoršujeme.
Sklon namlouvat si, že špatně vynaložené výdaje, které nám nepřinesly, co jsme čekali, lze získat zpět, je nebezpečnou myšlenkovou iluzí. Bývá označována jako past utopených nákladů a padají do ní nejen jednotlivci, ale občas i firmy a velmi často vlády.
Past utopených nákladů je zvláště škodlivá tehdy, je-li spojena s představou, že jediným způsobem, jak vynaložené náklady zachránit, je vynakládat v daném směru prostředky další.
Pastí je neomezené množství
Příkladů, kdy lidé do této pasti padají, je bezpočet. V běžném životě k nim patří například situace, kdy sedíme na představení, které se nám příliš nelíbí, a raději bychom byli někde jinde. Za vstupenky jsme však vynaložili určitou částku a o vynaložené prostředky nechceme přijít. Na představení proto zůstaneme až do konce, přestože při něm obrazně řečeno trpíme. V sedadle nás drží snaha o vstupné nepřijít, tedy nepřipustit si, že jsme peníze „vyhodili“. Částka, kterou jsme vynaložili, tedy utopené náklady, se nám však absolvováním nudného představení nijak nevrátí.
Jan Urban (1953) Autor publikací Přestaňte se v práci stresovat a Jak lépe naložit s časem.
Věnuje se personálnímu a manažerskému poradenství a firemnímu vzdělávání.
Je absolventem VŠE Praha a Filosofické fakulty UK, obor psychologie práce a řízení.
Podobná je situace, kdy se vydáme do vzdáleného obchodu, nic příliš zajímavého v něm nenajdeme, přesto se však rozhodneme něco koupit, „když už jsme vážili tak dlouhou cestu“. Stejný je i případ, kdy jsme si v restauraci objednali jídlo či pití, které nám nechutná, avšak dojíme ho jen proto, že ho budeme muset tak jako tak zaplatit.
Do stejného schématu uvažování spadá i situace, kdy jsme se rozhodli investovat do opravy auta, a po krátké době se ukáže, že vůz vyžaduje investici další. I když se nám zdá, že již není příliš výhodná, rozhodneme se ji provést kvůli tomu, abychom nepřišli o investici předchozí. Obdobný je i případ, kdy se snažíme prodat nemovitost, trváme však na ceně, která je vyšší než ta, kterou jsme za ni vynaložili.
V zásadě stejná je i situace „obrácená“, kdy prostředky na určitý účel již vynaložit nechceme, a to jen proto, že jsme na něj již určité peníze vydali. Příkladem může být situace, kdy jsme si pořídili poukaz na určitou věc a ten pak ztratili. Vzhledem k tomu, že jsme za danou věc již jednou zaplatili, se rozhodneme, že za ni již podruhé platit nebudeme. A to přesto, že má pro nás stále stejnou hodnotu, a pokud bychom si ji koupili, bylo by to pro nás výhodné.
Co platí pro uvažování o vynaložených penězích, se vztahuje i k uvažování o vynaloženém čase. Podobná je proto i situace, kdy od určité činnosti nechceme upustit jen proto, že jsme na ní již určitý čas vynaložili. Příkladem je rozhodnutí zůstat stát i nadále v dlouhé frontě jen proto, že jsme v ní už nějaký čas strávili, přestože je zřejmé, že to, co v ní vystojíme, nám nezaplatí čas, o který stáním přijdeme. Podobná může být i situace, kdy se rozhodneme setrvat v určitém osobním vztahu, přestože se s danou osobou již necítíme dobře, a to jen proto, že jsme do daného vztahu již hodně času investovali.
Chybná logika
Výše uvedené příklady či podobná jednání mají společného jmenovatele. Vycházejí totiž ze dvou logických chyb.
První logická chyba spočívá v domněnce, že rozumné rozhodování přihlíží k tomu, co jsme již na určitý účel vynaložili. Skutečností však je, že náklady, které již byly uhrazeny, se nám už vrátit nemohou. Nezáleží proto ani na jejich výši a nemá ani smysl brát je v úvahu.
Můžeme se pochopitelně snažit, aby nám provedená investice vynášela, je-li však tato investice v principu špatná, pak nejhorší, co můžeme udělat, je v ní pokračovat. Nejvážnější případy spojené s pastí utopených nákladů bývají proto ty, kdy osoby i firmy pokračují v investicích, o kterých je jasné, že se nikdy nevrátí. Místo toho, aby se snažily své ztráty minimalizovat, je tak dále zvyšují.
Druhá logická chyba spojená s uvedeným uvažováním, spočívá v tom, že nebere v úvahu možnosti, o které přicházíme tím, že v určité činnosti či dokonce v určitých výdajích dále pokračujeme. Místo toho, abychom ztráceli čas na představení, které nás již nebaví, můžeme tento čas využít produktivněji. A namísto toho, abychom investovali do určité věci jen proto, že jsme již do ní investovali v minulosti, můžeme dané prostředky využít tak, že investujeme do něčeho, co nám na rozdíl od minulé investice něco přinese.
Smířit se s tím, že jsme nevhodným výdajem utrpěli ztrátu, je pochopitelně nepříjemné. To je i psychologickým důvodem, proč v nerozumné činnosti pokračujeme. Někdy je tato „averze ke ztrátě“ psychologicky natolik silná, že může poznamenat i naši schopnost realistického vnímání. Důsledkem je, že nevidíme, protože nechceme vidět, co je jinak zřejmé.
Past utopených nákladů vstoupila proto i do učebnic, a to pod názvem „efekt Concorde“. Jde o připomenutí investice do projektu stejnojmenného nadzvukového osobního letadla. V jeho financování se totiž před lety britská a francouzská vláda rozhodly pokračovat i přesto, že bylo jasné, že se jim vynaložené peníze nikdy nevrátí, a další prostředky, věnované na tento účel, vzniklou ztrátu jen prohloubí. Pokud by nám tento název usnadnil si uvedenou chybu zapamatovat, nebyly možná tyto peníze vynaloženy nadarmo.


description: Jak ukazují průzkumy, všichni vědí, že půjčovat si na dárky je velmi riskantní. Zároveň však statistiky potvrzují, že před Vánocemi stoupají prodeje úvěrů. Jak si půjčit a nezadělat si na problém? Od prosince platí nové zákonné podmínky pro poskytování spotřebitelských úvěrů.

title: Od prosince si půjčíte podle nových pravidel. Za kolik a co si ohlídat

maintext:
Bezpečné úvěry Rating bezpečných poskytovatelů úvěrů za rok 2016. Kromě ceny jsou hodnoceny i obchodní podmínky, poplatky, sjednané sankce, atd. Vynikající Airbank
Komerční banka
Home Credit
Velmi dobré Era B+
Equa bank B+
BNP Paribas B+
Česká spořitelna B+
Essox
ČSOB
Dobré mBank C+
UniCredit Bank C+
Oberbank
Raiffeisenbank
V normě Sberbank D+
Moneta Money bank D+
Waldviertler Sparkasse D+
Expobank
Cofidis D+
Provident Financial
Zdroj: Navigátor bezpečného úvěru

fasttext_language: cs


description: Prodej kaprů, vánočních stromků nebo svařáku na adventním jarmarku už každoročně rozšiřuje trh práce na konci roku. Řada míst je stále ještě volná. Navíc osvědčené brigádníky lákají zaměstnavatelé nastálo.

title: Brigáda pár dnů před Vánocemi je terno. Stále jsou volná místa

maintext:
Mít čas na brigádu na konci roku je terno. Člověk se sice zapotí, ale pracuje nanejvýš měsíc a v kapse si odnese výplatu leckdy větší než jeho spolupracovník se zaměstnaneckou smlouvou. Nabídka krátkodobé práce je stále široká i pár dnů před Vánocemi, inzerce na pracovních serverech se mění každou hodinou. Místa se stále nabízejí i mizí.
„Stačí, když v tomhle shonu vypadnou jeden dva lidé, a znovu nabíráme. Takže pro brigádníky máme stále otevřeno,“ hlásí jeden z pracovníků velkoskladu s hračkami.
Zájemci mohou vybírat z reprezentativních pozic od hostesky v obchodním domě či na vánočním večírku přes práci telefonisty nebo skladníka, kteří vydělají podle toho, jak se umějí otáčet, až po „chlapskou práci“ při pouličním prodeji kaprů.
Může se hodit Sháníte brigádu? Na jobDNES.cz naleznete každý den nové nabídky.
Dá se pracovat třeba jen tři poslední dny před Štědrým dnem a brigádník si vydělá na stejně dlouhý pobyt v Krkonoších i se skipasem. „Stále přijímáme brigádníky k třídění zásilek, hodinová mzda může být až 120 korun. Před Vánocemi je to dobrý přivýdělek a přeju jim ho, protože se dost nadřou,“ říká Ivana Hofmanová z královéhradecké společnosti 4home, která zájemcům slibuje i flexibilní pracovní dobu.
O 20 korun na hodinu více než loni
Letošní rok brigádníkům přeje zase o kousek více než loňský. Podle brněnské pracovní agentury Sodat si za hodinu práce vydělají v průměru o dvacet korun více. „Letos naši brigádníci dělají v průměru za 115 korun na hodinu, loni to bylo 95, předloni 82 korun. Dnes bych nikoho na práci za 90 korun na hodinu nenašel,“ míní ředitel agentury Sodat Martin Plášil, který zprostředkovává pracovní sílu pro výrobní haly a markety všech velikostí.
Rozmanitost zaměstnání je podle údajů personální agentury Grafton Recruitment podobná jako v předchozích letech. Na krátkodobé brigády nabírají především maloobchodníci, následují logistické a výrobní společnosti. „V předvánočním a vánočním období registrujeme největší poptávku po brigádnících především v oblastech, které zažívají vrchol sezony, tedy hlavně v obchodě a logistice,“ říká Jitka Součková z Grafton Recruitment.
Zvýšil se však počet volných míst na hlavní pracovní poměr. Továrny i markety si brigádníky doplňují nedostatek kmenových zaměstnanců. „Zaměstnavatelé nám říkají: Halu máme postavenou na tisíc lidí, výroba jede na tisíc lidí, ale pracuje jich jen 900. Fabriky mají běžně podstav 10 až 15 procent,“ dodává čísla Plášil. Přitom brigádník i pracovník na plný úvazek, kteří pracují u jednoho stroje, mají srovnatelnou hodinovou mzdu, která začíná na 100 korunách.
Pojďte k nám pracovat
Osvědčené lidi hledají zaměstnavatelé také v dalších oborech. Dobré šoféry s vlastním vozem nabírají teď každý den v pražské dopravní společnosti Motolinka. „Rozvážíme vánoční balíčky, které si firmy navzájem posílají. Brigádníky nabíráme do posledních dnů před Vánoci,“ říká šéfdispečer pražské Motolinky Miroslav Říha. Podle jeho zkušeností budou mít brigádníci největší nápor v posledních třech pracovních dnech před Štědrým dnem. „Určitě budeme jezdit až do pátku 23. prosince,“ míní Říha. Nejčastěji sedají v Motolince za volant studenti vysokých škol, kteří si tak přivydělávají na vánoční dárky či pobyt na horách. Za osm hodin si kurýr může vydělat od 800 do 1 500 korun podle toho, jak se dokáže vypořádat s předvánočním chaosem na silnici a kolik balíčků rozveze. Zájemcům, kteří se osvědčí, nabízejí spolupráci i po Vánocích.
Vánoce nevánoce, v třídírně zásilek společnosti TNT Express Worldwide v Chřášťanech je nedostatek pracovitých rukou po celý rok. „I když teď máme největší nápor, nehledáme jen někoho sezonně, zaučovat někoho týden se nám nevyplatí. Dřív se nám hlásili hlavně studenti, dnes hodně i lidé, kteří mají hlavní pracovní poměr a k nám jdou na odpolední brigádu,“ říká Vanda Ševčíková z přepravní společnosti. Na to, že se brigáda může proměnit v hlavní pracovní poměr, láká například i Česká pošta. „Když vás to bude bavit, můžete u nás začít pracovat v pracovním poměru třeba i na jiné pozici,“ stojí v inzerátu na kurýry-šoféry, kteří mají doručovat balíčky.
Na poslední týden před Vánocemi se chystají snad všichni obchodníci, kteří se snaží ukousnout si z předvánočního koláče co největší kus. Brigádníky shánějí, kde se dá, a na oplátku slibují štědré odměny. K nim patří nejen zajímavá hodinová mzda, ale také například volitelná pracovní doba, sekt či kosmetický balíček jako vánoční dárek, dotované stravování či různé bonusy a příplatky za noční práci či přesčasy. „Pracovitých brigádníků není nikdy dost. Kdybyste o nějakém věděla, pošlete ho,“ vyzývá Ivana Hofmanová ze společnosti 4home.


description: Bankovnictví budoucnosti bude ovlivněno nejmodernějšími technologiemi. To si myslí 52 % Čechů. Lidé si dokážou představit, že otisk prstů či sken oční rohovky bude běžným způsobem identifikace klienta. Vyplynulo to z průzkumu agentury SC&C pro Českou bankovní asociaci. Víte, jaké moderní technologie využívají banky už dnes? Vyzkoušejte náš kvíz.

title: Kvíz: Vyznáte se v moderních bankovních technologiích?

maintext:
Co ještě ukázal průzkum? „S tím, že by banka budoucnosti měla nabízet i jiné než finanční služby, souhlasila v průzkumu třetina respondentů. Naopak to, aby se banky i v budoucnu držely svého řemesla, tedy nabízely striktně služby spojené se správou financí, jako je vedení účtů a úvěry, volilo 17 % lidí. Tento názor převládal s rostoucím věkem respondentů,“ vysvětluje poradce pro platební styk a digitalizaci České bankovní asociace Tomáš Hládek.
Necelá čtvrtina Čechů by uvítala rozšíření aplikací v on-line bankovnictví i mimo něj na každodenní věci. Pod tím si můžeme představit třeba propojení těchto aplikací s vlastním kalendářem či telefonním seznamem. Opět i zde se potvrdila větší obliba nejmodernějších technologií mezi mladými, s rostoucím věkem pak tato představa klesá.
Kvízy na iDNES.cz Nejde o zkouškové otázky! Kvízy, které připravujeme ve spolupráci s odborníky, mají za cíl i tak trochu pobavit a umožnit základní orientaci ve finančním světě, nebo pracovních vztazích a dalších tématech týkajících se rodinných financí.
A vize Čechů jdou ještě dál, i když jejich příznivci jsou zatím v menšině. „Přesně 11 % respondentů si myslí, že přestanou existovat bankovní pobočky, 9 % Čechů by uvítalo, kdyby banky mohly firmám zajišťovat komplexní servis od IT, přes účetnictví až po úklid a 5 % by rádo proměnilo pobočky na jakési kavárny, kde by se lidé setkávali a mohli se i občerstvit,“ upřesňuje Tomáš Hládek. To, že se v blízké budoucnosti nic nezmění, si myslí téměř čtvrtina Čechů, více ženy než muži.
Vizionářů, kteří vidí konec fyzických peněz do deseti let, je jen 11 %. Vymizení bankovek v horizontu delším než deset let prorokuje 42 % respondentů. Naopak téměř polovina respondentů zastává názor, že se fyzických peněz nikdy nezbavíme.
Test byl připraven ve spolupráci s Českou bankovní asociací.


