authors:
Foto
Jan Handrejch
Archív Věry Lehovcové
Klára Říhová

description: Někdo jí možná závidí, že v pracovní době může legálně popíjet. Uznávaná degustátorka piva však vypije za den méně zlatavého moku než její manžel. Zato je schopná v něm rozpoznat víc než padesát příměsí od prachové, přes papírovou až třeba po kočičí. Kalorie shazuje mimo jiné předcvičováním aerobiku nebo vyjížďkami na motorce. Pivo už prý ochutnala i tříletá vnučka, takže rodinná tradice pokračuje.

title: Věra Lehovcová: Pivo se původně jedlo lžící

maintext:
Na motorkářku bych vás netipovala…
Přivedl mě k tomu manžel Jarda. Patří ke generaci, kdy kluci začínali s pionýrem. Je strojař a motorky ho zajímaly i po technické stránce. Časem si pořídil další, větší. Posledních dvanáct let má hondu. Já nejdřív nechtěla na motorku ani sednout – a paradoxně na první jízdu mě vzal na hřbitov svých rodičů. Ale pak mě to začalo bavit možná víc než jeho. Dokonce jsem přemýšlela, že budu sama řídit, jenže tyhle motorky jsou strašně těžké. Takže jezdím jen jako spolujezdec.
Co se vám na jízdě tak líbí?
Kontakt s přírodou. Vnímáte intenzívně vůně, barvy, vodu… Nejste zavřená jako sardinka v autě. Můžete si víc dovolit, dostanete se i úzkými horskými průsmyky, kam je s autem zbytečné jezdit. Já na motorce vymyslím spoustu věcí, pěkně si sedím, pozoruju krajinu a běží mi myšlenky. Je to takové svobodné… Motorkáři jsou velmi přátelští lidé, výborná komunita, porovnáváte si stroje, oblečení, zážitky… Nejsme v kůži, máme enduro, čili speciální textil a motorkářské džíny. Jsou to hezké modely, to mě jako ženskou taky baví.
S manželem Jardou jsou nadšenými motorkáři, ale i prarodiči.
FOTO: archív Věry Lehovcové
Často čtu o ošklivých bouračkách, plynoucích z okouzlení rychlostí…
Před třemi lety jsme zažili kousek od Salcburku dramatický moment – při zastavování z kopce jsme spadli. Každý jsme přistáli jinde, já udělala kotrmelec a zlomila si ruku v rameni, což byla pro mě jako cvičitelku katastrofa! Přesto jsem zase nasedla – a dojeli jsme až do Benešova na ortopedii. Doktor mi to nechtěl věřit! No, a za osm týdnů jsem zase stála v tělocvičně.
Muž vás přivedl k motorce – a vy jeho k pivu?
To určitě ne, upíjel ze džbánu, už když ho táta posílal do hospody. Bydlíme ve vesnici Kunice vedle Velkých Popovic, kde je pivovar, takže u nás je pití piva automatické. Navíc tam oba pracujeme, manžel jako vodohospodář. Přesto netrpíme ponorkou, samozřejmě jako v každém manželství si občas vyměníme názory, ale hodně věcí nás spojuje. Jsme spolu třicet devět let – a dlouholeté vztahy se musí budovat na něčem jiném než na zamilování.
Jaký byl začátek?
Jednoduchý. Přišla jsem na maškarní ples s jeho kamarádem – a odešla s ním. Pak šel na vojnu, vzali jsme se, narodily se děti… Naše soužití není boj, ale tolerance. Máme společnou filozofii a zájmy, a přitom si každý držíme svůj svět. Muž mě třeba nikdy neviděl cvičit, jen rámcově tuší, co dělám. Já zase neznám jeho partu na kolo. Ale byla jsem schopná s ním v Normandii projít tisíce vojenských muzeí, aniž bych prudila. On se mnou zase občas zajde do kina nebo na koncert. Jednou i na operu! Máme se pořád o čem bavit, někdy je dobré spolu i mlčet.…
Přiznám se, že mi dlouho pivo nechutnalo, zdálo se mi hořké.
Vraťme se k pivu. Pijete ho každý den?
Jistě. V práci zhruba jedno velké – a někdy večer v hospodě další, čepované a s přáteli. Kdybych byla doma, stal by se ze mě asi abstinent, já k pití potřebuju lidi. Ale nejsem schopná vypít třeba deset piv, maximálně jsem dala asi šest. Dobrou náladu mám i bez piva.
Přiznám se, že mi dlouho nechutnalo, zdálo se mi hořké. V pubertě jsem pila víno a v dospělosti občas tvrdý alkohol, k pivu jsem se dostala až v pivovaru – a první roky jsem kroutila hlavou, že ho někdo pije už ráno. Postupně jsem se propracovala k tomu, že ho můžu snídat. A dělat to co můj tchán: zapíjet i sladká jídla pivem. Bez piva jsem byla pouze v těhotenství.
Kromě džbánků a sklenic na pivo sbírá leporela hradů a zámků a nástěnné hodiny – má je doma v každé místnosti.
FOTO: archív Věry Lehovcové
Kolik chutí v něm rozeznáte?
Jako degustátorka 4. stupně jich musím umět padesát. A některé skupiny mají ještě podskupiny. Často se stává, že v pivu převládá jedna věc, která ostatní překryje. Někteří lidi jsou na to vnímavější. O ženách se říká, že rozlišují vůně a pachy lépe než chlapi, konkrétně naše účetní, která je v degustační komisi, má jeden z nejcitlivějších jazyků, jaký znám.
Že mezi ně patřím i já, jsem zjistila kdysi jednoduchým testem, v němž se rozlišovala slaná a hořká plus značky – tehdy byla jen desítka a dvanáctka. Se změnou vlastníka firmy po revoluci se najelo na složitější systém, obdobný hodnocení destilátů, parfémů nebo vína.
Jak trénink probíhá? A co si mám představit pod příměsí: kočičí, papírová, prachová?
Začíná se silnými koncentracemi, které lze lehce rozpoznat – a postupně se zeslabují. Používají se k tomu speciální chemické látky v kapslích. Degustátoři se snaží jednotlivé chutě zapamatovat pomocí mnemotechnických pomůcek. Něco jednomu voní jako odpadkový koš, druhému jako stará zelenina, další chuť lze vnímat jako tropické ovoce nebo borůvky. Je to individuální. To si zapíší a v praxi pak zafunguje chuťová paměť.
Mně osobně třeba papírová chuť připomíná lepenku, když ji olíznete. Starý sýr si pamatuju podle pachu ponožek. Poeticky znějící letinková chuť mi navozuje opičí pavilón. Trávovou si představuju jako neshrabanou zahradu, kolegyně ji vnímá jako rybí tuk. Podobně moje kočičí je u ní černý rybíz. Mně smrdí, jí voní. Další kolega nedá dopustit na piva s oxidační příchutí, která řadu let někde leží. Jasně příjemná vůně je vanilková, banánová, jablková, květinová…
Dnes existují mraky malých pivovarů, které si z nečekané chutě udělaly své specifikum.
Odkud se všechny ty žádoucí i nežádoucí příchutě berou?
Na pivo potřebujete vodu, slad, chmel a kvasnice. To vše vytváří chutě a vůně. Negativní vznikají z nekvalitních surovin, ale nejvíc v procesu kvašení – kvasinky jsou živé organismy, a pokud se s nimi špatně nakládá, dojde k neřízenému kvašení. Pivu vadí kyslík, světlo, teplo, styk s kovem. Záleží na mikrobiologické čistotě provozu a v konečné fázi na podmínkách přepravy a skladování. I na tom, kdo a jak pivo čepuje… Některé značky divokého kvašení využívají, třeba lambik. Dnes existují mraky malých pivovarů, které si z nečekané chutě udělaly své specifikum.
Co chutná nejvíc vám osobně?
Jsem klasický mužský konzument – ležákový typ, dobrá dvanáctka, třináctka, to je moje. A mám ráda, když pivo má charakter a trochu voní, obsahuje nějaké estery. Dnes se hodně píše o europivu z velkých pivovarů. Celkově bývá dobré, ale není podle čeho si ho identifikovat, není zajímavé. Samozřejmě specifická a skvělá je plzeň – pivo s velkou hořkostí. Nebo naše firemní jedenáctka. Baví mě i řezaná a polotmavá piva, nevadí mi ani pšeničná či nefiltrovaná kvasničná.
Manžel Jaroslav s vnučkou...
FOTO: archív Věry Lehovcové
A co nemusíte?
Nemusím ovocná piva, obecně nemiluju sladké pití. Ale mám favorita – belgické višňové pivo kriek. Jde o portfolio, které osloví mladší zákazníky, změnil se způsob života a pití nápojů, trochu je to i móda. Lidi mají rádi novinky a zrodil se nový sport: objíždění pivovarů, v každém ochutnat a dát razítko… Ale proč ne, klasické pivo to nevytlačí a velké výrobce nepoloží.
Pila jsem svérázné kombinace – pivo s cocacolou, s džusem. Úplně nejstrašnější bylo pivo namixované s rajčatovou šťávou.
O pivu se u nás mluví jako o tekutém chlebu. Platí stále, že jsme pivařská velmoc?
Určitě. A platí, že každý Čech rozumí pivu a fotbalu. Je fakt, že se tu vařilo od nepaměti, várečné právo známe od 12. století. V dávných dobách vařily pivo ženy. Bylo totiž původně podáváno jako pokrm a jedlo se lžící z misek. Z toho pochází slovo „ožrat se“.
Asi máme právo být hrdí, že se tradice kvalitního českého piva udržela a máme na ni ochrannou známku. Leckterý začátečník myslí, že uvařit dobré pivo je snadné. Není, chybějí odborníci. Proto nové pivovary sice rychle vznikají, ale taky zanikají.
V čem je pivo zdravé a v čem zrádné?
Mám heslo: na pivo s rozumem! Ovšem kdyby tak pili všichni, řada výrobců by musela zavřít. Pivo je iontový nápoj, obsahuje i vitamín B, takže slabší nebo nealko je vhodné při sportu. Hořké je dobré na zažívání – žlučník, žaludek… Ale pozor: kalorií má zhruba třikrát víc než víno.
„Žijeme jako velká a veselá Kelly Family,“ říká degustátorka.
FOTO: archív Věry Lehovcové
V profesi vám jistě pomáhá, že máte odborné vzdělání…
Jako malá jsem chtěla být učitelka nebo prodavačka. Později mne bavila čeština a historie, ale v osmé třídě jsme dostali báječnou kantorku na chemii – a bylo rozhodnuto. Šla jsem na střední školu potravinářské chemie a technologie. Rok jsem pracovala v Pražských sodovkárnách, ale pak v pivovaru, kde byl zaměstnaný už můj děda, hledali laborantku. Je to čtyřicet let! Prošla jsem všemi odděleními, dostala jsem se na pozici vedoucí kvality, nyní jsem koordinátorka pro tasting, vedu skupinu degustátorů a tým mikrobiologické laboratoře.
Jaký je váš den?
Do práce jedu společně s mužem. Zadám do počítače výrobky k degustaci a pak jdu kolem rybníka a výběhu našeho maskota – živého kozla – do druhé části pivovaru, což je příjemná procházka. Vyndám z lednice vzorky a jdeme na to. V degustační komisi je nás šestnáct. Ideálně by se měly degustovat čtyři vzorky za hodinu, v Budapešti na centrálním evropském panelu to tak je. My musíme být rychlejší. A při řízení auta máme povolenou výjimku 0,6 promile alkoholu.
V Americe mají lidi psychologa – my máme hospody.
Pijete i víno? A máte u něj taky vysokou citlivost?
Ano. Starší syn si udělal sommelierské zkoušky, tak spolu ledacos konzultujeme. Ale nemluvím mu do toho. Bude mu osmatřicet, vystudoval hotelovku a dělá manažera rodinného hotelu.
Vašeho hotelu?
Ne. (směje se) I když to asi je jeho sen. A mít sny je dobře… Mladšímu synovi je třicet, vystudoval zeměměřičství a fakultu tělesné výchovy. Pracuje ve státní správě, působí jako instruktor lyžování a hraje ve dvou kapelách. Oba synové si vybrali výborné partnerky.
Takže už dávno vylétli z hnízda?
Ano i ne. Bydlíme čtyřgeneračně ve velkém domě a mladší syn s přítelkyní dojíždějí na víkendy. Starší už ze mě udělal babičku, má kouzelnou dvouapůlletou Viktorku. Všichni jsou fajn, což je obrovská klika, když se rozhlédnu kolem. Taky s námi bydlí moje stále čiperná matka. Žijeme jako velká a veselá Kelly Family.
Máte čas být za babičku?
Ten si samozřejmě udělám. Vždycky jsem slýchala, jak je úžasné mít vnoučata a sledovat jejich pokroky, že je vidíte a vedete jinak než své děti. Je to pravda. Když mi Viktorku svěří, uvařím dopředu a plně se jí věnuju, povídáme si, zpíváme, nevadí mi, že dělá nepořádek. Ale jsem spíš výletní babička: někam se vypravit… Už má i svoji malou motorku. A pivo taky zkoušela.
K padesátinám kolegové vymysleli komickou degustaci: zavázali mi oči a dali ochutnat čtrnáct vzorků včetně kozího mléka, vína, fernetu a různých slivek .
Zažila jste kolem piva nějaké veselé historky?
Těch je! Třeba když u lékaře na dotaz, jestli piju, odpovídám: ano. To je dobrá informace… V Americe mají lidi psychologa – my máme hospody. Pivo patří k setkávání, líbí se mi, když se u toho hraje na kytaru. Jinak už mám profesní deformaci – pivo posuzuju i mimo pracovní dobu. Očichám ho, což se normálně nedělá, a pokud je špatné, řeknu to nahlas.
Nekoukali na vás muži skrz prsty, že se jim montujete do piva?
Naopak, je to věc, která zvyšuje u chlapů popularitu. Ptají se na názor, zda mi určité pivo chutná, jak a co se kolem piva provádí… Stává se, že se se mnou v hospodě baví déle, než se možná líbí jejich partnerkám.
Zkusil vás někdo nachytat a vy jste nepoznala, co pijete?
Jednou jsem zažila neobvyklou degustaci: všichni jsme se shodli, že ochutnáváme nealko – a přitom to byla běžná alko-plzeň. Akorát špatná láhev… V práci mi kolegové občas připraví překvapení. K padesátinám vymysleli komickou degustaci, zavázali mi oči a dali ochutnat čtrnáct vzorků. Sehnali, co kde bylo, včetně kozího mléka, vína, fernetu, piva, různých slivek… Poznala jsem jedenáct vzorků, kupodivu mě nenapadlo kozí mléko. Všichni čekali, co se stane – a pak čekali, co se stane mně, až to vypiju. Dopadlo to dobře.
Chápu, že kvůli udržení rovnováhy hodně sportujete…
Se sportem jsem začala dřív než s pivem. A po prvním porodu jsem začala systematicky chodit na cvičení, které bylo na vesnici dostupné – džezgymnastiku. Chytila mě, protože spojuje hudbu a tanec. Udělala jsem si kurzy, pak přišla revoluce a s ní aerobik. Takže následovaly další licence – instruktorky fitness, bodystylingu atd. Měla jsem období, že jsem předcvičovala denně, dnes třikrát týdně. Plus pořádám wellness-relaxační víkendy.
„Není nutné cvičit hodně, ale dobře,“ zdůrazňuje na svých kurzech dynamického posilování.
FOTO: archív Věry Lehovcové
Taky jsem léta spolupracovala s cestovkami, organizovala jsem pobyty s cvičením u moře. Díky tomu znám detailně Itálii a Chorvatsko. Pak jsme ještě s kamarádkou pořádaly ozdravné zájezdy do Řecka…
Musíte být skvělá manažerka!
Management mi určitě problém nedělá. Lidi se vymlouvají, že nemají čas na to nebo ono… Kdo opravdu chce, ten si ho najde. Nicméně já měla výhodu, že mi pomáhaly máma a tchyně.
Na cvičení mě zajímají zdravotní aspekty, jak působí. Třeba pár let po invazi aerobiku se zjistilo, že lidi mají problémy s páteří. Zumbě jsem předpovídala dva roky a dopadlo to tak. Zdůrazňuju, že není nutné cvičit hodně, ale dobře. Proto jsem se před třemi lety přihlásila na fakultu tělesné výchovy na postgraduál: Poruchy pohybového systému. A v předcvičování se nejvíc věnuju dynamickému posilování – s hudbou a náčiním. Nemůžu dělat jógu, na tu jsem moc akční.
Vidí vás někdy manžel?
Určitě by vám řekl, že až dost! A taky mi hodně pomáhá, je velmi šikovný, obrovský kutil, vyrábí nábytek… Zvládne i praní, přestože se traduje, že chlapi nerozeznají barvy. A díky mé zlomené ruce se naučil vařit, což mi ze začátku vadilo. Pak jsem z toho ale vytvořila přednost, dávám mu práce, které nechci dělat sama. Kdysi mi byl velkou oporou s dětmi, dnes to zúročuje u vnučky.
Zdá se, že přitahujete štěstí…
Taky jsem měla špatné okamžiky, jako každý. S mladším synem jsme si v kojeneckém věku protrpěli syndrom náhlého úmrtí. Rok jsme nevěděli, zda bude v pořádku… Pak onemocněli manželovi rodiče a léta jsme pendlovali mezi nemocnicemi… Jsou zkrátka věci důležité a pak ty ostatní – a hlavní je, jak se k nim člověk postaví. Pravda je, že jsem měla kliku na vztahy a že jsem si našla svoji cestu. Jsem ve věku, že se ráno probudím a jsem jednoduše ráda na světě. Už si umím vyhodnotit, že nemá cenu zabývat se nesmysly.
Věra Lehovcová při jízdě na rotopedu....
FOTO: archív Věry Lehovcové
Máte ještě nesplněný sen?
Určitě. Moc ráda cestuji, poznávám krajiny a lidi, kulinářství. Ještě mám rezervy, třeba Skotsko. Neláká mě exotika, ale evropské památky a historie, fascinuje mě, co lidi dokázali vymyslet, postavit. A často přemýšlím, co zbude po nás.


