description: Americký velvyslanec v Česku Andrew Schapiro pravděpodobně po nástupu nově zvoleného prezidenta USA Donalda Trumpa do úřadu opustí svou funkci. U politicky jmenovaných velvyslanců, kteří nejsou kariérními diplomaty, je odchod při změně americké administrativy pravidlem, řekl bývalý český velvyslanec ve Spojených státech Petr Kolář.

title: Schapiro asi skončí. USA vyšlou nového velvyslance

maintext:
Schapira jmenoval velvyslancem v Česku současný americký prezident Barack Obama a diplomat se ujal funkce na konci září 2014. Mise v Praze je jeho první diplomatickou zkušeností, předtím působil jako právník. Kariérní diplomacii se nevěnoval.
Podle Koláře jsou výměny politicky jmenovaných velvyslanců po změně administrativy ve Spojených státech obvyklé a diplomaté s nimi počítají. „Nastupuje nový prezident, nová administrativa, a dávají návrhy na obměnu diplomatického sboru na úrovni velvyslanců. Mění se i někteří kariérní diplomaté,“ řekl Kolář.
Podle něj se velvyslanci mohou se změnou v Bílém domě vzdát funkce s poukazem na názorové rozdíly s novým prezidentem, nebo o jejich odchodu může rozhodnout nová administrativa. Změny nemusí nutně nastat s okamžikem inaugurace nové hlavy státu, která se koná v lednu.
Schapiro věří, že za Trumpa se vztahy USA s Českem neochladí. Čtěte více:
Oslabení vztahů s Českem nečekám, tvrdí velvyslanec Schapiro
Schapiro se při působení v Praze dostal do sporu s prezidentem Milošem Zemanem. Velvyslanec měl loni výhrady k Zemanově cestě na oslavy konce druhé světové války do Moskvy, kterých se kvůli ruské anexi Krymu a kvůli konfliktu na východě Ukrajiny neúčastnila většina evropských státníků. Zeman na to reagoval, že Schapiro má zavřené dveře na Hrad, velvyslanec se tam však při oficiálních příležitostech později objevoval.
Letos Zeman Schapira obvinil, že se „jako téměř jediný z velvyslanců“ neúčastnil oslavy státního svátku 28. října na Pražském hradě. Americké velvyslanectví ale Zemanovo tvrzení odmítlo, podle ambasády Schapiro na ceremoniálu ve Vladislavském sálu byl. Také německý velvyslanec v Česku Arndt Freytag von Loringhoven potvrdil, že při slavnosti vedle něj Schapiro seděl.
Dále čtěte:
Zemana těší Trumpovo zvolení, budoucího prezidenta pozval do Česka
Trumpova přednost? Vazby k Česku, shodují se tuzemští politici


description: Skoro všichni dnes mají Facebook, ale to, co s ním lidé dělají, stále závisí na jejich kultuře, říká světoznámý sociolog Geert Hofstede.

title: Geert Hofstede: Z parníku až ke globalizaci

maintext:
Když nizozemský vědec Geert Hofstede před více než třiceti lety přišel s teorií o kulturních rozdílech mezi národy, pasovali ho na průkopníka. Téma, o kterém tehdy někteří akademici pochybovali, se dočkalo celosvětového ohlasu a Hofstedeho identifikace několika základních kulturních dimenzí je platná dodnes. S příchodem globalizace si získala ještě většího využití i v praxi. „Když jste v Česku, měli byste dělat věci svým způsobem, a ne se stát malými Američany,“ zní jeho rada i směrem k dnešním globálním gigantům. První zkušenosti s cizími kulturami získal Hofstede už ve 40. letech, když se plavil do tenkrát ještě Nizozemské východní Indie.
Na základě svého výzkumu mluvíte o tom, že existují velké kulturní rozdíly mezi jednotlivými evropskými státy. Dnes je ale čím dál aktuálnější obchodní spolupráce třeba s asijskými zeměmi, kde mohou být rozdíly ještě větší. Jak si s nimi poradit?
Působil jsem jako profesor v Hongkongu. Všiml jsem si tam, že je velký rozdíl mezi Čínou a Japonskem. Seznámil jsem se s čínským kolegou, který měl za manželku Japonku. Čínsko-japonské manželství je přitom velmi výjimečné. Jednoho dne během společné večeře se ke mně jeho manželka naklonila a řekla, že jsem jí zachránil manželství. Myslela si totiž, že už ji manžel nemiluje, když se vrací večer domů pozdě a ani nezavolá. Pak si ale přečetla mou knihu a zjistila, že mezi čínskou a japonskou společností je rozdíl. Zatímco v Číně tolerují nejistotu, v Japonsku se velmi striktně drží pravidel.
Jak těžké tedy je pro Evropany spolupracovat s Čínou?
Čína je země mnoha možností a dychtí po tom, se učit. Podle mě se můžeme v mnoha ohledech naučit více od Číny než od Ameriky. Čínská kultura se dívá do budoucnosti, zatímco Amerika se ohlíží zpět. Každý ve Spojených státech musí mít možnost nosit zbraň. Měli to tak už otcové zakladatelé, tak to nelze měnit. Je to bláznivé, protože ze Spojených států se tak stala nebezpečná země. Naopak v Číně byla velmi důležitá role rodiny. V určité chvíli ale viděli, že se jejich populace stává tak početnou, že ji nebudou schopni uživit. Zavedli tedy politiku jednoho dítěte. A Číňané ji dodržovali. Možná ne vždy, ale byli schopni zastavit explozivní růst populace. Teď zase mohou tuto politiku uvolnit. Uvedu ještě jeden příklad. Před lety jsem cestoval přes Rusko vlakem do Číny a zastavoval se na různých místech. Obě to byly tehdy komunistické země. Když jsem si chtěl dát v Moskvě šálek kávy, bylo velmi těžké takové místo najít. V Číně bylo naopak nemožné se nabídce kávy vyhnout. Číňané objevili trh, Rusové jen poslouchali rozkazy.
Jak vnímáte optikou svých kulturních dimenzí Čechy?
Mám pocit, že mezi Nizozemskem a Českem jsou velké podobnosti. Oba jsou to malé státy na hranici velkých. Byli jsme okupováni Německem. Češi byli možná první, kdo se vzbouřil proti vládě katolické církve. Holandsko také prošlo reformací. Obě země mají tendenci řešit konflikty spíše dialogem než bojem.
Vraťme se na začátek. Jaká byla vaše první mezikulturní zkušenost Ve 40. letech jste navštívil Indonésii. To byl ten okamžik?
V době, kdy jsem tam cestoval, ještě Indonésie neexistovala. Byla to stále Nizozemská východní Indie. V roce 1947 jsem musel v rámci studia na roční stáž. Podařilo se mi získat práci jako lodní inženýr. Absolvoval jsem celou cestu z Nizozemska do dnešní Indonésie na parníku. Bylo to v době tamní války za nezávislost, takže jsme na místo přivezli vojáky a nazpět odvezli civilisty. Cestou jsem zažil mnoho příhod, ale celkově to byl spíše turistický zážitek.
Jaký jiný moment byl tedy pro vás důležitý?
(Autor: Martin Pinkas)
V létě po návratu jsem potkal mladou Britku, která byla s rodinou v Nizozemsku na dovolené. Má univerzita zrovna slavila výročí a všichni jsme si měli přivést doprovod. Já pozval tuto dívku. A musím říct, že má první mezikulturní zkušenost byla, co to znamená zamilovat se jako holandský chlapec do britské dívky. Později jsem navštívil já ji a ona mě vzala do sportovní haly na pingpong. Podle holandského zvyku jsem si chtěl s protihráčem potřást rukou. Britové si ale takhle rukama netřesou, takže tomu nerozuměl a myslel si, že chci jeho pálku.
Jak váš vztah dopadl?
Stále se známe. Stali se z nás přátelé. Stále si vážíme jeden druhého, ale uvědomujeme si své odlišnosti. Věci, které jsem považoval za normální, najednou normální nebyly. Pravidla pro fungování v britském prostředí byla jiná. Myslím, že já bych to překonal. Ona ale ne.
O mnoho let později jste přišel s identifikací několika základních kulturních dimenzí. Vaše cesta mezi akademiky ale nebyla úplně přímá.
Začínal jsem jako inženýr, což je pro mě velmi důležité. Pracoval jsem rukama, takže dodnes mám vždy na paměti základní otázku, k čemu je mé bádání dobré, jak ho lze využít. Mnoho akademiků takto nepřemýšlí. V Nizozemsku máme jasnou hranici mezi univerzitami a vyššími odbornými školami. Podobně tomu je v Německu, kde máte Fachhochschule a Hochschule. Na Fachhochschule se studenti ptají vždy prakticky. Má kniha se tam také více prodává. Na Hochschule se každý ptá jen na to, zda se dá v mé knize najít něco, o čem lze napsat článek.
Jak jste se dostal od technického vzdělání ke studiu kultur?
Technické vzdělání jsem získal víceméně kvůli rodinné tradici. Už během studia jsem ale zjistil, že mě více zajímají lidé než technologie. Pracoval jsem jako inženýr, ale díval jsem se po možnostech, jak rozšířit svůj záběr do psychologie. A to mi některá pozdější zaměstnání umožnila. Pak jsem získal práci u mezinárodní společnosti IBM. Vyhovovalo jim, že jsem byl psycholog i technik. Hodně jsem díky této práci cestoval a kladl lidem různé otázky. A tak jsem objevil jisté rozdíly. Pak jsem se v rámci sabatiklu přestěhoval do Lausanne, kde jsem získal pozici na byznysové škole. Tam jsem si všiml toho, že mezi chováním zahraničních studentů a výsledky mého výzkumu pro IBM jsou podobnosti. Dokázal jsem predikovat, jak odpoví Francouz a jak Němec. Ponořil jsem se do studia toho, co za tím je. A zaujalo mě to natolik, že už jsem se do IBM nikdy nevrátil.
Takže se vám několikaměsíční sabatikl proměnil na doživotní?
Je to tak, k IBM to nebylo příliš slušné. Šel jsem na univerzitu a myslel si, že to bude bádání na pár let, nakonec ale mělo velkou odezvu a zabralo mnohem více let. Myslím, že jsem přišel ve správný čas se správnou zprávou. Svět se v té době internacionalizoval, ale existovalo jen několik studií na toto téma.
Byl jste průkopníkem.
To ano, ale jak se jím stanete? Není to tak, že si jednoho dne řeknete, že budete průkopníkem. Tak vás zhodnotí druzí. Některým lidem na univerzitách mé bádání ani nepřišlo zajímavé. Lidé z praxe to ale viděli jinak. Podobalo se to problémům, které sami řešili. Když mi vyšla kniha, bylo mi už přes padesát let a profesorem jsem se stal těsně před šedesátkou. I když jsem odešel do důchodu, tak jsem byl ale zdravý a dostal jsem mnoho pracovních nabídek. Dnes je má kniha přeložena do více než dvaceti jazyků včetně čínštiny nebo vietnamštiny. K mému velkému překvapení ji nyní překládají do arabštiny. A to myslím, že říkám několik věcí, které nejsou podle koránu správně.
Dnes ale žijeme v době digitalizace, globální konzumace. Nemění se kulturní predispozice Nejsou si mladí lidé po celém světě čím dál podobnější?
Toto už musím přenechat jiným, kteří dnes dělají na toto téma výzkumy. Vím, že existuje velmi dobrá studie jednoho nizozemského akademika, která srovnává hodnoty dnešní generace a té, již jsem před lety zkoumal já. A v ní vidíte, že došlo k celosvětovému posunu. V dimenzi, kterou jsem já nazýval vztah k autoritě – vzdálenost moci, se tyto vzdálenosti zmenšily. To znamená, že dnešní mladí lidé jsou méně poslušní než starší generace. Současná generace je také individualističtější. A co se týče dimenze, která rozlišuje, zda lidé vidí život spíše jako zábavu nebo vážnou záležitost, zaměřují se dnes všichni více na zábavu. Jenže tento posun je celosvětový. Takže když dáte země do řady, tak se pohybují vedle sebe. Kulturní rozdíly mezi nimi nezmizely. Lidé dnes mají Facebook, ale to, co s ním dělají, závisí na jejich kultuře.
Další z vašich dimenzí se jmenuje vztah k nejistotě – vyhýbání se nejistotě. Nemáte pocit, že nejistota dnes globálně roste?
I v minulosti docházelo v této oblasti k výkyvům. Dnes se nacházíme v době, kdy nejistota roste. Všichni jsme trochu neurotičtější. Ale to nebude trvat navždy. Musíme přitom doufat, že budeme natolik moudří, abychom se naučili se situací vyrovnat, než exploduje. Nejistota se také liší v různých částech světa. To, co se děje na Blízkém východě, se liší od dění v Evropě. A pár dekád zpátky bychom to neočekávali. Tento region pro nás vůbec nebýval zajímavý.
Vy jste v rámci své práce Blízký východ navštívil?
(Autor: Martin Pinkas)
Ano, vím o něm celkem dost. Když jsem pracoval pro IBM, měl jsem mimo jiné na starost kurzy managementu v různých zemích Blízkého východu. Jediný stát, který do nich nebyl zahrnut, byl Izrael. Cestoval jsem ale do Libye, Egypta, Libanonu, Iráku, Íránu i Pákistánu. Jedním z mých oblíbených míst byl Kypr. Byl trochu na pomezí, dobrý přítel skoro s každým. To bylo ještě předtím, než se začal sám štěpit.
Máte zkušenosti z IBM. Jak vidíte atmosféru v současných globálních gigantech?
Zjistil jsem, že se lépe daří společnostem, které se snaží najít unikátní řešení, než těm, které jen následují nějaký obecný trend. Když jste v Česku, měli byste dělat věci svým způsobem, ne se stát malými Američany.
Mezinárodní firmy se dnes snaží i při výběru svého vedení reflektovat své zákazníky. Volí tedy podle nich procentuální zastoupení žen a mužů, věkových kategorií, původ z různých částí světa. Je to dobrá praxe?
Velmi dobrá. Jedinou otázkou zůstává, jak funguje rozhodovací proces v představenstvech či dozorčích radách. Některé hlasy totiž budou slyšet víc než jiné. Stále je ale na úrovni vedení firem enormní prostor pro kreativitu. A samozřejmě jde také o to, jak využít kreativitu, která přichází takzvaně zespodu. Když si globální firmy uvědomí, že jednotlivé země jsou různé, mohou z toho velmi těžit. To byla jedna ze silných stránek IBM v době, kdy jsem tam pracoval. Zakladatel společnosti byl přesvědčen, že pobočky by měly být vedeny místními lidmi. IBM tak mělo opravdu málo expatů. Samozřejmě existoval i mezinárodní tým, jehož součástí jsem byl koneckonců i já. Ale věřili jsme tomu, že je třeba využít silných stránek jednotlivých států.
V souvislosti s kulturními rozdíly se dnes hodně mluví o integraci migrantů, kteří přicházejí do Evropy...
Myslím, že do určité míry jsme zpátky ve třicátých letech, kdy také existovaly tendence plošně odsuzovat druhé. Hodně jsem pracoval na Blízkém východě, a proto vím, že není nic jako jedna islámská kultura. Najdou se tam extremisté, ale ti jsou i tady. Není žádný důvod bát se islámu, je důvod bát se teroristů. A důležitá je v tom role novinářů. O věcech, které se dnes dějí, se všichni dozvědí v krátké době. A někdy média neukazují, co se opravdu děje, ale spíše co si lidé myslí. Takže je možné, že situace je v reálu bezpečnější, ale lidé mají pocit, že je tomu naopak. A média by v takovém případě měla ukazovat fakta.
Když jste v Praze přebíral čestný doktorát od Vysoké školy ekonomické, mluvil jste o tom, jak se stát mezinárodním občanem. Jenže ne každému se to dnes z různých důvodů podaří. Neúspěch může vést k frustraci. Co s tím?
Je těžké to generalizovat. Zřejmě by záleželo na ekonomické situaci jedince. Takže můžu jen poradit: pokud jste v pozici, kdy nežijete v naprosté chudobě, tak cestujte, získejte mezinárodní zkušenosti, spřátelte se s lidmi z cizích zemí. Důležité je pochopit svou kulturu a najít si v ní své místo. Uvědomte si, že vaše osobnost není totožná s vaší kulturou, můžete jít svou vlastní cestou, ale nacházíte se přitom v určitém prostředí. Hlavní je najít svou cestu. A mít přitom i trochu štěstí.
Geert Hofstede (88) Významný sociolog a odborník v oblasti mezikulturního managementu. Své výsledky publikoval v 80. letech v knize Culture’s Consequences, která ho proslavila po celém světě. Během 80. a 90. let Hofstede přednášel na nizozemských i zahraničních univerzitách. V současné době je v důchodu. V minulosti působil jako poradce Světové banky, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Evropské komise. Většinu svého výzkumu vytvořil pod záštitou IBM, kde také založil a vedl Oddělení personálního výzkumu. Deník Wall Street Journal jej v roce 2008 zařadil jako jediného Evropana mezi 20 nejvlivnějších myslitelů v oblasti managementu té doby.
Přečtěte si další rozhovory Eura:
Václav Cílek: Ocitáme se ve světě nerovnováhy
Ekonom Adair Turner: Miliony uprchlíků Evropa zvládne
Robert Skidelsky: Nekonečný růst je šílená myšlenka