description: Je tu konec roku a s ním předsevzetí do toho nového. Budu zvládat úkoly včas. Budu motivovanější. Nebudu prokrastinovat. I přes vyřčená přání může být time management někdy velký problém. Jak ho zvládnout, radí Jan Dvořák, ředitel počítačové školy Gopas.

title: Šest mýtů o produktivitě práce, kterým byste neměli věřit

maintext:
Na internetu a v knihách o time managementu lze najít mnoho zaručených rad, jak si dobře zorganizovat čas. Některé jsou ale spíše mýty, které k produktivitě příliš nepomohou. Které ze zaručených rad stojí za pozornost a čím bychom se raději řídit neměli?
1. Mýtus Vše je potřeba dopodrobna naplánovat
Plánování má jistě svoje místo. Krátkodobé cíle potřebujeme k tomu, abychom věděli, co budeme dělat dnes nebo tento týden. Dlouhodobé cíle zase dávají krátkodobým cílům význam. Ale všeho s mírou. Plánování práce od začátku až do konce vytvoří nesmírný objem desítek a stovek pidi-úkolů, v jejichž moři si o produktivitě můžete nechat leda tak zdát.
Pokud vedete skupinu lidí, je pro ně ideální jednoduché krátkodobé zadání typu jeden úkol = jeden člověk = maximálně 2 až 3 podúkoly naplánované dopředu. Od vás se bude očekávat náhled dlouhodobý. Ale opět platí: příliš podrobné dlouhodobé plánování s sebou nese malou pružnost v případě, že je třeba udělat menší odbočku jinam.
2. Mýtus Neodkládejte na zítřek, co můžete udělat dnes
Představa, že všechno stihnete dnes, je nereálná, a pokud se o to chcete snažit, máte zaděláno na takzvané „vyhoření“. Nejprve přidáte jeden úkol, pak další a nakonec zjistíte, že pracujete 14 hodin denně a rodina vás vidí pouze tehdy, když si jdete pro čistou košili.
Nepřehlédněte Sháníte práci? Na jobDNES.cz naleznete každý den nové nabídky.
Občas je třeba „zabrat“ a dotáhnout určitý projekt, nabídku, uzavřít obchod, ale potom byste měli zase nabrat tělesné i duševní síly. Manažeři mívají občas tendence se v rámci praktikování tohoto hesla přehlcovat na určité denní či noční hodiny prací, což vede často k jejich vyčerpání a neefektivitě v dalších dnech.
3. Mýtus Pracuj na tom tak dlouho, dokud to nedotáhneš
Cílevědomí lidé by měli umět dotahovat vše do konce. Nebo ne? Zkušení jedinci ale vědí, že občas je třeba něco vzdát, aby zůstali zaměření na to důležité. Na paměti mají takzvaný Paretův princip, známý také jako princip 80/20. Říká, že pětina toho, co děláme, nám přináší 80 % úspěchu. Důležité je tedy najít tu správnou pětinu úkolů.
Pokud něco dlouho odkládáte, vaše podvědomí to zařadí mezi irelevantnosti. Danou věc pak řešíte s nechutí, nezvykle dlouho a ještě ke všemu většinou špatně.
4. Mýtus Produktivita znamená udělat více práce za kratší dobu
Náš den má jen omezený počet hodin, stihneme omezené množství úkolů, schůzek, e-mailů, telefonátů. Průzkumy ukazují, že v klasické podnikové sféře lidé tráví jen 45 % času na svých hlavních úkolech. Téměř 15 % času jim vyplní e-mailová komunikace, dalších zhruba 15 % stráví na užitečných i méně užitečných poradách, 8 % připadá na rušivé vlivy z okolí i od kolegů. A zbytek jsou soukromé telefonáty, brouzdání po internetu.
Produktivní není ten, kdo toho udělá nejvíce, ale ten, kdo dokáže správně volit priority a stihnout to, co je opravdu důležité. A i když to někteří zaměstnavatelé neradi slyší, ti, kteří pravidelně zůstávají v práci dlouho do večera, výkonní a produktivní opravdu nejsou.
5. Mýtus Výkonný člověk zvládá multitasking - více věcí najednou
I když se to často traduje, ani ženy neumějí dělat více věcí najednou tak, aby se na všechny z nich soustředily. Reálně zvládneme multitasking u jednodušších úkolů, efektivní řešení složitějších záležitostí vyžaduje naši nedělenou pozornost. A snaha řešit více úkolů najednou zvyšuje míru stresu, což vede k většímu množství chyb a většinou také potlačení kreativity.
6. Mýtus Nicnedělání škodí, je to forma prokrastinace
Nedělám dost, jsem lenoch. Když přijdu z práce, musím pracovat ještě doma a stihnout resty. Občas se z produktivity stává posedlost. Uvědomte si ale, že pokud si neumíte občas opravdu odpočinout, nemáte pak „z čeho brát“ v době, kdy je třeba zabrat. Navíc jste často unavení, a to se zpětně odrazí na pracovním výkonu.


description: Přemýšlíte, co koupit k Vánocům tchyni či blízkým, kterým je náročné trefit se do vkusu? Dárkové kartičky z Dárkomatu vyřeší trable elegantně a s jistotou, že se obdarovanému zavděčíte. Navíc se lze nově karty pořídit i na vybraných čerpacích stanicích nebo po internetu.

title: Přemýšlíte nad vhodnými dárky na Vánoce? Dárkomat je k dispozici i na Benzině

maintext:
Značkové oblečení, knihy, zážitky, kosmetika, dobré víno nebo zdraví: stačí si jen vybrat a není k tomu potřeba obíhat jednotlivé obchody. Kartička s konkrétní částkou odkáže obdarovaného do obchodu, kde si své přání splní přesně dle svých představ.
Kde karty Dárkomat uplatnit Neoluxor
NakupvAkci.cz
České dráhy
Lekarna.cz
Answear
časopis Téma
Allegria
Marionnaud
McDonalds
Pepa.cz
Klenoty Aurum
Audioteka.cz
Bubbleology
Global Wines
Dárkové kartičky jsou nově kromě prodejen Albert k mání i on-line v e-shopu na stránkách projektu Dárkomat. A od konce listopadu je jejich zakoupení ještě snazší: seženete je i na čerpacích stanicích Benzina.
Lékárny vedou, letos zkuste třeba víno
V Dárkomatu, který je součástí mediální skupiny MAFRA, můžete vybírat z řady osvědčených značek. Vedle stávajících partnerů jako je parfumerie Marionnaud, klenoty Aurum, internetový obchod se značkovým oblečením Answear, e-shop Lekarna.cz nebo například knihkupectví NeoLuxor, jsou na stojanech u pokladen nebo v e-shopu i nové poukázky. O nejčastějším využití karet čtěte zde.
Nově lze voucher zakoupit i do kamenných prodejen Bubbleology s britským nápojem Bubbletea. Dárková karta má hodnotu 500 korun a platí 12 měsíců od aktivace. Obdarovaný si za ni může koupit teplý či studený drink různých příchutí, a k tomu přidat na dno želé nebo kuličky. Cesta do práce nebo ze školy tak může být po Vánocích mnohem příjemnější - o to víc, že kredit na darované kartě můžete využít na více nákupů.
Kdy koupit dárkovou kartu od Dárkomatu? Když nevíte, jaký dárek vybrat Vyberte kartu jedné ze značek z nabídky a obdarovaný si už může zvolit dárek podle sebe. Má na to rok od nákupu karty. Částka na kartě se odečte z ceny dárku (pokud se rozhodne pro nákup něčeho dražšího) nebo si může naopak koupit postupně víc menších dárků, dokud částku na kartě nevyčerpá.
Když hledáte dárek na poslední chvíli Přes 330 obchodů Albert má otevřeno každý den, čerpací stanice Benzina stojí na každém rohu, eshop Dárkomatu je k mání i z tepla domova.
Když nechcete darovat peníze Bankovky v obálce nepovažuje každý za vhodný dárek. Dárková karta je vhodná alternativa.
Stejnou hodnotu lze nabít i na kartu do řetězců s rychlým občerstvením McDonalds. Voucher lze využít na celý sortiment, tedy kromě klasického fastfoodu například i na kávu a dezerty. Karta rovněž platí celý rok od nabití a lze ji použít na více nákupů až do vyčerpání kreditu.
Pro muže, ženy i děti se hodí karta do e-shopu Audioteka.cz v hodnotě 500 korun. V Audiotéce si obdarovaný vybere z tisíce příběhů a vzdělávacích nahrávek do mobilním telefonu, tabletu, počítače nebo MP3 přehrávače. Platnost karty je rovněž 12 měsíců od aktivace a voucher lze využít pro více nákupů. Partner neumožňuje zakoupit dražší dárek a zbytek doplatit, zato slibuje při prvním užití kartičky z Dárkomatu bonusový kredit v hodnotě 100 korun.
Pokud víte, že si dotyčný potrpí na kvalitní alkohol, ale nejste si jistí, třeba pro kterou značku vína by se rozhodl, kupte mu kartičku do Global Wines. „Máme nejširší nabídku značkových zahraničních vín a destilátů v České republice. Obdarovaný si může vybrat buď v e-shopu Global Wines, nebo v některé z kamenných prodejen,“ uvedl brand manager společnosti Filip Jantač.
V nabídce obchodů Global Wines je přes 1 500 vín a destilátů, přičemž prodejce umožňuje kartu využít na vícero nákupů, nebo hodnotu voucheru tisíc korun v případě zájmu obdarovaného vyměnit za dražší produkt a dárek si doplatit.
Snadná radost: stačí kartu aktivovat a darovat.
Jak tedy na to? Dárkové karty Dárkomat najdete na stojanech v prodejnách Albert, na čerpacích stanicích Benzina nebo v e-shopu. Stačí si vybrat kartu vázanou ke konkrétnímu prodejci a pak ji nechat aktivovat. Na benzince nebo v Albertu to za vás udělají na pokladně. Bez aktivace při zaplacení totiž není karta funkční. Obdarovaný má pak 12 měsíců od aktivace na to, aby peníze vyčerpal. Všechny podmínky najdete na obalu karty.
Karta Dárkomatu - k nákupu knih v Neoluxoru za tisíc korun
Za kartu nezaplatíte ani korunu navíc, ale pouze částku, která je na ní uvedena, kterou chcete darovat, a kterou může obdarovaný v obchodu po Vánocích využít. Nečekají vás žádné skryté poplatky. Hodnota dárkové karty se podle jednotlivých prodejců liší. Vše najdete na webu nebo na konkrétní kartě, částku si můžete vybrat podle toho, kolik chcete do daru investovat. Nejčastěji lidé volí vouchery v hodnotě tisíc korun.
Některé karty uplatníte jen v kamenných prodejnách (Neoluxor, Marionnaud, McDonalds), jiné jen v internetových obchodech (Lékárna.cz, Firmanazazitky.cz). U většiny partnerů se dá kartička použít vícekrát pro několik menších nákupů. V takovém případě se vyplatí registrace karty na stránkách Dárkomatu, po které můžete on-line sledovat zůstatek peněz na kartě. K dispozici je i přehledná historie transakcí.
Karty Dárkomat jsou bezpečné, kupující ji dostane zabalenou, obsahuje i bezpečnostní prvky, například PIN pro platbu na internetu. Při ztrátě či odcizení je také možné kartu zablokovat. Sedm kroků ke kartě z Dárkomatu čtěte zde.


description: V předvánočním období se internetoví prodejci doslova předhánějí ve svých nabídkách. Výhodné a ještě výhodnější ceny, slevy, nejrůznější dárky či doprava zdarma. Může se ale stát, že si nákupem v e-shopu zkomplikujete život.