authors:
Foto
Robert Rohál
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Verdiho opera Rigoletto, která se dočkala ve Státním divadle v Košicích hned dvou premiér, a to v pátek 10. a v sobotu 11. května, slavila opět úspěch. Zatímco hudebně operu nastudoval dirigent Peter Valentovič, jako režisér je pod inscenací podepsán Peter Gábor.

title: Premiéra opery Rigoletto v režii Petra Gábora se v Košicích dočkala standing ovation

maintext:
Obě premiéry přitom provázel standing ovation nadšeného publika, které ocenilo jak kvalitu zpívání a orchestru, tak um inscenátorů. I tentokrát si dnes už renomovaný režisér Peter Gábor, který na košickém jevišti debutoval, vybral talentovanou kostýmní výtvarnici Katarínu Holkovou a zkušeného scénografa Davida Baziku. Ten využil možnosti dvou točen na jevišti a navrhl scénu, která ve své nápaditosti a proměnlivosti ještě podtrhuje dramatičnost příběhu.
Drama však zažili tvůrci těsně před premiérou, když představitelka Gildy Michaela Várady náhle onemocněla. Narychlo sehnali záskok v podobě pěvkyně Petry Perly Nôtové, která odzpívala páteční premiéru - a sklidila obrovský úspěch (a to měla na nazkoušení prakticky jen jednu aranžovací zkoušku). Na sobotní premiéře se pak v téže postavě "blýskla" Marianna Hochelová.
Úspěch měli také další pěvci, určitě i oba představitelé Rigoletta - v pátek Ludovic Kendi, v sobotu Martin Bárta, stejně jako Vincent Schirmacher a Peter Berger, kteří zpívali roli Vévody z Mantovy. Zmínku si ale zaslouží také obě představitelky Maddaleny - Lenka Čermáková a Andrea Nemcová. Prakticky všechny árie doprovázel nadšený potlesk, který potom během děkovačky vyvrcholil v již zmíněné standing ovation.
Spokojený může být i "hvězdný" dirigent Peter Valentovič, jemuž bylo svěřeno hudební nastudování košického Rigoletta. Také on - stejně jako režisér Peter Gábor - v Košicích debutoval.
"V první řadě je to velmi zajímavá a na svou dobu velmi moderní opera. Jsou tam využívané velmi zajímavé efekty jako například velmi nízké kontrabasy, takže se musí hrát na pětistrunných nástrojích, je tam bouřka, smyčce tam mají velmi rychlé šestnáctinové efekty, které bylo třeba nacvičit. Je tam dramatično, a já říkám, že nastudování Rigoletta je něco jako detektivka. Určitě to není jednoduché pro orchestr, přitom každý orchestr to rád zahraje, neboť je to velmi dobře napsané, přičemž je tu množství nádherných melodií," uzavřel dirigent Peter Valentovič.
Další informace

fasttext_language: cs


authors:
Foto
Ondřej Lazar Krynek

description: Společnost Seznam.cz zveřejnila žebříček nejvyhledávanějších slov za rok 2016. Vévodí mu sociální síť Facebook, v závěsu za ní se umístil videoportál YouTube. Stranou zájmu lidí nezůstalo ani porno, první trojku totiž uzavírá portál Freevideo.

