description: Za uplynulým rokem v muzice se ohlíží hudební publicista Karel Veselý.

title: Rok 2016 v muzice: Hudební desky umírají, jen Beyoncé vládne všemu

maintext:
před 1 hodinou
Které desky byly letos nejzajímavější, kdo prodal nejvíc alb a jaká témata řešili muzikanti ve svých skladbách? Za uplynulým rokem v hudbě se ohlíží publicista Karel Veselý.
Jedním z nejsilnější témat v populární hudbě uplynulého roku byla smrt. Nešlo jen o to, že nás opustil neobvykle vysoký počet hudebních legend. Muzikanti umírají každým rokem, byť ztráta jmen kalibru Prince, George Martina, Davida Bowieho či Leonarda Cohena je obzvláště citelná.
Mnohem zajímavějším faktem je to, že hudebníci se svojí smrtí vědomě pracovali. David Bowie zemřel jen dva dny po vydání posledního alba Blackstar, jež komponoval jako svoji desku na rozloučenou. Dechberoucí mix avantgardního jazzu a art-rocku vzbudil nadšení i bez kontextu Bowieho odchodu, smutná zpráva z 10. ledna ale dodala nahrávce ještě další rozměr a přinutila fanoušky luštit mezi řádky vzkazy, které umírající génius posílal světu.
Podobně rafinovanou labutí písní se na konci října rozloučil zpěvák Leonard Cohen, jehož You Want It Darker se zabývá tématy víry a smrti, jež ho dostihla o dva týdny později, 7. listopadu.
Slavná generace šedesátých let postupně odchází a nic se s tím nedá dělat. Architekt zvuku The Beatles George Martin odešel v devadesáti letech a svět si alespoň mohl připomenout šíři jeho záběru – od legendárních Fab Four k experimentům s elektronickými nástroji.
Hrdina osmdesátkového popu Prince ale měl teoreticky ještě čas. Když 21. dubna zemřel ve věku padesáti sedmi let na předávkování fentanylem, strhlo se doslova nákupní šílenství – každý si chtěl odnést vzpomínku na dost možná největšího hitmakera všech dob. Během týdne se prodaly čtyři a půl miliony jeho písní a desek.
Tématem smrti a reakce okolí na nečekaný odchod se ale zabývá i poslední album Nicka Cave & The Bad Seeds nazvané Skeleton Tree. Australský zpěvák žijící v Anglii se na něm vyrovnává s tragickým odchodem svého náctiletého syna a společně s dokumentárním filmem One More Time With Feeling zachycujícím natáčení nabízí materiál úchvatnou meditaci nad žalem a životem po smrti blízkého.
O hudebních legendách bylo ale naštěstí slyšet i z jiných důvodů. Největší ohlas zaznamenala listopadová zpráva, že písničkář Bob Dylan získal Nobelovu cenu za literaturu, a to jako první hudebník vůbec. V médiích se hojně diskutovalo, jestli si poctu zaslouží, Dylan sám ale dlouho mlčel, jako kdyby sám nevěděl, jestli ocenění vlastně chce.
Překvapení pořád zabírá
Odchody hvězd na věčnost v médiích trochu zastínily současnou hudbu. Žijící popstar byly nucené přilákat pozornost fanoušků ke svým deskám často neortodoxním způsobem. Znovu jim k tomu posloužil trend minulých let – vydání alba bez předchozího upozornění. Pomalé budování povědomí o desce je v éře zrychlené internetové komunikace minulostí, muzikanti rádi fanoušky šokují a vytváří bleskový „hype“, který konzumentům nedovolí přemýšlet, jestli si mají desku koupit, nebo ne.
O novince R&B zpěváka Franka Oceana se spekulovalo několik měsíců, enigmatický hudebník, který vůbec nekomunikuje s médii, nakonec během jednoho víkendu vydal desky hned dvě – Endless a Blonde a k tomu ještě časopis Boys Don’t Cry. Stejnou metodu zvolila také Rihanna, jejíž ANTI se v lednu prostě jen tak z ničeho nic objevilo na streamovací službě Tidal. Osvědčený trik s neohlášenou deskou zopakovala Beyoncé, jejíž Lemonade znovu doprovázel strhující klipový film. Její tryskový start s 653 tisíc prodaných kusů desky (v USA) letos nikdo překonat nedokázal.
Kam to ale může vést, když muzikanti s příručkami marketingu zahodí i soudnost, ukázal Kanye West, jehož nová kolekce nejprve eraticky měnila jména, seznam skladeb i datum vydání, aby ji perfekcionistický raper dokonce ještě po vypuštění na streamovací službu dál měnil.
The Life of Pablo navíc nejprve vyšlo jen přes méně významný portál Tidal, a tak se pravděpodobně stalo nejstahovanějším albem v historii pirátských sítí. A protože Tidal nezveřejňuje své statistiky, West dlouho ani nefiguroval v žebříčcích Billboardu. Stejně by asi neměl na čísla, která Billboard hlásil kanadskému rapovému fenoménu jménem Drake. Jeho Views jsou s jedním a půl milionem prodaných kusů (i s připočítanými streamy) nejprodávanějším albem s vročením 2016. Drake také konečně dobyl americké číslo jedna díky skladbě One Dance a podruhé za sebou se stal nejstreamovanějším umělcem roku.
V Británii nicméně prodejním žebříčkům vládla Adele s loňským albem 25. Díky masivním prodejům se už stala jediným muzikantem v novém tisíciletí, který dokázal prodat více než dvacet milionů kusů s dvěma deskami. I na ostrovech vládl singlům Drake, jehož One Dance shlíželo na konkurenci z čela UK Singles Chart celých patnáct týdnů.
Nejúspěšnější turné roku v globálním měřítku měla Beyoncé, která vydělala 126 milionů dolarů. Bruce Springsteen a Justin Bieber okupují další medailové příčky, přičemž v první desítce jsou hned čtyři hvězdy country hudby. Do první patnáctky se ale vešly i legendy Guns N' Roses, Black Sabbath nebo The Cure, kteří navštívili i Českou republiku.
Návrat politických témat
Rok 2016 byl prvním, kdy hudební průmysl v globále vydělal víc peněz ze streamování než z prodejů digitální hudby či kompaktů. Žádný div, že největší služby tohoto druhu hlásí nárůst klientů – Spotify už má údajně na celém světě čtyřicet milionů placených předplatitelů, Apple Music je po sedmnácti měsících existence na polovičním čísle. Tidal vlastněný muzikanty i přes mohutnou podporu hvězd, jako jsou Kanye West či Rihanna (jejichž desky byly nějaký čas dostupné jen zde), hlásí jen něco přes čtyři miliony uživatelů.
V budoucnosti by tímto segmentem mohla zahýbat přísnější regulace provozu YouTube, jenž je pořád nejpopulárnější platformou na poslouchání hudby v segmentu do dvaceti let, byť se často pohybuje na hranici legálnosti. Ačkoliv portál vlastněný společností Google vyhlásil, že letos vydělal hudebnímu průmyslu díky reklamě miliardu dolarů, někteří odborníci toto číslo zpochybňují a tvrdí, že poslouchání hudby zdarma z YouTube narušuje slibně rozjetý model streamovacích služeb s předplatným.
Zjitřené debaty o podobě hudebního průmyslu jsou, zdá se, pomalu minulostí, trh se pomalu stabilizuje, a tak jako kdyby se muzikanti i posluchači mohli zase vrátit k samotnému obsahu hudby. Samozřejmě k tomu svádí i nervózní doba, ale rok 2016 byl ve znamení návratu politických témat do hudby.
Černí (ale i bílí) hudebníci se hlásili k aktivistickému hnutí Black Lives Matter a například desky Solange, Blood Orange nebo A Tribe Called Quest byly silně ovlivněné narůstajícím rasismem a policejním násilím na Afroameričanech. Proti nenávisti ale hlásali hrdost na barvu své kůže a nutnost tolerance.
Feministickou optiku ještě zesílila Beyoncé, jejíž konceptuální album Lemonade o vyrovnávání se s nevěrou manžela jí vyneslo devět nominací na Grammy. Výsostně politickou desku vydala Anohni – letní návštěva Colours of Ostrava. Na Hopelessness v každé skladbě řeší palčivá témata současnosti – od globálního oteplování přes zkaženost politického systému.
Amerika pro Beyoncé, Britové za Bowiem
Na deskách roku se letos kritikové úplně neshodli. Zatímco Bowieho labutí píseň Blackstar je nejobdivovanějším albem britských kritiků – za vítěze ankety ho označily například časopisy MOJO, Uncut a Newsweek –, jejich američtí kolegové se přiklonili na stranu Beyoncé a její Lemonade.
Zpěvačka ovládla žebříček Billboardu, Rolling Stone či webu Stereogum. Mezi častými kandidáty je ale i její sestra Solange s albem A Seat at a Table a silný rok pro černou hudbu potvrzuje R&B zpěvák Frank Ocean s intimním albem Blonde. Rapovou desku roku podle kritiků natočil Chance The Rapper s Colouring Book, čest indie a alternativního rocku hájí v přehledech publikací Angel Olsen (My Woman), Bon Iver (22, A Million) a Mitski (Puberty 2)
Velkolepé návraty se letos povedly Radiohead (A Moon Shaped Pool), Iggy Popovi (Post Pop Depression) a hiphopovým veteránům A Tribe Called Quest, jejichž We Got It from Here... Thank You 4 Your Service přišlo po osmnáctileté pauze. Silné zastoupení interpretů s věkem nad padesát let ve výročních anketách stvrzují ještě Leonard Cohen a Metallica. Zástupcem nejmladší generace je naopak letošní velký objev – R&B zpěvák Anderson .Paak s deskou Malibu – či producent Kaytrananda s albem 99,9%.
Dvě české ceny hudebních kritiků Vinyla a Apollo se ve svých nominacích shodly na deskách elektronických hudebníků Midi Lidi (Give Masterpiece a Chance) a dné (These Semi Feelings, They Are Everywhere). V užším výběru Vinyly figurují také rocková skupina Tomáš Palucha a postnoiseoví experimentátoři Sister/Body a v případě Apolla projekt Lazer Viking / Sabrehart, punková Kovadlina, hiphopoví Prago Union, zpěvačka Lenny a pop-rockoví Priessnitz.
autor: Karel Veselý


description: Pearl Jam, Tupac Shakur, Yourney, Yes, Electric Light Orchestra a Joan Baezová. To jsou hudební skupiny a osobnosti, na které v příštím roce čeká vstup do…

title: Rock'n'rollová síně slávy se rozroste o Pearl Jam, Tupaca Shakura nebo Joan Baezovou

maintext:
včera
Pearl Jam, Tupac Shakur, Yourney, Yes, Electric Light Orchestra a Joan Baezová. To jsou hudební skupiny a osobnosti, na které v příštím roce čeká vstup do americké Rock'n'rollové síně slávy, informoval časopis Rolling Stone. Ceremonie uvedení nových členů se bude konat v brooklynském středisku Barclays sedmého dubna 2017. Upravenou verzi bude později vysílat televizní stanice HBO a rozhlasová stanice SiriusXM. Umělci mohou být vybráni do Rock'n'rollové síně slávy 25 let poté, co vydali své první album nebo singl. Rok 2017 je první, kdy do ní mohli vstoupit Pearl Jam a Tupac Shakur.
autor: ČTK

fasttext_language: cs


description: Jan Saska je mladý animátor, absolvoval ve Zlíně i na FAMU. V obou případech snímkem Happy end, který má teď šanci získat Oscara.

title: Animace mě baví, ale moc nevím, jak se tím uživit, říká český režisér s Oscarem na obzoru