title: Zásilku z e-shopu nepřevzala, obchodník ale trvá na zaplacení

maintext:
Příkladem je paní Libuše z Hodonína, která si v e-shopu objednala balíček kosmetiky. Cena byla opravdu skvělá, navíc e-shop sliboval doručení zboží zdarma. Když ovšem zákaznice na zboží marně čekala týden a pak i další a další týden, kontaktovala prodejce, aby se zeptala, v čem je problém. Odpověď byla strohá a jasná, měla si přečíst podmínky doručení. A skutečně, na webu obchodníka stálo drobným písmem, že podmínkou pro doručení zdarma je to, aby se na e-shopu nashromáždil určitý počet objednávek.
Paní Libuše se s prodávajícím snažila domluvit, vyměnili si ještě několik e-mailů, k žádné dohodě ale nedošlo. A tak paní Libuši došla trpělivost a rozhodla se, že s obchodem už nechce mít nic společného. Když zboží po třech měsících dorazilo, paní Libuše zásilku nepřevzala. E-shop jí přesto poslal fakturu. „Obchodník trvá na tom, že zboží musím převzít a zaplatit a ještě mi naúčtoval smluvní pokutu a úroky z prodlení,“ rozhořčuje se zákaznice.
Nepřevzetí zboží není odstoupení od smlouvy
Podle odborníků nepřevzetí zásilky nic neřeší, naopak, může vést ke smluvním sankcím. „Tím, že spotřebitel odmítne balík převzít, nezačíná automaticky plynout lhůta pro odstoupení od smlouvy,“ vysvětluje vedoucí právního oddělení dTestu Lukáš Zelený. Paní Libuše tedy bude muset zaplatit. Má ale ještě stále možnost od smlouvy odstoupit. „Smluvní pokutu a úroky z prodlení však bude muset paní Libuše zaplatit v každém případě, tato povinnost se odstoupením od smlouvy neruší,“ dodává Zelený.
Nepřevzetí zásilky se paní Libuši nevyplatilo. A pokud se nechcete dostat do podobných problémů, pamatujte si:
1. Nehleďte pouze na základní cenu inzerovaného zboří
Cenové rozdíly v jednotlivých elektronických obchodech dosahují u stejného zboží stovek i tisíců korun. První přehled o cenách můžete rychle získat pomocí cenových srovnávačů, je ale dobré ověřit si i další skutečnosti. Místo obvyklého poštovného po vás obchodník totiž například může chtít až dvojnásobek a k tomu třeba ještě poplatek za platbu předem nebo za dobírku. Když se pak vrátíte k prvnímu srovnání cen, možná zjistíte, že obchod, ve kterém sice bylo zboží o 150 korun dražší, je ve výsledku levnější, protože obchod garantuje doručení zdarma.
2. Ověřte si termín dodání
Potřebujete poradit? Bezplatná poradenská linka dTestu 299 149 009 odpoví na jakékoli dotazy z oblasti ochrany spotřebitele každý všední den od 9 do 17 hodin
Pokud na nákup pospícháte, nespoléhejte na informaci na webových stránkách, že je zboží skladem. Nechte si ještě před objednáním potvrdit, kde je zboží naskladněné a jak dlouho trvá jeho doručení. Termín dodání zboží bývá častým problémem e-shopů. Obchodník sice potvrdí objednávku, ale vzápětí vás může informovat, že zboží skladem v jeho řeči znamená, že jej máte očekávat nejdříve za 14 dní.
3. Čtěte obchodní podmínky
Občanský zákoník ukládá, aby smlouvy a obchodní podmínky byly čitelné a srozumitelné tak, aby je pochopil každý. Neměly by obsahovat žádná malá písmenka či skryté odkazy a zároveň by neměly být extrémně dlouhé. Pokud zaškrtáváte souhlas s čímkoliv, měli byste se přes jednoduchý odkaz dostat k tomu, s čím souhlasíte. A než obchodní podmínky odsouhlasíte, přečtěte si je. Určitou pomůckou mohou být certifikáty deklarující, že dané obchodní podmínky jsou ke spotřebiteli férové. DTest férovým obchodníkům udílí značku dTest obchodní podmínky.
4. Informace o e- shopu si ověřte z více zdrojů
K uživatelským recenzím přistupujte kriticky. Nikdo vám nezaručí, že několik pozitivních recenzí si obchodník na svůj web nenapsal sám, nebo si nenajal reklamní agenturu, která se mu o pozitivní ohlasy stará. Podle průzkumu dTestu se s falešnými recenzemi setkala většina uživatelů internetu. Nakupujete-li v konkrétním obchodě poprvé, prověřte si ho důkladněji a informace si ověřte z více zdrojů.
5. Platba kartou má své výhody
Jestliže se rozhodnete zboží zaplatit předem, plaťte kartou. V situacích, kdy zaplacené zboží nedostanete, byli jste e-shopem podvedeni nebo vám obchodník upírá právo na odstoupení od smlouvy, můžete svou banku požádat o takzvaný chargeback neboli zpětnou platbu. Zjednodušeně řečeno vaše banka požádá banku obchodníka o navrácení zaplacené částky. Banky v Evropské unii obvykle nemají ze zákona povinnost zpětnou platbu provádět. V určitých případech jsou k tomu ale svolné, a to na základě pravidel karetních asociací. Uvedený postup se dá použít v případě potíží při nákupu na internetu jak v tuzemských e-shopech, tak i u obchodníků z jiných zemí Evropské unie.
6. Vánoční dárky rozbalte včas
Nakoupili jste v e-shopech vánoční dárky? Nečekejte na to, až je obdarovaný rozbalí pod stromečkem. Lhůta pro odstoupení od smlouvy uzavřené v internetovém obchodě je skutečně jen čtrnáct dní (pokud obchodník lhůtu sám dobrovolně neprodloužil nad rámec zákona) bez ohledu na to, kdy je dárek předán konečnému příjemci a tedy reálně vybalen a vyzkoušen. Když lhůtu promeškáte, můžete sice zboží v případě pozdějšího zjištění vad reklamovat, vyřízení reklamace však může trvat až 30 dní a nemusí vám být rovnou vrácena plná kupní cena jako při odstoupení od smlouvy do 14 dnů.
7. Komunikací s e-shopem se vyhnete problémům
Pokud odmítnete objednanou zásilku převzít a ta putuje zpět do e-shopu, neznamená to automaticky odstoupení od smlouvy. Internetový prodejce takové jednání nemusí vyhodnotit jako vrácení zboží v zákonné 14denní lhůtě a dokonce po vás i po nějaké době může vymáhat, abyste objednané zboží zaplatili a převzali. Pokud tedy chcete využít svého práva a od smlouvy odstoupit, řádně to prodávajícímu oznamte. Telefonicky, e-mailem nebo jednoduchým dopisem přiloženým k vracenému zboží.
Zdroj: dTest


description: Jsme tam hned a jsme rovný, přímo z tvý pojišťovny... Ta chytlavá melodie z televizní reklamy mi zní v uších a už se těším, jak budu jezdit se dvěma veselými maníky a kývajícím se panáčkem na palubní desce. Nakonec je všechno trochu jinak.

title: Jak jsem asistovala při záchraně auta

maintext:
Jestli jste si stejně jako já představovali, že při autonehodě či poruše na silnici k vám přijede vůz s hudebně nadanou posádkou v červených montérkách, tak jste si to stejně jako já mysleli špatně. Ani ten dřevěný panáček s kšiltovkou není k mání, nemá proto cenu na linku 1224 kvůli jeho získání volat. Takových požadavků je prý několik do měsíce a všechny jsou marné.
Na to však přijdu až během dne. Teď je ráno a já se jdu podívat do call centra 1224. Tedy jedné z asistenčních společností, které pro Linku pomoci řidičům pracují. Ty jsou ve skutečnosti tři. „Je to kvůli tomu, aby linka fungovala za všech okolností, i kdyby měla jedna z asistenčních společností výpadek,“ říká mi Aleš Povr z České kanceláře pojistitelů.
Na telefonu samí chlapi
V místnosti sedí 15 operátorů. Mezi nimi jen jedna žena. „Je to přece jen taková technická asistence, kluky ta auta prostě víc baví. Ale ženy nijak nevylučujeme, naopak,“ podotýká Zbyněk Skalický, ředitel dispečinku Global Assistance.
A teď přijde vysvětlení, proč nikde (kromě té reklamy) nepotkáte auto, které by přímo patřilo k Lince pomoci řidičům, ta je totiž jen zprostředkovatel.
„Mnoho lidí si ani nepamatuje, u koho má pojištěné auto. A už vůbec neznají telefon na asistenci. Po nehodě, ale mnohdy i v situaci, kdy porouchané auto nejede a překáží provozu, bývá řidič v takovém stavu, že ho vůbec nenapadne, že číslo na asistenční službu má napsáno na takzvané zelené kartě. Číslice 1224 je snadno zapamatovatelná. Stačí volat tam,“ vysvětluje Aleš Povr.
Kolik stojí volání U volání na linku 1224 nelze uplatnit volné minuty. Tedy i ti, kdo mají takzvané neomezené volání, budou platit. V porovnání s cenou poskytnuté asistence to není zas tak mnoho, ale je dobré
s tím počítat. T-Mobile: 5,05 Kč/min.
Vodafone: 6,29 Kč/min.
02: 3,50 Kč/min.
Co se děje, když vám asistují
Operátor, který telefon zvedne, se zeptá na registrační značku auta. Podle té zjistí, kde máte vůz pojištěný. A přepojí vás na asistenční službu vaší pojišťovny. Tam se podívají, co máte sjednáno. Součástí většiny autopojistek jsou dnes totiž i asistenční služby. Vyzvědí, co se vám stalo, a vyhodnotí, zda k vám mají vyslat servisní vůz, či odtahovou službu.
Kdy volat linku 1224 Při poruše vozu či autonehodě, když neznám telefonní číslo na smluvní asistenční společnost své pojišťovny.
Pokud chci rychle zajistit odtah nepojízdného vozidla.
Když chci mít jistotu, že mi pojišťovna následně proplatí asistenci, na kterou mám nárok.
A začnou se řešit peníze – operátor porovná to, co potřebujete či požadujete, s tím, nač máte podle smlouvy nárok. Když se do limitů daných pojistkou nevejdete, řekne vám, kolik by zásah stál. U asistence při poruše platí, že v ceně bývá příjezd servisního vozu a práce technika, nikoli materiál: pohonné hmoty, pneumatiku či baterii si zaplatíte sami.
Kdo přijede? Asistenční společnosti mají nasmlouvané odtahové služby a servisy. Podle toho, kde jste zůstali s autem „viset“, k vám pošlou někoho z okolí. Kde je odtahové vozidlo a je-li zrovna volné, vidí operátor na mapě propojené s GPS krabičkami v autech. Ve výsledku k vám přijede někdo z nedalekého servisu, kdo má smlouvu s vaší pojišťovnou.
Poslouchám, jak to v praxi chodí, a přitom kolem mne zvoní telefony a chlapi mluví, vysvětlují, klikají, sledují oba monitory, které mají před sebou. Dělají ve dvanáctihodinových směnách a po pravdě, ačkoli všichni působí pohodově, tu práci jim nezávidím – musí zachovávat klid i ve chvíli, kdy na druhé straně má někdo hysterický záchvat.
Kam volat levněji Uložte si číslo na svou asistenční službu do mobilu. Volání na pevné linky do volných minut spadá. Allianz: 241 170 000
Axa: 292 292 292
ČPP: 266 799 779
Česká pojišťovna: 241 114 114
ČSOB Pojišťovna: 222 803 442
Direct: 291 291 291
Generali: 221 586 666
Hasičská vzájemná pojišťovna: 844 114 411
Kooperativa: 957 105 105
První klubová pojišťovna: 246 097 285
Slavia: 255 790 260
Uniqa: 488 125 125
Čekání, až zhasne zelená
Loučím se s call centrem a vyrážíme do terénu. Nejprve na plac odtahové služby. Stojí tam auto, které čeká na případ. Řidič, jemuž kolegové přezdívají Koblížek, zapíná kouzelnou krabičku a na dispečinku od té chvíle vědí, že je volný. Až někdo zavolá o pomoc, přidělí v daném regionu případ přednostně nám.
Za chvíli zelená kontrolka zhasne a řidiči přijde současně esemeska: kde, kdo, co, kam. Než vyrazíme, zavolá poškozenému řidiči, aby si ujasnili podrobnosti a čas dojezdu. „Operátoři řidičům obvykle říkají, že dojedeme do 40 minut. Počítají s tím, že do té doby tam určitě budeme, a klient bude rád, když přijedeme dřív. Jenomže pak se může stát, že řidič odejde na kafe, vrátí se za 40 minut a já tam mezitím už 35 minut stepuji. Takže radši volám, než vyrazím na cestu,“ vysvětluje mi Koblížek. A jedem.
Za 25 minut jsme ve Znovíně. Z místa nehody právě odjíždí policie. Obě auta, která se střetla, jsou nepojízdná. Škodovka viníka nehody už je na autě konkurenční odtahovky. „Naše“ dodávka skončila asi tři centimetry od okna rodinného domu, levé přední kolo je zcela vyvrácené z kloubu. Jak tohle chce Koblížek dostat nahoru?
Netrvalo to ani tři minuty a máme naloženo – šikovně popojet, zaháknout, navíjet. V dodávce se zatím její řidič snaží udržovat směr tří funkčních kol, náprava poškozeného kola vyorává zřetelnou brázdu do asfaltu. Řidič poškozeného vozu podepisuje papíry, předává nám klíčky a jen podotýká: „Včera jsme ho přivezli z opravy.“ A skutečně, když za dalších 20 minut dorazíme do servisu, zdejší mechanik hned komentuje: „No to si moc dlouho nepojezdilo...“
Vůz, který jsme „zachránili“, měl sjednanou takovou asistenci, že řidiči stačil jeden podpis – nic nebude doplácet. Ale co kdyby... Hned mě napadají zoufalé scénáře. Třeba: bourám, asistence mi nestačí a já nemám peníze. Řidiči odtahovek se s tím prý setkávají docela často. Platební terminál s sebou vozí jen někteří z nich, ale není problém zastavit u bankomatu. A když ani tam peníze nejsou? Nehoda se přece může stát i dva dny před výplatou. „Když člověk opravdu nemá, odvezeme vůz na své parkoviště. Až majitel zaplatí, může si ho vyzvednout, jen to má o něco dražší,“ upozorňuje řidič odtahovky.


description: Lidé nejsou stroje. Občas děláme chyby, jsme nepozorní, roztržití a vrháme se do víru života bezhlavě a nerozvážně. Výsledkem jsou nejrůznější karamboly. Přinášíme hitparádu vybraných pikantních pojistných událostí a hlášek, které zaznamenaly pojišťovny.