title: Nejhledanější byl v roce 2016 na internetu Facebook


authors:
Zdroj
Pavel Karban
Foto

description: Jezdíte na hory a přáli byste si mít sněhové řetězy, které lze snadno a pohodlně nasadit, a dokonce ovládat přímo z auta? Petr Gross takové nejen vymyslel, ale po třech letech vývoje začal vyrábět.

title: automatické sněžné řetězy – Novinky.cz

maintext:
Na začátku přitom stála náhoda. „Jel jsem v zimě mezi Žamberkem a Vamberkem přes les, padal mrznoucí déšť a já musel v obleku, bílé košili a s vázankou nasadit sněhové řetězy,“ vzpomínal Gross, jenž v Miloticích nad Bečvou na Přerovsku a ve Vrbně pod Pradědem vyrábí optické komponenty z plastů pro automobilová světla.
„Byl jsem mokrý, špinavý, promrzlý. Klel jsem tak, že zvěř, co byla poblíž, určitě utekla hluboko do lesa,“ uvedl Gross. Právě tehdy si řekl, že vymyslí něco, aby už příště zůstal čistý a nasazování řetězů ho nestálo tolik námahy.
„Na disk kola se podobně jako poklice nasadí protiskluzové zařízení, tzv. automatické sněhové řetězy, které má čtyři pakny (čelisti) s protiskluzovými hřeby. Pakny se v případě potřeby vysunou a obejmou pneumatiku. Rozevření a složení čelistí ovládáte dálkovým ovladačem jako televizor z auta. Vlastní nasazení protiskluzového zařízení na disk kola trvá po vytažení z kufru dvě až tři vteřiny,“ popsal s tím, že čelisti se vysouvají, jen když to stav silnice vyžaduje.
Nový český vynález - automatické sněžné řetězy.
FOTO: Pavel Karban , Právo
Momentálně je toto zařízení určeno jen pro osobní auta, ale už příští rok chce vyrábět stejné řetězy i pro nákladní auta či autobusy. Umělohmotné „řetězy“, které lze využít na kola o velikosti 15 až 18 palců, jsou podle výrobce světovou raritou.
Gross už je má patentované ve většině zemí Evropy a homologaci mají pro české silnice. Firma však má začít vyrábět i řetězy na devatenácti- a dvacetipalcová kola. „Nyní vyvíjíme řetězy, ale na jiném principu, i pro náklaďáky. Patentovat je chceme i v USA a Kanadě. Snad s nimi vyjedeme příští rok,“ poznamenal. Řetěz na jedno kolo stojí s daní téměř šest tisíc korun. Gross věří, že vyšší pořizovací cena zájemce o jeho „vynález“ neodradí.
I pro nešiky
„Když člověk vlétne s autem do příkopu, tak to obyčejně stojí podstatně víc než 12 tisíc,“ řekl s tím, že na řetězy použil jeden z nejpevnějších konstrukčních plastů, jehož mechanické vlastnosti v některých ohledech předčí kovy. Ze stejných materiálů se vyrábějí například i komponenty do samopalů.
Váha jednoho protiskluzu, který má podobu velmi hrubého disku, je asi šest kilogramů. „Unese ho každý a jeho nasazení na kolo zvládne i technický antitalent. A když získáte grif, netrvá to déle než pár vteřin. Sundání řetězu z kola je pak ještě lehčí,“ potvrdil Tomáš Fajman, který pro IPG testoval řetězy nejen v Jeseníkách, ale i v zahraničí.
Dodal, že při roztahování čelistí využila firma odstředivé síly. „Vysunutí paken je velmi rychlé a řetězy zanechávají ve sněhu stopu hlubokou skoro deset milimetrů. Zavírání trvá trošku déle, ale to není vůbec na škodu,“ poukázal.


authors:
Foto
Milan Malíček

description: Ministr financí a lídr ANO Andrej Babiš v pondělí přivítal rozhodnutí prezidenta Miloše Zemana vetovat novelu zákona o střetu zájmů, pro kterou se vžilo označení lex Babiš. Podle ministra se jej snaží ostatní politici dostat ze scény.

title: Ohrožuji jejich kšefty. Babiš ocenil Zemanovo veto zákona o střetu zájmů

maintext:
„Rozhodnutí samozřejmě vítám, ačkoli tradiční politické strany se už nechaly slyšet, že to okamžitě přehlasují. Vypadá to, že je to nejdůležitější zákon pro ně. Škoda, že tak nemluví o přehlasování Senátu v rozpočtové odpovědnosti nebo o daňovém balíčku,” řekl v pondělí na úřadu vlády novinářům Babiš.
„Posedlost zbavit se mě z politiky je už tak velká pro ty tradiční strany, že podle předsedy Sněmovny to bude zařazeno už 10. ledna,” dodal s tím, že spěch, který doprovází schválení veta, je pro něj nepochopitelný. „Lex Babiš” chápe jako nástroj, který ho má zřejmě donutit opustit politickou dráhu.
Spojenectví se Zemanem je prý nesmysl
Vymezil se proti tvrzení pravicových politických stran, že by se nyní nějak politicky „spřáhl” se Zemanem. „Je to nesmysl,” komentoval to.
Přiznal ovšem, že se s prezidentem o zákonu o střetu zájmů bavil, Zeman však podle jeho slov nijak nenechal ovlivnit jeho názorem. „Prezident má samozřejmě svoji hlavu a má své právníky. Řekl, že se rozhodne na základě doporučení poradců,” uvedl.
Podle něj je Zemanovo rozhodnutí důkazem toho, že se někdo dívá na „lex Babiš” objektivně. „Je to zákon proti jednomu člověku a nevidím důvod, proč bych neměl mít právo něco vlastnit a být zároveň v politice. Nikdo se na to nedívá tak, že to ohrožuje i zaměstnance,“ dodal.
Prezident už ohlásil, že pokud jeho veto Sněmovna přehlasuje, obrátí se na Ústavní soud. Babiš s ním v tomto souzní. Zákon o střetu zájmů je podle něj jasně protiústavní.
„Vadí jim, že s nimi neděláme kšefty”
„Samozřejmě každý dobrý ústavní právník musí potvrdit, že je to protiústavní. Je to forma politického boje. Měli bychom bojovat ve volbách a v kampani a nezneužívat Sněmovnu na politický boj proti soupeřům, kterým vadí, že jsou noví v tradiční politické sféře a neděláme s nimi ty kšefty,” dodal.
Jeho firmy by kvůli zákonu neměly nárok na některé dotace, veřejné zakázky či investiční pobídky, které nyní Agrofert přijímá. On sám by v případě dalšího politického angažmá nemohl vlastnit média, která mu nyní patří.
Zeman novelu vetoval kvůli tomu, že je podle něj v rozporu s ústavním pořádkem a jen sotva může dosáhnout zamýšleného cíle. [celá zpráva]
Politici napříč spektrem se shodují, že poslanci veto prezidenta přehlasují. Potřeba k tomu bude 101 poslanců. Normu přitom pokaždé podpořilo přes 120 zákonodárců. [celá zpráva]
Někteří z politiků dávají Zemanovo veto do souvislosti s údajným spojenectvím obou politiků, které může souviset s nadcházejícími volbami. [celá zpráva]


authors:
Foto
Aaron Favila

description: Na Filipíny v neděli udeřil ničivý tajfun Nock-Ten. Jeho příchod jako první pocítil ostrov Catanduanes, kde živel přerušil dodávky elektřiny a vyřadil z provozu komunikační sítě. Místní úřady varovaly před sesuvy půdy, záplavami a nárazy mořských vln o výšce až 2,5 metru a vyhlásily nejvyšší stupeň pohotovosti. K evakuaci byly na Filipínách vyzvány statisíce lidí, mnozí z nich se ale zdráhají opustit své domovy a pokračují v oslavách vánočních svátků, uvedla agentura AP.

title: Na Filipíny udeřil ničivý tajfun. Lidé se nechtějí evakuovat, protože jsou Vánoce

maintext:
Vichr tajfunu dosahoval při příchodu na pevninu v nárazech rychlosti 235 kilometrů v hodině. V některých oblastech byla zrušena námořní, letecká i pozemní doprava, což způsobilo problémy tisícům lidí, kteří v této převážně křesťanské zemi cestovali domů na Vánoce.
Evakuováno bylo již přes 100 000 lidí, především z pobřežních oblastí. Desetitisíce dalších ale podle agentury AP evakuaci odmítají a pokračují v oslavách Vánoc.
Lákají je na grilované prase
Guvernér provincie Camarines Sur ve snaze přilákat obyvatele z ohrožených oblastí do evakuačních center uspořádal u těchto středisek grilování prasat, která jsou zde oblíbenou vánoční pochoutkou.
Viceguvernérka provincie Catanduanes Shirley Abundová pohrozila, že úřady budou muset lidi evakuovat "násilím". "Jsou skutečně tvrdohlaví, nechtějí opustit své domovy, protože jsou Vánoce," řekla.
Z provincie Catanduanes by tajfun měl podle meteorologů dále pokračovat přes jižní část hlavního filipínského ostrova Luzon a v pondělí by se měl přehnat kolem filipínské metropole Manily. Poté by se měl přesunout nad Jihočínské moře. V oblasti, kterou tajfun podle předpokladů zasáhne, žije 42 miliónů lidí.
Filipíny ročně sužuje kolem 20 tajfunů. V posledních letech jsou bouře zvlášť prudké, což vědci vysvětlují klimatickými změnami. V listopadu 2013 zabil tajfun Haiyan na Filipínách přes 6000 lidí. Živel tehdy zničil na 200 000 domů.