maintext:
13. 12. 2016
Jan Saska je mladý animátor, absolvoval ve Zlíně i na FAMU. V obou případech snímkem Happy end, respektive nejprve jeho ranou, později dokončenou verzí. Krátký animák, na němž pracoval přes pět let, se nakonec díky účasti na světových festivalech ocitl na shortlistu Oscarů – v tuto chvíli ho najdeme na seznamu deseti snímků z celého světa, jež mají šanci vyhrát. O vzniku úspěšného kraťasu i svých plánech poskytl Saska pro Aktuálně.cz rozhovor.
S Happy endem nyní bojujete o Oscara, ale podle všeho jste s ním absolvoval už v roce 2010.
Oscar se týká verze vzniklé na FAMU v roce 2015, ale ano, jedná se o práci navazující na studium ve Zlíně. Tam jsem se rozhodl svůj absolvenťák založit na vtipu, co mi tehdy odvyprávěl kamarád. Jeho plusem bylo, že se dal převést do akce beze slov, což je u kresleného filmu vždycky výhoda. Navíc pak výsledku rozumí i v zahraničí.
Happy end tedy vznikal už ve Zlíně, tam jsem ho ale nestihl dokončit. Odevzdaná verze byla jenom pracovní, za mě nehotová. Ono dokončit za rok animák v jednom člověku se skoro nedá. Nebo dá, ale jen vzácně. Já jsem zvládl předběžnou animaci.
Jak jste byl ohodnocen?
Áčkem. Nějak to prošlo. Sice to vypadalo hnusně, ale rovina příběhu už nějak fungovala.
Vždycky se dá říct, že to tak vypadá schválně...
Něco v tom smyslu jsem asi i tvrdil. Pak jsem tu verzi ale zkusil přihlásit na pár festivalů a tam už neobstála. Ze všech obeslaných mě nakonec promítali jen na Anifilmu. Když jsem tedy přešel na FAMU a rozhodl se studovat zase od začátku, od bakaláře, tak jsem se k Happy endu vrátil. Naštěstí bylo možné pokračovat v práci, kterou jsem začal na jiné škole. Myslel jsem, že dokončení bude trvat rok, ale nakonec se zase klasicky protáhlo.
Jak jste se ocitl v užší nominaci Oscarů?
Na Oscary se nejde normálně přihlásit, alespoň ne v téhle kategorii. Dostanete se na ně výhrou určitého typu festivalu. Hlavní zásluhu má proto produkční Kamila Dohnalová, která se tím důkladně zabývala. Mě osobně by asi nikdy nenapadlo řešit festivalovou strategii a přihlásil bych film při první možné příležitosti. Což by byla chyba, velké festivaly většinou chtějí, aby si na nich filmaři odbyli premiéru, a jakmile už nemůžete nabídnout alespoň první mezinárodní projekci, na zařazení kolikrát nemáte nárok. Nám se zadařilo a dostali jsme se na paralelní sekci Cannes. Kvůli tomu jsme narychlo zrušili účast v Drážďanech, kde nás naštěstí pochopili, a zpětně jsem rád, že nás předtím nevzali na Berlinale.
A jakmile si odbudete účast na tak velkém festivalu, dostanete se i dál do světa. Tak jsme skončili až v Mexiku, kde jsme vyhráli jednu z hlavních cen. Tohle vítězství už nás automaticky posunulo na seznam potenciálních oscarových kandidátů, protože tamní festival je napojený na americkou Akademii. Myslel jsem si, že tím naše cesta končí, s postupem do užší desítky jsme opravdu nepočítali.
Když s tím filmem žijete už přes pět let, líbí se vám pořád? Nezměnil byste na něm něco?
Samozřejmě že některé věci bych změnil, ale naštěstí jen minimum. Pořád jsem o něm přesvědčený. I když spoustu kladů ani nepovažuji za svou zásluhu. Měl jsem štěstí asi už výběrem látky. A že příběh vyprávím pozpátku, vzniklo až v průběhu produkce.
Pak se nabízí pracovat na počítačových hrách. Jde o celý trh, který podle mě pro animátory otevírá spoustu možností. Jde sice o trochu jiný typ animace, ale mohlo by jít o zajímavou práci. Obecně jsem ale myslel, že se u nás bude hrám dařit lépe.
Vážně? Myslím, že právě otočené vyprávění zaujme většinu lidí nejvíc.
Já vím. Ale ve Zlíně nám vždycky říkali, že si nemáme ukusovat moc velká sousta, takže mým cílem bylo jednoduše převést vtip filmovou řečí do animované podoby. Až během realizace se příběh přirozeně přeskupil. Hledal jsem nějaký vizuálně silný moment, jímž bych odvyprávěl pointu, která jediná byla ve vtipu vyřčena slovy, a nikoli situačně. A jak jsem si na časové ose v počítačovém programu hýbal závěrečnou scénou, pustil jsem si ji obráceně a zjistil, že právě tohle je můj moment. Od něj se pak začala odvíjet celá retrospektivní struktura.
Jak využijete „kapitál“ oscarového výběru? Co plánujete?
Myslím, že je pravda, co se říká: Absolventské filmy jsou pro studenty na dlouhou dobu jediná příležitost okusit autorskou svobodu. S oscarovým shortlistem by to ale možná mohlo být trochu snazší, takže s Kamilou zvažujeme další animovaný kraťas.
A celovečerní film?
To by byl obrovský skok. Předně bych už musel pracovat ve větším týmu, což jsem zatím neabsolvoval. Sice s tím počítám tak jako tak, aby produkce dalšího projektu netrvala zase pět let, ale na mohutnost celovečeráku bych si teď určitě netroufl.
Plánujete jen v rámci Česka, nebo myslíte i mimo hranice?
Účast na festivalech nás napojila na komunikaci se zahraničím, například festival Annecy má jakousi vlastní sociální síť. I nám se už ozvali producenti, kteří by se s námi rádi domluvili na spolupráci, takže vytvořit něco mimo Česko v tuto chvíli není nemožné.
Někdy bych si rád střihnul i komiks. V tomhle je Francie také země zaslíbená. Jak animace, tak komiks tam jsou na skvělé úrovni. Proto myslím, že v rámci Evropy dává koprodukce s Francií největší smysl, ale teď nemluvím z vlastní zkušenosti.
Co vás vlastně přimělo věnovat se profesionálně animaci? U nás přece nejde kontinuálně dělat animované filmy a z toho vyžít.
To se, myslím, opravdu neděje. Ale já neuvažoval pragmaticky, když jsem se začal na základce zabývat kreslením. A moji rodiče mě naštěstí vždycky podporovali. Sami zjišťovali, na jakou střední školu mám nastoupit, abych se pak dostal na příslušnou "vejšku" a měl co nejsnadnější cestu k animaci.
Mě vždy bavilo kreslené filmy dělat i sledovat. Jsou výtvarné, jsou narativní, je v nich zásadní i zvuk. Jde o takový balíček všeho, co mě baví. Už dřív se mě lidi ptali na praktické využití a já vždycky „něco“ odpověděl, ale popravdě řečeno sám ještě nevím, jak přesně se tím uživit. Dokončil jsem právě školu a jsem teprve na začátku reálného pohybu v branži.
Možná reklamy? Videoklipy?
Nabízí se to a sám už jsem pár reklam udělal. Ale nevydržel bych v tom prostředí pracovat pravidelně. Krom toho vždycky potřebuju, aby reklama nešla proti mému přesvědčení. Udělal jsem třeba medailonek biskupa Gorazda rekapitulující heydrichiádu, což vzniklo na zakázku v rámci snahy zvýšit turismus po církevních památkách. Proti tomu třeba nic nemam.
Pak se nabízí pracovat na počítačových hrách. Jde o celý trh, který podle mě pro animátory otevírá spoustu možností. Jde sice o trochu jiný typ animace, ale mohlo by jít o zajímavou práci. Obecně jsem ale myslel, že se u nás bude hrám dařit lépe. Sleduji trochu vývoj hry Kingdom Come a překvapujeme mě, že ani takovýto projekt nevzniká snadno. I když možná je to normální.
Ve všem, co jsem od vás viděl, včetně Happy endu, figuruje humor. Proč?
Tíhnu k němu. Je pro mě snazší udělat něco, co se nebere vážně a umí se shodit. Tvrdé emoce jsou pro mě těžké.
A zkusíte někdy tvrdé emoce?
Nevím. I kdybych vyprávěl o vážných věcech, asi bych prvky humoru užíval. Hned se mi vybaví seriál Kancl, který skrze humor umí být i tvrdý. Moje krátké věci včetně Happy endu zatím slouží čistě pro pobavení, ale snad už toho v nich trochu je. A může toho tam být časem víc.
Jak může člověk Happy end vidět? Máme tu další krátký film, o němž se hodně mluví, ale jak se k němu dostane běžný divák?
S promítáním krátkých filmů bývá problém, protože předfilmy dnes neexistují a na jeden kraťas do kina nikdo nepřijde. Se dvěma kamarády ze Zlína Vojtěchem Kissem a Markem Pokorným ale vedeme internetové stránky True Lovers, takové naše volné sdružení, a zrovna minulý rok vzniklo krátkých animovaných filmů víc. Sestavili jsme z nich pásmo True Love, můj a Vojtěchův film nesou přímo logo True Lovers a zbylé tři jsou kamarádů. Dohromady se jedná o zhruba hodinu, na kterou už snad má cenu vyrazit. Jde zatím o poměrně undergroundovou věc, pouštěnou třeba po kavárnách, když projeví zájem. Abychom zvládli víc, musíme se ještě důkladně seznámit s právní stránkou věci.
Musím říct, i když to nedokážu přesně vysvětlit, že na mě Happy end působil hodně „česky“. Přestože v něm nepadne jediné slovo. Vás napadá nějaké vysvětlení?
I já v něm určitě vnímám „českost“. Možná skrz motivy jako lov a traktoristi, hodně lidí si je hned spojí s naším venkovem. I když jsem chtěl udělat film srozumitelný v zahraničí, bylo pro mě důležité, aby si zachoval místní ráz.
Na nějakou tradici nebo vzory navazujete?
Určitě mě ovlivnilo hodně věcí, ale cíleně se o nápodobu něčeho konkrétního nepokouším. Většinou mi jde o kombinaci počítačových postupů s klasickými, aby výsledek vypadal co možná nejvíc jako ruční práce. Tím se zabývám už od Zlína. Nemám ale žádné ustálené výtvarno, vždycky se přizpůsobuju látce. Nebo tomu, jak stíhám.
Vývoj hry stál jako celovečerní film, dělalo nás na tom pět a jsme vyčerpaní a přepracovaní, říká zakladatel studia Amanita Design Jakub Dvorský. | Video: Martin Veselovský | 19:25
autor: Martin Svoboda


description: Frontman Jaromír Švejdík působil na předvánočním koncertě v Paláci Akropolis zadumaněji než obvykle a opět podtrhnul svoji image plaché a introvertní anti…

title: Obrazem: Kapela Priessnitz v čele se zadumaným frontmanem představila v Akropoli desku Beztíže


description: V nižších polohách jsou už téměř tradiční Vánoce na blátě. Když člověk ale zavítá výše, uvidí na Štědrý den bílé Vánoce. Dokonce i v obci Deštné v Orlických…

title: Obrazem: Na Štědrý den je na horách ladovská zima. Venku ani noha, všichni jsou u stromečku


description: Hudební ceny Apollo, které se budou předávat 2. března v Praze, zveřejnily užší nominace. Mezi sedm nejlepších se například dostali Midi Lidi, Kovadlina nebo…

title: Šanci na hudební cenu Apollo mají Prago Union, Lenny nebo Priessnitz


description: Kdo chce začít investovat, jde na internet. Tam je informací nejvíc. Jenomže ne vše, co se píše, je pravda. Stejně jako nemusí být úplně pravdomluvný člověk, který vám zavolá s tím, že pro vás má nabídku, díky níž zaručeně vyděláte.

title: Zisk dvacet tisíc denně? Nevěřte všemu, může jít o trik v překladu


description: Chci koupit naftové doly, hodlám investovat do pohřebních ústavů, musím ukrýt peníze před manželkou. Některé požadavky investorů nejsou tak úplně v souladu s realitou. Aleš Tůma, investiční analytik Partners, přibližuje ty nejbizarnější.

title: Silvestrovská škola investora: když mají klienti výstřední přání

maintext:
Ani investování by se nemělo brát smrtelně vážně. Nadhled umožní poučit se z chyb, ať už vlastních, nebo cizích.
1. Chci schovat peníze před manželkou, umíte to zařídit?
Pokud je žena marnivá, a manžel chce v jejím vlastním zájmu ochránit rodinné úspory na penzi, o tom se ještě dá diskutovat. Ovšem před nějakým „odkláněním“ peněz je třeba důrazně varovat. Zatajovat majetek, který patří do společného jmění manželů, před rozvodovým soudem, je jednoduše protiprávní. Nějaký centrální registr fondů sice neexistuje, ale stačí jeden zatoulaný výpis z účtu, a stejně se na vás přijde.
Stejně častý je dotaz na vyloučení peněz z dědictví. Institut obmyšlené (přesněji „určené“) osoby existuje pouze u penzijního spoření, ne u investic. Jediný způsob, jak přistřihnout křidýlka nezvedenému potomkovi, je sepsat závěť.
2. Jsem konzervativní, stačí mi výnos 6 % ročně
Snáze splnitelný požadavek jsou hodinky s vodotryskem. Bez zvýšeného rizika takto vysoký výnos opravdu vydělat nejde. Tím spíš toto pravidlo platí pro různé „garantované“ nabídky.
Na finančních trzích to nefunguje jako ve filmu, kde stačí nasadit kšandy jako Gordon Gekko z filmu Wall Street a peníze už prší. Pokud ale „konzervativní“ znamená jen to, že klient nechce bezhlavě spekulovat a má dlouhodobý horizont, dá se s tím samozřejmě pracovat lépe než se zadáním typu „tady máte sto tisíc, udělejte ze mě milionáře“ (viz bod 6).
3. Kupte mi naftové doly
Čas od času klienti nadšeně volají poradci, že chtějí investovat do nějaké firmy, o které četli v novinách. V případě módních firem typu Tesla je tento požadavek splnitelný (byť to nemusí být dobrý nápad). Setkal jsem se ale i s požadavkem na investici do Moravských naftových dolů. Další klient chtěl Leo Express, ještě další pak vesmírné firmy SpaceX a Vigin Galactic. Tady ovšem klientům nezbude než zavolat přímo majitelům daných soukromých společností, pokud tedy seženou jejich číslo.
4. Na internetu psali, že bude krize. Nechci akcie, ale domy i zlato
Tato otázka se vrací v různých obměnách se zhruba pololetní frekvencí. Nějaká ta krize se vždycky někde vaří, ať už je to Řecko, Čína, Itálie. Nejnověji se investoři báli krachu Deutsche bank, mj. kvůli hrozící velké pokutě za nepravosti kolem hypoték v USA. Nakonec ale Santa Claus nadělil Deutsche snížení pokuty a krach celého evropského bankovního systému je zase na chvíli zapomenut.
Ve skutečnosti je při pohledu na historii trhů docela problém najít jediný rok, kdy se nestal nějaký velký průšvih. Dříve či později nějaký další zase přijde. Problém je v tom, že kazatelé apokalypsy jsou v prognózování vývoje trhů obvykle ještě horší než běžní finanční analytici.
Pokud jako hlavní zdroj investičních tipů používáte nějaké lehce obskurní zdroje, raději snad ani neinvestujte. Vlastní protiatomový (či protiuprchlický) bunkr vám asi přinese klidnější spaní.
5. Prodělal jsem 70 %. Jak to získám zpátky?
Podobné příklady jsou spíš smutné než silvestrovské. Zvlášť pokud vysoce spekulativní investici ziskuchtivý zprostředkovatel vnutí klientovi, který na to nemá zkušenosti ani majetek. Takový klient se potom stébla chytá. Bohužel jediná absolutně spolehlivá rada v tomto případě je: kupte si stroj času.
6. Mám 300 tisíc. Chci je investovat a čerpat z nich rentu
O hodinkách s vodotryskem už řeč byla. I toto je skutečný požadavek, nikoliv překlep. Samozřejmě pokud se klient živí kosmickou energií, i 300 tisíc by mu na předčasný důchod v 50ti letech mohlo stačit. Jinak je třeba vzít do ruky nějakou tu on-line důchodovou kalkulačku či MS Excel a počítat.
7. Co kdybych si koupil akcie pohřebních ústavů?
Na závěr perlička inspirovaná nedávným doporučením jednoho kolegy analytika. Dotazy na danou investici ovšem skutečně začaly chodit. Šlo o investici do akcií amerického provozovatele hřbitovů a krematorií Stonemor. Na první pohled skvělá investice (jednou tam musíme všichni) a akcie nesla desetiprocentní dividendový výnos (roční dividenda lomeno tržní cena). Problém? Kromě jiného ten, že firma je už několik let ztrátová, dividendu tedy vyplácela „z podstaty“. Když oznámila snížení, akcie spadla během pár dní okamžitě o dvě třetiny.