fasttext_language: cs


description: Americký výrobce sportovní obuvi New Balance se snaží zažehlit problém, do kterého se dostal podporou hospodářské politiky Donalda Trumpa. Zatímco u liberálních příznivců Clintonové jdou tenisky New Balance na podpal nebo končí mezi odpadky, mezi pravicovými radikály roste jejich obliba. Pro firmu to zavání pořádným PR průšvihem.

title: Tenisky pro radikály? New Balance žehlí marketingovou katastrofu

maintext:
Coby poslední z amerických výrobců sportovní obuvi, která dosud vyrábí na území Spojených států, se New Balance minulý týden postavila za Trumpův kritický názor na Transpacifickou obchodní dohodu. Ta by podle kritiků uvolnila některé obchodní bariéry a zároveň korporacím usnadnila převádění výrobních kapacit do třetího světa.
„Máme pocit, že se s Trumpem věci začínají hýbat správným směrem,“ sdělil k věci mluvčí společnosti Mathew Lebretton, aniž domyslel možné následky. Vzhledem k volbami rozdělené americké společnosti, rozjitřené atmosféře a takřka neomezené schopnosti síťových médií medializovat takřka cokoliv však zjevně přestřelil.
Internet to slyšel jinak
V uších svých liberálních zákazníků z řad mileniálů (právě u nich v posledních letech tenisky New Balance slaví úspěch) zněla jeho slova úplně jinak. „New Balance podporuje Trumpa,“ svěřovali se hromadně rozhořčení majitelé kecek na Twitteru. Vzápětí internet zaplnila videa, na nichž příznivci Clintonové boty New Balance pálí či je odhazují mezi odpadky.
@newbalance here's to moving in the right direction. Never again will I or any of my family ever buy #newbalance pic.twitter.com/5OOhaO9gln — Brandon (@DadofGabriel) 10. listopadu 2016
Brandon si tenisky New Balance prý už nekoupí. Ty, které měl, skončily v odpadcích.
Nedorozumění se New Balance prostřednictvím mluvčího pokusila vysvětlit okamžitě. „New Balance nepodporuje Donalda Trumpa. Naše vyjádření platí pouze v oblasti obchodu a ekonomiky,“ sdělil LeBretton listu Guardian. New Balance se přitom snažila poukázat na to, že kromě Trumpa se kriticky k Transpacifické dohodě stavili Sanders i Clintonová.
Nechtěně uniformou bílé rasy
Bylo už ale pozdě. Netrvalo dlouho a vyjádření New Balance si všimla konzervativní protistrana včetně krajní pravice. Podle jednoho ze zastánců nadřazenosti bílé rasy (neonacistického blogera) se tenisky New Balance staly „oficiálními botami amerického bělošstva“. Následně si toho všiml i krajně pravicový web Daily Stormer.
„Je to vaše uniforma,“ hlásá titulek článku serveru, která se snaží profilovat jako konzervativní a republikánsky orientované médium. „New Balance udělala gesto k podpoře bílé americké většiny a výroby na území Spojených států,“ píše Daily Stormer a vyzývá k podpoře firmy.
New Balance rozhořčených příznivců Clintonové jdou kvůli podpoře Trumpovy obchodní politiky na podpal. (Video: YouTube)
Firma se už jen následně snažila vyžehlit situaci hrozící zvrtnout se v PR katastrofu. „New Balance nepodporuje nenávist ani fanatismus v jakékoliv jejich podobě,“ reagovala v prohlášení. „Naše společnost je založena na hodnotách a kultuře, která věří v lidskost, integritu a vzájemný respekt mezi lidmi po celém světě,“ stojí v něm.
Podle Dorothy Crenshawové, zakladatelky PR agentury Crenshaw Communications, udělala společnost uprostřed hrozící krize vše, co bylo v jejích silách. „Nicméně lze očekávat, že bude konfliktů mezi firmami a jejich zákazníky z politických důvodů v současné situaci přibývat,“ odhaduje.
Přečtěte si, co čeká nového amerického prezidenta:
Trump bude léčit finanční sektor: regulace selhala, Wall Street nabobtnala
O neklidu, který v USA provází Trumpův prezidentský triumf čtěte více:
Trump: Vyhostíme až tři miliony nelegálních přistěhovalců
Le Penová je nadšena z Trumpova vítězství. Cítí šanci stát se prezidentkou
Protesty nekončí. Desetitisíce Američanů se s Trumpem nemohou smířit


description: Tři měsíce uplynuly od zavření posledních obchodů British Home Stores (BHS), ovšem okolnosti pádu ikonického maloobchodního řetězce bude Británie řešit ještě dlouho. Osud jednoho ze „zlých mužů“ jistě mnohé Brity, přinejmenším bývalé zaměstnance BHS, těší. Zatčen byl totiž poslední vlastník firmy Dominic Chappell.

title: Dokonalý příběh neúspěchu. Poslední vlastník řetězce BHS byl zatčen

maintext:
Dubnový pád BHS připravil o práci jedenáct tisíc Britů. Řetězec s 88letou tradicí nabízející produkty od oblečení po elektroniku doplatil na chamtivost svých šéfů, kteří měli firmu vytunelovat a její penzijní fond zanechat v hlubokém deficitu, což negativně pocítí další tisíce Britů. Jedním z oněch šéfů je Dominic Chappell, jehož zatčení z počátku listopadu určitě mnoho lidí přivítalo. Příběh Chappella je přitom dosti bizarní a odráží situaci, v které se řetězec v posledních měsících své existence ocitl.
49letý Chappell byl na konci osmdesátých a v průběhu devadesátých let automobilovým závodníkem. Dotáhl to až do Formule 3 a třikrát se účastnil, byť ani jednou nedojel, závodu Le Mans. Na počátku nového milénia Chappell založil vlastní sérii závodů, která se však kvůli nezájmu dočkala pouze jednoho klání.
Později spolu se svým otcem vedl developerskou firmu, která pod jeho vedením v roce 2005 zbankrotovala. Jen čtyři roky na to zažil další krach. Tentokrát mu nevyšel stavební projekt na ostrově Wight u jižního pobřeží Anglie. O Chappellových byznysových schopnostech tehdy jeden z investorů výstižně prohlásil: „Nedokázal by řídit ani automat na toaletách.“
Přečtěte si o příběhu druhého ze „zlých mužů“:
Loni v březnu proto Británie zažila šok, když tento velice neúspěšný podnikatel převzal síť obchodů BHS. Společnost, kterou na cestu ke dnu nastartoval předchozí šéf a miliardář Philip Green, koupil za pouhou jednu libru. A o rok později přišel další úpadek, tentokrát nejbolestivější, který sice zřejmě nemohl odvrátit, ale také se o to zjevně nepokusil a naopak k pádu BHS přispěl.
Chappell ze společnosti vyvedl 2,6 milionu liber, což sám přiznal. „Vzal jsem si mnoho peněz? Ano, vzal. Zbankrotovala ale firma kvůli tomu? Nikoli,“ brání se Chappell dle serveru BBC. „Byla to pouhá kapka v oceánu proti množství financí, které BHS potřebovala,“ dodal. Přátele si tímto výrokem ale v Británii rozhodně neudělal, stejně jako svým výstředním životním stylem.
Proto řadu lidí potěšilo, že počátkem listopadu britské úřady zadržely Chappella kvůli nezaplacení 500 tisíc liber na daních ze zisků BHS. Navíc ho prošetřuje britský parlament spolu s předchozím vlastníkem Philipem Greenem, kterému by zákonodárci rádi nechali odebrat šlechtický titul. Chappellovo vedení parlament označil za „nekompetentní a sebestředné“. Kvůli díře v penzijním fondu navíc oba muži zřejmě stanou před soudem, z čehož se Green snaží vybruslit tím, že deficit doplatí. Spravedlnost tak v případě, s nadsázkou řečeno, britského OKD možná nebude slepá.
Čtěte dále:


description: Tak krvelační američtí imperialisté už můžou nejen za mandelinku, ale i za kůrovce, .lak jinak si vysvětlit pohromu, která ve vojenském újezdu Libavá nastala po skončení zářijového cvičení Ample Strike. Kromě jiných západních vojsk se jej účastnilo i americké letectvo 8 bombardéry a útočnými vrtulníky AH-G4 Apache. První lesníci. kteří se na místo dostali, se dodnes nevzpamatovali z úleku. Kam oko dohlédlo, tam schnoucí jehličnan, každé ucho zase slyšelo neustálé chroupání tisícovek lýkožroutů pod kúrou napadených stromů.

title: Americký brouk v Libavé


description: Vítězství Donalda Trumpa v prezidentských volbách bylo pro mnohé šokem, jeho vládnutí ale může způsobit zemětřesení. Komentátor listu Financial Times Edward Luce se obává, že tento kandidát republikánů, jehož postoje se liší nejen od konkurenčních demokratů, ale i od řady členů jeho strany, by mohl obrátit vzhůru nohama dění na zahraničněpolitické scéně, zvýšit obrovsky státní dluh či svými výroky způsobit raketové výkyvy na burzách.

title: FT: Trump může obrovsky zvýšit státní dluh a způsobit výkyvy na burzách

maintext:
Donald Trump nastoupí do úřadu jako nejmocnější americký prezident v historii. Důvodem není jen to, že republikáni ovládají obě komory amerického Kongresu, ale i fakt, že Trump svou stranu reprezentuje tak, jako žádný z předchozích zvolených republikánů. Platí to zejména pro předsedu Sněmovny reprezentantů Paula Ryana, jehož filozofie je stejně odlišná od Trumpova populismu jako agenda demokratky Hillary Clintonové.
Jedním z bodů, v nichž se Trumpova agenda s republikánským tradičním smýšlením shoduje, je snížení daní. Trump přislíbil historicky největší snížení daní pro fyzické i právnické osoby. Také se zavázal nominovat do amerického Nejvyššího soudu odpůrce potratů. Oba tyto návrhy jeho strana zřejmě schválí.
Zvolení guvernéra státu Indiana Mikea Pence viceprezidentem zase pomůže stmelit Trumpovy vztahy s evangelickými stoupenci strany, protože Pence je jedním z nejznámějších amerických křesťanských konzervativců. Republikáni se také shodnou například na zrušení takzvané Obamacare či na přepracování nebo i zrušení reformy pravidel pro regulaci finančního sektoru.
V mnoha jiných ohledech je však Trumpův pohled na ekonomiku velice odlišný od republikánské tradice. Jeho finanční plány zvednou v průběhu několika let americký státní dluh o deset bilionů dolarů (téměř 250 bilionů korun), odhaduje konzervativní Daňový fond. Trumpovi finanční poradci, vedení bývalým novinářem listu Wall Street Journal Stephenem Moorem a televizním moderátorem Larrym Kudlowem, finanční konzervatismus neuznávají.
A když se k tomu přidají Trumpovy velké plány utrácení za infrastrukturu, vznikne recept na obrovský skok v americkém státním dluhu. Mnozí ekonomové předpovídají, že Trumpův impuls povede ke krátkodobému růstu, po němž bude následovat recese.
Jeho agenda rovněž zkomplikuje očekávané rozhodnutí americké centrální banky zvýšit úrokové sazby na prosincové schůzi. Banka bude čelit panice na burze a nepředvídatelným dopadům na růst. Trump v kampani navíc slíbil dát výpověď šéfce centrální banky Janet Yellenové. Cokoliv Trump v nadcházejících dnech řekne, může způsobit raketový růst či naopak propad na burze.
To samé platí i pro Trumpovy plány se zbytkem světa. Mnozí doufají, že se miliardář z Manhattanu v kampani přetvařoval a že šlo o populistická gesta. Velmi pravděpodobně tomu tak není. Podle Thomase Wrighta z Brookingsova institutu prosazuje Trump izolační politiku již skoro třicet let. V roce 1987 například zaplatil 95.000 dolarů (skoro 2,4 milionu korun) za stránkovou reklamu v The New York Times, v níž hřímal nad takzvanými free ridery (černými pasažéry) mezi americkými spojenci.
Trump odstoupí z Transpacifického partnerství, domnívá se Luce. Paralelní jednání s Evropou rovněž zřejmě skončí. Navíc Trump bude jako prezident moci vyjmout USA ze Severoamerické dohody o volném obchodu a uvalit vysoké clo na dovoz zboží z Číny a Mexika. Otázkou zůstává, zda tyto své hrozby vykoná.
„Zanedlouho budeme svědky toho největšího boje o moc ve Washingtonu,“ říká Wright. „Netýká se to jen republikánů - Pentagon bude také hrát velkou roli, protože se jeho nejvyšší představitelé budou snažit přesvědčit nově zvoleného prezidenta, že spojenectví států je potřeba.“
Trump mimo jiné prohlásil, že se distancuje od pařížské klimatické dohody, přepracuje Obamovu jadernou dohodu s Iránem a podá ruku ruskému prezidentovi Vladimiru Putinovi. Snahy Ukrajiny tak možná budou první obětí Trumpovy vlády. Na řadu přijde i NATO.
Mohl by Trump své postoje změnit? Mnohé napoví výběr lidí do vysokých postů. Očekává se, že významnou roli budou hrát bývalý primátor New Yorku Rudy Giuliani, guvernér státu New Jersey Chris Christie a bývalý republikánský mluvčí Newt Gingrich. Všichni sdílejí Trumpovu nechuť vůči „starému režimu“.
Čtěte také:
Trump přesvědčil. Propad na finančních trzích netrval ani den
Brexit 2.0: volební šok v USA rozkmital měnové trhy