authors: Zdroj Foto

description: Pátracím týmům se podařilo vylovit z moře i druhou černou skříňku zříceného tupolevu ruského ministerstva obrany. Ta zachytila i výkřik jednoho z pilotů těsně před pádem stroje. Nejpravděpodobnější příčinou nedělní tragédie, při níž zemřelo všech 92 lidí na palubě, zůstává selhání vzletových klapek. S odkazem na své zdroje o tom ve středu dopoledne informovala agentura Interfax.

title: Veliteli, padáme! Černá skříňka prozradila poslední slova posádky tupolevu


authors:
Foto
Petr Horník
Vladimír Holomek
Miroslav Zajíc
Archív Ivy Procházkové
Archív Čt
Dana Braunová

description: Iva Procházková má na svém kontě na tři desítky knih pro děti a mládež, ověnčených oceněními v několika zemích, a mnoho televizních scénářů pro dospělé. O Vánocích obě kategorie televizních diváků potěší zpracováním jedné pohádkové klasiky.

title: Iva Procházková: Pohádky dávají odvahu jít vlastní cestou a poslouchat vnitřní hlas

maintext:
„Napsala jsem hodně knížek pro děti a mládež, ale Slíbená princezna je moje první pohádka. Když mě Česká televize oslovila s Erbenovou Zlatovláskou, měla jsem podmínku – abych ji mohla střihnout podle svého.“
V čem bude váš střih nový?
Karel Jaromír Erben si jako základ vzal legendu o Tristanovi a Isoldě, respektive její středověkou verzi vyprávěnou ve staročeštině, a dal jí šťastný konec. Vychází z toho, že panovník představuje řád, a pokud jej poruší, nemá nadále právo být panovníkem. Tím se stane chudý chlapec Jiřík, který je ztělesněním ctnosti.
To se mi líbilo, jen mi připadalo, že Zlatovláska tam je takové páté kolo u vozu, a tak jsem si řekla, že musí pro svůj osud taky něco udělat. A tak se příběh dostává do obrátek.
Byla jste jako dítě zanícenou posluchačkou a pak čtenářkou pohádek?
Byla jsem hodně ovlivněná jednak olomouckou babičkou, která uměla skvěle vyprávět, jednak tatínkem (spisovatel Jan Procházka, vůdčí osobnost pražského jara – pozn. red.), který miloval moderní literaturu a dával mi číst současné knihy pro děti.
Pamatuji si třeba na Putování za švestkovou vůní Ludvíka Aškenazyho. To byla moje nejoblíbenější kniha, protože měla humor a dávala obrovský prostor představivosti, dnes by asi spadala do kategorie pohádkové fantasy. Moc ráda jsem měla Čapkovy, Werichovy a Drdovy pohádky, později i Macourkovy.
Režisér Slíbené princezny a manžel Ivy Procházkové Ivan Pokorný si zahrál roličku obchodníka se „zaručeně poctivým zbožím“, které nabízí královně (Jitka Čvančarová) a princezně (Marta Dancingerová).
FOTO: Vladimír Holomek
Pod jejich vlivem jste začala psát pro děti?
To přímo ne. Chtěla jsem studovat dramaturgii a psát spíš pro dospělé jako můj otec. Tomu po roce 1968 publikační i scenáristickou činnost zakázali. A protože se tenkrát praktikovalo stíhání celých rodin, tak mě nevzali na vysokou. Zkoušela jsem to snad šestkrát, ale soudruzi na ministerstvu školství mínili, že studium Ivy Procházkové není v zájmu naší socialistické vlasti. Psala jsem tedy do šuplíku povídky a novely, pokoušela jsem se i o drama. Vedle toho jsem uklízela malostranské činžáky a živila se vším možným. Byly to práce, z nichž jsem odcházela s čistou hlavou, takže po návratu domů jsem mohla psát.
Nepřekážela mi ani autocenzura, protože bylo jasné, že to stejně nevydají a že si píšu jen pro radost. První knížku pro děti Komu chybí kolečko? jsem napsala krátce před narozením dcery Aničky. Bojovala jsem šest let, než mi ji Albatros v roce 1980 skutečně vydal. Bylo to takové humorné vzpomínání na vlastní dětství a uvědomila jsem si při tom, že mě psaní pro dětského čtenáře hodně baví.
Takže jsem se brzy pustila do dalších dětských příběhů. V roce 1983 jsme emigrovali a mé knihy začaly vycházet v Německu. Chvíli mi trvalo, než jsem si zvykla, že na otázku povolání už neodpovídám uklízečka, ale spisovatelka.
Bylo rozhodnutí emigrovat těžké?
Jednou jsem byla emigraci nakloněná víc já, jindy můj muž (divadelní a filmový režisér Ivan Pokorný – pozn. red.) a několik let trvalo, než jsme se ocitli na stejné vlně. Bylo to tehdy, když Anička přišla ze školy s tím, že se má naučit pionýrský slib. Měla slíbit, že bude věrným přítelem Sovětského svazu a oddaná KSČ. Po srpnové okupaci a krutých praktikách KSČ mi to přišlo jako hodně drsný vtip.
Říkali jsme si s mužem, že máme dvě možnosti: buď ji necháme, ať slib složí, nebo jí povíme náš názor. Jenže v tu chvíli by do toho Pionýra nejspíš nešla a stala by se černou ovcí. Ve třetí třídě – jaké by měla v budoucnu šance? Tehdy jsme pochopili, že musíme odejít, abychom děti ušetřili rozhodování, zda se mají něčemu proti svému přesvědčení podvolit, nebo plavat proti proudu a riskovat „tresty“.
Česká rodina v severoněmeckých Brémách v roce 1990: nejmladší Lence se do focení moc nechtělo.
FOTO: Miroslav Zajíc
Kolik jim bylo při vašem odchodu?
Odcházeli jsme s osmiletou Aničkou a čtyřletým Vojtíškem, dcera Lenka se narodila ve Vídni.
Četla jste jim české pohádky, básničky, nebo jste chtěla, aby se ztotožnily s kulturou, do které jste přišli?
Chtěla jsem, aby se naučily žít v novém světě, protože jsem moc nevěřila, že se někdy vrátíme. Zároveň by mi bylo líto, kdyby ztratily kořeny, takže jsme doma vždycky mluvili česky. Zpívala jsem jim české a moravské písničky a četla knížky, které jsem měla jako dítě ráda. Vybrala jsem vždycky takovou, aby bavila všechny tři. Nejmladší všemu nerozuměla, ale nechala jsem ty starší, aby jí to vysvětlily.
Dodnes na ty společné sedánky a na ty knížky vzpomínají. Když jsme se pár let po sametové revoluci vrátili do Čech, mohly dvě mladší děti bez problémů přejít do zdejších škol. To, že po maturitě opět odešly, je už jiná kapitola... Syn, který žije v Berlíně, mi občas volá a shání pro svou dceru Haničku nějakou knížku, kterou si z dětství pamatuje.
S otcem a s o dva roky starší sestrou Lenkou na snímku z roku 1957. Jan Procházka (1929–1971), významný český spisovatel, scenárista a politik, byl jednou z vůdčích osobností pražského jara, po okupaci v roce 1968 nesměl publikovat. Několik filmů natočených podle jeho knih patří do zlatého fondu české kinematografie (mj. Ucho, Kočár do Vídně, Ať žije republika, Noc nevěsty, Páni kluci, Už zase skáču přes kaluže). Sestra Lenka Procházková (1951) je spisovatelka, scenáristka a publicistka, signatářka Charty 77, do roku 1990 publikovala v samizdatu. Angažovala se proti církevním restitucím.
FOTO: archív Ivy Procházkové
Jak to u vás bylo s němčinou?
Trvalo dva roky, než jsem se ji obstojně naučila. Ústní projev je ovšem něco jiného než autorský jazyk. Mým cílem bylo v němčině psát. Měla jsem v té době už jakýsi svůj styl a ten jsem chtěla citlivě „přeroubovat“ na němčinu. Začala jsem články pro časopis.
Když jsme se z Vídně přestěhovali do Kostnice u Bodamského jezera, požádal mě místní týdeník, abych jim psala na pokračování nějaký příběh. Vymyslela jsem příšeru z tohoto jezera, která každý týden něco provedla, třeba pašovala cigarety ze Švýcarska a podobně. Těmi malými povídkami jsem si výborně potrénovala němčinu a dostala odvahu napsat německy opravdovou knížku. Vždycky jsem samozřejmě měla korektora, rukopisy četli i němečtí kamarádi. Sem tam je pobavil nějaký můj obrat. Radili mi, ať ho v textu nechám, i když se běžně nepoužívá.
V jakém jazyce jste psala po návratu do Prahy?
Dál jsem publikovala v německých nakladatelstvích, psala jsem už ale česky a pak to překládala do němčiny. Obě verze vycházely prakticky současně.
S návratem jste nespěchali, přijeli jste v roce 1994.
V době převratu jsme žili v Brémách, velmi vstřícném severoněmeckém městě, kde jsme se všichni cítili dobře. Děti byly na školách, měly tam kamarády, muž jezdil režírovat do divadel po celém Německu, já jsem vydávala jednu knihu za druhou. Právě v roce 1989 jsem dostala Deutscher Jugendliteraturpreis, což je prestižní německá cena za dětskou literaturu. Ta mi otevřela nové možnosti a upozornila na mou tvorbu i nakladatelství z Nizozemska, Francie a dalších zemí.
Ale psát může člověk všude, o mě tedy při zvažování návratu nešlo tolik jako o rodinu. V roce 1994 syn, který byl v té době na gymnáziu, prohlásil, že by si dovedl představit žít v Čechách. Malá Lenka byla pro, těšila se na babičku a kromě toho vždycky ráda balila kufry. Anička už byla dospělá, měla svůj život. Takže jsme se vrátili bez ní. Manžel první dva roky pracoval převážně v Německu a dojížděl. Souběžně jsme oba začali spolupracovat s Českou televizí. Časem se z toho vyvinula opravdu dobrá souhra: já psala scénáře, můj muž je režíroval.
Vraždy v kruhu řešili kriminalisté Ivan Trojan, Richard Krajčo a Marek Němec za pomoci astroložky Hany Vagnerové.
FOTO: archív ČT
Co vám tu z Německa chybí?
Vždycky jsem obdivovala, jak jsou tam aktivní lidé na venkově. Jak se zajímají o svou obec a jsou ochotni pro ni něco dělat. Místo aby večer zasedli k televizi, jdou do toho či onoho spolku a tam probírají něco, co má pro obec význam, nacvičují ochotnické divadlo, věnují se muzice, jsou k neutahání ve vzdělávacích a ekologických klubech. Jejich angažovanost mi připadá obdivuhodná a dělá život na venkově nejen zábavným, ale zároveň kultivovaným. Moc bych si přála, aby to bylo i tady.
Jste stále v kontaktu s německou realitou, žijí tam vaše děti. Jak dalece tu zemi poznamenal příliv uprchlíků?
Jezdím do Německa sice často, ale nežiju tam, takže situaci vnímám hlavně přes děti. Nejen své, dnes už dospělé, ale i žáky a studenty na školách, kde dělám autorské besedy. V každé německé třídě jsou dnes děti ze Sýrie, Afghánistánu a dalších „nebezpečných“ zemí. Spolužáci s nimi nemají problém. Snaží se jim pomáhat jak se zvládnutím jazyka, tak se vším ostatním.
Já sama jsem jako dřívější uprchlík přesvědčená, že každý člověk má právo, najde-li k tomu vnitřní sílu, odejít ze země, kde je ohrožený, a hledat pro sebe a svou rodinu život a budoucnost tam, kde se bude cítit bezpečně. Považuji to za základní lidské právo. Samozřejmě, kdo jednou zvedne kotvy, musí být ochoten přizpůsobit se novému okolí, přijmout rizika, nečekat, že se mu budou přizpůsobovat ostatní.
Poslední dobou u vás převažuje tvorba pro dospělé.
Jsem ve věku, kdy se lidé věnují vnoučatům, ale my je nemáme u sebe. Dvě z našich dětí žijí v Německu, jedno ve Skotsku. Takže nejsme v permanentním styku. Možná i pro ten nedostatek kontaktu se tvorba pro děti trochu upozadila. Zmizela bezprostřední inspirace.
Je psát pro děti těžší?
Pokud ve vás zůstal kus dítěte, které zpochybňuje pravdy rozumných dospělých, klade nevhodné otázky, nevadí mu trapasy, nebojí se spoléhat na instinkty a věří v magii, pak to těžké není. Příběh pro děti by měl být originální, napsaný hravým a výstižným jazykem. Nepodbízivý. Měl by šetřit slovy.
Když jsem začínala, byly děti ještě nacvičené na delší popisné pasáže. Ty by dnešní čtenáře odradily. Já sama miluju třeba líčení krajiny, ale v současné literatuře pro děti se pocit z přírody musí zprostředkovat jinak než popisem.
Nedávno vám vyšel už druhý kriminální román. Po Muži na dně jsou to Dívky nalehko. Našla jste zálibu v detektivním žánru?
Detektivky a tvorba pro děti se dobře doplňují. V literatuře pro děti a dospívající musíte příběh opravdu dobře vymyslet. Dítě neošidíte nějakými postmoderními ornamenty. Chce vědět, kdo je hlavní postava, co dělá, proč to dělá a jak to dopadne. Musí to mít napětí, humor a emoci – tu především. Dítě chce při čtení něco cítit, s něčím se identifikovat. Třeba se i bát. U čtenáře detektivek je to podobné.
Česká televize nedávno úspěšně reprízovala váš dvanáctidílný detektivní seriál Vraždy v kruhu, kde hlavnímu hrdinovi pomáhá při řešení případů astrologie. Kdy jste se o ni začala zajímat?
Chtěla jsem se jí věnovat už v Čechách, první pokus jsem učinila přes Milana Kunderu, který zdědil astrologickou knihovnu básníka Vítězslava Nezvala, ten byl astrologií fascinován. Jednou jsem měla příležitost o tom s Kunderou mluvit, ale pak nás rozdělila emigrace. Studium tohoto oboru jsem začala až ve Vídni. Měla jsem tam dobrou učitelku, která mně doporučila vhodnou četbu a naučila mě sestavovat a vykládat horoskopy. Později v Kostnici a v Brémách jsem našla okruh lidí, se kterými jsem si mohla vyměňovat zkušenosti. Po návratu do Čech jsem takové lidi našla i tady.
S manželem Ivanem Pokorným tvoří nerozlučný pár v soukromí i profesi.
FOTO: Petr Horník, Právo
Opravdu věříte, že postavení a pohyb planet určují náš osud?
Moderní astrologie je psychologie v nejlepším slova smyslu. Není to jako věštění z lógru. Neslouží předpovídání událostí, ale osobnímu rozvoji. Situace, do kterých se dostáváme, zejména ty krizové, mají svůj význam a astrologie nám pomáhá ho hledat a porozumět líp sobě i okolnímu světu. Postavení planet nic neurčuje, ale ukazuje nám, jak můžeme rozvíjet svůj potenciál.
Vzpomínáte na své první emigrantské Vánoce?
Prožili jsme je ve Vídni. Byly to chudé svátky, ale sehnali jsme stromeček, sami jsme si vyrobili ozdoby. Byly to nakonec kouzelné Vánoce. V Kostnici jsme zase o Vánocích přebruslili po zamrzlém jezeře až do Švýcarska, na to děti dodnes vzpomínají.
Celou dobu jsme si dělali Vánoce po česku, i když někdy bývalo těžké sehnat kapra. V Brémách to problém nebyl, protože tam žilo hodně Poláků a pro ně je kapr taky štědrovečerní jídlo, takže jsme si ho chodili kupovat do polských krámků. Do polského katolického kostela jsme se zase chodili dívat na jesličky.
Vraťme se k pohádkám. Je pro ně v našem rychlém světě ještě místo?
Než se objevil Harry Potter, Hvězdné války a Pán prstenů, byly klasické pohádky. Kdo s nimi vyrůstal, potvrdí mi, že pohádkové postavy se výtečně hodí k identifikaci. Pohádky dávají odvahu jít vlastní cestou a poslouchat vnitřní hlas. Bez nich by se v dětech neprobouzela touha po spravedlnosti a po svobodě, případně po osvobození od zla.
Pohádky dětem dodávají obecnou představu o morálce, která spočívá v tom, že se nejen sluší být dobrý, ale že se to i vyplácí a že láska a dobro nakonec vyhrají. Což je pro děti, které si vlastní žebříček hodnot teprve vytvářejí, hrozně důležité poselství. Myslím, že i dospělí mu rádi uvěří. Aspoň jednou za rok, o Vánocích.