title: Hitparáda pojistných kuriozit: mobilem poslala fotku muže v ponožkách

maintext:
V některých rodinách si o Vánocích dokážou nadělit nečekaná překvapení. Jistý tatínek chtěl nenápadně ozdobit stromeček a nadělit pod něj dárky. A protože rodinka bydlela v 1. patře, rozhodl se, že tam v rámci utajení, vyleze po okapové rouře a přes balkon. „Dárky a ozdoby si dal do batohu a batoh na záda. A pak už to šlo rychle. Okapová roura se utrhla, skleněné ozdoby se v batohu rozsekaly, muže pořezaly a roura mu udělala podlitinu na hlavě,“ přibližuje Václav Bálek, mluvčí Allianz.
Raději majetek pojistěte Využijte k tomu srovnání nabídek pojištění majetku.
Z hlášení pojistných událostí:
Sousedy jsem vytopil, to je fakt. Ale oni stejně už léta nemalovali, tak aspoň mají teď příležitost.
Myslím, že bazén nám zničila a vypustila svým kousnutím kuna, případně jiné podobné zvíře.
Můj pes ukradl jinému psovi gumový míček, pes po mém psu vyjel a ten leknutím míček sežral. Jeli jsme na veterinární stanici a snažili se vyvolat zvracení, ale bez úspěchu. Náš pes musel být operován a míček se podařilo vyjmout – byl zcela neporušený.
Hitparáda řidičských kuriozit a hlášek
V době, kdy mobilní telefony ovládly naše každodenní fungování, už není problém zaznamenat a nahlásit pojistnou událost i prostřednictvím chytrého mobilu. Nejčastěji se tak podle pojišťoven děje při autohaváriích. Ale pozor. Při odesílání fotografií z autohavárií buďte ostražití, abyste nedopadli jako jistá řidička. „Naše klientka nám právě takové fotky poslala, jenže při vybírání z galerie ke snímkům připojila i fotku muže, který na sobě neměl nic jiného než bílé ponožky. Klientku jsme na drobný omyl taktně upozornili a fotografii ke škodě samozřejmě nepřipojili. Jsou zkrátka případy, kdy ani pojišťovna nemusí vědět všechno,“ říká Jan Marek, mluvčí Direct pojišťovny.
Slavia pojišťovna zaznamenala případ jiného skvělého řidiče. Při couvání na letišti dokázal přehlédnout letadlo a naboural do něj. Zasáhl vrtuli, která se ještě točila, takže vznikla značná škoda jak na vozidle, tak na letadle. Muž naštěstí neutrpěl ani šrám.
Z hlášení pojistných událostí:
Moje auto dostalo pusinku od toho druhého. No, spíše francouzáka.
Při jízdě na šlapacím autě naboural do pískoviště a hrudníkem narazil na volant.
Vysvětloval jsem manželce při jízdě v autě, že ti v klobouku jsou nebezpeční, když v tom do mě jeden z nich vrazil.
Z lesa vyletělo stádo kančáků, byl jsem rád, že jsem se srazil jen s jedním z nich.
Myslím, že vina byla vzácně na obou stranách, já jsem tedy nemusil po té dámě tolik hledět, ale ona zase mohla blikat.
Nejdříve to bylo takové ševelení, které jsme se spolujezdkyní vnímali docela pozitivně, ale pak mi na vůz spadly kroupy jak holubí vejce.
Hitparáda kuriózních pokusů o podvod
Nečekaná rozuzlení mívají i pojistné podvody. „V minulosti nám klient hlásil pojistnou událost, kdy mu mělo poleno dřeva spadnout na ruku a zlomit mu ji. Později se však zjistilo, že si ruku nechal zlomit kamarádem, který ho přes ni tím polenem přetáhl,“ přibližuje Jana Náchodská, mluvčí Pojišťovny České spořitelny.
Další podvod rozkryla i Česká podnikatelská pojišťovna. Je z kategorie opileckých nápadů. Podnapilý klient při cestě z hospody domů upadl na schodech a utrpěl zlomeninu zápěstí a žeber. Když se vrátil z nemocnice, přišel na nápad využít pojistku a úraz oznámil pojišťovně. Ovšem zatajil, že se mu újma stala pod vlivem alkoholu a dokonce lékařskou zprávu upravil tak, aby v ní nebyla zmínka, v jakém podroušeném stavu byl přijat k ošetření. Jenomže vyšetřovatelé pojišťovny své podezření na manipulaci s lékařskou dokumentací prověřili a podvodné jednání klienta prokázali.
V některých případech hraje v podvodech roli mužská ješitnost. Kooperativa například nachytala řidiče, který se uchýlil k podvodu. I když byl havarijně pojištěný i na škody, které si způsobí sám, pojišťovně nahlásil, že mu auto odřel jiný řidič na parkovišti. Šetřením se prokázalo, že bylo všechno jinak. Muž ale stále trval na své verzi. Nakonec se přiznal, že si vůz odřel sám o sloupek brány při zajíždění na svůj pozemek. A proč si vymýšlel? No přece kvůli manželce. Chtěl si doma zachovat tvář a hrdost skvělého řidiče. Zkrátka chlap!
Co píšou lékaři do zdravotní dokumentace:
Při koupání údajně málem utonul. Nejeví známky poškození tohoto druhu. Ale nalokal se kalné vody – zvrací a má průjem.
Včera ho klovl kohout pod pravé koleno, při snaze nakopnout kohouta trefil nohou králíkárnu.
Dnes ráno spadl z kola, bolesti hlavně navečer a v noci.
Pacienta pokousal údajně pes na obou rukou. Podle hloubky poranění a postavení zubů na otiscích se jeví zranění jako způsobené větší šelmou. Ta se ale nedostavila. Doporučuji sérum proti vzteklině.
Hitparáda kuriózních úrazů a karambolů
V dalším případu došlo k úrazu, který měl nečekané trvalé následky. České pojišťovně to klient popsal takto: „Při návštěvě WC jsem se nadzvedl, abych se otřel toaletním papírem, přišla bodavá bolest do paty, padl jsem opět do sedu, ale nestačil jsem vyndat ruku. Způsobil jsem si úraz s trvalými následky. Nemůžu buďto vůbec, nebo jen za cenu výrazného omezení vykonávat některé sportovní aktivity, které jsem dříve dělával. Nejhorší ze všeho je ale fakt, že se kvůli tomu nemůžu věnovat sexuální aktivitám v pozici, kdy jsem nahoře a potřebuji se rukama podepřít, protože po chvíli je ten pocit tak nepříjemný, že musím přestat. Asi jen jiný muž si dokáže představit, jak se asi já, založením dominantnější jedinec, cítím, když nemůžu kvůli úrazu fungovat při sexu v dominantní pozici.“
Pojišťovna Uniqa zase odškodňovala „z pojistky na blbost“ nehodu, kterou viník popsal takto: „Připouštím, že můj pes poškozeného pokousal, ale on se na něj koukal nevraživě, čímž ho provokoval. Můj pes je opravdu citlivý. To by se mělo zohlednit!“
Z hlášení pojistných událostí:


authors: Zbavit Se Perfekcionismu Neznamená Stát Se Ledabylým

description: Pracovat vedle kolegy, který je perfekcionista, je děs. Nesnese sebemenší chybičku, každý úkol potřebuje splnit dokonale a dokáže s tím pořádně otravovat své okolí. Jak rozpoznat perfekcionismus u druhých i u sebe a jak mu čelit, radí psycholog Jan Urban.

title: Zkuste odhalit, zda má šéf nebo vy sklon k perfekcionismu. Jak na to

maintext:
K častým důsledkům zbytečného perfekcionismu patří prodlužování práce. Osoby, které jím trpí, nemají totiž na „dokonalé“ provedení svých úkolů nikdy dostatek času a často je odevzdávají se zpožděním.
Jan Urban (1953) Autor publikací Přestaňte se v práci stresovat a Jak lépe naložit s časem.
Věnuje se personálnímu a manažerskému poradenství a firemnímu vzdělávání.
Je absolventem VŠE Praha a Filosofické fakulty UK, obor psychologie práce a řízení.
Co je příčinou zbytečného perfekcionismu? Velmi často je to způsob, jakým vnímáme své vlastní chyby. Většina lidí se svou práci snaží vykonávat bez chyb a občasné drobné chyby považujeme za nevyhnutelné. Pokud se jich dopustíme, nebereme to jako doklad, že jsme ve své práci selhali.
Lidé se sklonem k perfekcionismu jsou však přesvědčeni, že chyb by se neměli dopustit nikdy a za žádných okolností. V opačném případě by totiž zklamali nejen sebe sama, ale i ostatní. Jejich nadřízený by si podle jejich názoru velmi pravděpodobně pomyslel, že jsou neschopní nebo líní.
Sklon ke zbytečnému perfekcionismu je tak vede k tomu, že se jakýkoli chyb velmi obávají a svou obavou se stresují. Někdy mají sklon se obviňovat, i když své výsledky nemohli přímo ovlivnit. Stres však jejich výkon snižuje a výsledkem je začarovaný kruh, který jejich sklon k perfekcionismu dále zhoršuje.
Jak perfekcionismus rozpoznat
Rozpoznat perfekcionismus druhých není složité. Perfekcionisté totiž nestresují jen sebe, ale i své okolí. Proto nebývají dobrými manažery. Hodnotí-li svou práci i práci jiných, zaměřují se především na chyby, často drobné a nepodstatné nedostatky. Je proto obtížně se jim zavděčit.
Složitější je perfekcionismus rozpoznat u sebe sama. Osoby, které mu propadly, si jej totiž většinou nechtějí přiznat. Někdy i proto, že za ním stojí i jejich nízká sebedůvěra.
K jeho rozpoznání může pomoci několik jednoduchých otázek. Například:
Mám často problém vykonat práci tak, jak bych chtěl?
Cítím se rozladěný, když se mi nedaří dosáhnout všech požadavků, které na sebe kladu?
Je pro mě obtížné dodržovat termíny, dokončovat úkoly, důvěřovat ostatním?
Mívám obavy, že úkol nevykonám dobře, i když jsem udělal vše, co bylo v mých silách?
Mám sklon svou práci často předělávat nebo několikrát kontrolovat?
Trávím často velké množství času nad detaily své práce?
Je-li vaše odpověď na většinu uvedených otázek kladná, je pravděpodobné, že s perfekcionismem máte problém. Zbavit se ho vyžaduje určitý čas, není to však nemožné.
Jak perfekcionismus překonat
Prvý krok k tomuto cíli jste učinili, pokud se vám podařilo ho rozpoznat. Další spočívá ve změně vlastního myšlení.
Perfekcionismus je spojen se zvýšeně kritickým hodnocením sebe sama. Zbavit se ho znamená připustit, že pokud jste určitého výsledku nedosáhli, neznamená to, že jste neschopní. Možná že to vzhledem k vašemu napjatému časovému programu a dalším úkolům ani nebylo možné, nebo dokonce ani účelné.
Změna myšlení je založena na nácviku tohoto uvažování. Lze jej založit na autosugesci, tedy tom, že si opakovaně, sami pro sebe pronášíte určité jednoduché věty, například:
Nikdo není dokonalý.
Každý se dopouští chyb.
Udělá-li někdo chybu, neznamená to, že je neschopný.
Každý má někdy špatný den apod.
Vztahuje-li se váš perfekcionismus i ke snaze udržovat co nejlepší vztahy s ostatními, můžete použít i prohlášení typu: Nikdo není vůči ostatním stále jen příjemný. Nikdo není u všech lidí oblíbený.
Podobná metoda je založena na uvědomění si, že na danou věc nepohlížejí všichni stejně. I zde lze využít určitých otázek, například:
Jak by podobnou situaci hodnotili jiní (např. určitá konkrétní osoba)?
Je možné se na věc dívat i jiným způsobem?
Co bych poradil kolegovi, který zápasí s podobným problémem?
Důležité je často i získání vyššího nadhledu. K perfekcionismu totiž často přispívá tendence zaměřovat se především na detaily. Příkladem je sklon zabývat se otázkou, jaký druh písma použít v e-mailu.
Zbavit se tohoto sklonu opět pomůže několik vhodně zaměřených otázek, například: Záleží na tom skutečně? Co nejhoršího by se mohlo stát? Kdyby se stalo to nejhorší, co by to pro mě osobně znamenalo? Bude na tom záležet i zítra, za týden nebo za rok?
Obdobnou pomůckou je snaha zaměřit se na pozitiva. Pro perfekcionismus je totiž typická i koncentrace na nedostatky práce. Můžete ho proto potlačit, budete-li se vědomě snažit nalézt, co je na vaší práci či práci vašich spolupracovníků naopak velmi dobré. Nebude-li se vám na ní něco líbit, můžete se například pokusit nalézt alespoň tři rysy, se kterými spokojeni jste.
Změnu „perfekcionistického myšlení“ lze v neposlední řadě založit i na změně přístupu ke kritice. V jeho pozadí je totiž často tendence brát jakoukoli, i dobře míněnou kritiku jako útok, kterému je třeba se bránit. Změna postoje ke kritice spočívá v tom, že k ní přistoupíte jako k podnětu, který vám ukazuje, jak svou práci zlepšit.
Zbavit se perfekcionismu neznamená stát se ledabylým
Na závěr krátkou poznámku. Snaha o snížení požadavků na sebe sama neznamená, že se v jejím důsledku stanete nedbalým či lehkomyslným. Realistické požadavky na sebe sama nám totiž umožní vykonávat svou práci jako celek co nejlépe a velmi pravděpodobně lépe než dosud. Současně však bez toho, abychom jí obětovali své zdraví.
Nejste-li si jisti, které požadavky na sebe sama byste měli v určitých situacích snížit, pomohou opět určité otázky. Například:
Které okolnosti hovoří pro dodržení stávajících požadavků a které proti nim?
Vedou tyto požadavky vždy skutečně k úspěchu?
Nevedou ke sklonu prodlužovat či odkládat odevzdání úkolů?
Vedou občas k začarovanému kruhu spojeného s tím, že pro práci na svých úkolech nemáte dostatek času?
Domníváte-li se stále, že vám perfekcionismus pomáhá, položte si i otázku, jakou cenu přináší vašemu okolí.


description: Ve třináctém ročníků soutěže Aon Best Employers získalo letos ocenění dvanáct firem napříč obory. Jejich zaměstnanci si svou práci pochvalují, váží si nadřízených, chlubí se firemní kulturou a jsou například ochotni pracovat nad rámec svých povinností.

title: Podívejte se, jak to vypadá u nejlepších zaměstnavatelů


description: Od 1. prosince začal platit nový zákon o spotřebitelském úvěru, který přinesl změny v oblasti hypoték a úvěrů. K jakým hlavním změnám dochází a jaké dopady budou mít novinky na trh, přibližuje Lucie Drásalová, hypoteční analytička Partners.