authors: Lístek S Předtištěnou Známkou Byl Levnější

description: Jako oko v hlavě opatruje historik Jaromír Polášek z frýdecko-místeckého Muzea Beskyd staré vánoční pohlednice a novoročenky. A není divu, vždyť kdysi stály jako kilogram masa a dovolit si je mohli jen bohatí. I proto jsou dnes vzácné a patří mezi Poláškovy sběratelské poklady.

title: Vánoční pohlednice a novoročenky stávaly jako kilogram masa

maintext: Za „světového otce“ vánočních přání je považován britský úředník, vynálezce a designér Sir Henry Cole. Ten chtěl 1. května 1843 po malíři Johnu Carlcottovi Horsleymu, aby mu namaloval obrázek s vánoční tématikou a heslem, které by si mohli lidé posílat ku příležitosti svátků klidu a míru. Malíř zvolil motiv spokojené třígenerační rodinky, která si připíjí na zdraví u slavnostní tabule. Po stranách jej doplnil výjevy milosrdenství – rozdávání jídla a oblečení chudým. Závěrem připojil heslo „ A Merry Christmas and Happy New Year to You“.


description: Dostali jste vánoční dárek od šéfa? Většina firem v Česku své zaměstnance obdarovává jako poděkování za práci v uplynulém roce. A ty, které to nedělají, by podle psychologa Tomáše Vašáka rychle měly. Zvýší tím chuť a motivaci k práci.

title: Proč je dobré zaměstnance obdarovat a jaké firemní dárky jsou letos in

maintext:
Nejčastěji zaměstnanci dostávají oblečení, alkohol, sladkosti, poukazy na zboží a vtipné drobnosti. Často se podoba dárků odvíjí od činnosti, ve které firma podniká. Potvrzují to údaje firem, které nabízejí zaměstnanecké benefity, a zároveň anketa iDNES.cz mezi několika firmami.
„V posledních letech máme vlastní kolekci oblečení a doplňků, které dáváme zaměstnancům k Vánocům. Letos dostanou péřové vesty. Loni dostali jako vánoční dárek batohy,“ říká Michal Tobrman, vedoucí komunikace ve společnosti Škoda Transportation.
Podobně na tom budou v počítačové firmě Dell EMC. „Dárky pro zaměstnance jsou většinou ve formě sladkostí nebo nějakého praktického sportovního oděvu, který pak všichni využijeme na různých teambuildingových akcích,“ říká Jitka Kenclová z Dell EMC.
V personální agentuře Randstad dostanou čokoládu, víno a půl den volna. „Vánoční dárky pořizujeme v chráněných dílnách nebo u sociálně prospěšných společností. Chceme podporovat organizace, které nabízejí pracovní uplatnění a tím i šanci na lepší život těm, kteří to mají na pracovním trhu ztížené. Z hlediska oblíbenosti se nám osvědčují konzumovatelné dárky. Kromě malé pozornosti jako čokoláda nebo víno je hlavním dárkem placený půl den volna navíc o vánočních svátcích,“ říká Alžběta Honsová, tisková mluvčí Randstadu.
V Raiffeisen stavební spořitelně bude letošní dárek také spojený s gastronomií. „Zaměstnanci dostávají dárek spolu se zimním vydáním našeho zaměstnaneckého časopisu. Jedná se vždy o nějakou drobnost. Minulý rok to byly perníčky, letos to bude vařečka,“ prozrazuje Lenka Molnárová, tisková mluvčí Raiffeisen stavební spořitelny.
Dárky obchodním partnerům? Nejčastějším vánočním dárkem mezi obchodními partnery v českých firmách je alkohol.
Pro lahev alkoholu se společnosti rozhodnou v 65 % případů.
Více než dvě třetiny podniků chtějí touto cestou utužit obchodní vztahy.
Nákup realizují hlavně ve vlastní režii a hodnota darů se pohybuje v rozmezí do 500 korun. Vyplývá to z průzkumu pro společnost Stock Plzeň-Božkov, realizovaný agenturou NMS Market Research mezi zhruba 250 společnostmi.
V Plzeňském Prazdroji dostanou lidé firemní produkty. „Vánoce nejsou jediným obdobím pro odměňování. Zaměstnancům poskytujeme řadu benefitů a výhod po celý rok, například příspěvek na sport, kulturu a zdraví, příspěvek na penzijní připojištění a životní pojištění, poukázky na naše značky, odměnu za věrnost a další. V předvánočním období obdrží poukázky na naše produkty, aby je mohli využít k štědrovečernímu stolu nebo pro vánoční posezení s rodinou či přáteli,“ říká manažer odměňování z Plzeňského Prazdroje Milan Barták a dodává: „Myslíme i na ty, kteří budou muset jít o Vánocích do práce. Na směně dostanou speciální potravinový balíček v hodnotě 200 korun, aby si mohli i oni na pracovišti vytvořit aspoň trochu sváteční atmosféru.“
Netradiční dárek připravili v inkasní agentuře EOS KSI Česká republika. Letos věnují každému zaměstnanci službu profesionálního fotografa. A ve Vodafonu nadělili zaměstnancům zase 10 GB mobilních dat. „Oni sami se mohou rozhodnout, zda si data užijí, nebo je darují vozíčkářům, pro které jsou mobilní data často nezbytnou pomůckou v každodenním životě,“ říká Jana Vychroňová z Vodafone Czech Republic.
Bez dárků jste za moulu
Dárky letos nakoupí zřejmě i ti spořivější, kteří v minulosti na své zaměstnance příliš nemysleli. Je totiž dobré je motivovat. A to zvlášť v současnosti, kdy je na trhu práce minimum vhodných uchazečů a firmy se přetahují o kvalitní pracovníky.
Podle psychologa Tomáše Vašáka jsou navíc dárky ve firemním prostředí důležitou motivační složkou. Nemělo by však jít o peníze. „V pracovním vztahu jsme zvyklí používat peníze jako odměnu. Pracujete-li přesčas, máte příplatek, prodáte-li nad plán, máte prémie. Jenže tím zdůrazňujeme princip „něco za něco“. Takže pokud chceme ukázat, že jsme rádi, že máme tým lidí, se kterým je fajn spolupracovat, peníze nejsou ideální způsob. Kolik stojí vstřícnost, ochota pomoci, kolegialita, pohoda, humor? Mnohem vhodnější je dárek věcný, jako mezi přáteli,“ říká Tomáš Vašák.
A co je podle něj ideální dárek pro zaměstnance? „Vybíral bych opět jako pro přátele. Vím, že je těžké rok co rok vymýšlet něco nového, ale děláme to pro lidi, kteří s námi vydrželi spolupracovat celý rok. Pokud se vám podaří zaměstnance něčím milým překvapit, určitě je tím potěšíte a přidáte něco na misku pozitivní motivace.“
Dostali jste letos od zaměstnavatele dárek?


description: S koncem roku přichází zúčtování. A že půjde z finančního pohledu o rok plný změn, je kvůli platnosti nových zákonů jasné. Dejte si proto několik finančních předsevzetí, abyste zbytečně nepřišli o peníze.

title: Finance v roce 2017: pozor, bude se zdražovat

maintext:
Letošní rok přinesl do oblasti financí legislativní smršť. Zákonodárci se činili zejména koncem roku. Úderem prvního prosince začaly platit dva zásadní zákony. Nový zákon o spotřebitelském úvěru zdražil úvěry včetně hypoték, novela zákona o pojišťovacích zprostředkovatelích začala regulovat provize u životního pojištění. V novém roce se vyplatí posílat si ještě více na penzijní spoření. A banky? Ty hledají, jak udržet své zisky a začínají nenápadně zavádět již dříve zrušené poplatky.
1. předsevzetí Hypotéku si vezmu do dubna, pak zdraží
Běžné spotřebitele letos nejvíce zasáhla transpozice evropské směrnice, zákon o spotřebitelském úvěru. Dotýká se všech úvěrů, bankovních i nebankovních, a zcela nově reguluje také oblast hypoték a mikropůjček.
Lidem přináší mnoho plusů, například možnost splatit hypoteční úvěr v době fixace zdarma nebo s minimální sankcí. Velkou neznámou je právo spotřebitele napadnout u soudu posouzení úvěruschopnosti, které banka provedla. Zákon chce, aby banky přísněji posuzovaly možnosti klientova splácení. Na první pohled jde o pozitivní zprávu, přináší však mnohá “ale“.
Banky začínají být při schvalování úvěru přísnější. „To dosud nejvíce postihlo hypotéky bez dokládání příjmu, které už nabízí jen minimum bank, a které byly možností, jak dostat úvěr, zejména pro podnikatele. Banky tak méně akceptují výši jejich obratu v daňovém přiznání při rozhodování o hypotéce,“ komentuje změny hypoteční analytička Partners Lucie Drásalová.
Ačkoli začal zákon platit od prosince, jeho dopady bude možné reálně zaznamenat až v roce 2017. „Banky budou v průběhu času zvyšovat úroky. Aktuálně došlo k růstu v rozmezí 0,2 až 0,5 %. Současnou sazbu si také už nemusíte zafixovat na tak dlouho jako dříve. Sazby na fixacích delších než 5 let se zvýšily ještě více,“ poznamenává Lucie Drásalová.
A ceny hypoték se dotýkají ještě další dvě zásadní novinky:
v listopadu začala platit novela zákona o dani z nemovitosti. Daň z nabytí nemovitosti zaplatí vždy kupující, její výše jsou 4 % z kupní ceny.
v říjnu Česká národní banka zpřísnila pravidla pro poskytování hypoték a banky přestaly poskytovat hypotéky na 100 % hodnoty zajištěné nemovitosti. Maximální limit je nyní 95 % hodnoty zajištěné nemovitosti. Od dubna příštího roku ČNB ještě přitvrdí a limit klesne na 90 %. Dá se očekávat, že tyto nové parametry výrazně zahýbají hypotečním trhem a sazby více porostou. Zvýšení zřejmě nastane například u hodnot zajištěné nemovitosti nad 85 %, u některých bank možná již od 80 %. U některých bank může nastat velmi přísná korekce parametrů hypotéky nebo ceny, aby doporučení České národní banky splnily.
2. předsevzetí Zkontroluji, zda mi banky nezavedly nové poplatky
V letošním roce pokračovalo snižování sazeb na depozitních produktech. „Nejlepší sazbou pro nekomplikované zhodnocení vkladů je dnes 0,53 %. Snižování sazeb bude pokračovat, pro jejich udržení si banky stanovují stále více podmínek,“ říká manažerka bankovních služeb Partners Dagmar Prajzlerová.
Aby si banky udržely své hospodářské výsledky, začaly znovu vydělávat na poplatcích. „Očekávám pokusy bank o znovuzavedení některých poplatků. Již během letošního září 2016 došlo například na postupné navyšování poplatků za výběry z cizího bankomatu třeba u ERA nebo ČSOB od 1 do 10 korun,“ popisuje Dagmar Prajzlerová. Zpoplatnily se podle ní také vklady hotovosti 3. osobou, ERA vybírá například 70 Kč. U kreditních karet se zavádí poplatek za nastavení inkasa u běžného účtu pro včasné splacení a využití bezúročného období.
3. předsevzetí Na penzijní spoření budu posílat 3 tisíce měsíčně
Od ledna stát více podpoří penzijní spoření. Zaměstnavatelé budou moci přispívat až 50 tisíc korun ročně bez jinak povinných odvodů na sociální a zdravotní pojištění (částka je součtem příspěvků na penzijní produkty a životní pojištění).
Od ledna se změní i částka, která lidem umožňuje snížit daňový základ za vlastní platby na smlouvu. Z původních 12 tisíc korun to bude dvojnásobek. Maximální roční daňová úspora bude tedy 3 600 Kč. Pokud chtějí lidé využít státní výhody na maximum, měli by si od ledna posílat pravidelně 3 000 korun měsíčně.
„Spořit na penzi tři tisíce měsíčně je pro řadu lidí utopie, průměrná úložka do třetího pilíře je výrazně nižší. Ve skutečnosti řada lidí nevyužívá naplno ani státní podporu, což je škoda. A přinejmenším živnostníci, kteří minimalizují odvody, a dostanou tedy i minimální důchod, by se měli snažit spořit maximum,“ konstatuje investiční analytik Partners Aleš Tůma.
4. předsevzetí Budu pravidelně investovat
Investiční fondy loni zaznamenaly další rekordní rok, celkový objem peněz ve fondech na českém trhu překonal hranici 400 miliard korun. „Obecně je to dobrá zpráva, podíl fondů na úsporách domácností je u nás dlouhodobě příliš malý,“ komentuje analytik Aleš Tůma.
Také banky teď podle něj nabízejí klientům investice mnohem intenzivněji, je to pro ně obchodně zajímavější než peníze na účtech. „Akciové fondy, vhodné pro dlouhodobé pravidelné investice, ale stále rostou relativně opatrně. Nejpopulárnější jsou různé smíšené strategie, které cílí na opatrnější střadatele. Ty ale mají problém, co dělat v době nízkých sazeb. Jen to klient nevidí tak jasně, jako na spořicím účtu,“ dodává Tůma.
5. předsevzetí Pro levnější povinné ručení budu řídit opatrněji
V roce 2016 nadále zdražovalo povinné ručení a další růst základních sazeb bude pokračovat. „Trh by se měl vyvíjet tak, že pojišťovny se budou přetahovat o klienty s nižší pravděpodobností škody podle statistik každé pojišťovny. To povede k větší a přesnější segmentaci řidičů, jako to nyní zkouší pojišťovna Allianz, která řidiče rozlišuje podle počtu ujetých kilometrů,“ říká analytik neživotního pojištění Partners Zbyněk Kuběj s tím, že zdražení postihne „chronické bourače“ a rizikové skupiny vozidel, například tahače návěsů.
O bezproblémové řidiče budou pojišťovny bojovat navýšením obchodních slev a dalších pobídek a cena jejich pojistného bude stagnovat. Lze také očekávat pokračování růstu počtu a celkového objemu havarijního pojištění, protože řidiči si stále více uvědomují rizika, která jejich vozidlu hrozí, a chtějí ho chránit.
6. předsevzetí Upravím si smlouvu u životního pojištění
U životního pojištění budou od ledna 2017 platit větší daňové výhody. Díky správně nastavené smlouvě si lidé budou moci snížit daňový základ až o 24 tisíc korun. Od ledna může navíc zaměstnavatel přispívat až do výše 50 tisíc korun ročně. Tato částka je ale součtem příspěvků zaměstnavatele na penzijní produkty a životní pojištění.
V prosinci začala platit novela zákona o pojišťovacích zprostředkovatelích. Reagovala na problém trhu - takzvané přepojišťování smluv, zejména u investičního životního pojištění, kdy poradci kvůli provizím uzavírali jednomu člověku opakovaně nové smlouvy.
„Novela ale má několik nedostatků. Řeší jen počáteční náklady, a nikoliv náklady celkové. Nově nastavené strhávání poplatků pojišťovnami v horizontu pěti let vede k jejich celkovému navýšení a tím i ke zdražení některých produktů. Lidé to bohužel nemají šanci poznat, protože poplatková struktura životních pojistek je velmi složitá a netransparentní,“ upozorňuje analytik životního pojištění Pavel Krejčík.