authors:
Foto
Barbora Buřínská

description: Většinou najdeme pod stromečkem dárky, které nás potěší, občas ale dostaneme i takové, o které buď nestojíme, nebo nám například v případě oblečení nepadnou. Zatímco reklamace vadných dárků by neměla být ani po Vánocích problém, při výměně nebo vrácení nechtěných dárků můžete narazit. Prodejci totiž nejsou povinni vrácení zboží umožnit.

title: Nepovedený dárek? Pozor. Prodejci nejsou automaticky povinni ho vyměnit


authors:
Foto
Slavomír Kubeš

description: Speciální ruční vánoční razítko letos na Božím Daru dostalo 84 200 dopisů, což je zhruba 382 kilogramů pošty. Loni to bylo o téměř 2000 dopisů a devět kilogramů méně. Razítkování Ježíškovy pošty začalo 1. prosince a skončilo v pátek.

title: Z Božího Daru bylo odesláno 382 kg vánoční pošty, více než loni


authors:
Foto
Policie Čr

description: Policie v Prostějově zveřejnila přibližnou podobu muže, který v úterý přepadl a zranil tenistku Petru Kvitovou. Současně se zveřejněním identikitu policisté také upřesnili popis hledaného.

title: Policie zveřejnila přibližnou podobu muže, který útočil na Kvitovou


authors:
Foto
Vincent Callebaut

description: Navzdory jménu Botanic Center postavili v roce 1977 v belgickém Bruselu zmiňovaný dům z 274 stejně vyhlížejících ornamentálních betonových modulů. Stavba potřebuje rekonstrukci, což je ideální příležitostí k tomu, aby se její vzhled změnil. Ideálně, aby se přiblížil názvu. Když belgičtí majitelé přemýšleli, kdo by takovou proměnu mohl nejlépe zvládnout, bylo zřejmé, že ideálním architektem - kouzelníkem, který velice rád pracuje se zelení, je francouzský architekt Vincent Callebaut.