description: Při zásahu v centrále Mountfieldu rozhodně nešlo o žádnou běžnou kontrolu

title: Operace sekačka

maintext:
V Česku to trochu překvapí, ale zatím se to nerozkecalo. Policie dál úzkostlivě tají, pro jaké dokumenty si před dvěma týdny přišla do centrály mnichovického Mountfieldu a proč.
Společnost provozující síť hobbymarketů se brání tím, že všechny dosavadní finanční kontroly proběhly vždy bez potíží a dokumenty Mountfieldu prošly rukama cifršpionů bez poskvrnky.
Doposud se objevily informace pouze o tom, že se detektivové zajímali o staré licenční smlouvy z devadesátých let. Policie se zatím na otázku, jakou souvislost mají mít staré smlouvy z centrály Mountfieldu s aktuálním prověřováním firmy a zda zasahovala na základě svého šetření, nebo z popudu finančního úřadu, zdráhá odpovědět. V dané věci stále probíhá prověřování.
Více informací k trestnímu řízení poskytovat nebudeme,“ omezil se na strohé vyjádření mluvčí Národní centrály proti organizovanému zločinu Jaroslav Ibehej.
Marketingový ředitel Mountfieldu Aleš Hrouda tvrdí, že společnost, byť notně zaskočená utajovanou ranní policejní akcí, vyšla detektivům vstříc a bez okolků jim vydala požadované dokumenty. „Je pravda, že zásah policie nás velmi překvapil, protože naše firma je pravidelně podrobována důsledným kontrolám, primárně ze strany finančního úřadu, a jejich výsledky jsou vždy v pořádku,“ sdělil týdeníku Euro Hrouda.
Mountfield si je podle něj jistý, že veškeré dokumenty a firemní postupy jsou v naprostém pořádku a nedošlo k žádnému pochybení.
Jasno do překvapivé policejní šťáry nevnesla ani Finanční správa. „Každé konkrétní daňové řízení podléhá podle daňového řádu povinnosti mlčenlivosti.
Proto nemůžeme cokoli sdělovat,“ odpověděla na dotaz týdeníku Euro, zda policie vycházela při zásahu v Mountfieldu z udání daňové správy, mluvčí Generálního finančního ředitelství Petra Petlachová.
V podnikatelské sféře se mezitím začaly objevovat kusé zprávy a spekulace o tom, co za policejní šťárou stojí. Podle jedné z nich se zakladatel a spolumajitel Mountfieldu Ivan Drbohlav před delším časem na jednom z obchodních jednání nepohodl s ministrem financí a majitelem holdingu Agrofert Andrejem Babišem. Oba byznysmeni mají podobnou minulost. Mimoto bydlí kousek od sebe za východní hranicí hlavního města. Oba před rokem 1989 pracovali v podniku zahraničního obchodu a jako spolupracovníky si je vytipovala komunistická Státní bezpečnost.
Drbohlava získala v roce 1988 jako ideového spolupracovníka s krycím jménem Dublin, kdy pracoval v podniku zahraničního obchodu Motokov a bydlel v Londýně. Podobnou zkušenost má z podniku zahraničního obchodu Petrimex i Babiš. Soudy o svoji „nezákonnou“ evidenci v archivech StB v Bratislavě vyhrává.
Spor, nebo zakázané uvolnění?
Jak to mělo být s údajnou schůzkou, na které se Babiš a Drbohlav nepohodli? „Před delší dobou spolu jednali, mimo jiné i o inzerci do Babišových médií, a nerozešli se vůbec v dobrém,“ prozradil týdeníku Euro člověk, který se pohybuje vysoko v mediálním prostředí, ale nepřál si zveřejnit jméno. Už několik společností si nějaký čas stěžuje na to, že po nevydařených jednáních s majitelem Agrofertu a dnes i ministrem financí si u jejich dveří podávají doslova kliku kontroly z finančního úřadu či Celní správy, které pod Babiše spadají.
Marketingový ředitel Mountfieldu Aleš Hrouda si ale žádné jednání s Babišem z poslední doby nevybavuje. „Všechno, co zatím víme, jsme už zveřejnili, a v tuto chvíli nebudeme celou záležitost více komentovat. S policií úzce spolupracujeme a poskytli jsme jí všechny dokumenty, které požadovala,“ dodává Hrouda.
Také Agrofert popřel jakékoli jednání s Drbohlavem z poslední doby. „Nemám informace o žádných takových kontaktech,“ konstatoval mluvčí firmy Karel Hanzelka.
Druhým potenciálním zmiňovaným důvodem policejní akce může být podle některých teorií angažmá Mountfieldu, respektive jeho zakladatele Ivana Drbohlava, v hokeji. Mountfield s Drbohlavem v čele se stal v létě roku 2006 generálním sponzorem českobudějovického hokejového týmu, Drbohlav pak následně faktickým majitelem klubu.
Drbohlav byl v té době považován za jednoho z nejmocnějších mužů v českém hokeji. Postupem času ale začaly vznikat spory s městem, kterému patří hokejový stadion a které klub ročně dotovalo nemalou částkou. Spory vygradovaly po sezoně let 2012 až 2013, kdy se na jaře 2013 vedení klubu dostalo do zásadního sporu s pivovarem Budvar a městem. Klub byl totiž vázán smlouvou s marketingovým partnerem extraligy, agenturou BPA, že se při domácích zápasech bude na stadionu točit Radegast, pivo nového oficiálního partnera extraligy. Oproti tomu město jako majitel Budvar arény mělo platnou smlouvu s pivovarem Budvar. Budvar posléze ustoupil a byl ochoten smlouvu s městem vypovědět, ale management HK Mountfield dal přednost finanční pobídce z Hradce Králové a klub se přesunul do východočeského města.
Drbohlavovo jméno se v roce 2012 objevilo také v souvislosti s pražskou hokejovou Spartou. V té době se kolem ní točil známý velkoprodejce automobilů Ford známý z devadesátých let z kauzy IPB -Antonín Charouz. Klub se v té době nacházel ve finančních potížích. „Tento průtokový ohřívač peněz, řízený bývalým brankářem Petrem Břízou, vlastní půl napůl dvě fyzické osoby: Antonín Charouz a Lucie Basíková, dcera majoritního vlastníka Mountfieldu Ivana Drbohlava, který v lize zároveň vlastní českobudějovický klub,“ napsal v dubnu 2012 pod titulkem Hokejové finále a špatný byznys server Motejlek.
com. Charouz je na smlouvy v reklamě, marketingu a ochranných známkách letitým rutinérem. Spartu později získal miliardář a vlastník firmy ČKD DIZ, která se podílela na budování tunelu Blanka, Petr Speychal. Kvůli Speychalovým dluhům, dosahujícím téměř 800 milionů korun, se policie začala zajímat i o Spartu. A není vyloučeno, že zapátrala i v hlubší minulosti klubu.
Podle posledních informací z byznysových kruhů se v případě Mountfieldu rozhodně nejedná o bagatelní finanční kontrolu. Ta může totiž souviset i se samotným hospodařením společnosti.
Jenže lidé znalí problému se o ní zatím zdráhají konkrétněji mluvit. 9
Každé konkrétní daňové řízeni podléhá podle daňového řádu povinnosti mlčenlivosti. Proto nemůžeme cokoli sdělovat.
O autorovi| Jan Hrbáček, hrbacek@mf.cz


description: Za největší úspěchy považuji spuštění Lítačky a narovnání smlouvy na pronájem Škodova paláce. Těší mě i to, že máme hotový Strategický plán

title: Hodně se toho podařilo

maintext:
Praha si nevede vůbec špatně, jen se svými přednostmi příliš nepracuje. „Pokud chceme nějakým způsobem Prahu rozpohybovat, pak je Strategický plán ideálním nástrojem k,odbrzdění',“ říká primátorka Adriana Krnáčová.
• Máte za sebou bez několika dnů dva roky v pozici primátorky. Jaké ty dva roky byly?
• Myslím, že poměrně úspěšné. Sice byly ovlivněny sedmiměsíčním výpadkem, kdy jsme neměli funkční koalici, ale i tak se mi podařilo dotáhnout několik zásadních projektů, které jsem lidem slíbila.
• Třeba Lítačku?
• Ano, vždyť ta nás za minimální náklady zbavila závislosti na Opencard. Za tu dalo město bezmála dvě miliardy, a stejně nebyla naše. Nemohli jsme ji nijak rozvíjet a kvůli vydírání společnosti EMS nám každý týden hrozilo, že ji nebudeme schopni ani vydávat. Těch úspěchů je ale víc. Škodův palác - narovnali jsme nevýhodnou smlouvu a městu ušetřili skoro miliardu. Přitom naše výchozí pozice byla příšerná, předchozí vedení Prahy zvolilo nepochopitelně cestu soudních sporů a město oba soudy prohrálo.
• Schválily se také Pražské stavební předpisy.
• Ano. Praha má několik zásadních dokumentů, bez kterých by se nemohla optimálně rozvíjet. My jsme přišli v situaci, kdy tři z nich bylo potřeba dopracovat.
Stavební předpisy se nám podařilo zachránit ato považuji za jeden z největších úspěchů prvních dvou let mého primátorování. Pro lidi je to jen těžko uchopitelné téma, ale pro město o to důležitější. A totéž se dá říct i o Strategickém plánu…
• … jehož aktualizaci jste teď také dokončili.
• On byl dokončen už dříve, ale právě proto, že je to tak zásadní dokument, bylo potřeba, aby se s ním mohli seznámit i všichni zastupitelé a případně vznést nějaké připomínky. Ty byly pak ještě prodiskutovány a eventuálně i zapracovány.
• Ozývají se hlasy, že Strategický plán je příliš obecný.
• Ale on nikdy neměl ambici, aby obsahoval nějaké konkrétní projekty, od toho tu Strategický plán jednoduše není. Podívejte se na příklady v jiných městech. Třeba v Ostravě mají tento plán zpracovaný podobným způsobem jako my a svůj účel plní na výbornou. • Aco v něm tedy je? Proč je pro město tak důležitý?
• Obsahuje výhled, který nám říká, jaké budou potřeby lidí, ale i města jako takového a jakou zvolit cestu, abychom ty potřeby uspokojili. Pokud chceme nějakým způsobem Prahu rozpohybovat, pak je Strategický plán ideálním nástrojem k „odbrzdění“.
Praha si totiž nevede vůbec špatně, jen se svými přednostmi příliš nepracuje.
Nevyužívá jich jako odrazového můstku pro svůj dlouhodobý rozvoj v budoucnosti.
Ačkoli by svým potenciálem mohla konkurovat středoevropským metropolím. Pro občany, politiky nebo třeba firmy tak Strategický plán představuje vizi toho, kam se chceme do roku 2030 posunout.
Víme například, že se do Prahy nastěhuje minimálně 100 tisíc nových obyvatel.
To znamená, že je nezbytné každý rok postavit aspoň pět tisíc nových bytů.
Strategický plán zároveň ukazuje na oblasti, kde bychom mohli ušetřit.
• Aco budou tedy lidé chtít?
• To je hodně složité, proto je ten dokument také tak rozsáhlý, ale obecně lze říci, že lidé nechtějí megalomanské projekty jako z Bémovy éry - Prahu olympijskou, dráhu pro formule a podobně. My jim chceme nabídnout chytré město, ve kterém se bude dobře a kvalitně žít. Pražané nechtějí další investice do masivních dopravních staveb, ale investice do kvalitního veřejného prostoru a bydlení. Nechtějí další logistická centra na okraji města, ale podniky s vysokou přidanou hodnotou v širším centru. Nechtějí centrum přetížené turisty, ale příjemná místa, kde by rádi trávili volný čas. Chtějí nejen ekonomickou stabilitu a bezpečnost, ale i čisté životní prostředí, inovativní vzdělávání a vědecký výzkum, možnost aktivně se zapojit do plánování svého města.
• Kdy by měl být dokument schválen?
• Zastupitelstvu ho chceme předložit ještě tento měsíc a já věřím, že schválení proběhne víceméně bez problémů. Všichni zastupitelé se ktomu dokumentu mohli průběžně vyjadřovat a jejich připomínky byly i zapracovány. A špatné reakce jsme dosud v podstatě nezaznamenali.
• Ani ze strany opozice?
• Oni se k němu průběžně vyjadřovali a probíhalo to konstruktivně. Samozřejmě se teď ten dokument může stát objektem nějakého politikaření. Už jsem si zvykla, že témata, ze kterých má město jen prospěch, bývají často zneužita opozicí. To není ukřivděnost, to je fakt. •


description: Hospodaření samospráv, nejen obcí a krajů, ale i dobrovolných svazků obcí a regionálních rad, by mělo v příštím roce stejně jako letos skončit přebytkem. Celkový přebytek hospodaření by měl ale proti letošku klesnout z 27,7 miliardy korun na 22,4 miliardy korun. Bude to však o 1,7 miliardy víc než loni. Například u obcí by měl přebytek klesnout o tři miliardy korun, u krajů asi o dvě miliardy. Uvádí to návrh státního rozpočtu na příští rok.