description: Na trhu je celá řada různých pokladních systémů. Některé úplně jednoduché, jiné složitější, které sledují, zda ve skladu nedocházejí zásoby, jak zákazníci nakupují a jak jde na odbyt nový výrobek. Čtěte, jak zvládnout nákup správného zařízení pro EET, abyste zbytečně nepřišli o peníze.

title: Přehledně: tipy na pokladní systémy s EET pro drobné podnikatele

maintext:
Nejsnazší je zřejmě obrátit se na svého telefonního operátora. Všichni nějaký jednoduchý systém nabízejí. Poptat se můžete i v některých bankách. Úplně malé restaurace, kde si dosud hospodský vystačil s bločkem a tužkou za uchem, budou preferovat systémy levné. A najdou je: některé nevyžadují ani tiskárnu a dokonce ani internet či chytrý telefon.
Pokud je pro vás podnikání jen přivýdělek a máte třeba deset tržeb za měsíc, vyplatí se evidovat tržbu prostřednictvím esemesky a zákazníkovi přeposlat či opsat potvrzovací kód.
Přinášíme informace o některých dostupných systémech pro podnikatele s nízkými tržbami. Když si vyberete a časem zjistíte, že to není to pravé, nic se neděje. Prostě podáte výpověď a domluvíte se s jinou společností. Pokud jste si kvůli EET pořídili chytrý mobil, tablet nebo terminál, nemusíte se děsit dalších nákladů, starou techniku vám propojí s novým softwarem.
Telefonní operátor Vodafone
Nabízejí tablet nebo chytrý telefon. Účtenky je možné posílat e-mailem či je tisknout na připojené tiskárně. Lze přednastavit osm položek, které máte v nabídce (pivo, káva), ostatní ťukáte jako na kalkulačce. Terminál pro placení kartami je zdarma.
Co když nejde internet Krátkodobý výpadek: Účtenky se budou shromažďovat v pokladním systému. Vytisknete je, ale nebudou opatřeny kódem FIK, nýbrž kódem BKP. Až připojení naskočí, odešlou se automaticky. Nemáte připojení vůbec: Můžete požádat finanční úřad o povolení takzvaného zjednodušeného režimu. V tom případě musíte zajistit připojení alespoň jednou za pět dní a účtenky evidovat dodatečně.
Cena jednorázově: telefon 1 300 Kč nebo tablet 3 000 Kč (lze využít i vlastní přístroj). Tiskárna 3 360 Kč.
Cena průběžně: 180 Kč za aplikaci. Za 420 Kč měsíčně se už dá pořídit aplikace se skladovým hospodářstvím, neomezeným počtem přednastavených prodávaných položek, objednávkami podle stolů. Vyšší verze lze do konce února 2017 vyzkoušet zdarma. Je třeba pořídit si SIM s internetem.
Servis: v prodejnách, telefonická podpora nonstop.
Telefonní operátor O2
Tablet, terminál a tiskárna. Cena včetně připojení k internetu.
Cena jednorázově: 6 045 Kč.
Cena průběžně:
604 Kč, snižuje se při více platbách kartou, zcela zdarma při obratu kartou nad 100 000 Kč.
Měsíční paušál hradí podnikatel až od doby, kdy pro něj platí povinnost EET, do té doby je zdarma.
Servis: nonstop
Telefonní operátor T–Mobile
Tlačítková kalkulačka pro platby v hotovosti s integrovanou tiskárnou. Umožňuje zkrácené volby pro rychlý prodej (například 1 = pivo, 2 = káva), nabízí statistiky prodejů. Cena včetně připojení k internetu.
Cena jednorázově: 8 100 Kč, lze i na splátky bez navýšení.
Cena průběžně: 236 Kč.
Závazek: není, ovšem pokud máte přístroj na splátky, pak dva roky.
Servis: telefonická podpora nonstop, v případě poruchy zařízení přijede technik do 24 hodin.
Banka ČSOB
Platební terminál s EET a s možností tisku, lze doaktivovat i ke stávajícímu terminálu (v tom případě zůstávají v platnosti současné podmínky). Podmínka: podnikatelský účet u ČSOB, Era či Poštovní spořitelny.
Cena jednorázově: 1 209 Kč
Cena průběžně:
362 Kč (servis ve všední dny)
422 Kč (servis celý týden)
SIM s internetem 150 Kč měsíčně
Servis: 8 až 18 hodin, telefonická podpora nonstop, po třech letech výměna terminálu za nový typ.
Banka Česká spořitelna
EET bez tiskárny Tam, kde podnikatelé nechtějí pořizovat novou techniku za tisíce korun, by měl stačit mobilní telefon. Fungovat by měl i bez připojení k internetu, pomocí SMS.
Vystavení elektronické účtenky je podle zákona v pořádku, podle vyjádření pracovníků Finanční správy ČR se s ní počítalo hlavně u e-shopů.
V případě prodeje v kamenné prodejně se k ní stavějí opatrně a vyhodnocují, zda ji doporučí.
Pro podnikatele se stávajícím terminálem od ČS: pokud je terminál na platformě České spořitelny, musí požádat o výměnu. Jestliže využívají platformu Global Payments, stačí zažádat o aktualizaci softwaru. Cena průběžně: 120 Kč měsíčně
Další možnost: K vlastnímu mobilnímu telefonu (s wi-fiči daty) můžete pořídit terminál mPos s EET a přijímat zároveň platby kartou.
Cena jednorázově: 2 111 Kč.
Cena průběžně: 236 Kč měsíčně.
Servis: telefonicky nonstop, v případě poruchy zařízení dorazí technik.
Banka Komerční banka
Platební terminál s EET a s možností tisku, lze doaktivovat i ke stávajícímu terminálu. Objednat je možné telefonicky, aplikaci nahrají vzdáleně.
Cena průběžně: 242 Kč měsíčně, za pořízení terminálu neplatíte, pokud ho budete využívat k přijímání plateb kartou. Jestliže u vás nikdo kartou neplatí, je lepší jiné řešení, a to pokladna.
Cena jednorázově: pokladna s EET za 5 868 Kč, bez měsíčního paušálu.
Servis: telefonická podpora, pro porouchaný přístroj technik přijede.
Banka UniCredit Bank
EET prostřednictvím stávajících nainstalovaných terminálů. Eviduje transakce platební kartou i v hotovosti. Evidence EET transakcí na minimálně pět let, možnost odeslání účtenky na e-mail zákazníka, případně SMS. Od března 2017 plánují jednoduchý pokladní systém, datový sklad a další.
Cena: 145 Kč měsíčně. Platební terminál poskytne banka podle individuálních podmínek.
Servis: telefonická podpora.
Pokladní systém eet1
Můžete využít vlastní mobil nebo tablet a přikoupit si jen licenci a termotiskárnu. Data archivují 11 let, pravidelné aktualizace softwaru v ceně, vzdálená správa dat, skladové hospodářství.
Cena jednorázově: 3 920 Kč tiskárna, případně set minitablet a tiskárna za 15 996 Kč.
Cena průběžně: 483 Kč měsíčně.
Servis: technik si přijede pro porouchaný přístroj a po dobu opravy poskytnou jiný, nonstop telefonická podpora.
Pokladní systém dotykačka
Osmipalcová dotyková pokladna (tablet) s wi-fia bluetooth tiskárna. V příslušenství stojánek. Kromě EET zahrnuje reporty, správu produktů a cen přes web.
Cena jednorázově: 6 038 Kč.
Cena průběžně: 350 Kč měsíčně.
Servis: nonstop telefonická podpora, on-line servis - technik se vzdáleným přístupem.
Pokladní systém rychlapokladna.cz
Tablet, tiskárna, stojánek, software s jednoduchou instalací. Je třeba pořídit si SIM s internetem.
Cena jednorázově: 10 406 Kč.
Cena průběžně: zdarma
nebo
Cena jednorázově: 4 356 Kč.
Cena průběžně: 3 470 Kč ročně.
Servis: servis hardwaru je zdarma v rámci záruční lhůty příslušných zařízení. Servis softwaru je v rámci měsíčního paušálu. Telefonická podpora nonstop, v případě poruchy zařízení zajistí svoz a opravu.
Pokladní systém Kasa Fik
Nabízejí elektronickou účtenku, aplikace do chytrého telefonu je zdarma, ani se neplatí žádný měsíční paušál, pouze cena SMS. Podnikatel odešle SMS s částkou a vrátí se mu SMS s kódem, který předá zákazníkovi.
Cena: zdarma.
Další možnost: terminál Orange s pokladní aplikací Kasa a zabudovanou tiskárnou. Baterie s nabíjecí základnou. V systému je možné mít 200 položek. Zapůjčení terminálu pro platby kartou 150 Kč měsíčně. Obsahuje antivirový program.
Cena jednorázově: 9 679 Kč.
Cena průběžně: 0 Kč.
Servis: podpora při instalaci.
Pokladní systém Centrum pokladen
Pokladna s EET buď na vlastní datovou SIM kartu, nebo s wi-fi (buď a nebo, jde o dva různé typy pokladen). Dotykový displej přizpůsoben i na provoz v rukavicích. Kromě EET obsahuje i software pro analýzu prodeje.
Cena jednorázově: 12 088 Kč.
Cena průběžně: zdarma.
Servis: servisní smlouvu lze přikoupit za 483 Kč měsíčně, ale je možné pořídit i bez servisní smlouvy.
Aplikace Malá pokladna
Aplikace do chytrého telefonu. Vydává elektronické účtenky: zákazník dostane útržek s předtištěným číslem, které zadá na webu Malé pokladny a zobrazí se mu účtenka. Neplátci DPH s malým množstvím tržeb mohou využít systém i prostřednictvím zasílání SMS.
Cena jednorázově: 0 Kč.
Cena průběžně: 99 Kč měsíčně, platí se jen za měsíce, kdy klient systém využívá. Bloček se 150 útržky za 27 Kč.
Servis: on-line a telefonická podpora.
Aplikace Teeta
Aplikace do vašeho chytrého telefonu či počítače. Vydává elektronické účtenky: zákazníkovi napíšete na ústřižek kód, například EXFF9C95, když ho zadá na webu Teety, zobrazí se mu účtenka. Jednoduchá registrace do systému.
Cena jednorázově: 0 Kč.
Cena průběžně: 99 Kč měsíčně, platí se jen za měsíce, kdy klient systém využívá. Možnost získat službu zdarma v systému Dotace, když napíšete, proč nechcete nebo nemůžete platit normální cenu.
Servis: on-line podpora.
Poznámka k uvedeným tipům: Ceny uvedeny s DPH (běžné nabídky v inzerci DPH nezahrnují, protože jde o prodej podnikatelům, u kterých se předpokládá, že jsou plátci).
Jde o výběr z nabídky některých společností na trhu. Požadovali jsme systém pro hospodského, který zatím nemá ani chytrý mobil. Jednotlivé společnosti však nabízejí i další produkty pro podnikatele s větším obratem.
Pro podnikatele Řekněte si o daňovou slevu
Kdo se zaregistruje k elektronické evidenci tržeb, má nárok na daňovou úlevu. Jak ji uplatnit? Na to odpovídá Lenka Falešníková z poradenské společnosti BDO Tax.
Kdo bude moci žádat daňovou slevu?
Slevu na dani si mohou uplatnit pouze podnikající fyzické osoby, nikoli právnické osoby.
Kdo a kdy? Odkdy máte povinnost elektronicky evidovat tržby: 1. prosinec 2016 - ubytovací a stravovací služby 1. března - maloobchod a velkoobchod 1. března 2018 - ostatní činnosti (svobodná povolání, doprava, zemědělství) 1. červen 2018 - vybraná řemesla a výrobní činnosti
Jaká bude výše slevy a bude pro všechny stejná?
Výše slevy na evidenci tržeb činí 5 000 korun. Je třeba si uvědomit, že nejde o bonus, který by měl být podnikateli vyplacen, ale opravdu o slevu z vypočtené daně. Z daně se nejprve odečte sleva na poplatníka (24 840 korun) a pak sleva EET. To znamená, že pro uplatnění maximální částky 5 000 korun by měla podnikající fyzická osoba evidovat dílčí základ daně ze samostatné činnosti (podnikání) nejméně ve výši 199 000 korun.
Kdy a jak ji bude možné uplatnit?
Pouze ve zdaňovacím období, ve kterém poplatník poprvé zaevidoval tržbu, kterou má podle zákona povinnost evidovat. Pokud by podnikatel měl povinnost zahájit EET od 1. března 2018, ale začal by například evidovat tržby už teď od 1. prosince 2016, potom by si měl uplatnit slevu až ve zdaňovacím období 2018, tedy v daňovém přiznání podávaném na jaře roku 2019. Tuto slevu bude možné uplatnit prostřednictvím daňového přiznání k dani z příjmů fyzických osob.
Jak podnikatel doloží, že si k EET pořizoval techniku či souvisící software?
Nebude to třeba dokládat nijak. Když si podnikatel pořídí nové přístroje či software, doklady o jejich koupi normálně eviduje, v účetnictví či daňové evidenci, jako výdaj z podnikání.
Pro zákazníky Jak ověřit účtenku
Když bude mít zákazník pocit, že podnikatel účtenku sice vystavil, ale nějak šikovně se vyhnul tomu, aby ji odeslal do úředního systému, může si ji sám zkontrolovat. A pokud účtenka kontrolou neprojde, může podnikatele nahlásit jako podvodníka, kterému pak bude hrozit nemalá pokuta, až 500 000 korun.
Vyhledejte Daňový portál Finanční správy ČR. Adresa je: adisspr.mfcr.cz. Rozklikněte odkaz Elektronická evidence tržeb. V sekci Pro veřejnost si vyberte volbu Ověření účtenky. ̈ Nyní si vezměte vydanou účtenku do ruky a začněte vyplňovat: DIČ poplatníka myslí se tím podnikatel, který účtenku vydal, DIČ naleznete na účtence obvykle někde v záhlaví (8–10 znaků). Podle stvrzenky zapíšete datum a čas přijetí tržby. (12 znaků) Vyplníte celkovou částku tržby. (1 až 8 znaků) Označíte, jestli účtenka obsahuje kód FIK, nebo ne. (1 kliknutí) Vyplníte kód FIK, alespoň prvních 16 znaků. Pokud účtenka nemá kód FIK, zapíšete kód BKP, opět alespoň 16 znaků. Označíte, zda je účtenka vystavena ve zjednodušeném, či běžném režimu - informaci najdete na účtence (1 kliknutí). Na závěr ověříte kliknutím, že nejste robot.
Celkem minimálně 41 ťuknutí myší či klávesou. Pokud jste vše vyplnili správně, dozvíte se, že „Účtenka byla v systému nalezena“. Jestli se to s tou slibovanou účtenkovou loterií bude zadávat stejně nepohodlně, nejspíš mnoho příznivců nenalezne.
Některé pokladní systémy připraví účtenku i se čtverečkovým QR kódem – tam je pak kontrola celkem jednoduchá. Otázkou je, zda tuto možnost budou podnikatelé preferovat.