title: Z chladné betonové masy bude dům plný zeleně

maintext:
Aktuální návrh proměny stavby je přesně tím, co fanouškové mistra zelených staveb 21. století mohou očekávat. Dům hýří zelení, jeho střechu architekt osvěžil útvarem zpodobňujícím motýlí kuklu.
Na střeše domu vznikne nový útvar s dřevěnou a ocelovou konstrukcí, jehož povrch budou pokrývat silikonové panely zachycující sluneční energii, stejně jako 42 větrných turbín s vertikálně orientovanou osou.
Vzhled domu se bude v průběhu roku měnit.
Stavba dostala své jméno podle sousední botanické zahrady a tu má podle Callebautova návrhu také připomínat. Spousty výstupků sloužících jako květináče a celá síť kabelů mají být oporou pro zhruba 10 tisíc rostlin, jimiž mají být endemitní druhy z belgické metropole a jejího okolí.
Rostliny budou umístěny ve speciálních výstupcích sloužících jako květináče a pomocí lan budou usměrňovány v růstu tak, aby neclonily příliš vypouklá okna.
Srovnání současné a navrhované podoby domu
Jak architekt vysvětluje, poloha domu zajišťuje dostatečný přísun světla pro rostliny na třech jeho fasádách, které tak budou moci pohlcovat až 50 tun oxidu uhličitého z ovzduší ročně a vracet do něj kyslík.
Kromě toho, vzhled domu se bude v závislosti na ročním období pravidelně proměňovat, což danou část města nebývale a zajímavě oživí.
Předpokládaný pohled z výšky na hotový dům
Vlastní kukla vytvořená ze dřeva a oceli má sloužit jako rozhledna, odkud budou mít návštěvníci a obyvatelé budovy nádherný výhled na okolní město. Zároveň je architektonickou odpovědí na kruhový útvar, jejž vytvořil architekt Xaveer De Greyter na nedalekém náměstí Rogier.
Hlavní vchod do domu má stejně oválný tvar, jaký bude na bocích kukly na střeše.
Přízemí a k němu připojené mezaniny budou sloužit jako veřejný prostor s obchody a dalšími zařízeními nejenom pro potřeby obyvatel domu.
Svou tvář změní rovněž přízemí stavby, které bude hojně proskleno a otevřeno tak, aby mohli lidé volně proudit dovnitř a ven. Na této úrovni (včetně mezaninů) bude stavba sloužit převážně jako veřejný prostor s obchody.
Konstrukce kukly bude z glulamových trámů, oceli a skla.
Z domu bude hezký výhled na okolní město.
Kromě vizuálního aspektu je ovšem u architekta velice důležitý i ekologický rozměr každého jeho díla. Nejinak přistupoval k belgické zakázce. Počínaje už tím, že rostlinný plášť zlepší tepelné vlastnosti domu. Zmizí také dřevěná jednoduchá okna a nahradí je zakřivená dvojskla s vysokou schopností tepelné izolace.
Interiér nově vytvořených prostor na střeše je navržen tak, aby si o jeho konkrétním využití mohl majitel stavby kdykoli rozhodnout a pozměnit ho.
Kukla na vrchu stavby bude pokryta silikonovými panely určenými k zachycení sluneční energie. Ročně by tak stavba měla tímto způsobem získat 96 tisíc kWh (tj. zisk energie 160 kWh/m2/rok, přičemž předpokládaná plocha bude činit 600 m2).
To vše doplní ještě sada 42 větrných turbín s vertikální osou, jejichž roční produkce energie by měla činit 32 340 kWh. Celková produkce energie by měla podle návrhu buď uspokojit část energetické spotřeby celého domu, anebo alespoň plně zajistit provoz vnitřních prostor kukly.
Možný způsob zařízení nově vytvořeného útvaru na střeše domu, který architekt nazval Kukla.
Vnitřní prostor stavby se stane snadno proměnitelným díky uschování veškerých technických komponentů pod zvýšené podlahy a zdvojené příčky. Majitelé a uživatelé domu tak budou moci neustále měnit způsob a účel jeho užívání.
Nové zařízení interiéru navíc bude vyrobeno pouze z přírodních a recyklovaných, případně recyklovatelných materiálů.
Jednou z možností, jak interiér kukly využít, je vytvořit v ní restaurační zařízení, případně konferenční prostory, anebo třeba kulturní stánek.
To vše dohromady promění Botanic Center v jeden z nejvýznačnějších objektů Bruselu, ať již pro jeho neotřelý vzhled, tak pro moderní, ekologicky ohleduplný přístup, s nímž byla stavba rekonstruována a proměněna.


authors:
Foto
Lukáš Silný
Jiří Vavroň

description: Kolik měsíčně bere manžel či druh, by v Česku dokázalo říci jen málo manželek nebo partnerek. Ty, které mají alespoň přibližné tušení o výši jeho platu, jsou většinou z domácností, kde partneři vytváří domácí rozpočet společně. Takových domácností je ale podle průzkumu ministerstva financí jen něco kolem 43 procent.

title: Většina manželek netuší, kolik jejich muž bere


authors:
Foto
Archiv Marty Valentové
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Když byl nedávno ohlášen návrat Mariky Gombitové, která se zároveň objevila ve dvou televizních pořadech, setkali se se zpěvačkou i členové jejího fan klubu. Byla mezi nimi i Marta Valentová ze Seredě, která samotný vznik a činnost fan klubu výrazně ovlivnila.

title: Má neuvěřitelné charisma, říká o Marice Gombitové zakladatelka jejího fan klubu Marta Valentová

maintext:
Co vás vedlo k tomu, že už léta působíte ve fan klubu Mariky Gombitové?
Když jsem si v roce 2006 koupila svůj první počítač, hned jsem chtěla na internetu vidět Maričiny webové stránky. Ale ani po dobu následujících měsíců se nic nedělo, byly mrtvé. Náhodně jsem surfovala na netu a našla inzerát, který byl psán anglicky - někdo sháněl materiály o Marice. Tak jsem mu napsala a vyšlo najevo, že autorem inzerátu je Roman Klištinec, Slovák trvale žijící už patnáctý rok v Anglii. Postupně se k nám přidávali další a další fanoušci, přičemž nám poskytli různé materiály v podobě fotek, článků, videí atd.
Kdy jste se s Marikou Gombitovou jako fan klub poprvé osobně setkali?
Byl to 11. prosince 2014 v Inchebe v Bratislavě, kde se natáčel pořad Úsmev ako dar. Prostřednictvím asistentky Andrejky Pakesové nás tam pozvala samotná Marika - a bylo to úžasné setkání. Někteří z nás viděli Mariku poprvé v životě - jako například já. Byla milá, hovorná a ochotně se s každým pozdravila, každému z nás věnovala fotku s podpisem. Má krásné oči, neuvěřitelné charisma, je křehká a má ručičky jak miminko. Všimla jsem si, že i našim chlapcům z fan klubu se v očích zaleskly slzy dojetí.
Během let jste vybudovali ve fan klubu solidní archiv. Co všechno obsahuje?
To je pravda. Během šesti let jsme dali dohromady obrovské množství materiálů o Marice. V té době jsme to všechno prezentovali na neoficiálním webu fanklubu www.koloseumforum.com. Obsahoval fotografie, videa či digitální skeny z dobového tisku. Za to může fanklubačka Monika Kralovičová, která všechny tyto věci vyhledávala a skenovala v Univerzitní knihovně v Bratislavě. Podařilo se též sehnat velké množství fotografií, diapozitivů i negativů, které ležely celé roky v archivech fotografů. Část těchto materiálů pak Marika použila na svém oficiálním webu, takže to nebyla zbytečná práce, což nás těší.
Léta jste s Marikou nemohli navázat kontakt, změnilo se to už?
Je to tak. Když Marika veřejně nevystupovala, byly to pro fanoušky těžké časy. Snažili jsme se na ni myslet, a tak když měla narozeniny nebo na Vánoce, vždy jsme jí zanesli nějaký dáreček. Během tohoto období jsme se s ní osobně nesetkali. Zlom nastal poté, co se k Marice vrátila její kamarádka Evka Kožejová, která se o ni v minulosti starala i jako manažerka. Velkou zásluhu na Maričiném návratu má též Andrejka Pakesová, která vedla v devadesátých letech fan klub a tak jako správná fanklubačka pochopila, po čem touží "srdce fanoušků", ochotně s námi komunikovala a domluvila i prosincové setkání s Marikou.
Vy sama řadu let profesionálně zpíváte, dokonce jste přezpívala i některé Maričiny písně...
Pravda je, že jsem zpěvem několik let profesionálně živila, ale v současnosti už zpívám jen příležitostně. Také jsem natočila v domácím studiu pár Maričiných písniček - Kríž, Územie zázrakov, Tisícročnú včelu a Vianočný popevok. Ale to jen tak - sama pro sebe, žádný jiný úmysl v tom nebyl. Vždy jsem její hlas a její písně milovala. Faktem je, že když jsem ji poprvé slyšela zpívat, "zatočila se se mnou zeměkoule", na její jedinečný hlas zkrátka nedám nikdy dopustit. Vždycky ji budu mít ráda.
Další informace


description: Podle údajů asociace sdružující firmy z oblasti podnikových služeb (ABSL) pracuje v českých centrech těchto služeb více žen než mužů. V průměru obsazují 59 procent pozic, někde dokonce až 80 procent.

title: V podnikových službách se ženám daří

maintext:
Počet žen roste i na vrcholových postech v těchto společnostech, meziročně zhruba o 15 procent. Centra služeb totiž lákají manažerky na zajímavé benefity, které jim umožňují skloubit rodinu s kariérou. Tím tento segment výrazně předbíhá zbytek českých firem.
Z údajů ABSL vyplývá, že v managementu českých center podnikových služeb činí poměr žen a mužů 5:4. Poprvé tak letos ženy na vrcholových postech překonaly počtem muže. Firmy o ženy velmi stojí a snaží se je lákat na zajímavé benefity – například na možnost práce z domova, částečné úvazky, flexibilní pracovní dobu, ale třeba i dětské koutky na pracovišti či firemní školku.
„Existuje mnoho studií, které dávají do vztahu výkonnost firmy s počtem žen ve vedení. Dle americké organizace Catalyst však valná většina organizací nevyužívá potenciál vzdělaných žen dostatečně,“ uvedl Jonathan Appleton, ředitel ABSL.
Mezi studenty ženy převažují
Podle Jana Skotáka, člena představenstva ABSL a ředitele regionálního centra Infosys v České republice, je pro ženy motivací k získání manažerského postu v podnikových službách jistota spojená s úspěšným oborem.
„O přítomnost žen ve vedení Infosysu velmi stojíme, zejména pokud mají IT vzdělání. Dle údajů ministerstva školství je na českých vysokých školách stále více studentek, aktuálně tvoří přes 60 procent všech absolventů bakalářského či magisterského studia, a i to se pozitivně projevuje na počtu uchazeček o manažerské posty. Naším cílem je mít alespoň padesátiprocentní zastoupení žen ve vedení společnosti. Inspiraci máme například v naší mateřské společnosti v Indii,“ připomněl Skoták.
Ředitel ABSL Appleton zdůrazňuje, že firmy, které stojí o ženy ve vedoucích pozicích, by se měly snažit udržet je v kontaktu s prací i v době rodičovské dovolené. Z údajů ministerstva práce a sociálních věcí vyplývá, že na rodičovskou dovolenou v ČR odchází jen asi dvě procenta mužů. Jsou to tedy především ženy, které zůstávají doma s dětmi, a to nejčastěji pět až šest let.
Po návratu do práce začínají znovu
Vzhledem k tomu, že průměrný věk prvorodiček v ČR letos překročil 30 let a v podnikových službách zaměstnanci setrvají na jednom místě průměrně čtyři roky, stihnou ženy po absolutoriu vysoké školy a před rodičovskou dovolenou získat zkušenosti maximálně na dvou pracovních pozicích.
Pokud během rodičovské dovolené neudrží kontakt s prací, ocitnou se po návratu do zaměstnání znovu takřka na startovní čáře.
Udržet si know-how
„Naši členové se z tohoto důvodu snaží udržet kontakt s ženami i po celou dobu jejich rodičovské dovolené. Cílem je, aby měly stále přístup k vývoji oboru a udržely si své know-how. Po návratu jim pak zase pomohou četné benefity, které jim umožní skloubit péči o potomky s pracovními povinnostmi,“ vysvětlil Appleton.