title: Přebytek hospodaření krajů a obcí by měl v příštím roce klesnout

maintext:
Na straně příjmů by měl obcím i krajům pomoci vyšší výběr daní. Kraje navíc již od letošního roku dostávají vyšší podíl na vybrané dani z přidané hodnoty, nově je to 8,92 procenta. Obce se vyššího podílu na DPH dočkají od příštího roku, naproti tomu přijdou o podíl na daní z příjmů od podnikatelů a dalších osob, které podávají daňové přiznání.
Obce by letos měly dostat z daní téměř 190 miliard korun, v příštím roce by to mělo být až 198 miliard. Jejich celkové výdaje by měly letos činit 261,2 miliardy Kč, v příštím roce by měly zhruba o 700 milionů klesnout.
Také si přečtěte:
EET šedou ekonomiku omezí jen mírně, daňových rájů se nedotkne vůbec
ČNB se tváří, že koruna zůstane slabá
Největší ve Valmezu: Šimáně kupuje obchoďáky v maloměstech
Kraje by měly letos dostat z daní téměř 59 miliard korun a v příštím roce 62,2 miliardy. Nejvýznamnějším příjmem krajů jsou však přesuny peněz ze státního rozpočtu, a to hlavně do školství. Letos by tak měly kraje dostat celkem téměř 108 miliard a v příštím roce jen asi 104 miliard.
Kraje by měly celkem utratit v letošním roce 166,3 miliardy korun, v příštím roce se jejich předpokládané výdaje zvýší na 168,4 miliardy Kč.
Kraje a obce včetně Prahy by měly dostat dohromady 10,2 miliardy korun jako příspěvek na výkon státní správy, tedy na náklady spojené s administrativou, kterou dělají pro stát. Na obce připadne 8,2 miliardy, na kraje 1,1 miliardy a na Prahu 906 milionů. Podle vyjádření premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD) z minulého týdne se počítá s navyšováním tohoto příspěvku o pět procent minimálně tři roky po sobě.
Kdo povede kraje? Podívejte se na výsledky krajských voleb:
Středočeský kraj, Jihočeský kraj, Plzeňský kraj, Karlovarský kraj, Ústecký kraj, Liberecký kraj, Královéhradecký kraj, Pardubický kraj, Vysočina, Jihomoravský kraj, Olomoucký kraj, Moravskoslezský kraj, Zlínský kraj


description: Opakované senátní volby na Mostecku se budou konat na konci ledna. Prezident Miloš Zeman dnes jejich termín stanovil na pátek 27. a sobotu 28. ledna.

title: Opakované mostecké volby budou na konci ledna. Mandát obhajuje Dernerová


description: Hnutí ANO chce ve Sněmovně navrhnout, aby se malí živnostníci mohli za určitých podmínek domluvit na vynětí z elektronické evidence tržeb (EET). Opatření by se týkalo těch, kteří mají daň stanovenou paušálem a roční podnikatelské příjmy nepřesahují 250 tisíc korun, sdělila mluvčí ANO Lucie Kubovičová. ANO představilo dnes pozměňovací návrh koaliční radě spolu s dříve oznámeným plánem, že by EET nepodléhaly také platby kartou prostřednictvím internetu v e-shopech.

title: Další změna v EET: Babiš chce vyjmout malé podnikatele

maintext:
Do EET by se tak promítlo avizované rozšíření takzvané paušální daně, které by mělo platit od příštího roku a už ho doporučil schválit sněmovní rozpočtový výbor. „Vzhledem k tomu, že institut paušální daně spočívá v možnosti podnikatele dohodnout se dopředu s finančním úřadem na výši zaplacené daně z příjmů, vzniká tím prostor pro vynětí některých skupin z povinnosti evidovat tržby,“ uvedlo ANO v tiskové zprávě.
Paušální daň podle ministerstva financí vedeného šéfem ANO Andrejem Babišem dosud využívalo méně než 40 subjektů, po změnách zákona ministerstvo očekává mnohonásobně vyšší zájem. Malým podnikatelům takto ubude administrativy, ušetří čas a náklady a budou mít možnost lépe plánovat finanční toky, uvedl šéf Generálního finančního ředitelství Martin Janeček.
EET má být v první fázi spuštěna 1. prosince pro hotely a restaurace. Další firmy se budou zapojovat v následujících měsících. Malí živnostníci, kteří se do navrhovaného limitu ročních příjmů vejdou, by museli do účinnosti změn tržby evidovat.
Vláda si od zavedení EET slibuje omezení daňových úniků a narovnání podnikatelského prostředí. Pravicová opozice nové opatření ostře kritizuje a tvrdí, že EET zlikviduje mnoho drobných živnostníků. Opoziční TOP 09 proto v dubnu předložila novelu zákona o EET, která by evidenci tržeb omezila tak, že by jí nepodléhali podnikatelé s ročními příjmy do jednoho milionu korun. Povinnost evidovat tržby by se tak týkala jen plátců daně z přidané hodnoty.
O EET dále čtěte:
Od kdy se vás týká EET?
EET šedou ekonomiku omezí jen mírně, daňových rájů se nedotkne vůbec
Co musíte vědět o EET


description: Republikánská strana si podle očekávání udrží většinu ve Sněmovně reprezentantů. Na základě svých propočtů to uvedly televizní stanice NBC a ABC. Demokratické straně se podle odhadů nepodaří převzít kontrolu ani nad Senátem, a republikáni tak zřejmě budou v následujících letech ovládat obě komory parlamentu. Na jejich složení bude záviset, jak bude moci nová hlava státu prosazovat své představy.

title: Republikáni si udrží většinu v obou komorách Kongresu


description: Pražský dopravní podnik otestuje další velkokapacitní autobus, který by mohl pomoci vyřešit situaci se stále přibývajícím počtem cestujících mezi centrem Prahy a Letištěm Václava Havla. Tříčlánkový autobus Van Hool bude nejdelší, jaký kdy vyjel na české silnice. Trasu linky 119 bude křižovat čtyři měsíce, začne v polovině listopadu.

title: Dopravní podnik vyslal do ulic obří autobus. Má ulehčit dopravě na letiště


description: Jihokorejský koncern Samsung Electronics se dohodl na koupi amerického výrobce automobilové a další elektroniky Harman International Industries. Zaplatí za něj zhruba osm miliard dolarů (200 miliard korun). Samsungu, který je největším světovým výrobcem chytrých telefonů, převzetí umožní zvýšit podíl v segmentu automobilové elektroniky a komunikační techniky, která umožňuje propojovat vůz s internetem a dalšími sítěmi.

title: Samsung koupí za 200 miliard amerického výrobce autoelektroniky Harman


description: Týdeník Euro uspořádal s partnery předních právních firem „kulatý stůl“. Tématem byly tentokrát trendy na trhu s advokátními službami