description: Smolný den, kdy se prostě nedaří, má občas každý. Když se k tomu přidá roztržitost a nešikovnost, začnou se dít nejrůznější kalvárie, které by nevymyslel ani scenárista. A některé mohou být pořádně drahé. Dají se ovšem řešit z takzvané pojistky na blbost.

title: Kytka ji vyšla na téměř 19 tisíc korun. Den blbec bývá drahý


maintext:
Nejčastější vánoční dárek jsou peníze. Komu raději obálku nedávat?
, aktualizováno
Je to bílé a pod vánočním stromečkem to najde sedm z deseti Čechů, co je to? Obálka s hotovostí. Není to však univerzální dárek pro každého. V mnoha případech může obdarovaného i urazit.


description: Investice do zlata je jednou z možností, jak uložit volné peníze. Analytik Pavel Ryska upozorňuje, že kolem investic do zlata koluje řada mýtů. Reaguje tak na článek Martina Mašáta, který popsal šest minusů, proč není investice do zlata žádné terno.

title: Zlato je úplně jiná investice, která dává smysl, říká analytik

maintext:
Zlato nemusí mít každý investor v oblibě, jelikož co člověk, to jiný vztah k výnosu a riziku a jiný názor na budoucnost světové ekonomiky. Ale často se objevují kritiky na zlato, které jsou nelogické a někdy se zakládají na nesprávných údajích.
Kolik investice vynesou? Ilustrační snímek Zadejte, do čeho a kolik chcete investovat. Online výpočet najdete zde»
Analytik Martin Mašát se ve svém článku staví kriticky k investicím do zlata. Zlato má podle něj řadu nevýhod: přináší záporný výnos, trpí nízkou likviditou, neslouží dobře k diverzifikaci, je v nepřízni centrálních bank a je vystaveno riziku technického pokroku v těžbě, který jej může znehodnotit (celý článek nazvaný „Potěmkinova příležitost: šest minusů pro investici do zlata“ najdete zde).
Zmíněný článek je dobrou příležitostí objasnit, v čem tyto mýty spočívají a co se skutečně v poslední době děje na trhu se zlatem.
Zamysleme se nad tvrzeními, které jsou často uváděny jako kritika zlata:
1. „Zlato nepřináší pravidelný výnos“
Zlato skutečně nepřináší pravidelný výnos a ani nemůže. Pravidelný výnos může přinášet pouze investice do firmy či jiné entity, která má pravidelné příjmy. Proto můžeme od akcií čekat dividendy nebo od dluhopisů úrok. Zlato je kov, ne firma, a nemůže tak samo o sobě vytvářet žádnou přidanou hodnotu.
Pavel Ryska (1984) Absolvoval ekonomii na UK v Praze a na University of Cambridge ve Velké Británii.
Pracuje od roku 2010 jako analytik v J&T Bance.
Zabývá se analýzou akcií a dluhopisů, oceňováním společností a z komodit se zajímá o zlato.
Porovnávat zlato s akciemi a dluhopisy na základě úroků či dividend ukazuje nepochopení, které okolo zlata panuje. Někteří investoři a poradci jsou zmatení: když zlato nenese úrok ani dividendu a jeho užití v průmyslu je okrajové, kde se pak bere jeho hodnota? Za zlato jako šperk se může platit, ale proč by se za něj mělo platit jako za investici?
Smysl zlata je úplně jinde. Je jedinečný uchovatel hodnoty, neboli slouží jako ideální dlouhodobé peníze. Můžeme vyjmenovat řadu fyzikálních vlastností zlata, které jej činí atraktivním (trvanlivost, dělitelnost, stejnorodost, atd.), ale klíčová je jedna – vzácnost.
Uveďme jedinou statistiku: ročně se vytěží cca tři tisíce tun zlata, ale celkově je ho na světě vytěženého 181 tisíc tun. Roční přírůstek tedy není ani 2 %. Celkový objem zlata roste jen pomalu. Zlato nelze znehodnotit tisknutím jako papírové měny. Nelze jej znehodnotit ani zvýšenou těžbou, protože zlata je v zemi čím dál méně a těžba je obtížná. A zlato se ani neznehodnotí krachem firmy nebo státu jako akcie či dluhopis.
Lidé vždy hledali způsob, jak uchovat hodnotu vytvořeného bohatství. Našli jej ve zlatě, právě pro jeho vzácnost. A zlato dobře plní to, co se od něj čeká. Za posledních 10 let jsme byli svědky hospodářské krize, devalvace měn, nulových úrokových sazeb a prudkého růstu cen nemovitostí. A za tuto dobu cena zlata vzrostla v dolarech o 103 %. Zlato překonalo i americký akciový index S&P 500, který včetně dividend vzrostl o 93 %. V korunách unce zlata přidala ještě více, a to 129 % za 10 let.
2. „Pokrok v těžbě znehodnotí zlato jako například ropu“
Zlato se označuje za komoditu, ale je to úplně jiná komodita než všechny ostatní. Co zlato odlišuje? Drtivá většina ostatních komodit se po vytěžení spotřebuje. Ropa a uhlí se spálí, technické kovy se použijí ve výrobě, zemědělské komodity se zkonzumují. Zlato ne. Jen 10 % vytěženého zlata putuje do výroby, zatímco zbytek zůstává v užívání. To má za následek, že nová těžba je jen malý zlomek již vytěženého objemu, který je dostupný a nabízí se na trhu. I kdyby došlo k senzačnímu objevu nového ložiska a vytěžilo se najednou dodatečných 1 000 tun, přidá to k celosvětové nabídce zlata pouze 0,6 %. Jinými slovy, trh se zlatem je naprosto odlišný od jiných komodit a cena zlata není citlivá na objem současné těžby.
Barel ropy stál před dvěma roky 100 dolarů, nyní stojí 50. Podíl na tom měly nové metody těžby, hlavně tzv. frakování v USA. To zaplavilo trh další ropou a přispělo k propadu ceny. U zlata se nic takového neděje. Nejlepší ložiska byla vytěžena a nová těžba je stále těžší. Před 50 lety se těžilo zlato s hustotou 10 až 20 gramů na tunu horniny. Nyní je to cca 5 gramů (Graf 1).
Hustota zlata v těžené hornině v letech 1835 až 2010.
3. „Centrální banky se odvrátily od zlata“
Co platilo ještě před 10 lety, je dnes přesně naopak. Do hospodářské krize 2008 až 2009 centrální banky skutečně zlato prodávaly. Bylo to v období nízké inflace, slušného hospodářského růstu a kladných úrokových sazeb. Krize ale vše otočila. Od roku 2008 centrální banky jako celek nakupují zlato a tyto nákupy dokonce v loňském roce zrychlily (Graf 2).
Zlato držené centrálními bankami v letech 1970 až 2015.
Výpočet výnosu investic Spočítejte si online, kolik vynese vaše investice.
Zatímco západní centrální banky zlato přestaly prodávat, jejich protějšky v rozvíjejících se ekonomikách zlato rychle nakupují. Mají k tomu pochopitelné důvody. Po krizi došlo k rychlému tisku nových dolarů a eur a začalo hrozit jejich znehodnocení. To vyvolávalo riziko pro ostatní země: nelze držet jen dolary a eura, je třeba se něčím jistit. A ideálním prostředkem bylo zlato. Čína, Rusko a mnoho dalších rozvíjejících se ekonomik neustále přikupují další zlato.
4. „Zlato nepatří do běžného portfolia, je to pozůstatek minulosti“
Z pohledu portfolia lze těžko najít lepší prostředek diverzifikace než zlato. Každý investor má obavu z toho, že se jeho investice budou hýbat příliš „spolu“. Například, když mu klesá hodnota nemovitostí, chce aspoň růst cen držených akcií. Když klesá cena akcií, slibuje si růst cen dluhopisů. Hlavně nechce, aby všechno v jeden moment klesalo. Zlato lépe než kterékoli jiné aktivum toto splňuje. Má zápornou korelaci s jinými aktivy, tedy kompenzuje jejich poklesy.
To podtrhuje, proč je zlato dobré dlouhodobě. Víme, že hospodářská krize zase přijde, ale nevíme kdy. Víme, že centrální banky experimentují a oslabují měny, ale nevíme, kdy to znova udělají. Víme, že mohou přijít záporné úroky, ale neznáme načasování. Pokud máme zlato dlouhodobě v portfoliu, zajišťuje nás proti těmto rizikům.
Viděli jsme, že zlato není klasickou investicí. Přesto je investicí rozumnou, podloženou dobrými argumenty a prověřenou stovkami let zkušeností. Zlato není motorem, který vytváří dividendu či úrok, ale je unikátním uchovatelem hodnoty a zajištěním proti nepříznivým událostem. Hospodářská krize je negativní pro mzdu ze zaměstnání, pro cenu vlastněných nemovitostí, pro ceny akcií i dluhopisů. Ale zpravidla je pozitivní pro cenu zlata. V tom spočívá užitečnost zlata v portfoliu.
Má nyní zlato smysl?
Výkonnost zlata za posledních 10 či 20 let byla silná. Dává ale zlato smysl nyní? Jsem přesvědčen, že ekonomické prostředí již dlouho nebylo tak pozitivní pro zlato, jako je právě teď. Centrální banky stlačily úrokové sazby na nulu a některé z nich již do záporu (Graf 3).
Úrokové sazby centrálních bank v letech 2000 až 2015.
To je nebezpečný experiment, který tu nikdy nebyl a jehož dopady neznáme. Extrémně nízké úroky se přenesly do světa termínových vkladů a dluhopisů. Lze najít jen minimum bezpečných dluhopisů se slušným úrokem. Některé klasické investice přestávají dávat smysl, protože nesou riziko a nenabízejí žádný výnos. Absurdní situace nastala u státních dluhopisů, z nichž letos přibližně třetina na celém světě již nese záporný výnos. Investor si kupuje zaručenou ztrátu. Rovněž akcie vzrostly na ceně, dividendový výnos klesl a riziko pouze vzrostlo. Pokud u běžných investic klesá výnos a roste riziko, zlato z toho profituje.
Vysoké ceny dluhopisů a akcií jsou nastaveny na snový svět, v němž nejsou žádná rizika a pouze růžová budoucnost. Způsobily to svými intervencemi centrální banky. Finanční svět se ale pravidelně vrací do reality a ta může být při příštím vystřízlivění o dost nepříjemnější než posledně. Všude je jen více dluhu a méně růstu. Dříve či později budou muset některé dluhopisy a akcie klesnout na ceně, ať už rozbuškou bude hospodářská recese, růst inflace či cokoli jiného. Pak se zlato jako už mnohokrát ukáže jako nenahraditelná součást portfolia.


description: Není finanční poradce jako poradce. O této profesi se už napsalo hodně. Jsou mezi nimi profesionálové, kteří dokážou klientům dobře poradit a ve finančních věcech mají výborné znalosti. Jsou ale i takoví „poradci“, kteří rozumí hlavně tomu, co bude sypat peníze do jejich kapsy.