authors:
Foto
Škoda Auto
Martin Žemlička

description: Škoda nadělila motoristickým fanouškům před Vánoci ještě druhý dárek. Jen 24 hodin po odhalení sportovní verze RS jsou venku fotografie dobrodružného scoutu. Ten se dodává výhradně s karoserií kombi.

title: Škoda po Octavii RS ukázala i scouta, překvapení nečekejte


authors:
Foto
Roman Vondrouš

maintext:
Ke stávce v České poště se přidal jen zlomek zaměstnanců
Na České poště ve čtvrtek ráno stávkovalo za vyšší mzdy 84 lidí z celkem 30 tisíc zaměstnanců státního podniku. To je ještě méně než v pondělí, kdy se do protestu zapojilo zhruba sto pošťáků. Poboček se stávka nedotkla. ČTK to řekla mluvčí pošty Eva Krejčí s odkazem na dodané seznamy od odborářů. Odboráři tvrdí, že se ke stávce nakonec přidá 600 lidí.


authors:
Foto
Vladimír Vácha

description: O přibližně týden se posune připojení prvního bloku Jaderné elektrárny Temelín (JETE) k přenosové soustavě. Během závěrečných kontrol turbíny energetici zjistili zvýšenou teplotu segmentu jednoho z šesti ložisek turbíny. Právo o tom informoval v úterý dopoledne mluvčí elektrárny Marek Sviták.

title: Temelín odkládá připojení k síti o týden


authors:
Foto
Archiv Autora
Archiv Cestovatelského Portálu Sopka.Cz
Ck Marco Polo International
Archiv Ck Marco Polo
Woodlands Resort
Sea Sand Sun Resort
Archiv La Casa Nova
Jan Papež
Ck Marco Polo

description: Když pomyslíme na VÁNOCE, představíme si zasněžené pláně, po kterých se prohánějí sobi. Jenže provincii VÁNOCE omývají teplé vody Indického oceánu. Sníh tu najdete jen vysoko v horách a místo sobů tu můžete narazit na zebry, žirafy a slony. Nachází se na jihu Afriky. Je o něco větší než Česká republika a žije v ní přibližně stejný počet obyvatel.

title: Vánoce mají svou provincii! Rozlohou větší než Česká republika

maintext:
Vánoční dárek Vasca da Gama
Až do 26. prosince 1497 nikdo z obyvatel Vánoc asi netušil, že nějaké Vánoce existují, a je docela pravděpodobné, že tomu tak bylo i mnohá další staletí. Jenže toho dne zapsal písař portugalského mořeplavce do vznikající mapy jméno nově objevené části afrického pobřeží s ústím řeky – Vánoce (portugalsky Natal). A Vánoce tak byly na světě. Vasco da Gama u pobřeží ani nezastavil. Spěchal za svým cílem. Toužil objevit Indii a to se mu během této plavby také opravdu podařilo. Nebylo to hned a stálo to mnohé portugalské životy, ale v březnu 1498 opravdu k indickému pobřeží doplul. Ze své první cesty do Indie přivezl mnoho vzácných věcí a mezi nimi byla zcela nová mapa afrického pobřeží a na ní i země pojmenovaná Vánoce.
Na území provincie Vánoce (KwaZulu-Natal) padá do hlubiny i jeden z největších vodopádů na světě Tugela.
FOTO: archiv autora
Rajská krajina drsných bojovníků
Krajina Vánoc je podobná rajské zahradě. Bílé písečné pláže na pobřeží, bohatá vegetace plná tropického ovoce, spousta řek a nádherné vysoké hory. Jenže v této rajské zahradě nežili (a nežijí) žádní andílci. Je to kraj národa Zulu. Původně velké množství malých rozdrobených kmenů sjednotil na počátku 19. století vojevůdce Čaka a stmelil je v jeden z nejlépe organizovaných černých afrických národů. Čaka vytvořil dokonale organizovanou armádu, díky které neustále rozšiřoval území svého království a podroboval si jeden kmen za druhým.
Na sníh narazíte v provincii Vánoce jen na vrcholcích vysokých hor.
FOTO: CK Marco Polo International
Jak silná a drsná je to armáda, poznali bílí Búrové i Britové, kteří se pokoušeli zabrat Vánoce mnoho let. Bez úspěchu. Britové vstoupili na území Vánoc v roce 1830 a za regulérní kolonii mohli území prohlásit až v roce 1879. Ale i to neproběhlo snadno. Dodnes jsou Zuluové pyšní na svou statečnost v bitvě u Isandlhwany, kde armáda Zuluů rozdrtila 1200 dobře vyzbrojených britských vojáků.
Pobřeží Indického oceánu obdivovali již první mořeplavci.
FOTO: wilderness
Cvičné území pro Mahátmu Gándhího
Britové se sotva usadili na území Vánoc, na jihu a severu území měli stále ještě plné ruce práce s partyzánskými oddíly nezlomných Búrů a už jim přímo v lůně Vánoc rašilo hnutí, které v budoucnu zlomilo jejich nadvládu nad Indií. Spolu se stovkami dělníků si totiž z Indie do Afriky přivezli nenápadného mužíka, který se měl o jejich pád v Indii zasloužit nejvíc. Mahátma Gándhí připlul do Afriky na zkušenou. Když ho v roce 1893 donutili vystoupit z první třídy ve vlaku, protože neměl dostatečně bledou tvář, probudili v tomto drobném muži touhu po spravedlnosti. Následujících 20 let ji drobný a nenápadný muž na území Vánoc piloval a rozvíjel. Filozofie nenásilí a přímého odporu dostala jasná pravidla.
Svět ale miluje paradoxy. K hnutí nenásilí se hlásili na území jihoafrických Vánoc především indičtí a malajští přistěhovalci. Zuluové připravovali vznik Afrického národního kongresu, jedné z nejbrutálnějších černošských organizací. Násilí bylo Zuluům vždy mnohem blíž. Ale paradoxy nekončí ani tady. Africký národní kongres vyprodukoval Nelsona Mandelu, který se zasloužil o sjednocení jihoafrického národa. Po jeho smrti plakali nejen černí a barevní obyvatelé Afriky, ale i mnozí běloši. Čest jeho památce.
Dračí hory
Jednou z nejkrásnějších částí Vánoc jsou Dračí hory. Najdete tu několik národních parků – Park Natal Drakensberg, národní park Royal Natal, Národní park Golden Gate Highlands. Ať navštívíte kterýkoliv, všechny vás uchvátí svou nádherou. Kdo miluje hory, měl by si najít čas a peníze a do Dračích hor vyrazit. A kdo se chystá do Jihoafrické republiky, měl by si vymezit alespoň tři dny na návštěvu hor.
Kouzelné Dračí hory lákají k návštěvě.
FOTO: archiv CK Marco Polo
Durban, hlavní město Vánoc
I když oficiální vláda provincie sedí v Pietermaritzburgu, všichni respektují jako nejdůležitější město provincie přístav Durban. Když v roce 1824 daroval území malého přístavu Britům král Čaka jako výraz vzájemného respektu, přejmenovali Britové Port Natal na Durban. Nejenže potlačili vzpomínky na portugalské prvenství v objevování pobřeží Afriky, ale složili tak hold i svému guvernérovu Benjaminu D´Urbanovi, který ze svého sídla v Kapském Městě dlouhá léta podporoval britskou expanzi na východním pobřeží.
Dnes tu vládnou Indové. Obchod všeho druhu je jednoznačně v jejich rukách a obchodníci jsou to nemilosrdní. Velké rodinné klany vytvářejí pavučiny firem, které ovládají každý kousek obchodu nejen v Durbanu, ale i na celém území Vánoc. Černí obyvatelé nejsou s takovou situací spokojeni a frustrace vyvolává konflikty. Ve městě roste kriminalita a na rozdíl od Kapského Města se s ní úřady neumějí moc dobře vypořádat. Pokud se sem chystáte, buďte obezřetní nebo se Durbanu raději vyhněte.
V parcích Hluhluwe - Umfolozi, Ithala nebo Phinda můžete potkat celou tzv. Velkou pětku.
FOTO: Archiv cestovatelského portálu Sopka.cz
Skvělé safari
VÁNOCE mají i svůj safari park. Hluhluwe je sice rozlohou malý park, ale je plný zvířat a pokud byste do KwaZulu Natalu zavítali, určitě si návštěvu parku „naordinujte”.
Vánoce jsou dnes KwaZulu-Natal
Jihoafrická republika se mění. Černošská většina se snaží změnit i některé zavedené názvy. Chce tím potlačit některé vzpomínky a zároveň chce pozvednout vlastní sebevědomí. Chovají se tak všichni vítězové. Chovali se tak Holanďané, Portugalci, Búrové i Britové. Vždy se najde nějaký pomník, který je třeba zbořit, aby bylo místo na pomník nový. Vždy se v mapě najde nějaké místo, které je třeba vygumovat z dějin, aby se na uvolněný prostor dalo napsat místo nové. Provincie Natal (Vánoce) se změnila na provincii KwaZulu-Natal. Jak dlouho zůstanou Vánoce na mapách Afriky, ukáže teprve budoucnost.