title: Právo vás musí bavit

maintext:
* Jaký je aktuální stav trhu s advokátními službami a jaký vývoj očekáváte v brzké budoucnosti?
Jaroslav Havel (JH) – Ekonomika je v dobré kondici, a tak je práce v zásadě dost pro všechny. Jako negativní jev pro rozvoj advokátních kanceláří nicméně vnímáme praxi některých velkých finančních skupin, které logicky přetahují nadějné koncipienty, advokáty – nebo dokonce partnery velkých kanceláří – a masivně budují vlastní právní oddělení. Povede to k úbytku transakční práce v advokacii, fluktuaci mladých právníků, zakládání nových kanceláří a dalšímu zlevňování práce advokáta.
Robert Němec (RN) – Je přirozené, že někteří zkušení kolegové odcházejí z advokacie a jdou pracovat přímo pro klienta. Má to však svoje hranice. Některé instituce si myslí, že ušetří peníze, když vybudují obrovské in-house (právní) oddělení. Stát je dnes obrovským zaměstnavatelem právníků a minimálně v těch prvních, učednických letech nabízí právníkům velmi atraktivní podmínky a zároveň na ně má daleko nižší požadavky než naše kanceláře. Já nicméně tento trend považuji za ekonomicky absurdní a myslím, že v budoucnu opět dojde k většímu outsourcingu právních služeb.
David Plch (DP) – My vnímáme silnou segmentaci trhu. Dnešním trendem je, že lokální dobře etablované firmy expandují na globální trh a potřebují mimořádně kvalitní právní služby, protože se najednou u stolu střetávají řekněme s první ligou světové advokacie. To je horní část spektra trhu, na kterou se snažíme zaměřovat my. Pak tu ale je nižší část spektra, ve které dochází ke komoditizaci právních služeb. Je to přirozený proces a nechci o něm mluvit negativně, ostatně všichni to známe z 90. let, kdy jsme zakládali eseróčka. To už samozřejmě nikdo z nás nedělá, ale některé kanceláře, které mají jinak nastavenou strategii a méně investují do kvalitních lidí, v tomto segmentu úspěšně působí.
* Ekonomice, a tedy i advokátům se daří, nicméně někde vzadu v hlavě hlodá pochybnost, jestli se nemůže opakovat krize z roku 2008. Jak se na ni připravit?
DP – Ekonomické cykly jsou přirozenou součástí tržní ekonomiky a myslím, že jediný způsob, jak se na ně připravit, je sledovat, co se děje ve světě na západ od našich hranic. Jestli si vzpomínáte na rok 2008, tak se nejdřív hovořilo o tom, že se nás krize netýká, ale pak svým způsobem přišla i k nám, byť v Česku se týkala jen jednotlivých podniků nebo odvětví, a nikoli celé ekonomiky.
Ladislav Štorek (LŠ) – Existuje taková pravda o právnících, která se ne vždy říká nahlas: ono je v zásadě jedno, jak se daří ekonomice, ale dobří právníci se budou mít dobře vždycky. Důležitá je v každém případě diverzifikace, a žádná z našich kanceláří proto dnes nemá jen jednu praxi. Navíc se ukazuje, že dobří právníci mají vrozenou schopnost adaptability a jsou i v našem věku schopni se naučit něco nového.
RN – S diverzifikací to není tak jednoduché. Na jedné straně opravdu nevypadá moc důvěryhodně, pokud někdo tvrdí, že je specialistou úplně na všechny obory. Každá kancelář má nějaké těžiště a od kanceláře našeho typu nemůže nikdo očekávat, že pokryje celou agendu od trestního až po rodinné právo. Na druhé straně rozumná míra diverzifikace je jednou z možností, jak předcházet dopadům krize. Během krize jsme v určitém období zaznamenali úbytek M&A (fúze a akvizice) práce, kterou jsme dostávali z Anglie nebo USA, což je pro nás velice důležitý a profitabilní segment, ovšem vynahradila nám to domácí práce.
JH – Když přišla první krize, spočívala určitě polovina naší práce v mezinárodních M&A transakcích, takže jsme pocítili, jak to vypadá, když vám z 28 transakcí během měsíce 25 vypadne a v podstatě není co na práci. Nezbylo nám než se adaptovat.
Robert tvrdí, že je neefektivní dělat úplně všechno, my jsme se ale tenkrát naopak rozhodli jít cestou absolutně diverzifikované práce, a to i za cenu, že krátkodobě a střednědobě nebudou naše výnosy tak vysoké. Ovšem z dlouhodobého hlediska to chápeme tak, že jsme ještě mladá kancelář a takovéto uspořádání je pro nás nejbezpečnější.
Stabilita je pro nás naprosto klíčová a za cíl považujeme mírný růst zisků a tržeb.
RN – Naše strategie je konzervativnější. Vidím tak asi šest základních oblastí obchodního práva, ve kterých se snažíme být dlouhodobě opravdu dobří, a snaha o pokrytí úplně celého trhu právních služeb mi nepřipadá rozumná.
LŠ – Opravdu nemyslím, že cílem je pokrýt všechny obory práva, na druhé straně je třeba vidět příležitosti. Každá kancelář musí mít základní portfolio klasických oborů. Máme je všichni a vkládáme do nich převážnou část úsilí, zbytek pak závisí na vhodných lidech. Pokud potkáme vhodného člověka, který má ve svém oboru potenciál a chce nějakou praxi rozvíjet, tak my mu v tom rozhodně bránit nebudeme. U nás jde typicky o obor trestního práva, který jsme začali rozvíjet s příchodem našeho partnera Ladislava Smejkala.
* Dva z vás zastupují velké mezinárodní právní firmy, kdežto jiní dva domácí advokátní kanceláře. Bude český trh s právními službami pro mezinárodní kanceláře nadále zajímavý?
RN – Rozdíl mezi námi, kteří tu sedíme kolem stolu, je ve skutečnosti mnohem menší, než jak to zvenku vypadá. Buď pracujete v mezinárodní kanceláři a pak jste členem nějakého pevného „networku“, nebo pracujete v domácí kanceláři a spolupracujete na bilaterální bázi či v rámci mezinárodních asociací se zahraničními právními firmami, které u nás nemají zastoupení. Tak jako tak je kancelář vždy postavena na dobrých českých právnících, kteří mají zkušenosti z ciziny, jazykové dovednosti a schopnost obsluhovat zahraniční klienty.
LŠ – Podle mě to je předémonizovaná otázka. Pokud máte dobré lidi – a je do značné míry je dno, jestli jde o kancelář domácí, nebo mezinárodní –, pak máte na trhu potenciál. Pokud ne, tak vás ani honosné jméno mezinárodní právní firmy nezachrání.
RN – Faktem je, že všechny mezinárodní kanceláře, které z Česka odešly, si nedokázaly vytvořit silnou lokální pozici a byly závislé jen na práci, kterou dostávaly z ústředí. A když pak ústředí přišlo na to, že je schopné koupit kvalitnější službu od jiné kanceláře než od své pražské pobočky, znamenalo to odchod.
DP – Z hlediska globálního vedení White & Case je dnes region střední a východní Evropy mnohem zajímavější, než byl před pěti či deseti lety. Může za to růst špičkových místních firem. Například před měsícem jsme pro klienta (Avast OE pozn. red.) dokončili akvizici jeho konkurenta (AVG Technologies OE pozn. red.) a náš klient se stal největším globálním hráčem na trhu s antivirovým softwarem. Takové firmy se na našem seznamu dostávají mezi skutečně důležité klienty, a to nejen v Praze, ale i pro naše partnery v Londýně nebo v New Yorku.
JH – Pro nás, domácí právní firmy, je určitou nevýhodou, že musíme mít trochu nižší sazby. Skutečně je to občas tak, že se od nás automaticky očekává o deset až 30 procent nižší cena než třeba v případě White & Case nebo Dentons. Klient sice zásadní rozdíl necítí, ale vnímá, že kolegové z mezinárodních kanceláří se logicky musejí o své příjmy rozdělit se sítí, kdežto nám vše zůstane doma. Takto pragmaticky se na věc dívá zkušený objednatel právních služeb.
DP – Existuje tady mýtus, že podle hodinové sazby se dají poměřovat právní služby. Jenže ono jde také o efektivitu. Je samozřejmě rozdíl, když někdo s nízkou hodinovou sazbou stráví na věci sto hodin a někdo jiný s vyšší hodinovou sazbou, protože už něco takového dělal, zvládne tuto věc za deset hodin. V poslední době se proto objevil trend, kdy se naši klienti více zaměřují na kompletní cenu služby a třeba i diskutují o alternativním účtování pro případ, že by transakce nevyšla.
* Jak je to vlastně s koncipienty a začínajícími advokáty? Obecně si advokáti stěžují, že jich je moc, ale z velkých kanceláří zase slyším, že najít kvalitního mladého právníka je kumšt. Jací vůbec jsou?
LŠ – Fakulty opravdu chrlí velké množství právníků, naštěstí řada z nich pak odchází do politiky.
(Všichni se smějí, Štorek se otáčí na Havla a říká: To nebylo na kolegu Holáska; Jan Holásek, spoluzakladatel a bývalý partner kanceláře Havel, Holásek & Partners v říjnu neúspěšně kandidoval do Senátu
* OE pozn. red.) Ano, i já často hořekuji, že nám chybějí kvalitní právníci, a už z toho začíná být docela klišé: Jó, když my byli mladí, chtěli jsme pracovat, u pohovoru se neptali na benefity a ani nás nenapadlo řešit, zda budeme mít dovolenou a členství v posilovně. Ale vážně, aniž bych chtěl paušalizovat, mám dojem, že mladí právníci mají trochu menší chuť tvrdě pracovat, než měla naše generace. Na druhé straně, když vidím některé mladší kolegy u nás v kanceláři, tak mě často až zarazí, jak hrozně dobří jsou, a říkám si, že v jejich věku bych to, co oni, rozhodně nezvládl. Zatímco nám tenkrát stačila dobrá angličtina, oni mají za sebou zahraniční školy.
DP – Když se podívám na nejmladší generaci u nás v pražské kanceláři, tak si myslím, že jsme nikdy neměli lepší.
RN – To, co říká Láďa, je velká pravda. Právníků je obecně hodně, ovšem těch skutečně kvalitních je málo. My na druhé straně žádný akutní problém s jejich nedostatkem necítíme, protože jsme už dávno pochopili, že se lidé nenabírají tehdy, kdy je třeba, ale systematicky již v průběhu studia. Naprosto ale souhlasím s tím, že došlo ke generační změně a práci a kariéru jako svou hlavní a jedinou prioritu bere jen málokdo.
JH – Pokud dnes člověk chce, může být díky internetu a dostupnosti zdrojů, kvalitnějším právnickým fakultám i studiu v zahraničí mimořádně dobrý. Ovšem těch lidí, kteří skutečně chtějí, je méně než dřív. Velmi se snažíme prezentovat na fakultách a získat ty nejlepší, ale myslím, že jich je dlouhodobě méně, než kanceláře našeho typu potřebují. Cítíme velké pnutí mezi tím, že klient neustále požaduje vyšší kvalitu, vyšší rychlost a osobnější péči, kdežto typický mladý zaměstnanec – pokud tedy dáme stranou skutečná esa – chce méně pracovat a méně se stýkat s klientem mimo pracovní dobu. Už teď je to napnuté a mám za to, že v budoucnu dojde ke střetu.
RN – Dovolím si přidat zkušenost z advokátní komory. Občas zaznívají hlasy, že právníků je moc a že by se měl přístup do advokacie nějakým způsobem ztížit. Od velkých advokátních kanceláří našeho typu ovšem dostanete unisono odpověď: V žádném případě, naopak otevřete advokacii tak, aby do ní zamířili mladí, talentovaní lidé, protože jinak o ty nejlepší advokacie přijde.
* Není ten pokles „pracovní touhy“ logický? Devadesátá léta byla dobou velkých příležitostí a sotvakdo z mladých právníků může dnes čekat, že by ještě před čtyřicítkou mohl vést velkou právní firmu.
RN – To, co říkáte, by byla pravda, pokud by šlo o ryze české specifikum. Naše generace měla samozřejmě rychlejší kariéru a větší šance než čeští právníci o deset let později, ovšem úplně stejný problém dnes řeší kolegové v Londýně i New Yorku. Podle mě jde o generační záležitost.
LŠ – Myslím, že nikdo z nás nešel do advokacie s tím, že se stane šéfem mezinárodní právní firmy. To nás minimálně při prvním pohovoru opravdu nenapadlo. Šli jsme do toho s tím, že chceme dělat práci, která vypadala extrémně zajímavě, a byli jsme pro to ochotni udělat hodně.
DP – Šanci stát se partnerem mají lidé pořád. Posledního mezinárodního partnera – Honzu Lindu – jsme ostatně oznámili minulý týden. Lidé v kancelářích našeho typu vědí, že je něco takového možné a že není nutné čekat do čtyřicítky. Musíte si vybrat lidi, kteří v sobě něco mají a touží něco vybudovat. My se proto hned od začátku snažíme získat takové lidi, aby byli takzvaně „partner material“. Vyprávím rád příběh našeho recepčního – studenta, který v 90. letech seděl s dlouhými vlasy na recepci White & Case a dnes je partnerem naší washingtonské kanceláře. Máme prostě – a to je samozřejmě nadsázka – vysoký standard už při výběru recepčních.
JH – Já se vždy snažím vysvětlit kolegům, že zbohatnout advokacií je ta nejtěžší cesta…
LŠ – Jak se říká – právníci vydělávají hodně, ale umírají chudí…
JH – … když započtete úsilí, které je nutno vložit do vzdělání, budování vztahů a práce v kanceláři, tak určitě nejde o profesi, ve které by člověk zbohatl nejrychleji. Důležité je, aby vás to bavilo.
RN – Dobře je na tom vidět, že nás to všechny velmi bavilo a dál baví. Práce v advokacii je nepochybně dobře placená, ale primárně vás musí právo bavit.
LŠ – Myslím, že nikdo z nás, jak tu dnes sedíme, už práci kvůli penězům nedělá.
Stát je dnes obrovským zaměstnavatelem právníků a minimálně v začátcích jim nabízí velmi atraktivní podmínky. Advokacie musí být otevřená, jinak přijde o nejlepší mladé, talentované lidi.
O autorovi| Václav Drchal • drchal@mf.cz


description: Polský železniční přepravce PKP Cargo podepsal memorandum o spolupráci s čínskou provincií Sin-ťiang. Firma má Číňanům pomoci s přepravou zboží mezi komunistickou zemí a Evropou.

title: Polské cargo chce spolupracovat na výstavbě nové Hedvábné stezky


description: Omluva za nepravdivá slova prezidenta Miloše Zemana a pokuta 100 tisíc korun by Kanceláři prezidenta republiky způsobily závažnou újmu. Takto Nejvyšší soud (NS) vysvětluje, proč minulý týden rozhodl, že Hrad se prozatím nemusí podřídit pravomocnému rozsudku a omluvit se za Zemanův výrok na adresu novináře Ferdinanda Peroutky. Informuje o tom web Českého rozhlasu, který má třístránkového usnesení k dispozici.

title: Nejvyšší soud: Omluva za Peroutku by Hradu způsobila závažnou újmu

maintext:
Podle advokáta Peroutkovy vnučky Terezie Kaslové Františka Vyskočila rozhodně neexistoval důvod, aby Nejvyšší soud odložil vykonatelnost rozsudků. „České republice žádná závažná újma neplyne. Závažná újma nemůže vzniknout někomu, kdo se omluví za to, že nemluvil pravdu. A ukládané pokuty jsou pouze důsledkem toho, že někdo nesplní pravomocný rozsudek soudu,“ uvedl Vyskočil.
K podobnému kroku se podle něj přistupuje v případě, kdy by někomu exekuce zničila život, například by mu rozvrátila rodinu. „Domnívám se, že v případě bohaté České republiky, tím, že se omluví za lež, takové následky určitě nehrozí,“ míní advokát Kaslové.
Soudce Pavel Pavlík si podle ČRo při vysvětlení vystačil s jediným odstavcem. „Vzhledem k tomu, že by neprodleným výkonem (exekucí) napadeného rozhodnutí odvolacího soudu hrozila žalované (Kanceláři prezidenta republiky), s ohledem na charakter uložené povinnosti, závažná újma, Nejvyšší soud (aniž by tím předjímal rozhodnutí o dovolání) rozhodl, že se vykonatelnost dotčeného rozhodnutí odkládá až do právní moci rozhodnutí o dovolání podaném v označené věci žalovanou,“ zní klíčová pasáž usnesení.
Peroutkově vnučce přiznaly soudy nárok na omluvu za to, že Zeman označil jejího děda za autora článku „Hitler je gentleman“. Hrad se v dané lhůtě od právní moci rozsudku Městského soudu v Praze neomluvil, a Kaslová proto podala návrh na exekuci. Hrad podal návrh na odložení omluvy, a NS mu vyhověl. Nehrozí mu ani obstavení účtů kvůli exekuci.
Jestliže by Nejvyšší soud vrátil případ nižším instancím k novému projednání, omluva by už byla nevratně vyřčena. Pravomocný rozsudek totiž nařizuje Hradu omluvit se osobním dopisem Peroutkově vnučce a také zveřejnit omluvu po 30 dnů na webových stránkách. Závažnou újmou je podle Nejvyššího soudu i pokuta 100 tisíc korun za nerespektování rozsudku, kterou prezidentské kanceláři uložil exekutor.
Nejvyšší soud k obsahu usnesení odmítl cokoliv říct, jeho mluvčí Petr Tomíček to odůvodnil tím, že o rozhodovací činnosti neinformuje ani ji nekomentuje. Blíže se nevyjádřil ani mluvčí Hradu Jiří Ovčáček. Bez odpovědi tak podle ČRo zůstal dotaz, zda by pro kancelář prezidenta letos hospodařící s rozpočtem 460 milionů korun představovala stotisícová pokuta závažnou újmu.
Čtěte více:


description: V osmém ročníku anticeny Sexistické prasátečko vybrala veřejnost jako nejsexističtější reklamu tu, která zvala do olomouckého hudebního klubu Buddy´s. Využívala pornografický snímek ženského obličeje potřísněného spermatem. Odborná porota vybrala jako nejsexističtější reklamu na nože Pokorný Knives. Je na ní zobrazený roztažený ženský klín, jehož střed nůž zakrývá, a vedle nože je syrové maso, uvedli dnes organizátoři z neziskové organizace Nesehnutí.

title: Anticenu Sexistické prasátečko dostal výrobce nožů a hudební klub


description: Čínská státní společnost Commercial Aircraft Corporation of China (COMAC) založila s ruskou firmou United Aircraft Corporation (UAC) společný podnik, jenž bude vyvíjet tryskové dopravní letadlo. Stroj s širokým trupem bude konkurovat podobným letadlům západních výrobců Airbus a Boeing, kteří tomuto trhu už léta dominují.

title: Rusové vyvinou velké dopravní letadlo spolu s Číňany


description: Podle premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD) i ministra obrany Martina Stropnického (ANO) je reálné, aby Česká republika dávala kolem roku 2025 na obranu dvě procenta HDP, jak požaduje NATO. Česko nyní dává zhruba jedno procent HDP.

title: Dvě procenta HDP na obranu v roce 2025? Je to reálné, shodují se Sobotka a Stropnický

maintext:
Vládní koalice se před třemi lety domluvila, že do roku 2020 bude Česká republika dávat na obranu 1,4 procenta HDP. Podle některých kritiků se tohoto cíle i přes každoroční růst rozpočtu podaří dosáhnout jen s obtížemi.
Podle Sobotky se musí rozpočty ministerstva obrany na další roky i nadále zvyšovat, aby byl splněn koaliční cíl. „Ještě tato vláda bude muset ještě jasně říct, jak konkrétně koaliční závazek naplní,“ poznamenal premiér na tiskové konferenci po dnešním velitelském shromáždění.
Předseda vlády zároveň řekl, že by peníze do obrany měly být dávány s rozumem podle možností, jak je Česká republika schopna tyto peníze ročně utratit. Při zadávání zakázek se totiž ministerstvo potýká s délkou trvání tendrů. Významné nákupy se daří často dokončit až po několika letech. Stropnický dnes přiznal, že by si přál zkrácení délky řízení.
Aby byl skutečně splněn koaliční závazek a v roce 2020 ministerstvo obrany dostávalo 1,4 procenta HDP, muselo by podle současných plánů dojít v roce 2020 k velkému skoku v rozpočtu o 12 miliard korun, řekl Stropnický. „To je neefektivní, to je špatně. Je třeba to rozdělit,“ řekl ministr. Je to podle něho reálné.
Severoatlantická aliance po svých členech požaduje, aby ročně na obranu vydávali dvě procenta HDP. Většina z nich to neplní. Tlak na vyšší příspěvek evropských členských zemích zesílil po zvolení Donalda Trumpa novým americkým prezidentem. Sobotka řekl, že si myslí, že někdy kolem roku 2025 by se mohlo Česko začít dvouprocentnímu cílu přibližovat. Za nereálné to nepovažuje ani Stropnický.
Dále čtěte:
Armáda chystá jednotku odstřelovačů, koupí jim americké pušky
Armáda zrušila nákup přileb za 95 milionů


description: Skupina Home Credit, kterou vlastní čeští miliardáři Petr Kellner a Jiří Šmejc, se dohodla na spolupráci s několika novými partnery v Asii. I díky projektu One belt, one road, který má za cíl obnovit Hedvábnou stezku, získává nové klienty ve Vietnamu, Filipínách, Indonésii a Indii.