title: Žádat o hypoteční nabídku u více bank je teď riziko, míní analytička

maintext:
Jaké budou hlavní přínosy nového zákona pro běžné spotřebitele?
Nový zákon přináší mnoho plusů. Mezi ty, o kterých se dnes hodně mluví, patří možnost splatit hypoteční úvěr i v době fixace buď zdarma, nebo s minimální sankcí. Velkým tématem a také určitou neznámou je právo spotřebitele napadnout u soudu posouzení úvěruschopnosti, které banka provedla. Zákon totiž chce, aby banky přísněji posuzovaly možnosti klientova splácení. Na první pohled jde o pozitivní zprávu, přináší však mnohá ale. Banky budou při schvalování úvěru přísnější. To dosud nejvíce postihlo tzv. hypotéky bez dokládání příjmu, které už nabízí jen minimum bank a které byly možností, jak dostat hypotéku, zejména pro podnikatele. Banky tak méně akceptují výši jejich obratu v daňovém přiznání při rozhodování o hypotéce.
Kde si vzít hypotéku? Vyberte si tu nejvýhodnější hypotéku v přehledném srovnávači cen.
Jak se zákon projeví v praxi? Je třeba si změny pohlídat ve smlouvě? A dotkne se novinka i těch, kteří už hypotéku mají?
Není třeba uzavírat extra smlouvu, vše bude garantovat zákon, a bude tedy automaticky platit pro všechny, kteří si vezmou hypotéku po 1. prosinci 2016. Těch, kteří už hypotéku mají, se změna nedotkne. Nové podmínky pro ně ale začnou platit po tzv. refixaci, tedy jakmile jim skončí fixace na stávající hypotéce. Lidé získají nové podmínky podpisem dodatku ke smlouvě. Jedinou výjimkou, kdy zákon začne platit ihned, jsou hypotéky s variabilní čili float sazbou.
Banky mají také důkladněji prověřovat finanční situaci žadatelů o hypotéku. Na co se mají lidé připravit?
Banky budou detailněji zkoumat příjmy a výdaje rodiny. Už jim například nebude stačit jen čestné prohlášení při dokládání příjmu. Dokladování příjmu se zcela změní, především přístup k tzv. doplňkovým příjmům, jako jsou diety, důchody, rodičovský příspěvek. Velké změny nastanou také u podnikatelů, zejména těch, kteří daní paušálem.
Jak hodnotíte jednotný formulář, který má lidem usnadnit srovnání jednotlivých hypoték?
Informační dokument ESIP je jednotný a obsahuje například údaje o úrokové sazbě, měsíčních splátkách, celkově splacené částce a také RPSN. Má sloužit k tomu, aby si lidé porovnali nabídku u jednotlivých bank, nově také u hypoték. Ale v praxi to tak jednoduché nebude. Banky budou dokument předávat až po schválení hypotéky v konkrétní výši a s konkrétní úrokovou sazbou, jinak by nebyly schopny ho vůbec vystavit. Každý dostane jiné podmínky podle své kredibility, délky fixace, délky splácení, kvality nemovitosti a dalších kritérií. Normální člověk je ale málokdy schopen požádat o nabídku hypotéky u více bank najednou. Při žádosti o hypotéku totiž musí doložit bance řadu dokladů, což je velmi časově a administrativně náročné. Pokud je žádost o hypoteční úvěr posouzena kladně, klient se zpravidla „třese“ na to úvěr uzavřít.
Ale to není jediný problém.
Ano, požádat postupně více bank o nabídku hypotéky, tu neuzavřít a podat si další žádost je poměrně rizikové. Banky do úvěrových registrů zanášejí také informaci, že se u nich klient ucházel o úvěr a že k uzavření úvěrové smlouvy již nedošlo. Pro další banku to může představovat negativní informaci a klient si tak sníží svoji kredibilitu. Z tohoto pohledu se vyplatí nechat zjišťování podmínek úvěru na profesionálech, kteří spolupracují s více bankami, informace zjistí za klienta a šetří tak lidem čas i nervy.
Budou mít tyto novinky, které mají chránit spotřebitele, vliv na cenu hypoték?
Možnost předčasně splatit zdarma či s minimální sankcí povede k tomu, že banky budou v průběhu času zvyšovat úroky. Aktuálně očekáváme růst v rozmezí 0,2 až 0,5 procentního bodu. Lze počítat také s tím, že si současnou sazbu nezafixujete na tak dlouho jako dnes. Sazby na fixacích delších než pět let se patrně zvýší ještě o víc. Makroekonomicky není úplně důvod k rapidnímu zdražování, spíše je zde mírná panika a nejistota, co vlastně nový zákon přinese, a většina bank se proto v tomto duchu nechala strhnout k navýšení.
Ubude kvůli novému zákonu lidí, kteří si budou hypotéky brát?
To ukáže až čas. Může se naopak stát, že klienti, kteří začali řešit své hypotéky v říjnu či listopadu si naopak na nové podmínky počkají, protože to pro ně může znamenat větší variabilitu v případě předčasného splacení. Vydržet může být výhodné například v situaci, kdy člověk plánuje koupit nemovitost na omezenou dobu, protože ji chce po čase prodat.
Ceny nemovitostí jsou vysoké a stále rostou. Nevyplatí se počkat na jejich pokles?
Ceny nemovitostí jsou v některých regionech opravdu poměrně vysoké. Nicméně pořád jsou zde regiony, kde je smysluplné koupit nemovitost na pronájem, protože ten výrazně převyšuje náklady s hypotékou. Stejně tak existuje mnoho příležitostí na zajímavou koupi například v podobě nákupu v dražbě atd.
Nezačíná být trh hypoték nasycený a nemá už úvěr na bydlení skoro každý, kdo o něj má zájem?
Nevidím to tak. Velkou roli v úvěrech hrálo a hraje refinancování. To dává smysl i nadále. Klíčové je, jak se stávající banka zachová ke klientovi v období refixace. Pokud ho odmění nejlepší možnou nabídkou, nemá důvod refinancovat. Vše má tedy v rukou domácí banka. Navíc poptávka po vlastním bydlení hned tak nezmizí. Stále zde bude plno nových mladých párů, kteří si budou chtít pořídit svůj první „startovací“ byt například 1+1. Ti za pár let zjistí, že jim bydlení s rozrůstající se rodinou nestačí a budou chtít do většího. Je to nekončící koloběh.
České národní bance se zadlužování Čechů moc nelíbí. Od října proto na její doporučení přestaly banky nabízet stoprocentní hypotéku a od dubna už nebudou moci nabízet ani tu 90%. Berou si Češi opravdu hypotéky nad své možnosti?
Z pohledu financujících subjektů se vždy řešení najde. Stále lze například nakombinovat hypotéku a úvěr ze stavebního spoření. Z pohledu poradenského je ale stoprocentní hypotéka opravdu velký risk, protože znamená, že lidé nemají rezervy. V případě poklesu příjmu či zvýšení sazeb po skončení fixace by lidé mohli mít velké problémy se splácením. Klienti často vidí jen pořízení hypotéky na nemovitost a jsou ochotni jít tzv. na krev. Často si neuvědomují, že jedna věc je pořídit si nemovitost, ale druhá je ji vybavit, což představuje dalších několik set tisíc korun. Dále musí zvládnout i chod domácnosti. Určitě není rozumné vydat se úplně z rezervy. Stačí porucha auta, lidé sáhnou po rychlé, ale nevýhodné půjčce a mohou se dostat do problémů. Naštěstí stoprocentních hypoték bylo minimum, většina se pohybuje kolem 80 % LTV (Loan To Value - poměr výše úvěru k hodnotě nemovitosti).


description: Nezaměstnanost v Česku stále klesá, poptávka po nových zaměstnancích stoupá. Ale řada lidí dostane novou práci jen tehdy, když kývnou na pracovní poměr na dobu určitou. Vše, co je potřeba znát o tomto druhu pracovního poměru, vysvětluje advokátka Lucie Kalašová z bpv Braun Partners.

title: Co je dobré vědět o práci na dobu určitou, radí advokátka

maintext:
Pracovní poměry na dobu určitou neztrácejí u zaměstnavatelů na oblibě. A není se co divit. Vždyť nabízejí jedinečnou možnost po uplynutí sjednané doby bezpečně ukončit spolupráci se zaměstnancem, který zaměstnavateli nevyhovuje. Zároveň jsou i dobrým motivačním prostředkem pro zvyšování efektivity práce. Snad každému zaměstnanci je totiž jasné, že zaměstnavatel prodlouží pracovní smlouvu jen takovému zaměstnanci, s jehož prací je spokojen a který je pro jeho podnik přínosem.
1. Pravidla pro uzavírání pracovního poměru na dobu určitou
Co přesně pracovní poměr na dobu určitou znamená, jaké jsou jeho výhody a nevýhody a kdy zaměstnavatel postupuje v rozporu se zákonem?
Pracovní poměr na dobu určitou smí být sjednán maximálně na dobu tří let. Je nerozhodné, jakým způsobem je doba trvání definována, zda konkrétním datem (například do 30. 12. 2019), údajem o počtu let či měsíců (například na dobu 3 let nebo 36 měsíců), nebo definováním události, o níž je jisté, že v budoucnosti nastane (např. do skončení určitého projektu zaměstnavatele). Důležité je, že sjednaný okamžik nebo událost nesmí nastat později než za tři roky ode dne nástupu do práce.
2. Starobní důchod
Zvláště zahraniční zaměstnavatelé rádi dávají do pracovních smluv ustanovení, že pracovní poměr končí automaticky dnem, kdy zaměstnanec požádá o starobní důchod.
Takové ustanovení je nepřípustné u všech zaměstnanců, kteří mají do důchodu více než tři roky. A ti, kteří mají do důchodu méně tři roky, by měli mít na paměti, že odchod do důchodu není povinným důvodem pro skončení pracovního poměru. Důvodem ke skončení vašeho pracovního poměru bude jen tehdy, pokud jej jako důvod skončení vašeho pracovního poměru uvedete v pracovní smlouvě.
Obecně platí, že pokud nesjednáte přiznání starobního důchodu jako skutečnost rozhodnou pro skončení vašeho pracovního poměru, váš pracovní poměr bude pokračovat dále bez ohledu na fakt, zda jste o starobní důchod požádali a byl vám přiznán, či nikoli.
3. Dobu určitou lze opakovat
Jednou založený pracovní poměr na dobu určitou lze opakovat, a to nejvýše ještě dvakrát. Opakování pracovního poměru na dobu určitou lze provést jak sjednáním nové pracovní smlouvy, tak i dodatkem ke stávající smlouvě, kterým se změní doba trvání pracovního poměru, to je prodloužením stávající pracovní smlouvy.
Počet opakování je důležitý. Sjedná-li zaměstnavatel pracovní poměr pouze na dobu jednoho roku a pak ještě dvakrát prodlouží vždy po jednom roce, musí následovat buď ukončení spolupráce, nebo změna pracovního poměru na dobu neurčitou. Nehraje žádnou roli, že dohromady zaměstnanec pracoval jen tři roky. Maximální počet opakování byl vyčerpán.
4. Návrat k původnímu zaměstnavateli s odstupem doby
Jestliže váš původní pracovní poměr na dobu určitou skončil a vy jste si našli nové místo u jiného zaměstnavatele, kam jste nastoupili, ale zjistili jste, že vám nevyhovuje a dohodli jste se s původním zaměstnavatelem, že se vrátíte zpět, zbystřete. Je velmi důležité, jak dlouhý byl časový úsek mezi skončením předchozího pracovního poměru u původního zaměstnavatele a dnem nástupu do práce po návratu.
Jestliže od skončení předchozího pracovního poměru na dobu určitou uplynula doba tří let, k předchozímu pracovnímu poměru se nepřihlíží. Váš původní zaměstnavatel s vámi může uzavřít pracovní poměr znovu na dobu určitou až tři roky a ten pak ještě dvakrát zopakovat. Pokud uplynula doba kratší, máte možnost po skončení nového pracovního poměru sjednat další nový nebo jej prodloužit už jen jednou. Pak už musí následovat buď ukončení spolupráce, nebo pracovní poměr na dobu neurčitou.
5. Obrana, když zaměstnavatel postupuje v rozporu se zákonem
Ale jak postupovat, pokud zaměstnavatel pravidla zákoníku práce nerespektuje a uzavřel s vámi (další) pracovní smlouvu na dobu určitou?
Lucie Kalašová Je advokátkou spolupracující s bpv Braun Partners.
Věnuje se především právnímu poradenství v oblasti pracovního práva a zastupování v pracovněprávních soudních sporech. Advokátka Lucie Kalašová
V první řadě musíte svému zaměstnavateli ještě před uplynutím sjednané doby písemně oznámit, že trváte na tom, aby vás dále zaměstnával. Pokud tuto podmínku splníte, změní se váš pracovní poměr na dobu neurčitou automaticky. Jedinou obranou zaměstnavatele je podat žalobu k soudu, a to nejpozději do dvou měsíců ode dne, kdy měl pracovní poměr skončit uplynutím sjednané doby. Zaměstnanec žalobu ve dvouměsíční lhůtě může podat také, ale nemusí.
Do nedávna panovala v odborných kruzích nejistota, zda domněnka přeměny pracovního poměru na dobu neurčitou nastává automaticky již po doručení písemného oznámení, nebo až pravomocným rozsudkem soudu, který potvrdí, že původní pracovní poměr na dobu určitou byl sjednán v rozporu se zákonem. Jasno přinesl především nedávný nález Ústavního soudu ze září 2016 (sp. zn. III. ÚS 2703/15). Ten jasně deklaroval, že „Oznámí-li zaměstnanec zaměstnavateli v souladu s podmínkami § 39 zákoníku práce svoji vůli (tedy že trvá na tom, aby ho zaměstnavatel dále zaměstnával), a není-li ani zaměstnancem ani zaměstnavatelem podána speciální žaloba ve dvouměsíční lhůtě, pak se v konkrétním případě jedná o pracovní poměr na dobu neurčitou.“
6. Pro koho omezení obecně neplatí?
Limit tří let a možnost následného dvojího opakování se nevztahuje na zaměstnance, jejichž zaměstnavatelem je agentura práce a byli zaměstnáni pro výkon práce u jiného zaměstnavatele. Pro běžné kmenové zaměstnance agentur práce tato výjimka neplatí.
7. Vážné provozní důvody zaměstnavatele
V jakých dalších případech s vámi váš zaměstnavatel může uzavírat pracovní poměr na dobu určitou, aniž by respektoval obecné limitující pravidlo? Může tak činit, jsou-li u zaměstnavatele dány vážné provozní důvody nebo důvody spočívající ve zvláštní povaze práce, na jejichž základě nelze po zaměstnavateli požadovat, aby zaměstnanci, který má tuto práci vykonávat, navrhl založení pracovního poměru na dobu neurčitou, neuplatní se výše popsané obecné pravidlo za podmínky, že jiný postup bude těmto důvodům přiměřený. Zákoník práce rovněž předpokládá jako podmínku buď uzavření dohody zaměstnavatele s odbory, nebo vydání vnitřního předpisu, nepůsobí-li u zaměstnavatele odbory. Jaké práce se může tato výjimka týkat? Rozhodně sezonních prací, jako jsou například vlekaři.
8. Náhrada za mateřskou nebo rodičovskou dovolenou
Už v minulosti bylo uzavírání pracovních poměrů na dobu určitou omezeno. Zákoník práce zároveň stanovil výčet výjimek, kdy bylo možné postupovat odchylně od obecného pravidla. V praxi snad nejčastěji užívaná výjimka bylo zaměstnání náhradního zaměstnance za zaměstnankyni, která odešla na mateřskou nebo rodičovskou dovolenou. Dnes už zákoník práce neobsahuje výslovně tuto výjimku. Již není třeba. Lze si vystačit se správným použitím obecného pravidla pro dobu určitou. O možnost náhradního zaměstnance samozřejmě zaměstnavatelé nepřišli, jen musí správně formulovat časové omezení pracovní smlouvy náhradníka, aby dodrželi základní pravidlo tří let a možnosti následného dvojího opakování.