title: Na finanční poradce a zprostředkovatele začal platit přísný metr

maintext:
Do této profese se mnohdy hlásili lidé, kteří měli jen základní vzdělání a nízké znalosti o finančních produktech. Teď budou muset všichni finanční poradci splňovat mnohem přísnější kritéria a mít minimálně maturitu, nebo alespoň tříletou praxi.
Na počátku prosince 2016 totiž začala platit novela zákona o spotřebitelském úvěru. Přinesla nová práva chránící spotřebitele, větší odpovědnost pro finanční instituce, ale i zvýšené nároky na odbornou způsobilost jejich poradců a zprostředkovatelů úvěrů.
„Každý, kdo přijde do kontaktu se zákazníkem, musí složit zkoušku, jinak tuto profesi nebude smět vykonávat. Odborná zkouška pro poskytování nebo zprostředkování úvěru trvá 120 minut a prověří znalosti i dovednosti poradce. Celkem 60 otázek a dvě případové studie jsou zaměřeny na znalosti regulace trhu, etiky, úvěrování a hlavně posuzování úvěruschopnosti klienta. Během zkoušky musí poradce vše řádně vysvětlit,“ přibližuje Martin Šváb, ředitel právního oddělení Provident Financial. Zkouška podle jeho názoru není lehká, znalosti bude posuzovat odborná komise, která musí být nejméně tříčlenná (více o odborné zkoušce najdete ve vyhlášce ČNB).
„Zákon tím chrání klienty před neseriózními prodejci finančních produktů, kterým nejde o službu spotřebiteli, ale především o vlastní provizi. Nabízet půjčky tak dnes mohou opravdu jen ti kvalitně proškolení,“ dodává Věra Slaninová z finanční skupiny Wüstenrot.
„Povinné odborné zkoušky považujeme za jeden z kroků, které český trh finančního poradenství posunou do standardů vyspělých evropských trhů. V horizontu dvou až tří let určitě dojde ke snížení počtu zprostředkovatelů finančních produktů, tak jak k tomu došlo na dalších evropských trzích po zavedení těchto standardů. Změna v zákoně bude chránit spotřebitele i před agresivními marketingovými nabídkami ze strany některých poskytovatelů nabízejících toxické úvěry s vysokými úroky,“ říká Richard Beneš, produktový a obchodní ředitel OVB Allfinanz.
Jak dodává, v případě finančně poradenské společnosti OVB se odborné zkoušky budou týkat přibližně dvou tisíc spolupracovníků .
Co odhalil průzkum Dvě třetiny Čechů někdy v životě využily služeb poradce. Na dotaz, zda jim dokázal poradce fundovaně poradit a zda rozuměl dobře problematice, měli dotazovaní udělit poradcům známku jako ve škole. Jaké vysvědčení Češi poradcům vystavili: 31,3 % dotazovaných udělilo poradcům známku výborně
31,2 % respondentů udělilo chvalitebnou známku
22,1 % lidí udělilo poradcům známku dobře
9,4 % Čechů udělilo známku dostatečně
6 % lidí udělilo poradcům nedostatečnou známku Zdroj: průzkum Wüstenrot 2016, dotazováno 800 respondentů v reprezentativním zastoupení podle pohlaví, věku, regionu, velikosti bydliště a vzdělání.
Jak najít dobrého poradce
Současné finanční poradenství už dávno není jen o nabídce samotných finančních produktů, ale především o osobním finančním plánování. Odborníci proto doporučují vzít si poradce především tehdy, když potřebujete sestavit optimální finanční plán, který vám pomůže vytvořit spolehlivou finanční rezervu, dobře nakládat s majetkem, postarat se o rodinu, udržet si životní standard i v penzi a splnit si i své sny.
A jak si umět vybrat takového poradce, který bude fungovat na jedničku?
1. pravidlo Najděte si poradce sami
Poradce, který musí klientelu shánět, nejspíš nebude moc zkušený. Nemá proto cenu spoléhat se na to, že náhodný telefonát a nabídka poradenství bude to pravé. Najděte si poradce raději sami. Buďte ale při jeho výběru ostražití.
2. pravidlo Nejlépe na doporučení
Rozhoďte sítě mezi svými dobrými přáteli a blízkými, kterým věříte a znáte je velmi dobře a poptejte se, zda si nechávají spravovat finance poradcem. Ideální totiž je, když vám poradce doporučí někdo, kdo už jeho služeb využívá a má s ním dobrou dlouhodobou zkušenost. Pokud takové doporučení nemáte, požádat o poradce můžete v bance nebo v pojišťovně či stavební spořitelně. Řada těchto institucí má vytvořená poradenská centra s odborným, vyškoleným personálem. V konkrétních bankovních domech ale počítejte s tím, že poradce nebude pracovat s širokým portfoliem produktů od mnoha poskytovatelů, ale jen s produkty značky, kterou reprezentuje, nebo od spřízněných značek.
Pokud chcete získat nezávislého poradce s širokým záběrem, hledejte v poradenských společnostech. Reference můžete najít na internetových stránkách, zajímejte se ovšem o aktuální údaje. Porovnání vybraných poradenských společností například letos provedl odborný portál Finparáda.cz (najdete ho zde).
Devizou nezávislých poradců je, že pracují s produkty mnoha bank a pojišťoven a mohou tudíž poskytnout optimálnější řešení vašeho finančního plánu.
3. pravidlo Musí padnout do oka
Poradce, který se má stát lékařem vašich rodinných financí vám musí sednout i lidsky. Pokud je vám hned ze začátku něčím nesympatický, hledejte raději dál. Finanční plán a jeho naplnění totiž není jednorázová záležitost, ale běh na dlouhou trať. Poradce by s vámi měl zůstat v dlouhodobém kontaktu, pomáhat vám průběžně s řešením finančních otázek a poskytovat vám také informace o novinkách.
4. pravidlo Ptejte se na zkoušku
Nebojte se poradce požádat, aby vám předložil všechny povinné licence a registrace, ptejte se i na to, zda již má, nebo kdy bude skládat odbornou zkoušku, kterou musí nově složit všichni poradci. Dobrý poradce by si měl tuto povinnost splnit co nejdříve. Pokud zkoušku odkládá, není to dobrý signál.
5. pravidlo Otestujte si ho
Aby vám poradce dokázal poradit, musí udělat analýzu vašich financí. Nejprve ale potřebuje získat nezbytné údaje a klást vám i otázky na tělo, které se budou týkat vaší rodinné a finanční situace. Sběr potřebných informací zpravidla proběhne na první schůzce. Během ní si také můžete poradce proklepnout. Připravte si na něj dotazy. Měl by být schopen je zodpovědět kvalifikovaně, ale přesto srozumitelně a jasně. Pokud bude odpovídat na vaše otázky nesrozumitelně, nebo používat zavádějící tvrzení, či dokonce určitou manipulaci, raději se s ním rozlučte. Vztah s dobrým poradcem musí být založený na respektu a důvěře.


description: Jsou právníci, je jim čtyřiadvacet let a s nadšením se pustili do podnikání s pletenými kravatami. Prý i proto, že takový neformální doplněk je určitým symbolem pro kavalírství, které v Česku chybí. Začátky ale nebyly lehké. I o těch jsme si povídali se zakládajícím členem společnosti Karlem Jandáskem.

title: Byli jsme za šílence, říkají právníci, kteří prodávají pletené kravaty

maintext:
Jak se stane, že se vysokoškoláci rozhodnou, že budou vyrábět pletené kravaty?
Nápad se zrodil při mém studiu na střední škole v USA. Kamarád tam nosil často pletené kravaty po svém dědovi. Neformálnost a elegantnost samotné kombinace s džínami mě zaujala natolik, že jsem si ji chtěl pořídit po svém návratu do vlasti také. Nic takového tady ale nebylo.
A co bylo dál?
Když jsem se vrátil, dokončil jsem střední školu, odmaturoval a nastoupil zároveň jak na právnickou fakultu, tak na stavební fakultu, které jsou v Brně hned naproti sobě. Kombinace to byla sice netradiční, ale protože po druhém ročníku už nebyla časově zvládnutelná, zanechal jsem studia na stavební fakultě. Najednou jsem měl neuvěřitelné množství času, proto jsme s kamarádem a spolužákem Pavlem Vojtáškem dumali, co vlastního bychom vytvořili. A tak jsem oprášil myšlenku začít vyrábět ony pletené kravaty.
Karel Jandásek (24 let) Je absolventem Právnické fakulty Masarykovy univerzity v Brně.
Je také studentem prezenčního studia inženýrství na Mendelově univerzitě v Brně.
Stal vítězem projektu Pročbyne? na stáž u ministra financí.
Pracuje jako koncipient v malé advokátní kanceláři v Brně, kde také bydlí.
V rámci dTestu učí příležitostně na středních školách spotřebitelské právo.
Kolik vás tedy u zrodu podnikání bylo?
S Pavlem Vojtáškem jsme byli nejlepší kamarádi už od primy gymnázia v Přerově. Pavel tak stál přímo u zrodu myšlenky dělat kravaty, s dalším pozdějším společníkem Martinem Loučkou jsme se potkali na vysoké škole. Bylo to ve volitelném předmětu „projektový management“, kde jsem svůj nápad ručně vyráběných pletených kravat představil. Tehdy ho nenadchl ani tak můj nápad, jako spíš moje zapálení pro věc. Domluvili jsme se, že nám udělá web, e-shop, prostě veškeré technické zázemí a už s námi zůstal, takže jsme tři.
Na čem jste své podnikání stavěli, jaká byla vaše filozofie?
Všichni tři jsme byli právníci a věděli jsme, že právo bude s největší pravděpodobností to, co nás bude živit. Proto jsme si na začátku nastavili filozofii, že budeme podnikat ne přímo pro zisk, ale pro pocit, že po nás něco hmotného zůstane. Opírali jsme se o tři pilíře. Tím prvním byla ryze česká výroba, dalším obnova řemesla a třetím poctivost k zákazníkům.
Jak dlouho trvalo, než jste vyrobili první kravatu podle svých představ?
Než vznikla první skutečná pletená kravata, uběhl rok. Zpočátku jsme objížděli všechny ponožkárny v České republice a ptali se, jestli by nám upletli takovou užší ponožku s plochým koncem. Všichni na nás koukali jako na šílence, nakonec nám hrstka výrobců vyhověla. Po několika měsících jsme však toto úsilí vzdali, protože výsledky i přes značné zlepšení byly nadmíru komické.
V čem byly komické?
Tady už zacházíme do technické roviny, ale zkusím to říct ve zkratce. Standardní ponožky se vyrábějí na válcích o průměru požadované ponožky, naše kravaty jsme však potřebovali tenčí. Jenže i přes použití nejmenšího válce byly naše úplety pořád příliš široké. Výroba užšího válce by vyžadovala podle některých odhadů až půlmilionovou investici, takový risk jsme ale nebyli ochotni podstoupit.
Našli jste nějaké levnější řešení?
Bylo to takové komické kolečko. Aby byla pletená kravata užší, přidali jsme do ní syntetický elastický materiál, který ji stáhnul do užšího tvaru. Kravata se nám sice dostala do požadované šířky a tvaru, byla ale natahovací. Tak jsme ji nechali podšít neelastickou látkou. Tím ovšem utrpěla estetická část. I tuto cestu jsme nakonec opustili.
Jak jste to tedy nakonec vyřešili?
Znovu jsme začali objíždět všechny pletařské dílny a prosili, aby nám upletli proužek pleteniny. Koloběh se opakoval, tentokrát s úspěchem. Ten spočíval v tom, že jsme se rozhodli po několika nepovedených pokusech nedělat standardní pletenou kravatu do dutého kruhu, ale vyrobit úplet a ten podšít hedvábným saténem z vnitřní strany. Pak už jen zbývalo najít vhodný materiál.
Vidím, že jste šli za svých snem přes mnoha úskalí...
S úskalími bylo spojeno vlastně všechno, počínaje našimi nulovými znalostmi v pletařském oboru, konče obchodem jako takovým. Protože v Česku nikdo pletené kravaty nikdy nevyráběl, hledali jsme pamětníky. Našli jsme jich jenom několik, ale ti si jen matně vybavovali, že něco takového kdysi jejich otec či děda nosil. I to byl pro nás impuls, že jsme se do toho zakousli ještě víc.
VIDEO: Jak se váže pletená kravata Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Neumím si představit, že mladí kluci mají jasno v tom, z čeho se kravaty vyrábějí, jaké materiály jsou vhodné...
Vše se dělo stylem pokus omyl. Finální materiály byly výsledkem desítek vzorků, které jsme prali v pračce, snažili se je odírat, natahovat, žmoulat a všelijak simulovat nošení. Nejvíc jsme se báli, že nám to lidé po několika použitích hodí na hlavu a my budeme za podvodníky.
Můžete prozradit, jaké závady to například byly?
Trvali jsme například na zvučných kvalitních látkách, aby se kravaty lépe prodávaly, třeba na hedvábí. Jenže pak jsme zjistili, že se s ním hůř plete a ve finálním úpletu může příze prasknout. Na druhou stranu se ukázal hedvábný satén díky své struktuře ideální na podšívku. Čistá bavlna zase pouštěla i přes dodatečnou úpravu při „pálení plamenem“ chloupky a po několika nošeních nevykazovala kvalitu, jakou jsme si představovali. Kompromis ve formě kombinací látek sice nezněl tak zvučně, ale kvalita výsledného produktu byla stálá a my tak mohli garantovat rozšířenou záruku.
Kdo vám tedy upletl tu úplně první kravatu podle vašich představ?
Po té hrůze s různými beztvarými ponožkami, které byly jako kravaty nepoužitelné, upletla první povedený vzorek až Pavlova šikovná maminka. Krátce nato jsme našli paní na Vysočině, která vlastní malou dílnu s několika zaměstnanci. Lidsky jsme si sedli, i když zpočátku byly tamní pletařky k našim představám skeptické. To se prolomilo ve chvíli, když jsme jim přivezli exemplář Pavlovy mámy. Postupně jsme celý výrobek doladili do dnešní podoby.
Když jste obchod spustili, kolik a jakých kravat jste měli na skladě?
První várka čítala šedesát kravat. Zvolili jsme barvy, které se nám líbí a zároveň se hodí do šatníku. Vybrali jsme proto modrou, zelenou, šedou, černou a červenou. Dále jsme do kolekce zařadili i pár kousků extravagantních - fosforově zelenou a světle modrou. I ty si nakonec našly svého pána. Poslední fosforově zelenou jsem si nechal já.
Neměli jste strach, že vám kravaty zůstanou ležet na skladě?
Strach jsme měli obrovský. I proto jsme pro začátek vyrobili jen oněch šedesát kusů. Úplně prvními zákazníky, kteří si naši kravatu koupili, byli naši kamarádi a známí. Objednávka od neznámého zákazníka přišla po dvou týdnech. Před Vánoci v roce 2014 jsme jezdili na design markety v Praze a v Brně, kde si nás prodejci sami vyhlídli. Naše kravaty pak byly nějakou dobu k dostání v jedné kamenné prodejně v Praze a ve dvou v Ostravě.
Dnes už provozujete jen e-shop. Proč jste odešli z kamenných obchodů?Protože kravaty jsou vyráběny z velké části ručně a nevyrábíme je v neomezeném množství. S ohledem na marži obchodníků a náklady s tím spojené se to celé nevyplatilo.
Co na vaše podnikání říkají vaši rodiče?
Zpočátku byli k našemu nápadu skeptičtí, později nám začali fandit. Babičky nám dokonce nabízely, že vzorovou kravatu upletou, což také udělaly. Jenže brzy se ukázalo, že kravata musí na rozdíl od svetru držet tvar a být rovná.
V čem jsou pletené kravaty lepší než ty klasické, třeba z hedvábí?
Nejsou lepší, pletená kravata nikdy nemůže plně nahradit klasickou kravatu. Je to alternativa. Klasická kravata je spojena zákonitě s oblekem, ale třeba v kombinaci se sakem a džínami už vypadá přepjatě. Naproti tomu pletená kravata s touto kombinací splyne a povýší celý vzhled o třídu výš.
Kolik druhů či typů nabízíte, odkud berete materiál?
Momentálně nabízíme dva druhy pletených kravat, které se liší jak barevností, tak strukturou. Hrubší jednobarevné a jemnější s proužkem. Až na hedvábí jsou všechny materiály z Česka. Hedvábí se jako jediné dováží z Číny přes českého dodavatele.
Kde kravaty skladujete?
Kravaty a také krabičky shromažďujeme v mém bytě, kde jeden pokoj slouží jako sklad. Na pravidelných schůzkách nejdříve každou krabičku složíme, vložíme poděkování s podpisem a opatříme pečetí. Vyžehlené a složené kravaty vkládáme do připravených krabiček a pak rozesíláme zákazníkům, kteří si je objednali přes náš e-shop.
Máte i nějaký doplňkový prodej?
Musím se přiznat, že tuto část zanedbáváme. Jediný doplňkový prodej jsou nyní hedvábné kapesníčky do saka. Chceme představit také kolekci pletených motýlků, ale na tom stále pracujeme.
Kdo je váš typický zákazník a na kolik vyjde jedna kravata?
Mysleli jsme si, že to budou mladí muži v našem věku kolem 25, ale je to o dekádu až dvě výše. Typický zákazník je muž kolem 40 let. Pokud jde o cenu, záleží na modelu, ale je to kolem jednoho tisíce korun včetně poštovného.
V kolika zemích vaše kravaty znají?
Cílíme na Česko a Slovensko, několik kravat jsme díky sociálním sítím poslali do USA, Kanady a Nového Zélandu. To jsou ale výjimky.
Jaké byly vstupní investice, do čeho jste museli investovat především? Odkud jste na tyto investice vzali?
Primární investice byla osmdesát tisíc korun. Peníze šly převážně na testování a naskladnění první kolekce včetně krabiček. Vizitky a další tiskoviny pak byla jen menší položka. Náklady se nám vrátily prvním po prvním roce, kdy jsme prodali kolem 150 kravat. První kolekce se vyprodala před dvěma lety před Vánocemi.
Dá se tímto byznysem uživit?
Věříme, že kdybychom se na marketing a rozvoj kamenných prodejen, případně expanze do zahraničí vrhli naplno, tak šance na vybudování stálé značky není malá. Víme, že máme produkt, který v České republice nikdo nedělá. Naše pletené kravaty podšité hedvábným saténem, které drží tvar i funkčnost, už v této chvíli splnily svůj prvotní účel. Vytvořili jsme něco, za co se nemusíme stydět. V této chvíli je to ale jen přilepšení k naší každodenní práci.
Jaké máte další plány?
Chceme rozšířit barevnou kombinaci a nové vzory pleteniny, dopracovat pletené motýlky a natavit procesy tak, aby po objednání kravata došla ke svému majiteli maximálně do tří dnů. Nemáme cíle stát se největším producentem kravat v České republice, pouze tím nejkvalitnějším.