title: Kellner a Šmejc na Hedvábná stezce. Home Credit expanduje v Asii


description: Energetická společnost ČEZ podala žalobu na firmu Škoda JS o náhradu škody 611 milionů korun kvůli chybným kontrolám potrubí v jaderné elektrárně Dukovany.

title: ČEZ žaluje Škodu JS kvůli potrubí v Dukovanech. Požaduje 611 milionů

maintext:
Částka ve výši 611 milionů nemusí být konečná, uvedl mluvčí ČEZ Ladislav Kříž. Připomněl, že ČEZ odstávky vynucené chybnými kontrolami přišly loni asi na 2,5 miliardy korun. „Z důvody právní taktiky není žalována nyní celková škoda, kdy navíc ještě konečná částka není známa, protože kontroly spojené se svary ještě pokračují,“ uvedl mluvčí.
Důvodem odstávek většiny bloků Dukovan i kontrol bloků v další jaderné elektrárně ČEZ v Temelíně bylo opětovné provedení prověrek potrubí kvůli nekvalitním rentgenovým snímkům svarů. Na potrubí tak byly praskliny či jiné vady, které na snímcích nebyly vidět. Správu zařízení elektráren měla na starosti právě Škoda JS, která si ale na kontroly svarů najímala externího dodavatele. Škoda JS už dříve svou vinu odmítla.
V elektrárně Dukovany vyráběl loni od poloviny září do konce prosince proud pouze jeden ze čtyř bloků. Elektrárna tak v loňském roce dodala do sítě nejméně proudu za posledních 17 let.
Případem se zabývá i policie. Firma ČEZ podala trestní oznámení na neznámého pachatele s podezřením na podvod a další oznámení podal Státní úřad pro jadernou bezpečnost, podle kterého mohl být spáchán trestný čin poškození a ohrožení provozu obecně prospěšného zařízení z nedbalosti.
ČEZ vstoupil na energetickou burzu v Záhřebu. Čtěte více:
ČEZ vstoupil na chorvatskou energetickou burzu
ČEZ v dubnu odvolal z funkcí některé pracovníky odpovědné za problémy svarů v Dukovanech. Ostatním odpovědným zaměstnancům firma významně snížila mzdu. Při vyšetřování bylo odhaleno více než dvacet neúmyslných závažných nebo méně závažných porušení povinností současných nebo bývalých pracovníků.
ČEZ je největší česká energetická firma. Jejím majoritním akcionářem je stát, jenž drží prostřednictvím ministerstva financí asi 70 procent akcií.
Čtěte také:
Zisk ČEZ za tři čtvrtletí klesl pod 15 miliard
ČEZ: Mezivládní dohoda je pro dostavbu jádra jednodušší než tendr
Rozšíření sankcí proti Rusku postihne i Škodu JS


description: Tři americké státy - Kalifornie, Massachusetts a Nevada - schválily v úterním lidovém hlasování užívání marihuany pro rekreační účely. Další tři státy - Florida, Severní Dakota a Arkansas - souhlasily s jejím užitím pro lékařské účely.

title: Nevyhrál jen Trump. Tři státy USA schválily rekreační užívání marihuany

maintext:
Američané kromě volby hlavy státu, poslanců Sněmovny reprezentantů, třetiny Senátu a 12 guvernérů na řadě míst rozhodovali v referendech o různých otázkách celostátního i ryze místního charakteru.
Dospělí starší 21 let budou moci v Kalifornii vlastnit unci, tedy 28,35 gramů marihuany a pěstovat šest rostlin. K rekreačním účelům se bude moci konopí užívat i v Massachusetts a v Nevadě. V Arizoně legalizace marihuany neprošla. Jasno zatím není v Maine, kde se ještě sčítají poslední hlasy.
Kalifornie jako předvoj?
Propagátoři legalizace považují výsledky hlasování za velký úspěch. Těší je hlavně vítězství v Kalifornii, nejlidnatějším státě USA. „S Kalifornií v čele se rychle přibližuje konec zákazu nejen v celém státě, ale i v zahraničí,“ myslí si Ethan Nadelmann, výkonný ředitel Drug Policy Alliance.
Právě Kalifornii považují příznivci i odpůrci legalizace za indikátor veřejného mínění. Schválení rekreačního užívání bude mít velké důsledky na její ekonomiku a mohlo by eventuálně vést i k přehodnocení celoamerického zákazu. Podobný názor zastává i dosluhující prezident Barack Obama, který už před volbami tvrdil, že případný úspěch může učinit současnou politiku USA ohledně marihuany neudržitelnou.
Další vývoj se však těžko odhaduje, protože podle většiny expertů bude Trumpův budoucí kabinet nepředvídatelný. „Kdyby se ministrem spravedlnosti stal například Rudy Giuliani (bývalý starosta New Yorku), tak by to asi nebylo ideální,“ myslí si Nadelmann.
Změnu v přístupu Američanů k marihuaně však může naznačovat fakt, že většina návrhů byla schválena i při jasném vítězství republikánů, kteří se k této problematice většinou staví rezervovaně.
Užívání marihuany k rekreačním účelům je legální už v Coloradu, Washingtonu, Oregonu a na Aljašce a v oblastí hlavního města Washingtonu.
Na Floridě, v Severní Dakotě a Arkansasu budou moci lékaři marihuanu používat při léčbě nemocí, jakými jsou například rakovina, AIDS, epilepsie či žloutenka typu C. Výsledek hlasování zatím není jasný v Montaně. Pro medicínské účely lze marihuanu užívat již v 25 státech USA.
Celkem Američané v úterý hlasovali o asi 150 různých opatřeních. V Coloradu voliči schválili asistovanou sebevraždu pro smrtelně nemocné pacienty. Podobný postup je již možný v dalších pěti amerických státech. V několika státech se rovněž hlasovalo o trestu smrti. Například v Nebrasce voliči odsouhlasili znovuzavedení nejvyššího trestu. V tomto americkém státě nebyl nikdo popraven od roku 1997, v cele smrti se nyní nachází deset osob.
Zbraně a minimální mzda
Zpřísnění podmínek pro získání zbraní bylo tématem referend ve čtyřech státech, včetně Kalifornie, která má v této oblasti již nyní jedny z nejpřísnějších zákonů. Voliči tam nově schválili zákaz velkokapacitních zásobníků nábojů a odsouhlasili, že pro koupi munice je potřeba povolení.
Stát Washington schválil opatření, které umožní soudcům vydat příkaz o dočasném zabavení zbraní těm osobám, které jsou považovány za hrozbu. Ve státech Maine a Nevada skupina založená bývalým starostou New Yorku Michaelem Bloombergem utratila miliony dolarů během kampaně podporující kontroly téměř veškerého prodeje zbraní. Opatření bylo schváleno v Nevadě, v Maine se ještě dopočítávaly hlasy.
Vzhledem k tomu, že Kongres nebyl schopný dohodnout se na zvýšení minimální mzdy, která je 7,25 dolarů, tedy necelých 180 korun na hodinu, množství států i měst se rozhodlo jednat samo. Voliči v Arizoně, Coloradu a Maine odsouhlasili postupné zvýšení hodinové mzdy až na 12 dolarů, což je asi 300 korun do roku 2020. Ve Washingtonu, kde byla minimální mzda 9,47 dolaru, tedy 230 korun na hodinu, voliči odsouhlasili její navýšení na 13,50 dolaru, tedy 330 korun do roku 2020.
Čtěte také:


description: Už takových lidí není mnoho, ale snad si ještě někdo vzpomene na pána jménem Jiří Paroubek. Kdysi vedl ČSSD, vytáhl jí ze dna, těsně prohrál volby, pak se se všemi pohádal a zmizel na politické smetiště. Teď k sociální demokracii promluvil a snažil se říci, co dělá Sobotkova strana špatně. Další zbytečný hlas, řeklo by se. Ale víte co? Jiří Paroubek má pravdu. Skoro je člověku líto, že tak chladně a s odstupem nedokáže hodnotit také sám sebe.

title: Paroubek prorokem

maintext:
Vystoupení Jiřího Paroubka v ČT přineslo několik zajímavých postřehů. Kromě toho, že nakupuje kuře v obchodě Marks & Spencer, se také ukázalo, že někdejší odpor jeho partaje proti chystané americké radarové základně v Brdech byl veden spíš než jeho osobní motivací průzkumem veřejného mínění. Osmdesát procent levicových voličů podle průzkumů tehdy americký radar odmítalo a ČSSD se toho rozhodla před volbami v roce 2008 využít.
Technolog moci Jiří Paroubek radí teď ČSSD udělat něco podobného. Tedy vzít témata, která trápí levicové voliče, a nastolit je jako veřejnou agendu. Ještě lépe, když oddělí levicové a pravicové voliče. Pokud tedy ministr obrany Martin Stropnický spolu s Andrejem Babišem nebudou mít problém s působením amerických vojáků v Česku, musí se toho ČSSD hned chytnout a odkrajovat voliče ANO. Stejně tak by Paroubek jako premiér hovořil o kvalitě potravin, kterou veřejnost také velmi řeší, přičemž je to výsostně citlivé téma pro potravinářského bosse a šéfa ANO Babiše. Stejně tak má prý Sobotka tnout do církevních restitucí.
Přečtěte si další komentáře autora:
Milošovy hračky
Chovancův pirátský nájezd
Oslavy 28. října? První bod pro Zemana
Jiří Paroubek také doporučuje nebát se říci nahlas, které koaliční ministry by jako premiér vyměnil (Jiřímu Paroubkovi se nezdá Dan Ťok, Karla Šlechtová a Daniel Hermann) a restart vlády provést velmi rychle, ne „po Sobotkovsku“, tedy váhavě a pomalu. Z ČSSD si prý v kabinetu zaslouží být jen Svatopluk Němeček a Jan Mládek.
Bohuslav Sobotka prý také nepracuje se stranickými kádry. Kdysi nadějné trio Hašek, Kainar a Onderka je podle JP nepoužitelné (stihli nasbírat pár skandálů) a nové tváře strana nemá. Navíc prý neumí mluvit o moderních tématech, jako je energetická koncepce. Prodávat jako téma dostavbu Dukovan je prý chybou, když lidé chtějí energetický mix. „Taková témata způsobují, že utíká mladý volič, ta strana je archaická,“ hodnotí Paroubek. Premiérovi proto doporučuje oddělit svoji funkci od funkce předsedy strany a hledat nové lidi.
Ruku na srdce, člověk vcelku rozumí tomu, proč se Bohuslav Sobotka nechová jako Jiří Paroubek. Jen by klouzal po názorové vlně, populisticky by přebíral témata a byl nucen zastávat špatné názory, třeba jako vymezení se vůči vojenské spolupráci s USA. Na druhou stranu bezradnost ze Sobotkových kroků doslova čiší a není divu, že je snadnou kořistí pro ty, kdo agendu umí nastolovat (podle JP jsou to Babiš a prezident Miloš Zeman).
A vlastně ještě jedno poznání přineslo nynější zjevení Jiřího Paroubka. Kdo si za jeho působení v ČSSD myslel, že to bylo se stranou opravdu mizerné, teď poznal, že je ještě hůř, když jeho slova dávají smysl.


description: Energetická skupina MOL chce v příštích pěti letech investovat zhruba sedm miliard dolarů (v přepočtu asi 180 miliard Kč), z toho pět miliard do existující výroby a zbytek do nové výroby, hlavně na plastové výrobky. Na čerpacích stanicích chce firma zavést nové služby, například doručování balíků nebo sdílení automobilů.

title: Maďarská MOL chce v příštích pěti letech investovat zhruba 180 miliard

maintext:
„Do roku 2021 plánujeme každý rok vytvořit 2 - 2,5 miliardy dolarů EBITDA (zisk před započtením úroků, daní a odpisů). Sedm miliard z celkového součtu hodláme investovat,“ uvedl Marek Senkovič, hlavní ekonom Slovnaftu, který do skupiny MOL patří.
Z pěti miliard dolarů určených pro současnou výrobu půjde necelá polovina na těžbu ropy. „Chceme udržet těžbu 110 tísíc barelů denně i při nízké ceně 50 až 70 dolarů za barel, se kterou výhledově počítáme. Při těžbě se chceme soustředit hlavně na Norsko, Rusko, Kazachstán a Pákistán,“ doplnil člen představenstva MOL a generální ředitel Slovnaftu Oszkár Világi
Necelé tři miliardy dolarů chce MOL investovat do rafinérské výroby, přejmenování obchodních značek nebo do sítí čerpacích stanic. U nich se chce kromě zlepšení kvality občerstvení zaměřit třeba na doručování balíků nebo sdílení automobilů. „V naší databázi máme asi deset milionů lidí, kteří u nás mají třeba kartu. Přes 2000 našich čerpacích stanic denně projde 1,2 milionu zákazníků. Toho chceme využít,“ uvedl dále Világi.
Spotřeba bude klesat
Firmy v oboru se podle něj musí připravit na to, že bude klesat spotřeba fosilních paliv, do roku 2030 by jejich dominance měla skončit. V současné době patří benzinu, naftě a jiným palivům 70 procent výroby MOL, zbytek petrochemické výrobě. „Chceme, aby ten poměr byl 50:50. Především polypropylen má široké využití pro různé druhy granulátů. Ty se dají použít třeba pro výrobu pneumatik, izolačních materiálů, na nárazníky do automobilů, ale například i u hraček, textilu, nebo ve stavebnictví,“ doplnil Világi.
Přečtěte si. co čeká ruský Rosněft:
Rosněfť má do 1. prosince předložit návrh na privatizaci
MOL je mezinárodní ropná a plynárenská společnost se sídlem v Budapešti. Vlastní více než 1900 čerpacích stanic ve 12 zemích střední a jihovýchodní Evropy. Působí ve více než 40 zemích a zaměstnává téměř 28 tisíc lidí po celém světě. Provozuje i čtyři rafinérie a dva petrochemické závody. V příštích pěti letech hodlá investovat zhruba sedm miliard dolarů (cca 180 miliard Kč).
Skupina MOL v České republice loni zahrnovala společnosti MOL Retail ČR (bývalý Lukoil), MOL čerpací stanice (bývalý Agip), Slovnaft ČR a Pap Oil. Ke konci roku roku se sloučily firmy Pap Oil a MOL Retail ČR se společností Slovnaft ČR, která se stala jejich právním nástupcem.
V Česku nyní vlastní síť 308 čerpacích stanic a je dvojkou po Benzině. Z toho jich je 169 značky MOL v zelené barvě. Zbytek tvoří Pap Oil a Slovnaft. Podle generálního ředitele MOL ČR Richarda Austena se společnost v nejbližších měsících rozhodne, zdali v ČR zvolí obchodní strategii dvou značek MOL a Pap Oil, nebo si ponechá pouze MOL. „V tuto chvíli je preferovanější varianta dvou značek. Zároveň si ponecháme jednu stanici Slovnaft,“ dodal Austen.
O situaci na trhu s ropou čtěte více:
Zřejmě největší břidlicové ropné pole v USA ukrývá 20 miliard barelů ropy
Dohody Íránu s Čínou mohou mít na svět větší vliv než Trump
Ropa výrazně zlevňuje. Cenu sráží nejistota kvůli OPEC


description: Německý automobilový koncern Volkswagen hodlá ze své hlavní značky VW do roku 2025 učinit světovou jedničku v oblasti elektrického pohonu aut. Při prezentaci dlouhodobých strategických plánů s označením Transform 2025+ to dnes řekl šéf značky VW Herbert Diess.