description: Už jako malá holka měla jasno. Chtěla být letuškou a učitelkou v mateřské školce. Obě povolání si vyzkoušela, mateřskou školku dokonce otevřela vlastní. Rodiče předškoláků ji nakonec přiměli založit i základní školu.

title: S nápadem na podnikání přišli rodiče. A tak otevřela vlastní školu

maintext:
Pavla Hajian vystudovala pedagogický management v Anglii, už tam začala podnikat a založila mateřské centrum. Když se po šesti letech vrátila domů, bylo jí jasné, že v podnikání bude pokračovat. A tak založila mateřskou školu. Výhodou bylo, že měla vlastní finanční úspory, které do podnikání mohla investovat.
Školku otevřela v Praze na Hájích, jednoduché však začátky rozhodně nebyly. „Měla jsem jednoho učitele, rodilého mluvčího, jinak jsem učila od rána do večera já sama. Sama jsem uklízela, sama vystavovala faktury, jednoduše holka pro všechno,“ vzpomíná Pavla Hajian.
První půl rok měla pouze tři platící klienty. Přitom musela platit nájem a mzdy učitelům. „Já jsem ale spíš pociťovala štěstí, že jsem si splnila svůj životní sen a že školku mám,“ říká podnikatelka. „Věřila jsem, že to půjde, věřila jsem, že mám dobrý projekt a že časem bude klientů víc,“ dodává. A měla pravdu.
Přestože do reklamy téměř neinvestovala, brzy se rozkřiklo, že existuje školka, kde se dětem nadstandardně věnují, kde se dětem líbí a kde je naučí výborně anglicky. Dnes mladá žena provozuje tři školky s bilingvní výukou a před třemi lety otevřela první soukromou základní školu.
Pavla Hajian (38) Je Češka, exotické jméno má po svém prvním manželovi.
Vystudovala pedagogický management v Anglii.
V Anglii žila 6 let, už tam začala podnikat a založila mateřské centrum.
Po návratu do Česka v podnikání pokračovala a otevřela postupně tři mateřské školky Wonderland.
V roce 2012 otevřela v ČR první soukromou základní školu s bilingvní výukou Wonderland Academy.
Žije s partnerem a má tři děti, čtvrté dítě se narodí v únoru příštího roku.
V čem je vaše základní škola jiná?
Jsme s bilingvní výukou v Česku ojedinělí. Ve všech vyučovaných předmětech jsou přítomni dva učitelé, jeden Čech a jeden anglicky mluvící rodilý mluvčí. Pro žáky to má tu výhodu, že si slovní zásobu v angličtině rozšiřují přirozenou cestou.
S nápadem otevřít soukromou základní školu přišli rodiče dětí z vaší mateřské školky.
Je to tak a nebýt rodičů, tak já bych školu nikdy neotevřela. Ale ten tlak byl opravdu velký, protože když u vás rodiče ve školce nechají své dítě tři, čtyři roky a jsou spokojení, tak získáte jejich důvěru. A oni vědí, že se o jejich dítě velmi dobře staráte, a hlavně chtějí, aby výuka na základní škole pokračovala ve stejném duchu jako ve školce. A to byl ten moment, kdy mě začali oslovovat: A nepřemýšlíte také o škole? První rok jsem odpovídala absolutně ne, druhý rok už jsem říkala nevím, ale asi ne, a třetí rok jsem řekla, že se začneme rozhlížet. Začala jsem hledat prostory, začala jsem kolem toho běhat, no a bum, v září 2014 jsem vítala naše první prvňáčky.
Když už jsme u prostor, jak jste je našla? To skoro vypadá, že tady škola byla vždycky.
Kdepak, tady škola nikdy nebyla, tady byla původně potravinářská výrobna a laboratoř. Když jsem sem přišla poprvé, tak tady byla spousta malých komůrek s baňkami, těmi protékaly různé tekutiny, chodili tady pánové v pláštích a bylo to tady opravdu ponuré. Byla to asi pátá budova, kterou jsem procházela, ale až tady jsem cítila, že to je to pravé místo a že nám tady bude všem dobře.
Ten objekt jste koupila?
Ne, jsem v pronájmu, i když teď se nabízí naděje, že by se mi mohlo do budoucna podařit objekt odkoupit. Ale jsem, řekla bych, ve velmi slušném pronájmu. Smlouva je slušná hlavně díky tomu, že já sama jsem investovala hodně peněz do rekonstrukce a vlastně jsem majiteli pomohla nemovitost zhodnotit.
Kolik vás stála rekonstrukce?
Když jsem uzavírala smlouvu s majitelem, tak přišli architekti, udělali nám plány, všechny propočty, a bylo domluveno, že já do toho dám dva miliony a majitel také. Jak jsem ale později zjistila, původní propočty byly naivní a zkreslené. Protože pak řešíte úřady a různá nařízení a třeba zjistíte, že podle norem musíte koupit úplně jiná okna a že se vám najednou rozpočet navýší o 350 tisíc korun. Pak přijdou požárníci a řeknou tohle lino ne, vy potřebujete úplně jiné, takže jste zase o 200 tisíc korun výš.
Takže jaký byl rozdíl, o kolik víc jste musela investovat?
Nakonec jsem do celé budovy dala skoro šest milionů.
Jak jste to financovala?
Ze začátku jsem do toho šla s vlastním kapitálem, závěr už jsem dotahovala z půjčky, což ale původně nebylo v plánu a velmi mě to zasáhlo. Věděla jsem, že mám před sebou těžký rok, kdy musím s třídou patnácti dětí rok vydržet a přežít. Ale spíš dva roky, protože ani v prvním ani ve druhém roce školné nepokryje veškeré náklady. Ano, měla jsem obrovskou výhodu, byla jsme perfektně zabezpečena školkou, tedy školkami, které v té době běžely a vydělávaly. Takže jsem se smířila s tím, že školky budou muset nějaký čas živit školu.
Základní škola má přece dotace z ministerstva?
To sice má, ale až po roce provozu. Oni vás nechají školu otevřít, ale první rok vám moc nepomáhají. V prvním roce provozu přijdou na inspekci, aby se podívali, jestli školu dobře vedete, a teprve když inspekční zpráva dopadne dobře, můžete zažádat o dotaci. Ta je zpočátku 60 %, a když ustojíte i další rok, můžete žádat o stoprocentní dotaci.
Dnes už dotace máte. Řada lidí si možná myslí, že díky dotacím jste naprosto v klidu a provoz školy v podstatě financuje stát.
Tak to ale vůbec není. Ano, dnes máme dotace v maximální možné výši a jsem za to vděčná, ale to pokryje víceméně pouze náklady na pronájem prostor. Provoz sám o sobě, učitelé, materiální věci a tak dále, na to všechno si musíme vydělat.
Rodiče přece platí školné. Kolik?
Měsíčně rodiče za žáka zaplatí 13150 Kč, což je, řekla bych, standardní cena za výuku v soukromé jazykové škole. Ale ani to nestačí. Snažím se proto shánět různé granty a dotace, aby škola mohla hladce fungovat.
Založení školy podléhá schválení ministerstva školství, bylo těžké tento souhlas získat?
Schválení ministerstvem školství je až to poslední. Nejdřív si musíte zajistit věci místní. To znamená, že nejdřív jdete na úřady zeptat se, jestli vůbec škola v této oblasti může být a řešíte povolení městské části. No a pak jdete na magistrát, na stavební úřad, na hygienu a teprve poslední štace je ministerstvo školství.
A ministerstvo ověřuje, jestli můžete a umíte učit?
Ministerstvu musíte prokázat, že jste připravená na otevření školy. Že máte dobrý koncept, že víte, jak učit, co učit, jaké předměty a jaké na to máte lidi. Taky samozřejmě to, jak jste materiálně zajištěna, že neotevřete školu a za dva měsíce neskončíte. Musíte už mít předem stanoveného ředitele, ten ředitel zase musí splňovat spoustu kritérií, která se kontrolují. Je to sáhodlouhý proces papírování, schvalování a razítkování.
Vy jste měla zkušenost se zakládáním tří školek, ty už vám vydělávaly a hlavně už jste věděla jak na to. Bylo díky tomu založení základní školy jednodušší?
Máte pravdu v tom, že při otevírání školy jsem zhruba věděla, do čeho jdu. Podmínky s otevřením školky jsou si hodně podobné. Takže jsem věděla, co musím splnit, na které úřady jít a co žádat. Navíc většinu úředníků jsem už z minulosti znala a často jsem byla mile překvapená jejich vstřícností. Mám samozřejmě i zkušenosti opačné, ale těch naštěstí bylo minimum. Musím ale přiznat, že se zakládáním základní školy přišly moje první bezesné noci.
Proč?
Vyčerpala jsem veškeré finance, a abych v září mohla otevřít, musela jsem nejpozději v létě kolaudovat. Mezitím se mi narodila holčička, takže jsem tady běhala s šestitýdenním miminkem na rukou. Víte, tolik mi nedělalo starosti, co by se mohlo stát mně osobně, tedy že by nevyšlo podnikání. Ale v té době jsem měla do první třídy zapsáno šestnáct dětí. To je třicet dva rodičů, kteří věří, že v září půjde jejich dítě k vám do školy a žádnou jinou školu nemají.
Pak máte nasmlouvané učitele, kteří u vás chtějí učit, a další personál, který počítá s tím, že u vás nastoupí do práce. Takže to mně způsobovalo bezesné noci, že jsem zodpovědná za lidi, kteří s námi počítají.
Ono to ale vyšlo.
Ano, vyšlo to. Škola funguje už třetí rok.
Máte to jednodušší v tom, že nemusíte shánět klienty a vaši předškoláci rovnou nastoupí do základní školy?
Ta představa taková byla. Každý rok máme dvanáct, třináct předškoláků, a kdyby všechny děti přešly z naší školky do školy, tak máme téměř naplněnou třídu. Někteří rodiče ale už mají starší dítě v jiné škole a chtějí, aby děti byly pohromadě. Také jsou rodiče, kteří si spočítají, že školku finančně zvládnou, ale devět let placené školní docházky už je pro ně příliš velký finanční závazek. Do školy tak nastupuje zhruba polovina našich předškoláků.
Když jste v situaci, že se vám do první třídy přihlásí málo žáků, co děláte? Rozvěšujete plakátky?
Nikdy jsem v marketingu moc šikovná nebyla, celá školka vyrostla na dobrých referencích. Přišly dvě, tři děti, jejich rodiče, a když byli spokojení, řekli to dalším. Za osm let podnikání přišlo maximálně deset rodičů s tím, že někde viděli nějaký letáček nebo že si nás našli na internetu. Když si přečtou letáček, tak je možná nabídka zaujme. Když ale potkají kamarádku, která je spokojená, tak je téměř rozhodnuto.
Kolik máte dnes žáků?
Ve školkách máme přes 70 dětí a ve škole jsou nyní tři třídy s 43 školáky.
A kolik máte zaměstnanců?
Na můj vkus hodně, ale je to samozřejmě tím, že poskytujeme bilingvní výuku, tedy v každé třídě učí vždy dva učitelé, jeden mluví česky a jeden anglicky. O děti se navíc starají speciální pedagogové i psycholožka, spousta práce je i s administrativou. Takže momentálně jen ve škole zaměstnávám dvacet lidí.
Mají u vás učitelé vyšší plat než ve státních školách?
To samozřejmě ano.
O kolik?
Je to velký rozdíl, někdy se může jednat skoro až o dvojnásobek. Ale také se po našich učitelích chce dvojnásobek práce. Už jen tím, že učí v bilingvním systému, musí se dokonale připravit na každou hodinu, musí se ve dvou setkávat a musejí se sladit, aby jejich společná vyučovací hodina perfektně fungovala.
Když se jede na školu v přírodě, tak to není zábavný výlet, ale velmi dobře naplánovaná a propracovaná akce. Naše škola je i o tom, že má zpětnou vazbu, takže trvám na tom, že se i učitel s rodiči zastaví a povypráví si s nimi, jak se dnes dařilo jejich chlapci nebo holčičce.
Říkáte, že vaši učitelé jsou na tom finančně dobře. Co vy sama? Máte tři školky a jednu školu. Jste díky tomu bohatá?
Vzala jsem na sebe úvěr, takže mám dluhy, v tomto smyslu tedy bohatá nejsem. I když, nestěžuji si, moje rodina funguje a nemá se špatně. Ale jsem bohatá na to, co kolem sebe mám a co denně vidím, tedy šťastné děti, spokojené rodiče i spokojené zaměstnance.
Máte nějaké plány do budoucna?
Rodiče školáků se mě ptají, jestli otevřeme i gymnázium.
A otevřete?
Zatím jsem ve fázi, kdy říkám možná, uvidíme. Ostatně mám na to ještě šest let času, než naši nejstarší žáčci budou v deváté třídě.


description: Dosud byly úrokové sazby hypotéčních úvěrů „na dně“. Ale od prosince vstoupil v platnost zákon o spotřebitelském úvěru, a tak nastaly velké změny i v oblasti hypoték. Banky kvůli nim zvyšují sazby.

title: Po letech začínají růst sazby hypoték. U kterých bank a o kolik?