description: S manipulací se můžeme setkat v práci i osobním a veřejném životě. Ti, kdo umí manipulovat s ostatními, jsou mnohdy mistry svého oboru. Své cíle nedávají jasně najevo,ale umí dosáhnout svého nepřímo, často pomocí komunikačních a rétorických triků. Jak manipulaci prohlédnout, radí psycholog Jan Urban.

title: Komunikační triky: jak rozpoznat manipulaci a umět se jí bránit

maintext:
Manipulace je výrazem slabosti a osoba snažící se s námi manipulovat ve skutečnosti tomu, co říká, nabízí nebo prodává, sama příliš nevěří. Podle toho je třeba k ní přistupovat: dát najevo, že tato snaha je průhledná.
Prohlédnout, že máte před sebou manipulátora, můžete tehdy, když rozpoznáte, zda na vás použije některý z osvědčených triků.
1. trik Působení na emoce
Manipulátor se často opírá o neúplné informace nebo složitě formulovaná sdělení, kterým druhá strana zcela nerozumí. K nejzávažnějším formám manipulace patří však ty, které se snaží ovlivnit naše emoce. Manipulující se totiž touto cestou snaží oslabit naši schopnost samostatně či kriticky uvažovat. Stejný cíl má i snaha vystavit nás v důležité situaci stresu nebo nás prostě vyvést z rovnováhy.
Jan Urban (1953) Autor publikací Přestaňte se v práci stresovat a Jak lépe naložit s časem.
Věnuje se personálnímu a manažerskému poradenství a firemnímu vzdělávání.
Je absolventem VŠE Praha a Filosofické fakulty UK, obor psychologie práce a řízení.
Emoce, které se manipulátor snaží vzbudit, mohou přitahovat i odpuzovat. V prvém případě jde nejčastěji o jeho snahu vyvolat (neoprávněnou) důvěru či (falešný) pocit bezpečí, jistoty nebo naděje opírající se o zdánlivou serióznost sdělení a určité nekonkrétní či nereálné sliby. Ve druhém případě jde nejčastěji o strach vyvolaný falešnými hrozbami.
Oba typy emocí se přitom mohou kombinovat. Příkladem je snaha druhou stranu nejprve určitým sdělením vystrašit a poté jí nabídnout řešení, které ji před údajným nebezpečím ochrání. Jde o manipulaci obvyklou v komerčním i politickém marketingu.
Manipulace spoléhající na vyvolání stresu, nejčastěji časového, je častá především v prodeji. Příkladem je sdělení, že zboží, o které máme zájem, je již téměř vyprodáno, a o jeho koupi je proto třeba se rozhodnout co nejrychleji. Podobné je sdělení, že nerozhodneme-li se rychle, ztratíme možnost slevy. Nejlepší reakcí na tuto manipulaci je požádat prodávajícího o slevu ještě větší.
O snížení naší kritičnosti se manipulující často pokoušejí i tím, že se nás snaží vyvést z míry, například vyvoláním nejistoty nebo pocitu viny, které mohou zvýšit naši ochotu vyjít manipulujícímu vstříc. Může jít i o kritiku, jež vede k tomu, že kritizovaný ztrácí sebedůvěru, a stává se tak snadněji ovladatelným.
2. trik Rétorika hraničící s vydíráním
Manipulaci lze zpravidla rozpoznat na základě určitých rétorických triků, někdy i výroků hraničících s emocionálním vydíráním. Příkladem je sdělení „Už jsme toho pro vás tolik udělali“. Cílem je vytvořit v nás pocit, že jsme druhé straně něco dlužni, a měli bychom se jí revanšovat. Ve skutečnosti to však většinou je jen snaha prosadit vlastní požadavky na náš úkor.
Podobně působí přísliby odměny formulované například takto: „Když to pro nás uděláte, uděláme my pro vás to, že...“,nebo pohrůžky typu „Nevyjdete-li nám vstříc, budeme muset ...“
Skrytější formou manipulace jsou sdělení uvádějící domnělé priority: „Tyto cíle jsou daleko důležitější než cíle vaše“. Příkladem je sdělení hrozící zaměstnancům, že nepřestanou-li uplatňovat své požadavky, ztratí jejich firma konkurenceschopnost.
K obdobným formám manipulace patří odvolání na naše (údajné) předchozí vyjádření či rozhodnutí: „Tento názor jste již v minulosti podpořil“.Častým trikem je i odvolání na domnělé experty a autority, například sdělení „Zahraniční odborníci zjistili, že...“ Občas může jít i o odvolání na osoby, které neexistují, například „Jak ví každý student vysoké školy...“nebo„To zná každé malé dítě“.
Obdobný cíl má apel na naši sounáležitost s organizací („Každý musí občas něco vykonat pro společný cíl“) nebo odvolání na domnělý časový tlak („Teď není čas k diskusi, musíme rychle jednat“).
Manipulaci lze mnohdy rozpoznat i na základě toho, že začíná otázkami. Například„Jak byste se cítil, kdyby...?“ nebo „Co by to bylo za organizaci (spolupracovníka, kolegu, přítele apod.), která by...?“ Smyslem těchto a podobných otázek je zabránit druhé straně, aby o určitém sdělení samostatně uvažovala, nebo u ní vyvolat sklon se omlouvat, své jednání vysvětlovat nebo dokonce ospravedlňovat.
Jak se manipulaci bránit:
Ke zvládání této manipulace nemusíme znát na podobné otázky odpověď. Nejlepším způsobem, jak reagovat, je dát najevo, že jsme manipulaci prohlédli, a odpovědět na otázku slovy „Já nevím“ nebo „Je mi to jedno“.
3. trik Snaha zabránit diskusi
Ke snaze manipulovat s ostatními dochází často i na pracovišti, nejčastěji s cílem zabránit rozhovoru nebo diskusi na určité téma či tuto diskusi co nejrychleji ukončit.
Příkladů podobných komunikačních triků je řada. Mohou mít podobu jemnějších sdělení: K čemu změny? Vše funguje v pořádku, To nemůže nikdy fungovat, To už tady bylo, O tom se nemusíme vůbec bavit, V tom jsme všichni zajedno.Nebo to mohou být osobnější vyjádření:Máte s tím vůbec zkušenosti?, Vy také věříte všemu!, Zabýval jste se tím vůbec někdy? apod.
Jak se manipulaci bránit:
I v tomto případě je nejlepší obranou na manipulaci upozornit, a pokud v ní některá ze stran pokračuje, rozhovor přerušit. Čelit jí lze i dohodou o pravidlech komunikace, která stanoví, že podobné nástroje nebudou v rozhovorech o důležitých tématech používány. Variantou tohoto řešení je upozornit na výroky tohoto typu před začátkem diskuse. Například tak, že jejich nejčastější formy shromáždíme a účastníky diskuse s nimi před jejím zahájením seznámíme.


description: Mohou zaměstnanci prozradit výši svého příjmu kolegům, příbuzným, blízkým? Mají firmy právo sankcionovat porušení mlčenlivosti? Na tyto a další otázky odpovídá advokát Ondřej Preuss z webu dostupnyadvokat.cz.

title: Poradna: Hrozí mi postih, když prozradím výši své mzdy?

maintext:
Zaměstnanec prozradí výši své mzdy. Hrozí mu výpověď či jiný trest? A může naopak zaměstnavatel prozrazovat veřejně, kolik svému zaměstnanci platí, nebo je to chráněný osobní údaj?
Lidé jsou svobodní a můžou si říkat co, kdy a jak chtějí. Jakékoliv omezení takové svobody musí mít právní základ. Každé omezení, v tomto případě povinnost mlčenlivosti, se tak musí opírat buď o zákon, nebo o dobrovolnou dvoustrannou smlouvu.
Zákoník práce ani jiný právní předpis zaměstnanci výslovně neukládá mlčenlivost o výši příjmu. Zákoník práce nicméně ukládá zaměstnanci povinnost nejednat v rozporu s oprávněnými zájmy zaměstnavatele.
Lze to tedy vyložit jako zákaz šíření výše svého příjmu?
Bez dalšího upřesnění by to bylo složité a těžko odvoditelné, zejména pokud by se mělo jednat o absolutní zákaz mlčenlivosti. Danou povinnost by zaměstnavatel však mohl rozvést v pracovním řádu tak, že by blíže vymezil, co se s ohledem na jeho podnikání rozumí oprávněnými zájmy.
Zaměstnavatel totiž může již existující povinnost jednostranně vnitřním předpisem upřesnit, ale nemůže takto založit povinnost úplně novou, která nevyplývá ze zákona.
„Podle mě je dohoda o určité mlčenlivosti možná a lze ji i sankcionovat. Pokud výše příjmu zaměstnance bude obchodním tajemstvím a její sdílení s nesprávnými lidmi poškodí firmu, může hrozit až výpověď,“ říká Ondřej Preuss, zakladatel webu dostupnyadvokat.cz
Oprávněným zájmem zaměstnavatele je nepochybně ochrana obchodního tajemství, respektive know-how zaměstnavatele. Tam by mohly spadat i údaje o nákladech na zaměstnance. Za oprávněný zájem zaměstnavatele však patrně nelze považovat přísný zákaz sdělování mzdy třetím osobám, tedy například bance při sjednávání úvěru. Zákon ani vnitřní předpis tedy údaj o mzdě ochránit důsledně nedokážou.
Co když se však zaměstnavatel nespoléhá na zákon rozvinutý vnitřním předpisem. Může zakotvit zákaz sdělování výše mzdy přímo do pracovní smlouvy nebo do zvláštní dvoustranné dohody?
Uzavření takové dohody samozřejmě nic nebrání. Otázkou je však její vymahatelnost. Zaměstnavatel nesmí po zaměstnanci požadovat žádnou peněžní sankci, tedy smluvní pokutu. V úvahu tak připadá jen vymáhání škody nebo výpověď a ukončení pracovního poměru.
Někteří právníci jakoukoliv možnost sankce za prozrazení výše mzdy odmítají. Bylo by to podle nich v rozporu s oprávněnými zájmy zaměstnance. Ten by si nemohl sjednat úvěr ani sdělit soudu svůj příjem například v řízení o výživném.
Domnívám se však, že dohoda o určité mlčenlivosti možná je a je možné ji i sankcionovat. Pokud totiž výše příjmu zaměstnance bude skutečně obchodním tajemstvím či důležitou důvěrnou informací a její zveřejnění nebo sdílení s nesprávnými lidmi poškodí zaměstnavatele, může v konkrétním případě hrozit až výpověď.
Každý případ je však trochu jiný a znění dohody i intenzitu porušení by musel přezkoumat nezávislý soud. Je však těžko představitelné, že by soud sankcionoval zaměstnance, který prozradí příjem své manželce nebo dětem.
Může naopak zaměstnavatel prozrazovat veřejně, kolik svému zaměstnanci platí? Není to chráněný osobní údaj?
Podle některých odborníků je údaj o mzdě anebo o platu, ve spojení s konkrétním zaměstnancem, chráněným osobním údajem. Takový údaj by podle nich neměl zaměstnavatel jen tak zveřejňovat. Měl by ho naopak chránit jako oko v hlavě před potenciálním zneužitím.
Takový závěr je však diskutabilní. Zaměstnavatel je také svobodný a žádný výslovný zákaz zveřejňování či šíření údajů o mzdách svých zaměstnanců není nikde zakotven. V konkrétním případě by však také musel rozhodnut soud, který by posoudil okolnosti specifické pro daný „únik“ informací.


description: Jaroslav Muta pracuje na Dole Paskov jako dispečer. Stejně jako desítky dalších horníků dobře ví, že jeho dlouholeté působení v OKD brzy skončí. Když se zajímal o možnou rekvalifikaci na IT specialistu, neuspěl. Prý je na to starý. Teď má naději, že získá novou práci. A zřejmě z něj bude právě „ajťák“.