title: Plány Volkswagenu: v elektromobilech světovou jedničkou


description: Dálnice D1 se stihne kompletně opravit do roku 2020. Kvůli udržení původního termínu ale bude nutné zvýšit tempo oprav, v jeden čas tak budou silničáři příští rok opravovat až devět úseků dálnice. Dnes to uvedl ministr dopravy Dan Ťok. Letos by se na dálnici mělo pracovat do začátku prosince, úsek mezi Měřínem a Jihlavou je ale ve skluzu a pravděpodobně na něm budou práce trvat o něco déle.

title: Dálnici D1 čeká za rok nával: devět oprav najednou

maintext:
Poslední zimy byly příznivé a bylo možné na stavbách pracovat déle než je obvyklé, uvedl Ťok. Byla by škoda přestat stavět v době, kdy je to stále možné, dodal. Na druhou stranu opravy přes zimu představují možnou komplikaci v případě, že bude kvůli sněžení potřeba, aby dálnici upravovala technika zimní údržby.
K současným čtyřem opravovaným úsekům u Psářů, Jihlavy, Měřína a Velké Bíteše příští rok přibudou úseky Ostředek - Šternov, Hořice - Koberovice, Humpolec - Větrný Jeníkov a Velké Meziříčí - Lhotka, uvedl generální ředitel Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD) Jan Kroupa. ŘSD s ministerstvem dopravy jedná i o zahájení oprav na úseku mezi Koberovicemi a Humpolcem, který ale sousedí s dalšími plánovanými opravami, což by představovalo komplikaci v podobě delší uzavírky.
Práce na D1 jsou plánovány tak, aby se všechny úseky začaly příští rok opravovat na přelomu března a dubna, pokud to dovolí klimatické podmínky. Doprava by měla být standardně vedena v režimu dvou zúžených pruhů v každém směru, krátkodobě by měl být provoz omezen do jediného pruhu v době, kdy bude třeba změnit dopravní značení. Doba tohoto opatření by měla být v desítkách hodin.
Celá oprava dálnice D1 mezi Mirošovicemi na 21. kilometru a Kývalkou na 182. kilometru je rozdělena do 21 úseků, které se opravují postupně. Nyní silničáři pracují na čtyřech úsecích, dalších šest bylo uvedeno do provozu. Celkové náklady na opravy všech vybraných úseků ŘSD odhaduje na 20 až 21 miliard korun. Proti těmto projektovým cenám má ŘSD rezervu, v tendrech se dosahuje významného snížení ceny, doplnil Kroupa.
Čtěte dále:
Přečtěte si nekompromisní zpověď majitele stavební firmy:


description: Nikoliv, nespletli jsme se! Mluvíme ovšem o královi hub. A opět nikoliv, není to hřib královský. Je to houba známá v latině jako tuber. V češtině lanýž. Královský pokrm to opravdu je, jak vám dosvědčí třeba Ital Luciano Savini. Jeho pes Rocco ho při venčení učinil milionářem.

title: Houbařská sezóna teprve začíná!


description: Vicepremiér Andrej Babiš je spokojen s prací ministrů za hnutí ANO, které vede. Měnit členy vlády 11 měsíců před volbami, jak v pátek avizoval premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD), považuje za nesmysl. Největší problémy má ANO podle něj s Legislativní radou vlády pod vedením Jiřího Dienstbiera (ČSSD). Babiš to řekl v dnešním pořadu České televize Otázky Václava Moravce.

title: Výměna ministrů je nesmysl, míní Babiš. Sobotka prý nepsal pravdu


description: Slovenské ministerstvo zahraničních věci si zadělalo na mezinárodní skandál. Několik zaměstnanců současného předsednictví v Radě Evropy promluvilo o předražování zakázek a jejich přidělování firmám blízkým vládní straně.

title: V českých stopách? Slováci prý tunelují rozpočet předsedníctví EU

maintext:
Během českého předsednictví Evropské unii v roce 2009 propukla aféra Promopro. V kauze dodavatele zajištění audiovizuální techniky bez výběrového řízení bylo několik lidí obviněno ze zločinného spolčení a způsobení několikasetmilionových škod a odsouzeno k mnohaletým trestům.
Situace se opakuje o pár kilometrů východněji. Bouři spustila Zuzana Hlávková, která se podílela na přípravě kulturních akcí slovenského předsednictví na ministerstvu zahraničních věcí. Když začala pravidelně narážet na podivné zakázky, podala výpověď. Aktuálně o celé situaci napsala blog a k jejímu boji se připojila organizace Transparency International.
Několik měsíců po jejím nástupu prý vše fungovalo standardně. Pak si však část ze 450 lidí pracujících ve prospěch slovenského předsednictví začala všímat první zvláštnosti.
„Na podzim 2015 se stále intenzivněji na ministerstvu začala objevovat Zuzana Ťapáková, bývalá ředitelka TV Markíza, kterou nám představili jako novou mediální poradkyni. Komentovala zejména velké kulturní akce na Slovensku - otevírací ceremonie a koncerty. Toto probíhalo na nejvyšší úrovni - setkávala se s ministrem, státním tajemníkem, vedoucím služebního úřadu a generálními řediteli,“ popisuje v blogu Hlávková.
Kontroverze vzbudil také výběr loga slovenského předsednictví v Radě Evropy. Logo stálo 4500 eur, tedy asi 120 tisíc korun.
Právě Ťapáková měla být zaměstnancům představena jako premiérův člověk. Měla prý se souhlasem Roberta Fica rozhodovat o všech klíčových zakázkách. A od té doby je podle Hlávkové na oddělení začali přidělovat předem vybraným společnostem a zavírat oči před předražováním smluv.
„Začal být na nás vyvíjen tlak měnit podobu původních projektů na základě jejích požadavků, což zároveň obnášelo výrazné navyšování rozpočtů. Akce, které byly původně plánované jako skromnější a decentní, se najednou měnily na velkolepé události mnohem komerčnějšího charakteru. Šlo především o dva otevírací koncerty, jeden pro veřejnost a druhý pro VIP hosty, na které bylo původně dohromady vyčleněno 63 800 eur. Po vložení se paní Ťapáková do věci se najednou rozpočet na tyto koncerty vyšplhal na několik set tisíc eur,“ uvádí Hlávková.
Zakázky prý dostával opakovaně stejný tým podnikatelů, podle některých pracovníků blízkých vládní straně. Jejich slova potvrzují fakta. Většinu z akcí organizovaly agentury, které pravidelně pořádají akce a mítinky Smer-SD. Jednou z nich měla být agentura Evka, která organizovala několik předvolebních akcí, na kterých se prezentovala práce vládní strany. Na ministerstvu zahraničí teď Evka připravila třeba promo k představení loga předsednictví.
Další svědectví
Vládní strana ve stanovisku popřela, že by se agentura Evka podílela na předvolebních kampaních strany: „Agentura Evka se nikdy nepodílela na předvolebních kampaních, ani na programu sněmů strany SMER - sociální demokracie,“ tvrdí ve stanovisku.
Někteří představitelé firem prý mladou pracovnici úřadu překvapili neotrlou přímostí, když ji otevřeně navrhovali manipulaci veřejných soutěží v případě nutnosti jejich vypisování.
Slova Hlávkové potvrdil také její kolega Pavol Szalai. Stejně jako Hlávková, i on navzdory nejlepšímu hodnocení podal výpověď. „Ano, odešel jsem z vlastní vůle. Odešel jsem ze stejných důvodů jako Zuzana Hlávková. Byli jsme kolegové, seděli jsme spolu v kanceláři. Povídali jsme si a spolu jsme to vyhodnotili, že za takových podmínek a s pochybnostmi, které máme, nemůžeme zůstat na ministerstvu. Pro mě to bylo osobní gesto. Vyhodnotil jsem si to eticky,“ uvedl v rozhovoru pro deník SME.
Ještě před tím, než došlo k medializaci kauzy, se Hlávková obrátila na Transparency International. Organizace případ převzala a opakovaně oficiálně vyzvala ministerstvo zahraničí i ministra Miroslava Lajčáka ke zveřejnění dokumentů a smluv, o kterých Hlávková mluvila. Resort to odmítl. Organizace se proto případ rozhodla zveřejnit.
Obvinění popírají
„Bývalá zaměstnankyně se vyjadřuje k věcem, o nichž vzhledem k jejímu referentskému zařazení nemohla mít kompletní vědomost, nesouvisejí s její pracovní náplní a přesahují dobu trvání jejího pracovního poměru, protože odešla v první fázi příprav,“ píše ve stanovisku až po zveřejnění informací ministerstvo zahraničních věcí.
Tvrzení bývalých zaměstnanců označuje za nepravdivé. Externí poradkyně ministra Lajčáka Ťapáková zvažuje právní kroky vůči Hlávkové a Transparency International.
Rozpočet slovenského předsednictví v Radě Evropské unie zahrnuje personální zajištění předsednictví, výdaje na vzdělávání a odbornou přípravu, logistiku a bezpečnost, kulturně-společenskou prezentaci či výdaje na administrativně-technické zabezpečení. Za půlroční předsednictví počítá slovenská vláda s rozpočtem zhruba 70 milionů eur, tedy asi 1,9 miliardy korun. Částka však nemusí být konečná.
Čtěte také:
Babiš to umí i na Slovensku. Duslo Šaľa má rekordní zisk


description: Jak bude fungovat trumpovská Amerika a jak reálný je příklon USA k izolacionismu