maintext:
V říjnu byla podle Hypoindexu.cz průměrná úroková sazba u hypoték 1,8 procenta ročně. Je to však průměr, nabídky bank začínaly na 1,19 procenta ročně. Níže už to opravdu nejde a banky, které už nějakou dobu naznačují, že hypotéky jsou pro ně produktem na hranici udržitelnosti, využívají příležitosti a zvyšují sazby.
Činí tak ve chvíli, kdy nový zákon o spotřebitelském úvěru umožňuje klientům mimořádné splátky za benevolentnějších podmínek. Pro banky je to riziko, že se nedočkají úroků, se kterými při podpisu hypoteční smlouvy počítaly. Ne že by se dalo očekávat, že lidé začnou masově mimořádně splácet, protože většina z těch, kdo si pořídili dům či byt na úvěr, toho příliš neušetří. Banky to však berou jako vítaný důvod, kterým mohou klientům zvýšení sazeb vysvětlit.
Velké banky zdraží
Zdražení nejprve avizují velké, takzvané kamenné banky. V minulém týdnu vyšší sazbu nasadila Komerční banka, od 1. prosince ji plánují Hypoteční banka, ČSOB, Raiffeisenbank, UniCredit Bank a s největší pravděpodobností i Česká spořitelna, která však na přímou otázku odpověděla velmi obecně, až vyhýbavě.
Komerční banka přišla s navýšením sazeb první: o 0,4 procentního bodu podražila u tříletých až pětiletých fixací, o 0,6 procentního bodu u šestiletých a sedmiletých fixací a o 0,5 procentního bodu u osmiletých až desetiletých fixací. Na druhou stranu, noví klienti budou mít podle zákona nově možnost kdykoli splatit až čtvrtinu hypotéky beztrestně. Za to dosud platili bance měsíčně poplatek 99 korun, což odpovídá u milionové hypotéky 0,2 procentního bodu.
Hypoteční banka a ČSOB zatím zvyšují sazby u delších fixací (na sedm a na deset let) o 0,3 procentního bodu. „Krátkodobé fixace zatím zůstávají beze změny, jejich zvýšení však nelze v brzké budoucnosti vyloučit,“ říká mluvčí Hypoteční banky Marie Mocková.
Raiffeisenbank přidá k pětileté fixaci 0,1 procentního bodu, k sedmiletým 0,2 a u delších fixací až 0,3 procentního bodu. UniCredit Bank v tuto chvíli ještě neměla k dispozici finální rozhodnutí o tom, jak sazby upraví.
Malé banky nemají ke zdražování důvod
Takzvané malé banky zatím zvýšení sazeb nepředpokládají. Zástupci Airbank, Fio a Equa bank vysvětlují, že u nich je předčasné splacení bez poplatků už dnes, nemají proto důvod měnit stanovené sazby. Klientům je však třeba připomenout, že toto pravidlo se týká mimořádných splátek či úplného splacení hypotéky (třeba v případě dědictví či výhry). Kdo úvěr splatí kvůli přechodu k bance s výhodnějšími podmínkami, ten s nulovými poplatky nemůže počítat ani do budoucna.
Změny v této chvíli neplánují ani Sberbank a Expobank. Wüstenrot a mBank aktuálně ohlásily snížení sazeb. U mBank půjde o hypotéky, které nepřevýší 85 % hodnoty zastavované nemovitosti, Wüstenrot snižuje o 0,1 procentního bodu sazby všech refinancovaných hypoték, tedy těch, které si zákazníci převedou k ní.
Co se mění v hypotékách:


description: Lídři určují směr, formují vize, poznají dobrou příležitost. Mají charisma, hýří energií a vášní pro věc inspirují. Koho? Followery. Ti následují a dělají, co je třeba. Bez jednoho ani druhého to nejde. Vyzkoušejte náš test a zjistěte, kdo jste.

title: Test: Jeden proráží, druhý následuje. Jste spíše lídr, nebo follower?


description: Zatímco v letech 2011 až 2013 obracely mnohé české domácnosti každou korunu, aby se vyrovnaly s recesí, po tříleté stagnaci kupní síla obyvatel roste. V současné době je nejvyšší za posledních 10 let.

title: Kupní síla Čechů je nejvyšší za 10 let. Deset okresů je chudých

maintext:
Potvrzuje to aktuální studie společnosti Gfk, která monitoruje spotřebitelské chování Čechů. Hlavním důvodem, proč mají Češi více peněz na útratu, je celkový růst ekonomiky. V letošním roce dosahují disponibilní příjmy v České republice 82 miliard eur, což je v přepočtu 2,214 bilionu korun.
„Maloobchodní tržby rostou přímo úměrně s důvěrou spotřebitelů. Spotřebitelé mají menší strach ze ztráty zaměstnání a mají do budoucnosti pozitivnější očekávání, co se týče svých finančních možností,“ komentuje růst kupní síly Šimon Dvorský z Gfk.
„Čeští spotřebitelé v předchozích letech vnímali, jak se vše kolem nich zdražuje, přehodnotili své nákupní zvyklosti a nakupovali s mnohem větší rozvahou. Zlom nastal přibližně před dvanácti měsíci, kdy jsme již na konci loňského roku na řadě kategorií pozorovali stoupající prodeje. Tento trend od té doby pokračuje. Je vidět, že se důvěra Čechů v pozitivní budoucnost prohlubuje. Češi začali nejenom více investovat do kvalitních potravin, ale uskutečňují i dlouho odkládané nákupy zbytného sortimentu,“ konstatuje Pavla Hobíková, mluvčí společnosti Globus.
V kupní síle jsme v Evropě na 26. místě
Ve srovnání s vyspělými evropskými jsme však stále chudým krajem a nemáme moc na vyskakování. Průměrný Čech disponuje s příjmy, které jsou jen na úrovni 56,8 procent evropského průměru. Z celkového počtu 42 zemí, kde se kupní síla sleduje, letos drží Češi 26. příčku. Ale do určité míry zde svou roli hraje euro.
„Je nutné si uvědomit, že v roce 2011 byla cena eura okolo 24 korun, kdežto nyní je to zhruba 27 korun především díky intervencím ČNB. Kdyby se zachoval ekvivalentní kurz, tak by kupní síla ve skutečnosti v tomto porovnání povyrostla. Nicméně je pravda, že s ohledem na průměrná evropská data máme stále co dohánět a ekonomika některých středoevropských a východoevropských zemí, se kterými se nejčastěji porovnáváme, roste rychleji než ta česká,“ říká analytik Šimon Dvorský.
Akční slevy umí Češi dobře využít
Trend, kdy mnohé české domácnosti začaly pravidelně nakupovat v akčních nabídkách, nadále pokračuje. Některé akční zboží se přitom v průběhu letošního roku dalo pořídit s 50% nebo dokonce až s 90% slevou.
„Češi velmi rádi prohlížejí akční letáky a hledají zboží v akci. Určitě nepociťujeme snížený zájem o slevy oproti předchozím letům. Lidé se naučili nakupovat podle letáků a slevy aktivně vyhledávají. Velká část našich uživatelů vyhledává například letáky s předstihem. Letáky, které platí od středy, si uživatelé nejčastěji prohlížejí už v úterý, aby se připravili, co bude druhý den v akci,“ říká marketingová manažerka Zuzana Štěpánková ze srovnávače AkčníCeny.cz.
Fakta: Největší slevy může zákazník najít v řetězcích s nábytkem nebo domácími potřebami. Jedná se většinou o drobné dekorace nebo nádobí (například svícen, polštář, hrnek, deka apod.) – slevy dosahují až 90 %, nábytek lze koupit až se 75 % slevou.
V potravinách vítězí nealko nápoje: kolové nápoje (až 60 %), káva (až 60 %) nebo sladkosti (až 60 %) – takto vysoké slevy nejsou neobvyklé, najdeme je každý týden. Za poloviční cenu koupí zákazníci také často trvanlivé potraviny (těstoviny, konzervy), ovoce a zeleninu, kečup nebo majonézu a teď před Vánoci velmi často Heru.
V drogerii koupí zákazník některé položky s 50% a vyšší slevou (toaletní papír, prací prášek, prací gel, tablety do myčky, sprchové gely, čisticí prostředky).
Potraviny a drogistické zboží lze koupit za poloviční ceny každý týden – vždy od jinou značky nebo v jiném řetězci. Obecně ale můžeme říct, že když chceme koupit například rozpustnou kávu s 50% slevou, nebude problém najít obchod, kde ji mají. zdroj: analýza srovnávače AkčníCeny.cz
„Ačkoliv v anketách odpovídají spotřebitelé jinak, pravdou je, že nejčastěji hledanou položkou v akčních nabídkách je pivo. Dále Češi často hledají kávu, víno, mléko, máslo, mobilní telefony, televize, notebooky, matrace nebo grily a nábytek včetně zahradního,“ přibližuje Zuzana Štěpánková. „Drogistické zboží zákazníci nakupují již téměř výhradně v těchto akcích. V případě, že se to spotřebitelům vyplatí, jsou schopni se do značné míry i předzásobit,“ poznamenává Pavla Hobíková.
Kvalita výrobků začíná hrát větší roli
Podle obchodníků je cena stále jedním z hlavních kritérií, zda zákazník produkt koupí, či nikoliv. „To platí především u promočního zboží, kdy zákazníci jsou schopni rozpoznávat ceny mezi jednotlivými řetězci. Na druhou stranu můžeme potvrdit, že kvalita výrobků začíná hrát stále větší a větší roli. Vidíme také větší poptávku po vínech a všeobecně po čerstvých potravinách, jako je pečivo, ovoce, zelenina a maso,“ říká Tomáš Martiňák, marketingový manažer společnosti Tesco. A dodává, že zvlášť u potravin zákazníci začínají výrazněji poměřovat kvalitu výrobků vůči ceně a například v sortimentu pečiva se mnohem více zajímají o to, zda je výrobek přímo z pekárny, nebo je to takzvaný rozpek.
„I přesto, že je stále velká část zákazníků citlivá na cenu, roste také počet těch, pro které je důležitý původ a složení potravin,“ přibližuje Pavla Hobíková, mluvčí společnosti Globus. Zároveň potvrzuje, že Češi začali více investovat do kvalitních potravin. „V poslední době roste spolu s obecným zájmem o zdravý životní styl i zájem zákazníků o různé skupiny těchto potraviny. Lidé jsou již lépe informovaní a vnímají přidanou hodnotu těchto potravin,“ dodává Hobíková.
„Hlavní změnu vidíme v nástupu on-line nakupování, kdy se postupně část nákupního košíku přesouvá do tohoto segmentu. Jedná se především o sortiment nepotravinového zboží a potravin s delší záruční dobou, i když i sortimentu čerstvých potravin v rámci on-line prodeje zákazníci také přicházejí stále více na chuť. Zároveň je vidět, že zákazníci vnímají velmi pozitivně novinky a inovace, jakou jsou samoobslužné pokladny nebo Scan & Shop aplikace, které zákazníkům usnadňují nákup,“ říká Tomáš Martiňák.
Chudé a bohaté kraje se proměňují
Nejvíce na útratu mají Pražané. Hlavní metropole je co do kupní síly tradičně nejbohatší oblastí České republiky. Přestože jsou v hlavním městě vysoké životní náklady, Pražané disponují oproti celorepublikovému průměru příjmy, které jsou o 31,3 % vyšší. Naopak nejhlouběji do kapsy mají lidé žijící v Bruntálu, Jeseníku a Děčíně.
Kde je nejvyšší a kde nejnižší kupní síla v ČR Obec Hodnota indexu v % Obec Hodnota indexu v % Praha 131,3 Děčín 84,2 Praha-západ 118,0 Jeseník 83,6 Praha-východ 116,6 Bruntál 82,0 Zdroj: Kupní síla v okresech a obcích v ČR 2016, Gfk Czech (v přepočtu na obyvatele, hodnota indexu ČR=100)
Rozdělení Česka na „bohatý západ“ a „chudý východ“ však již tolik neplatí jako před několika lety. „Opravdu toto jednoduché rozdělení pomalu přestává platit a je vidět, že některé regiony díky rostoucí ekonomice generují více finančních prostředků, než tomu bylo v minulosti. Příkladem může být oblast jižní Moravy, která dříve patřila mezi ty méně bohaté kraje, ale v poslední době poměrně zřetelně posiluje,“ potvrzuje Šimon Dvorský.
Mezi deseti okresy s nejnižším indexem kupní síly je pět z Čech a pět z Moravy. Nejslabšími okresy jsou Bruntál, Jeseník, Děčín, Teplice a Chomutov. V roce 2011 přitom bylo na Moravě z deseti nejslabších okresů plných devět a v roce 2013 jich bylo sedm.
V průběhu posledních šesti let výrazně posílila kupní síla především na Blanensku, Hodonínsku a Znojemsku. Bohatnou však i další oblasti, například Plzeňský region a některá města ve středních Čechách, zejména okresy Kolín, Kutná hora, Nymburk, Rakovník a Kladno. „Na druhé straně se v posledních sedmi letech jako stagnující ukazuje většina okresů jižních Čech, severozápadní Čechy a severní Morava,“ uzavírá Šimon Dvorský.


description: Její práce je noční můrou nejedné ženy: celé dny jezdí dodávkou v rušném pražském provozu a doručuje zásilky, z nichž některé se opravdu pronesou. Ale Lucie Holomyová by zatím neměnila.