title: Horníci z OKD se přeškolují na „ajťáky“, prý se pak o ně firmy poperou

maintext:
Jaroslav Muta začínal na šachtě před sedmadvaceti lety jako horník v rubání. Při práci si dodělal střední školu s maturitou a povýšil na revírníka. Ale to mu nestačilo, a tak začal studovat na Vysoké škole báňské v Ostravě hornické inženýrství. V posledních letech pracuje jako dispečer.
Když se před několika lety začalo mluvit o útlumu hornictví na Ostravsku, logicky začal uvažovat, co bude dělat, až důl zavřou. I proto se průběžně informoval, zda a kde by bylo možné se rekvalifikovat na IT pracovníka. S počítačem si rozumí, takže usoudil, že práce programátora by mohla být jeho novou profesí.
Jedním z těch, kdo se do kurzu IT přihlásili, je Jaroslav Muta, který v OKD pracuje jako dispečer. Je otázka, jestli bude díky vysokoškolskému diplomu při hledání práce úspěšnější než jeho kolegové.
„Všude mi řekli, že na ajťáka jsem už starý, dokonce mi jistá úřednice sdělila, že se ve svém věku nemůžu za pár měsíců naučit to, co se učí mladí chlapci několik let,“ popisuje svou zkušenost Muta, který se rozhodl, že se jen tak nevzdá.
Stejně jako ostatní zaměstnanci OKD musí živit rodinu, platit byt a půjčky, a tak potřebuje najít takovou práci, která by mu umožnila udržet standard, na který je zvyklý.
V práci na nástěnce si nedávno přečetl inzerát o možnosti absolvovat kurz pro budoucí IT specialisty. „Přihlásil jsem se a absolvoval vstupní školení. Momentálně se připravuji na zkoušky, a pokud je udělám, zařadí mě do několikaměsíčního kurzu, který se uskuteční na Vysoké škole báňské,“ vypráví šestačtyřicetiletý Jaroslav.
Dvě mouchy jednou ranou
Stejně jako on se do kurzu přihlásilo dalších šestnáct zaměstnanců OKD, převážně horníci. Vstupní školení absolvovali v Chlebovicích u Frýdku-Místku.
„Hned první den se naučili vytvořit jednoduché webové stránky s využitím HTML a kaskádových stylů a poté zvládli naprogramovat piškvorky v JavaScriptu,“ prozradil Tomáš Ervín Dombrovský, analytik společnosti LMC, která program pořádá.
Je přesvědčen, že tímto krokem zabijí dvě mouchy jednou ranou. „Jednak pomůžeme lidem, kteří v OKD přijdou dřív nebo později o práci, jednak částečně zaplníme díru na trhu práce. Mnohé firmy totiž momentálně zoufale hledají IT specialisty,“ říká Dombrovský.
V tuto chvíli je podle něj jen na severu Moravy v IT profesích přes 300 otevřených pozic. Počet příležitostí pro vývojáře v Moravskoslezském kraji se zvyšuje i proto, že řada firem v tomto regionu rozšiřuje své pobočky.
Může se hodit jobDNES.cz - každý den nové nabídky pracovních pozic
„Trend je jasný. Dnes nepotřebujeme tolik horníků, zato lidí v IT máme veliký nedostatek. Chceme ukázat, že posun tímto směrem je možný prakticky v jakémkoli věku a z jakéhokoli předchozího zaměření. Opravdu skoro každý, kdo má chuť a výdrž, může zásadně změnit kariéru,” vysvětluje pozadí projektu Dombrovský.
Tento počin vítá i samotné OKD. „Pokud už naši zaměstnanci opouštějí doly, obvykle směřují do výroby, tedy do dalších průmyslových podniků. Nicméně možnost přesměrovat je do takového oboru, jakým je IT, nám přijde natolik snová, že jsme tuto myšlenku rádi podpořili. Zároveň jsme přesvědčeni, že to může být jedna z alternativ pro zaměstnance, kteří mají nějaké zdravotní omezení,“ uvádí Markéta Klopcová z Nové šichty, outplacementového programu společnosti OKD.
Na diplomu nezáleží, důležité jsou chuť a vůle
Na dotaz, zda jsou horníci, kteří mají většinou jen základní vzdělání nebo výuční list, schopni naučit se programovat tak, aby je firmy přijaly, Dombrovský říká, že jednoznačně jsou.
„Když je chuť a vůle, může se prakticky kdokoliv v jakémkoliv věku naučit cokoliv. Dnešní možnosti samostudia přes internet to značně usnadňují. V případě horníků, s nimiž jsme se při úvodním jednodenním kurzu potkali, se ukázalo, že většina z nich i tak výraznou změnu zaměření může zvládnout,“ konstatuje.
Dombrovský se domnívá, že u profesí, v nichž firmám dlouhodobě zoufale chybějí schopní lidé, nakonec vůbec nejde o to, jakým diplomem či certifikátem ten který člověk disponuje.
„Firmy potřebují kohokoliv, kdo má požadované schopnosti, dovednosti a zkušenosti. Pokud horníci zvládnou studium a projdou dobře i navazující stáží, jsem přesvědčený, že se ve svém novém zaměření skvěle uchytí,“ konstatuje a neobává se ani toho, že je budou budoucí spolupracovníci za zády pomlouvat ve stylu „to je ten blbec, co přišel z šachty“.
LMC navíc pomůže všem úspěšným absolventům programu získat první praxi. Když při ní obstojí, na úřad práce nebudou muset spoléhat, protože firmy se prý o ně poperou. „Jakmile se informace o našem projektu trochu rozkřikly, obratem se nám začaly ozývat firmy z Ostravska, které by rády přijaly po dokončení kurzů horníky na stáž. A pokud budou dobří, tak i do stálého zaměstnání,“ doplnil.
Kdo se uchytí, s platem dolů jít nemusí
Programovací jazyky Ve spolupráci s Centrem celoživotního vzdělávání VŠB-TU v Ostravě zaměstnanci OKD absolvují výuku v oblasti kódování webu a práce v MySQL a PHP. To patří k základním požadavkům na začínajícího programátora. Pokud programem projdou úspěšně, mohou získat stáž v nové ostravské pobočce LMC nebo u místních partnerů.
Horníci se prý nemusejí bát ani toho, že by šli po kurzu IT výrazně dolů s platem. „Mzdy havířů jsou v regionu stále nadprůměrně vysoké. Pokud se některým podaří posunout do segmentu IT, mají vyšší šanci na srovnatelné, nebo i vyšší příjmy. Ti, kteří půjdou pracovat na méně kvalifikované pozice ve výrobě, bohužel musejí počítat se snížením příjmů oproti tomu, nač jsou dosud zvyklí,“ dodává Dombrovský.
Náplň školení horníků na IT pracovníky si vzala na starost nezisková organizace Czechitas. Mezi její aktivity patří workshopy, kurzy, setkávání, letní školy a přednášky. Snaží se k oboru informačních technologií přilákat co nejvíce žen a dětí.
„Práce s horníky je krok do neznáma, ale je to výzva, které si vážíme. Věříme, že to bude podobná zkušenost a absolventi si najdou práci obratem,“ přeje si Dita Přikrylová, zakladatelka a ředitelka této organizace.


description: Nakoupili jste letos vánoční dárky přes internet a ne všechny se líbily? Nákup v e-shopu má tu výhodu, že můžete od smlouvy do 14 dnů odstoupit. Opravdu víte jak na to? Vyzkoušejte náš kvíz.

title: Kvíz: Víte jak vrátit nevhodné dárky z e-shopu?


description: Životní pojištění má chránit proti životním karambolům. Pokud má člověk v případě problému dostat sumu, která mu opravdu pomůže, nemůže být pojistka právě nejlevnější, ale ušetřit možné je. Tipy přináší Lukáš Urbánek, finanční poradce Partners.

title: Na jakou částku se pojistit, abyste netratili a zajistili se prozíravě

maintext:
Životní pojištění je poměrně komplikovaný nástroj a jeho správné použití není vůbec jednoduché. Při jeho vyřizování je důležité myslet na správnou výši tzv. pojistné částky. To je suma peněz, kterou dostanete od pojišťovny, pokud dojde k problému. Pro volbu správného typu pojistné částky je dobré vědět, jestli riziko v průběhu času zůstává stejné, nebo se snižuje.
Podle toho potom volíte ze dvou základních typů pojistných částek - mezi klesající a konstantní pojistnou částkou. Cenové rozdíly mezi nimi jsou výrazné. Klesající pojistná částka znamená automaticky nižší pojistnou ochranu, a proto bývá levnější.
Modelový příklad:
Porovnání ceny za měsíc u pojištění pro konstantní pojistnou částku a lineárně klesající pojistnou částku.
Pojištěn je muž ve věku 30 let, s pojistnou dobou 35 let a pojistnou částkou tři miliony korun.
V případě klesající částky se bude pojistná částka každý rok snižovat o 85 715 korun.
Riziko smrti a trvalé invalidity je z obecné příčiny (zahrnuje nemoc i úraz). Trvalá invalidita je s jednorázovým plněním v případě invalidity 2. nebo 3. stupně.
Pojištěné riziko Konstantní pojistná částka Klesající pojistná částka Smrt 1 234 Kč 436 Kč Trvalá invalidita 838 Kč 402 Kč Smrt + Trvalá invalidita 1 599 Kč 532 Kč zdroj: propočet Partners
Pokud chcete mít pojistnou ochranu co nejlepší a také za dobrou cenu, můžete volbou správného typu pojistné částky dosáhnout nemalých úspor.
Konstantní pojistná částka
Konstantní pojistná částka zajišťuje stejnou pojistnou ochranu po celou dobu pojištění. Pojistíte-li se tedy pro případ smrti na 500 tisíc korun po dobu 20 let, budete v prvním i ve dvacátém roce pořád pojištěni stejně. Na první pohled se to zdá logické, ale vše je trochu složitější. Kolik za pojištění zaplatíte, se odvíjí od toho, jak vysoká je pravděpodobnost, že k dané události dojde. Čím jste starší, tím je větší pravděpodobnost, že můžete zemřít. Cena za pojištění proto s věkem roste. Tudíž se vyplatí promyslet, v jakých situacích zvolit právě pojištění s konstantní pojistnou částkou.
Konstantní pojistnou částku je dobré využít tam, kde podstupujete stále stejné riziko. Takové, které se v čase nemění.
1. Tip Majetkové vypořádání a jistota v každém okamžiku
Pokud víte, že se v budoucnosti budete muset majetkově vypořádat s někým v rodině, je výhodné mít jistotu, že závazku můžete dostát v jakékoli chvíli vašeho života. Závazek se nám v čase nemění a pojistná částka může být také stejná po celou dobu pojištění.
2. Tip Čas na adaptaci aneb dokud se nevzpamatujete
V případě vážné zdravotní komplikace nebo úmrtí dochází v domácnosti často k poklesu příjmu a může být ohrožena finanční stabilita. Chcete-li toto riziko pojistit, stačí si zvolit jen dobu, po kterou má být váš příjem nahrazen. Minimálně jsou to tři roky, optimálně pět let. Výsledná částka bude podkladem pro stanovení konstantní pojistné částky.
3. Tip Stále stejný příjem při vážné nemoci
Jestliže se obáváte vážných nemocí, vyplatí se myslet také na to, abyste měli dost financí, pokud by k této situaci došlo. Lze se tedy pojistit a kdykoli dostat stejně vysokou pojistnou částku, abyste si mohli zajistit nadstandardní zdravotní péči.
4. Tip Výdaje na úpravu bydlení u invalidity
Invalidita může znamenat nemalé výdaje spojené s úpravou bydlení či pořízením zdravotních pomůcek. Ale ne vše uhradí zdravotní pojišťovna, a pokud nemáte vlastní rezervy, můžete se pojistit. V takovém případě lze opět zvolit konstantní pojistnou částku, protože tyto jednorázové náklady spojené s invaliditou budou přibližně stejné v jakémkoliv okamžiku pojištění.
Klesající pojistná částka
Klesající pojistná částka naopak znamená, že se vyplacená suma v čase mění. Vyplatí se tam, kde nemusíte být pojištěni po celou dobu stejně. Výhodou je nižší cena.
Pojistná částka klesá podle předem definovaného klíče. Nejčastěji lineárně, to znamená, že se každý rok sníží o 1/N, kde N je počet roků pojištění. V praxi to bude tak, že pokud se pojistíte na 300 tisíc korun na dobu 20 let s lineárně klesající pojistnou částkou, tak v prvním roce budete pojištěni na 300 tisíc korun, ve druhém roce na 285 tisíc korun (odečteme od základní pojistné částky část odpovídající 1/N, v našem případě 300 000 : 20 = 15 000 korun), ve třetím roce 270 tisíc korun (za další rok pokles o dalších 15 000), ve čtvrtém 255 tisíc a tak dále.
Dalším typem může být klesající částka podle procenta. Tento způsob není příliš rozšířený, i když v oblasti pojištění schopnosti splácet úvěr má lepší parametry.
1. Tip Splácení úvěru bez nervů
Klasickým příkladem toho, kdy se časem mění potřeba mít jistotu, je u zajištění úvěru. Pokud pravidelně splácíte úvěr, dluh v bance klesá. Pojistná částka může být tedy také klesající. Pokud bude lineárně klesající, je potřeba počítat s tím, že se bude snižovat o trochu rychleji než úvěr v bance a je dobré na to myslet.
2. Tip Jistota měsíčního příjmu
Je-li důvodem pojistky případný pokles příjmu, bude tento pokles v celkovém součtu opět klesající. Bude-li například měsíčně chybět 5 000 korun, tak na období 20 let budete potřebovat větší pojistnou částku než na dobu 15 let nebo 10 let.
Příklad:
Manželé ve věku 40 let se potřebují zajistit pro případ poklesu příjmu v domácnosti do věku 65 let. Výsledek měsíční bilance po události (smrt, invalidita) je – 5 000 Kč.
Potřebná pojistná částka: 5 000 x 12 x 25 = 1 500 000 Kč
Pokud by se jednalo o starší manžele ve věku 50 let za jinak stejných podmínek, výpočet pojistné částky by byl následující: 5 000 x 12 x 15 (zbývající doba do 65 let) = 900 000 Kč
3. Tip Zajištění prostředků na studium dětí
Pokud je důležité zajistit dětem dostatečné vzdělání bez ohledu na okolnosti, že například některý z rodičů se v průběhu studia dítěte stane invalidní a sníží se mu tím příjem, můžete opět použít pojištění. Jestliže potomkům zároveň spoříte, tak potřeba pojištění bude v čase klesat a můžete opět zvolit klesající pojistnou částku.