title: Lekce z trumponomiky

maintext:
Bezprostředně po zvolení Donalda Trumpa americkým prezidentem sice většina světových trhů padala, ale jelikož promluvil na své poměry velmi státnicky a Hillary Clintonová bez váhání uznala porážku, vesměs se zase oklepaly. Co Trumpovo zvolení skutečně způsobí, se tedy nedozvíme dřív než za několik měsíců, kdy se ujme úřadu a začne obsazovat konkrétní posty konkrétními lidmi.
Výchozí podmínky má víc než příznivé. Americká ekonomika je v solidní kondici, za třetí čtvrtletí představoval růst v přepočtu na rok překvapivě vysokých 2,9 procenta a za celý rok neporoste pomaleji než třeba ekonomika německá. Stále se vytvářejí nové pracovní příležitosti, reálné mzdy slušně rostou, a to u spodních dvou pětin domácností, v případě domácností na příjmovém mediánu i s průměrným příjmem.
Sedmnáct let stagnace
Pro výsledek voleb však zřejmě nebyl podstatný ani tak poslední vývoj, jako reálná kupní síla, která zůstává pod úrovní předkrizového roku 2007. A také pod úrovní, již měla mediánová domácnost před dlouhými sedmnácti lety. O tom, co dlouhá stagnace v příjmech střední třídy způsobila politicky, se určitě popíše hodně papíru. Teď je pro Donalda Trumpa důležité to, že americké domácnosti mají peníze a mohou utrácet.
Vzhledem k váze osobní spotřeby v americkém HDP, která je s 69 procenty (třetí čtvrtletí 2016) jasně rozhodující složkou, je to hodně dobrá zpráva. Navíc ji podpírají další ukazatele v podobě nárůstů úvěrové aktivity, čistého jmění amerických domácností, jejich zadluženosti a vývoje cen nemovitostí.
Bývávalo dobře
Určitě největším heslem letošních prezidentských voleb bylo Trumpovo „Make America Great Again“, které velmi dobře a přesvědčivě rezonovalo v uších a myslích voličů, označovaných jako autentisté, nostalgici, nativisté nebo nahněvaní bílí muži. Spojovala je představa, že kdysi bylo mnohem líp, život byl méně stresující, měl řád a z jednoho platu bylo možné uživit rodinu a poslat děti na vysokou školu. Spojené státy měly jasnou ekonomickou dominanci a nepřítele zosobňoval Sovětský svaz se svým holohlavým buranem Nikitou Chruščovem, proslulým svými vystoupeními v OSN. „Americký zlatý věk“, na nějž se odvolávají, se tak datuje někam do přelomu 50. a 60. let minulého století.
Existuje nějaká šance na reindustrializaci Ameriky a na návrat dobře placených dělnických profesí v průmyslu? Bohužel ne, a i kdyby se americká vláda přiklonila k protekcionismu, nedosáhla by takového cíle ani náhodou. Pakliže byla strukturální změna v zaměstnanosti a příjmech způsobena spíše změnou v používaných technologiích, pak ochrana domácího trhu nevytvoří pracovní příležitosti ani nezvedne životní úroveň průměrných domácností, natožpak těch chudších. Pouze stoupnou ceny a prospěch chráněných oborů si vyžádá ztrátu pracovních příležitostí v jiných odvětvích.
Podle údajů Federální rezervní banky v St. Louis (součást americké centrální banky) je index průmyslové výroby blízko svých historických maxim z podzimu roku 2007. Objem průmyslové výroby ve srovnatelných cenách v Americe je zhruba dvojnásobný než za Ronalda Reagana a více než čtyřnásobný než za vlády Ikea Eisenhowera, kam časově spadá „zlatá éra“.
Průmysl dnes zaměstnává zhruba dvanáct milionů lidí, tedy stejně jako na začátku druhé světové války. Vyrábí toho desetinásobek. Globalizace pracovní místa vzala, o tom nelze polemizovat, ale jiná zase vytvořila, a na výsledném saldu má z 80 až 90 procent podíl technologická změna. Díky zvýšení produktivity je v průmyslu zapotřebí mnohem méně dělnických profesí a na tom ochrana trhu před dovozy nic nezmění.
Americký průmysl tak kopíruje to, co předtím prodělalo americké zemědělství, které zaměstnávalo v roce 1870 víc než polovinu populace, dnes asi 1,5 procenta.
Zároveň ovšem časový náklad na americké populární měřítko „chicken in the pot“, tedy jak dlouho musel tovární dělník pracovat, než vydělal na nákup kuřete, klesl od roku 1900 jedenáctkrát.
Hop do hrnce
Že by snížení produktivity bylo cestou ke zvednutí životní úrovně, to nenapadlo ani Trumpa, ani Hillary, ale od svobodného obchodu se odvrátili oba.
Protekcionismus má v Americe velice hluboké kořeny, v podstatě jej najdeme už u otců zakladatelů, přičemž zájemcem o svobodný obchod byly státy Konfederace, jejíž plantážní zemědělské kultury závislé na otrocké práci byly vyloženě exportně orientované. Byl to Sever, který potřeboval ochranu pro svoji industrializaci, tehdy především v textilním průmyslu.
Navzdory původním instinktům, které byly izolacionistické a protekcionistické, se Amerika musela dvakrát ve velkém vojensky angažovat a po druhé světové válce jasně převzala roli hegemona bipolárního světa. Američané dokázali vzkřísit západní Evropu k nebývalé prosperitě, ale ještě v roce 1960 byl americký HDP na obyvatele v paritě kupní síly o polovinu vyšší než v západním Německu, které přitom bylo v poločase svého hospodářského zázraku a už v té době předstihlo Francii a Británii.
Otevírání amerického trhu dovozům ze spřátelených zemí rozvojového světa bylo cestou, jak rozšířit vliv a nabídnout kapitalistickou alternativu ekonomického rozvoje.
Otevřený a obrovský americký trh stál na začátku hospodářského zázraku asijských ekonomik - počínaje Japonskem, Jižní Koreou a všemi ostatními „tygry“. Čína v podstatě asijský rozvojový model do značné míry okopírovala, a to od zřizování zvláštních ekonomických zón a podpory exportně orientovaných zahraničních investic.
V dnešních časech je obtížné sázet na cokoli, ale předpokládejme, že Spojené státy se ekonomicky ani politicky v žádném případě necítí ohrožovány Evropskou unií a uzavření Transatlantického partnerství (TTIP) nebude vytvářet tlak na americké mzdy. Trump, aniž by se zpronevěřil Američanům nalevo od průměru, si klidně může dovolit ukázat svou státnickou tvář a vsadit na to, že TTIP nejspíš zabijí samotní Evropané.
Extrémně zajímavý bude vývoj Trumpova uvažování o pacifickém paktu TPP, který nezahrnuje Čínu, ale především o ekonomických a politických vztazích k Číně samotné. TPP bude mít pro asijské partnery USA tím větší hodnotu, čím vyhrocenější bude vztah mezi Čínou a USA, což Trumpovým poradcům určitě neunikne. Je co zobchodovat: TPP by pro dvanáct zemí znamenal bonus, jehož hodnota by vzrostla, kdyby Amerika uvalila cla a netarifní opatření na dovozy z Číny. Ta by se přitom snažila reagovat tím, že by jim mohla nabídnout přístup na svůj trh, investice, levné půjčky a podobně.
Tenhle gambit v Pacifiku se může ještě pěkně rozehrát a mezinárodní politické napětí dramaticky zesílit. Za pár měsíců o tom budeme vědět o dost víc.
Výdaje na vědu a výzkum
(v mld. USD, jako % HDP; v paritě kupní síly,
poslední dostupná data)
Spojené státy (2013)
Čína (2015)
EU (2014)
Japonsko (2014)
Německo (2014)
Jižní Korea (2014)
Indie (2015)
Francie (2014)
Británie (2014)
Rusko (2014)
Brazílie (2012)
Objem (% HDP)
473,4 (2,74)
409 (2,1)
334,3 (1,94)
8 (3,6)
106,5 (2,84)
91,6 (4,3)
66,5 (0,85)
58,4 (2,26)
43,7 (1,7)
42,6 (1,2)
35,4 (1,15)
ZDROJ: NATIONAL SCIENCE FOUNDATION, OECD, NÁRODNÍ STATISTIKY
Meziroční přírůstky úvěrů domácnostem a nefinančním společnostem (v %)
Čisté jmění domácností (v % ročního hrubého disponibilního příjmu)
Zadluženost domácností (v % ročního hrubého disponibilního příjmu)
Reálné ceny obytných domů (Index, 2000 = 100)
ZDROJ: MMF, WEO, ŘÍJEN 2016 Víc práce v méně lidech Od roku 2000 do září 2016 stoupla výroba aut a autodílů o více než pětinu, ale tento objem výroby zvládá o 34 procent méně pracovníků (změna v % oproti roku 2000)
ZDROJ: BUREAU OF LABOUR STATISTICS (BLS), FED
Index průmyslové výroby v USA (2012 = 100; měsíční, sezonně upraveno)
ZDROJ: FEDERAL RESERVE BANK OF ST LOUIS
O autorovi| Miroslav Zámečník, zamecnik@mf.cz


description: Náskok Hillary Clintonové před Donaldem Trumpem vyplývající z prostého sečtení hlasů v prezidentských volbách překročil rekordní 2 miliony. Napsal to dnes americký server Politico. Podle sčítacích komisařů, jejichž práce ještě neskončila, získala demokratická kandidátka 64 223 958 voličských hlasů, zatímco její republikánský soupeř 62 206 395 hlasů. Konečné oficiální výsledky se čekají koncem listopadu.

title: Clintonová získala o 2 miliony hlasů více, přesto prohrála

maintext:
Navzdory této statistice Trump hlasování vyhrál, protože volby v USA nejsou přímé, jsou organizovány dvoustupňově. Rozhodující jsou počty získaných volitelů za jednotlivé státy, nikoli celkový počet hlasů odevzdaných přímo voliči.
Podle amerického serveru je náskok Clintonové největší mezi prezidentskými kandidáty, kteří volby prohráli. V roce 2000 demokratický kandidát Al Gore prohrál s Georgem Bushem mladším, přestože i v tomto případě prostý součet hlasů vyzněl v jeho prospěch. Gore jich shromáždil o půl milionu víc než Bush, ale měl menší počet volitelů.
Připomeňte si průběh amerických voleb minutu po minutě.
Trump v úterý v rozhovoru pro The New York Times prohlásil, že není stoupencem dvoustupňových voleb; raději by prý viděl volby přímé. Bezprostředně po vyhraných volbách ale zastával opačný názor, když existenci sboru volitelů označil za „geniální“.
Milionový rozdíl v součtech hlasů ve prospěch Clintonové zaznamenali sčítací komisaři v polovině listopadu. Hranici půldruhého milionu neúspěšná kandidátka překročila podle serveru Politico minulou neděli.
Kalifornská senátorka Barbara Boxerová, která v kampani podporovala Clintonovou, minulý týden navrhla zákon o zrušení sboru volitelů. Neočekává se ale, že má nějakou šanci, protože nejspíš neprojde Senátem ovládaným republikány, píše Politico.
Dále čtěte:
Google a Facebook zahajují tažení proti šiřitelům falešných zpráv
Proti Trumpovi bych měl šanci, myslí si Sanders
Clintonová našla viníka. Za její porážku prý může šéf FBI


description: Chystaná změna výrobního režimu koncernu Volkswagen se dotkne i Škody Auto, konkrétně motorárny v Mladé Boleslavi a výrobny převodovek ve Vrchlabí. O práci by mohli přijít ti, kteří jsou ve výrobě konvenčních motorů. Píše to dnes týdeník Škodovácký odborář.

title: Odbory Škodovky varují: odklon od konvenčních motorů nás bude stát místa

maintext:
Hlavním cílem změn Volkswagenu, který potřebuje v příštích pěti letech ušetřit osm miliard eur (asi 216 miliard korun), bude výroba pohonů na elektřinu. S tím je spojeno zavření současných výroben motorů a převodovek, kvůli čemuž chce koncern zrušit několik tisíc pracovních pozic přímo v továrnách.
„Jsme v dozorčí radě firmy Škoda a je nám říkáno, že do roku 2025 začneme vyrábět elektromotory s ohledem na povinné snižování emisí. A je logické, že ti, kteří dnes vyrábějí konvenční motory, o tuto konkrétní práci přijdou,“ uvedl předseda Podnikové rady Jaroslav Povšík. Dodal, že v koncernu Volkswagen je mnoho lokalit, kde se motory vyrábějí. „Tam už nyní dochází k souboji o výrobní program, o pracovní místa,“ poznamenal.
V polovině října byl v německém Volkswagenu představen takzvaný Pakt budoucnosti. Tato smlouva má zajistit výrobní program pro německé továrny a budoucnost pro jejich zaměstnance. Odboráři Škody Auto ale upozorňují, že změna výrobního programu zasáhne nejen Německo, ale i další koncernové značky. „Nás proto zajímá, proč je to smlouva jen o německých závodech, ale o ostatních lokalitách jako například Györ, Mladá Boleslav a Vrchlabí tam nebylo ani slovo,“ řekl Povšík. Smlouva by mohla být přijata a ratifikována ještě v letošním roce.
Více ze světa automobilů čtěte na webu Autobible.cz
Podle Povšíka strach o pracovní místa rozděluje i samotné odboráře, kteří se snaží hájit vlastní členy a lokality. Dodal, že je potřeba přijmout řadu opatření. Jako příklad uvedl, že se mladoboleslavský podnik musí pokusit získat pro své továrny co nejvíce nových produktů a zakázek.
Přechod na elektrické pohony souvisí s dopadem takzvané dieselgate, tedy s dřívějšími problémy s emisemi dieselových motorů. Právě to podle týdeníku urychluje posun k použití elektrické energie.
Šéf závodní rady Volkswagenu Bernd Osterloh v říjnu uvedl, že automobilka by mohla po dobu deseti let rušit až 2500 pracovních míst ročně prostřednictvím předčasných odchodů zaměstnanců do penze. V současnosti Volkswagen po celém světě zaměstnává přes 610 tisíc lidí. Škoda Auto v současnosti zaměstnává v českých závodech zhruba 27 tisíc lidí, z toho dva tisíce cizinců.
Volkswagen, jehož součástí je i česká Škoda Auto, je největší automobilkou v Evropě. Koncern loni v září přiznal, že po celém světě do zhruba 11 milionů naftových aut instaloval software, který umožňuje manipulovat s testy emisí. Aféra se týká i zhruba 1,2 milionu vozů Škoda.
Čtěte dále:


description: Vlády vyspělých zemí by se měly přestat zaměřovat na snižování dluhů a po letech úspor by měly podpořit hospodářský růst zvyšováním výdajů a snižováním daní. Doporučuje to Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Nynější situace rekordně nízkých úvěrových nákladů je příležitostí k financování investic, kterou by vlády neměly promeškat. OECD to dnes uvedla ve zvláštní kapitole ke svému globálnímu výhledu, který vyjde v pondělí.

title: Zvyšte výdaje, snižte daně a podpoříte růst, vyzývá vlády OECD

maintext:
Výzva OECD může podpořit plány rostoucího počtu vlád, uvedla agentura Reuters. Zejména nově zvolený americký prezident Donald Trump plánuje podpořit ekonomiku novými výdaji a snížením daní. Snížit daně firmám plánuje i Británie a slibují to přední prezidentští kandidáti ve Francii. Výrazné zmírnění daní chystá i Maďarsko, které chce sazbu daně z firemních zisků srazit na nejnižší úroveň v celé Evropské unii.
Díky nízkým úrokovým sazbám mají vlády skvělou příležitost k levnému financování investic. Zvyšování rozpočtových deficitů kvůli nárůstu investic a snižování daní by přitom mělo podpořit ekonomickou produkci více, než se zvýší zadluženost, uvedla OECD. V konečném důsledku by to podle ekonomů organizace mohlo snížit dluh v poměru k výkonu ekonomiky, a to bez negativních dopadů na ekonomiku, které provázely snahy o snižování dluhů pomocí úspor.
Česko je mezi ekonomickou elitou. Přečtěte si o tom:
Česko mezi elitou: růst ekonomiky byl čtvrtý nejrychlejší v EU
OECD odhaduje, že zvýšení rozpočtového deficitu o půl procenta hrubého domácího produktu (HDP) v zájmu financování investic by mohlo posílit ekonomický výkon ve 35 zemích organizace v prvním roce v průměru o 0,4-0,6 procenta.
OECD proto doporučuje vládám, aby se přestaly fixovat na výši dluhu. „Když uvažujeme, proč se tolik zemí zdráhá využít fiskálních iniciativ, je to kvůli poměru dluhu k HDP a jejich obavám z toho, že si nebudou schopny půjčovat,“ řekla hlavní ekonomka OECD Catherine Mannová. „Výpůjčkami při velmi nízkých úrocích a investováním do správných věcí ale mohou podpořit tempo ekonomického růstu,“ dodala Mannová.
Podle OECD je klíčové, aby dodatečné veřejné výdaje šly do oblastí, které zvyšují produktivitu, jako je například výstavba infrastruktury, vzdělání nebo výzkum. Snižování daní by nemělo být plošné, ale mělo by se zaměřit na daně, které podkopávají růst.


description: Německý výrobce sportovního oblečení a obuvi Adidas ve třetím čtvrtletí zvýšil čistý zisk o 15 procent na 387 milionů eur (10,5 miliardy korun). Firma dnes také uvedla, že chystá restrukturalizaci značky Reebok a investice do své budoucnosti. Tržby za čtvrtletí vzrostly o 14 procent a dosáhly 5,4 miliardy eur (145,9 miliardy korun).

title: Adidasu se daří. Restrukturalizuje Reebok a investuje do budoucnosti