title: Zajímavé povolání: chlapi mě šetří, nenakládají mi tolik, říká řidička

maintext:
Je deštivé ráno, jedno z těch, kdy se člověku nechce nikam, natož do práce. Z holešovického depa PPL však jako každý den vyráží dodávka, za jejímž volantem sedí veselá mladá žena. „Když se budu mračit, nebude to k ničemu. Moje práce je hlavně o tom, jak vycházím s lidmi, a proto je úsměv vždycky lepší,“ říká Lucie Holomyová, zařadí vyšší rychlost a auto se rozjede po kočičích hlavách. „Ani to počasí mě nerozhází, špatné jsou jenom prudké lijáky a letní čtyřicítky.“
Není pro vás únavné sedět celý den za volantem?
Vůbec, řídím odmala. Seděla jsem tátovi na klíně, ještě jsem ani nedosáhla na pedály a nadšeně jsem točila volantem. Papíry mám od 18 let.
Jste ale původně kadeřnice. Jak to, že teď nestojíte pěkně v suchu za nějakou fešnou zákaznicí a nestříháte jí kudrny?
To bych nemohla. Nevzali mě tenkrát na školu, na kterou jsem chtěla, a tak jsem se vyučila kadeřnicí. Bylo to v dobách, kdy se člověk musel někomu upsat a pracovat pro něj. Nebo se za něj musel někdo zaručit, když chtěl podnikat sám. Přijala jsem místo v logistické firmě, nejprve jsem strávila tři roky v dispečinku, nyní už čtvrtý rok jezdím.
Lucie Holomyová Je jí 31 let.
Je vyučená kadeřnice, ale oboru se nikdy nevěnovala.
Posledních sedm let pracuje v logistice, nejprve byla na dispečinku přepravní společnosti PPL, nyní je její řidičkou.
Svého přítele Tomáše potkala v práci, on vlastní dopravní firmu.
Jezdíte jen v pražských Holešovicích?
Ano. Je nás tady pět řidičů, takže každý máme svou část sedmičky. Je to tu trochu jako na vesnici, když každý den projíždíte ty samé ulice, doručujete do stejných firem a k totožným lidem, skoro všechny znáte. Jsou tu vesměs příjemní zákazníci.
Čím vás klienti dokážou vytočit?
Máločím, chováme se k sobě slušně, s některými se člověk časem i spřátelí. Ovšem těžké je to s těmi, kteří si naobjednají v e-shopech za tisíce, pak zjistí, že na to nemají, a balík nepřevezmou. Těm se nedozvoníte, nedovoláte.
Takže musíte se zásilkou další den znovu?
A další a další. Kdyby zvedli telefon a řekli: Nevozte mi to, nechci to, ušetřili by nám spoustu práce. Vždyť my je přece nesoudíme.
Nakládáte si balíky sama?
Kdepak, kluci mě strašně šetří, takže mi vždycky pomůžou. Přijdu ráno do práce, srovnám si balíky podle trasy, naložíme je, načtu si všechny kódy, vytisknu si papíry a jedu. Většinou strávím za volantem celý den.
Kolik zásilek máte dnes?
Čtyřiasedmdesát. To je takový průměr, pohodový den. Jsem holka, tak mi toho nenakládají tolik.
Je výhodou být jediná ženská v mužském kolektivu?
Ještě tu máme na výpomoc jednu řidičku. Je to prima, kluci jsou skvělí, je tu s nimi uvolněnější atmosféra. Ale já bych neměla problém ani v ženském kolektivu.
Nedívali se na vás s opovržením, když jste z dispečinku přešla za volant?
Někteří mi nevěřili, říkali: Dáváme ti tak měsíc dva, než to vzdáš. Ale přitom mě úžasně podporovali. Dodnes tu ta kolegialita funguje. Stačí zavolat: Nestíhám, prosím dojeď... nebo Mám hotovo, nechceš pomoct?
Zajímavé profese V rubrice Práce a podnikání přinášíme rozhovory se zástupci zajímavých profesí.
Čtěte také: Byli jsme za šílence, říkají právníci, kteří prodávají pletené kravaty
Blíží se Vánoce, pro zásilkovou službu nejnáročnější období v roce. Jak se na ně připravujete?
Nijak, prostě se nadechneme a jedem. Jeden řidič před Vánocemi doručí za den 100 až 150 zásilek, je to hukot. Klienti volají a prosí: Dovezte to včas, je to dárek pod stromeček. My se snažíme, ale lidí, kteří nakupují na poslední chvíli, přibývá.
Jedete podle seznamu, který dostanete ráno? Nemáte v tom za celý den zmatek, kam, co, kdy?
Ani ne, do toho systému se strašně rychle dostanete. Do deseti balíků si to pamatujete, pak si děláte poznámky. Když se někomu nehodí termín, zavolá, domluvíme si jiný čas doručení nebo zásilku nechám na některém z našich parcel shopů, kde si ji zákazník vyzvedne, až bude mít čas. Zároveň svážíme balíky, které chtějí firmy poslat jinam.
Nikdo vám nemluví do toho, kdy a kam jedete?
Ne, řidič má svobodu, volí si trasu podle svého. Když nestíhám, objedu firmy a lidi si nechávám na večer, většina z nich má pochopení. Musíme si přece vycházet vstříc, jinak bychom nic nedoručili.
A večer zavřete auto a jdete domů, nebo musíte ještě papírovat?
Musíme vyplnit tabulku, takovou celodenní statistiku, kolik zásilek se doručilo, kolik ne a proč. A samozřejmě spočítat peníze.
Měla jste někdy nějaký průšvih?
Myslím, že si na mě na dispečinku ještě nikdo nestěžoval, ale jednou mi před svátky někdo podstrčil falešnou tisícikorunu. To jsem si vydělala.
Vykompenzovaly to vánoční prémie?
Ano, dostáváme koncem roku odměny.
Když celý den jezdíte, kde jíte, kam chodíte na toaletu?
Když mám čas, zastavím se v poledne na oběd v některé z místních restaurací nebo si koupím pití a bagetu do auta. V případě nutnosti si dojdu na záchod u některé z firem, kam vozím balíky. Už vím, kde můžu poprosit.
Má každý řidič svoje auto, kde si může udělat „pracovní místo“?
Ano, obvykle. Však to v těch dodávkách někdy podle toho vypadá: jste tu celý den, jíte, pijete, a večer už opravdu nemáte sílu ještě uklízet auto. Ale snažím se udržovat v dodávce pořádek, přece jen chci mít hezké pracovní prostředí.
Když srovnáte množství balíků za čtyři roky, co jezdíte.
Výrazně jich přibývá. Mezi firmami, ale i objednávek z internetových obchodů. Vždyť lidé si dnes nechávají posílat i potraviny, krmivo pro psy, či dokonce balíky s vodou.
Jak se vám po Praze jezdí, není to permanentní stres?
Ujde to. Snad jen dámy ve velkých SUV by mohly více sledovat dění na ulici. Nekoukají okolo sebe, jedou a myslí si, že jim každý musí dát přednost. Nerada to říkám, ale dělají ostudu ženám za volantem. Podobně sebevědomí jsou chodci. Vynoří se zpoza tramvaje a čekají, že to naložené auto ubrzdím včas.


description: Zvládli jste zemřelému vypravit důstojný pohřeb a úspěšně se postarali o jeho účty a závazky? Teď vás čeká pozůstalostní řízení. Připravte se na to, že než se dědictví rozdělí, uteče většinou několik měsíců.

title: Domácí rádce: vyřizujeme dědictví u notáře. Krok za krokem

maintext:
Zatímco při odhlašování a přehlašování všemožných poplatků jste chodili od dveří ke dveřím, v případě pozůstalostního řízení můžete klidně zůstat doma a čekat. Jako první je na tahu matrika. Ta zhruba do měsíce zasílá příslušnému okresnímu soudu úmrtní list, soud vybere notáře a ten bude kontaktovat toho, kdo vypravil pohřeb. Tím je také dáno, že si notáře nemůžete vybírat sami jako v případě jiných notářských služeb. Soud tak chce zajistit nestrannost při rozhodování. V každém okrese se vybírá podle trochu jiného klíče.
„Soud pověřuje notáře k projednání pozůstalosti buď podle data úmrtí, nebo podle obvodu posledního bydliště zůstavitele. První varianta bývá ve větších městech, menší obce spadají většinou pod jednotlivé obvody notářů,“ dokládá prostějovská notářka Lenka Vrzalová.
Když notář dostane do ruky spis, nařídí předběžné šetření. „K tomuto předvolá vypravitele pohřbu, protože to je jediná osoba, kterou notář na začátku řízení zná a u které může zároveň předpokládat, že měla nějaký vztah k zůstaviteli, a tedy i informace o jeho osobních a majetkových poměrech,“ říká příbramský notář Radek Šmíd.
Ten, kdo uspořádal pohřeb, má privilegované postavení ještě v jedné věci. Pokud po sobě zesnulý zanechá jen minimální majetek, připadne právě vypraviteli pohřbu. „Logika zákona je taková, že majetek je vydán na částečnou úhradu nákladů na pohřeb,“ říká Radek Šmíd. Ostatní dědicové nemusí u předběžného šetření být.
Prošmejděte šuplíky
Pozůstalostní řízení podléhá občanskému soudnímu řádu a zákonu o zvláštních řízeních soudních. Notář zde vystupuje jako soudní komisař, z toho důvodu jsou dědicové předvoláváni soudní obsílkou, stejně jako ke každému jinému občanskoprávnímu jednání. V případě, že se neomluví a nedostaví na jednání, hrozí jim i podobné sankce – předvedení policií nebo pokuta jako při nedostavení se k soudu. V praxi k takovým sankcím přistupují notáři jen zřídka.
Předběžné šetření u notáře vyjde zhruba na hodinu. Čím lépe jste připraveni, tím rychleji bude odsýpat. Před návštěvou projděte v klidu domácnost zemřelého a pátrejte po následujících listinách. Závěti či listině o vydědění, dokladech o majetku a dluzích. „Pokud měli manželé společné jmění, tak také po dokladech o majetku a dluzích druhého z manželů, zejména vkladních knížkách a výpisech z účtů,“ říká třinecká notářka Jana Matýsková.
Notáře dále zajímají doklady o obchodních společnostech zemřelého, jeho členství v bytovém či jiném družstvu, doklady o bezpečnostní schránce v bance, o nákladech pohřbu či stvrzenky o půjčkách. Bude po vás chtít přesné adresy a kontakty na děti, případně rodiče, sourozence a jejich potomky či prarodiče.
Co bude notáře zajímat
Jednání vede notář nebo jím pověřený pracovník víceméně formou dotazníku, kde do protokolu vyplňuje řádky o rodinných poměrech zemřelého, zda měl manžela, děti, rodiče, kdo s ním žil ve společné domácnosti, někdy se vyptává i na sourozence a jejich děti, prarodiče zemřelého a zda zanechal závěť, dědickou smlouvu nebo listinu o vydědění. Dále notáře zajímá majetek – od bankovních účtů přes auto až po pozemky.
Co nenahlásíte, jako by nebylo. Notář sice posléze pátrá a ověřuje, jaký majetek zesnulý ve skutečnosti měl, ale když nenahlásíte, že měl vkladní knížku v České spořitelně, těžko se k ní kdy dostanete. „Prozatím neexistuje žádný registr bankovních účtů a není možné, aby se notář dotazoval každého bankovního ústavu v republice. Chtějí-li dědicové dědit například účet, musí takříkajíc ukázat na konkrétní banku,“ vysvětluje notář Šmíd.
Je dobré si vzít už k prvnímu předběžnému jednání s notářem co nejvíce dokladů o majetku, předejdete tak dalším schůzkám. Výpisy z veškerých účtů, pojištění, stavebního spoření, dluhopisy, závěť – pokud ji zemřelý uchovával doma, různé kupní smlouvy, ale také například záznamy o dluzích či exekuci. Není nutný list vlastníka, protože notář má přímý přístup do katastru nemovitostí a už dopředu ví, co zemřelý vlastnil.
Naopak nelze spoléhat, že se notář vždy spokojí s informacemi z registru vozidel. „Částečně je to dáno chybami, které se do systému dopravních úřadů dostaly před pár lety, částečně laxním přístupem některých občanů, kteří prodávají a nakupují vozidla, aniž by se obtěžovali registrací u dopravního úřadu. Dědicové by tak měli ideálně doložit technické průkazy vozidel zůstavitele,“ míní Šmíd.
Když přijde věřitel
Neprodleně poté, co jste notáři snesli listiny, začíná notář s dědickou agendou. Obrací se na bytová družstva, státní orgány a banky s dotazem na stavy účtů, přeplatky, dluhy a podobně. „Všechny dotčené úřady a banky mají pro odpověď na dotazy notáře lhůtu jednoho měsíce,“ upozorňuje třinecká notářka Jana Matýsková.
Řízení se však může značně protahovat, pokud jsou dědicové neznámí, nezletilí nebo například žijí v zahraničí. Do řízení o pozůstalosti však mohou vstoupit i nečekaní lidé – věřitelé zemřelého. „Ideální je, když o dluzích vědí dědicové, kteří to sdělí notáři. Druhou variantou je, že sám věřitel oznámí notáři, že zůstavitel měl u něj dluh, z jakého důvodu a v jaké výši,“ říká Šmíd.
U konečného jednání dědicové buď dluh uznají a poté ho dobrovolně zaplatí, nebo jej popřou třeba s tím, že byl již uhrazen či že nikdy neexistoval. „V tom případě je notář nezahrne do seznamu pasiv pozůstalosti, ale upozorní je, že pokud se v budoucnu prokáže, třeba při následném soudním sporu věřitele s dědici, že daný dluh opravdu existoval, dědicové za něj budou stejně odpovídat,“ říká notář Radek Šmíd.
Vyklízejte, pečujte
Když jde vše hladce, trvá pozůstalostní řízení několik měsíců, po celou tu dobu ale nemusí zůstat majetek ležet ladem. „Správu pozůstalosti, pokud sám zůstavitel neurčil jinak, vykonávají všichni dědicové. Mohou se ale domluvit, kdo ji bude vykonávat, a uzavřou o tom dohodu o správě pozůstalosti. Vybraný dědic tak bude dál majetek spravovat, třeba i vyplácet mzdy a pokračovat v podnikání zůstavitele,“ říká Šmíd.
Stejné to je i s jiným majetkem. Pokud například do pozůstalosti patří byt, mohou ho dědicové již v průběhu řízení po vzájemné dohodě vyklidit a třeba pronajímat nebo začít nabízet ke koupi. Než se totiž najde kupec, bývá už pozůstalostní řízení zpravidla ukončené. „Nic nebrání tomu, aby si majetek pojistili nebo zajistili proti krádeži,“ nabádá notář.
Pokud nenastanou žádné potíže, sejdou se dědicové se soudním komisařem pouze dvakrát. Na začátku a na konci řízení o pozůstalosti. „Jakmile je vše prošetřeno a zjištěno, nařizuje se závěrečné jednání, při kterém dědice poučíme o dědickém právu a sestavíme seznam aktiv a pasiv pozůstalosti, de facto seznam majetku zůstavitele a jeho dluhů,“ říká Radek Šmíd. Na konečném jednání notáře se všemi dědici se přítomní dozvědí, kdo, co a za jakých podmínek bude dědit.