authors:
Foto
Stanislav Dvořák

description: Autor populárního Gottlandu Mariusz Szczygiel vydal knížku stručných fejetonů, úvah a minipříběhů pod názvem Projekt: pravda. Projíždí v ní několika zeměmi a ptá se nejrůznějších lidí, k jaké pravdě dospěli.

title: Szczygiel se ptal lidí na pravdu. V Praze, Paříži i Laosu


authors:
Zdroj
Foto
Mussa Issa Qawasma
Ammar Awad
Bassam Khabieh

description: Navzdory napětí slaví křesťané Vánoce v Palestině i ve válkou zmítaných zemích Sýrii a Iráku. Davy lidí se v sobotu shromáždily k vánočním oslavám v Betlémě, kde se podle křesťanské tradice narodil Ježíš Kristus. Oslavy vyvrcholí tradiční půlnoční mší.

title: Vánoce v Betlémě, v Iráku a Sýrii


description: Obyvatelům Česka nejsou autonomní vozidla zrovna po chuti. V on-line průzkumu jich 68 procent uvedlo, že by jim vadilo, kdyby automobil nemohli řídit. Průzkum provedla Londýnská škola ekonomie a politických věd a společnost Goodyear.

title: Většina Čechů by nechtěla samořiditelné auto

maintext:
Z průzkumu provedeného v 11 evropských zemích vyplynulo, že 68 procentům tuzemských respondentů by nevyhovovalo, kdyby nemohli vůz řídit sami, a téměř polovině (42 %) by vadila jízda vedle vozu bez řidiče. Jen pětina (22 %) českých řidičů by měla dobrý pocit z jízdy v autonomním vozidle a 23 procentům by nevadila souběžná jízda s vozidlem bez řidiče.
Paradoxní výsledky vycházejí v otázkách bezpečnosti: zatímco téměř polovina (47 procent) respondentů souhlasí s předpokladem, že by autonomní vozidla mohla být bezpečnější, jelikož většina nehod bývá způsobena lidskou chybou, celých 68 procent respondentů se ovšem obává možného selhání samořiditelného vozidla.
Mezi národy, které k autonomnímu řízení přistupují nejvíce kladně, patří Italové či Poláci, nejvíce skeptičtí jsou Němci, Švédové a Belgičané. Češi jsou zhruba uprostřed.
V České republice se zmiňovaného průzkumu zúčastnil statistický vzorek 995 respondentů, ve všech zkoumaných zemích dohromady jich bylo 11 827.
Autonomní řízení? Ještě si počkáme
O autonomním řízení se hodně hovoří, žádná z automobilek jej ale nenabízí ve stavu, kdy je možné dát ruce do klína a třeba si číst noviny. Podle Novinkami oslovených odborníků plně autonomní auta nepřijdou dříve než za 10 let a kromě mnoha technických problémů je do té doby nutné vyřešit i právní a etické otázky.
Například tu nejpalčivější: jak se má auto chovat, když srážka bude nevyhnutelná - má ohrozit posádku nebo lidi mimo automobil? Jasné také není, kdo bude zodpovědný za dopravní nehodu. Výrobce? Řidič? Dodavatel příslušné technologie nebo firma, která postavila dopravní infrastrukturu?
V mezinárodní klasifikaci sdružení Society of Automotive Engineers (SAE) se samořiditelná auta rozdělují na stupnici 1 až 5. Pět znamená jízdu zcela bez řidiče při plném provozu. A to dnes nemá nikdo, ani vývojové laboratoře. Maximem je v současné době stupeň 2, tedy částečně autonomní jízda, při které musí řidič sedět za volantem a „dávat pozor”. Například žádné sériové auto světa zatím neumí správně vyhodnotit zúžení na dálnici, což je stupeň 3.


authors:
Foto
Lee Jin-Man

description: Americký nejvyšší soud se v mnohaletém patentovém sporu mezi výrobci chytrých telefonů Apple a Samsung Electronics postavil na stranu jihokorejské společnosti. Osmičlenné plénum soudu v úterý jednomyslně zamítlo rozsudek nižší soudní instance, podle nějž měl Samsung americkému konkurentovi za okopírování některých designových prvků jeho telefonů iPhone zaplatit 399 milionů dolarů (zhruba 10 miliard korun).

title: Okopírovaný design? Nejvyšší soud USA se postavil na stranu Samsungu proti Applu


authors:
Foto
Michael Dalder

description: Německá policie zadržela dva muže podezřelé z přípravy útoku v nákupním centru ve městě Oberhausen na západě země. Šlo o bratry původem z Kosova. Podle agentury DPA o tom v pátek informovala policie.

title: Německo zadrželo dva muže kvůli přípravě útoku v obchodním centru


description: Nejopožděnější pokračování v dějinách filmu se chystá v Americe. Po devadesáti letech prý na německý film Fritze Langa Metropolis (1927) naváže série z dílny Sama Esmaila, tvůrce seriálu Mr. Robot.

title: Klasická sci-fi Metropolis má mít po 90 letech pokračování

maintext:
Esmail zatím nazval svou minisérii stejně, Metropolis, a projekt vyvíjí u Universal Cable Productions, uvedl magazín The Hollywood Reporter. Firma oficiálně nic nekomentovala. Metropolis je zjevně ve velmi rané fázi a vývoj může trvat dva roky.
Jako výkonný producent Esmail plánuje malý tým, seriál mají psát jen dva tři scenáristé, což je na americké poměry neobvykle málo. Zřejmě se mají hodně držet originálu a najít cestu, jak film přetavit v několik epizod.
Nejde přitom o žádný béčkový projekt. Nejmenovaný zdroj magazínu řekl, že by jedna epizoda mohla vyjít na deset miliónů dolarů, což je nadprůměr, i když o rekord nejde (velkolepý pilotní díl seriálu Vinyl od HBO stál podle tvrzení The Hollywood Reporter 30 miliónů dolarů). Svědčí to minimálně o tom, že tvůrce Mr. Robota a aktuální držitel Zlatého glóbu za nejlepší seriál má teď v televizi velkou důvěru.
Scéna z klasického německého předválečného filmu Metropolis
FOTO: Murnau-Stiftung
Metropolis byl příběhem z futuristického velkoměsta, které ovládá mocný průmyslník. V horních patrech si užívá smetánka, zatímco dole otročí dělníci. Konflikt vzniká, když se průmyslníkův syn Freder (Gustav Fröhlich) zamiluje do dělnice Marie (Brigitte Helmová). Vynálezce Rotwang sestrojí robota, který vypadá jako Marie a ponouká dělníky ke vzpouře. Ti pak opustí stroje a způsobí záplavu města Metropolis. Závěr je překvapivý – Freder a Maria zachrání město, a dokonce usmíří dělníky s kapitalistou.
Film je považován za zásadní a revoluční dílo, ve dvacátých letech to ale ještě málokdo chápal a masový úspěch neměl. Ten přišel až později. Jeho sláva zato trvá devadesát let, je stále vydáván na DVD a čas od času se vrací i do kin.
V roce 2008 svět překvapil pohádkový nález ve filmovém muzeu v Buenos Aires. Jeho ředitelka Paula Félix-Didier našla původní verzi Metropolisu, která byla považována za zničenou. O osmdesát let dříve byla dovezena do Argentiny a po promítání skončila ve sbírce jednoho filmového kritika, načež se na ni zapomnělo.


authors:
Foto
H.R. Owen

description: Když si dva zákazníci londýnského dealerství H.R Owen přišli pro své nové vozy Rolls-Royce, nestačili se divit. Kufry jejich aut byly vycpány superdrahým šampaňským v přepočtu za milión korun.

title: Vánoční dárek k Rolls-Roycu: šampaňské za milión korun


authors:
Foto
Drážní Inspekce

description: Vlak srazil ve čtvrtek ráno u obce Holýšov na Domažlicku ženu, střet nepřežila. Ve vlaku nikdo zraněn nebyl, na místo vyjely tři hasičské jednotky. Provoz na železniční trati vedoucí z Plzně do Německa je v místě nehody zastaven.

title: Na Domažlicku zemřela po střetu s vlakem žena. Trať do Německa je uzavřena


description: Za hluboké noci bijí vesničané na poplach: divoký slon sumaterský jim ničí rýžová pole. Zasahuje zkušený vodič slonů Dodot na svém zvířeti, které se narodilo v zajetí. Jeho úkolem je vyhnat vetřelce a zabránit střetu tlustokožce s lidmi. Tím se chrání živočišný druh, jemuž hrozí vyhynutí. Informovala o tom agentura AFP.

title: Vesnice na Sumatře před divokými slony chrání sloni ochočení

maintext:
Je to již potřetí během jednoho měsíce, co velký sloní samec hledající potravu vyšel z džungle na jihovýchodě indonéského ostrova Sumatra. "Je to král, nemá strach z lidí ani ze zbraní, je to jeho teritorium," vysvětluje Dodot, který je zvyklý s takovou situací se vypořádat.
Střety mezi slony a lidmi jsou stále častější a nevyhnutelné. Kácení lesů a přeměna velkých úseků lesa v zemědělskou půdu vede tlustokožce k tomu, aby pronikali do obydlených oblastí. Mnoho slonů na Sumatře bylo zabito jen proto, že pronikli na pole vesničanů. Další jsou obětí pytláků, kteří jim uřezávají kly a slonovinu pak prodávají na černém trhu.
Šest strážců hlídá neustále
Proto mají vodiči slonů jako je Dodot zásadní roli jako zprostředkovatelé mezi člověkem a slonem. Tito strážci lesa, kteří se pohybují na slonech narozených v zajetí, tvoří celkem tři jednotky rozmístěné v kritických lokalitách kolem národního parku Way Kambas. Obydlené zóny tam leží těsně u lesa, ve kterém žije asi 250 divokých slonů sumaterských.
Na stanici Margahayu pobývá šest strážců lesa celý rok. Jezdí na slonech narozených v zajetí a hlídají především zóny, kde se stýká svět lidí se světem slonů. Na sloním hřbetu lépe vidí, co se děje a mohou sledovat stopy tlustokožců ve velkém parku tvořeném tropickým lesem a močály, jež se rozkládá na 1300 kilometrech čtverečních.
"Když zpozorujeme divoké slony, informujeme obec a naše týmy, aby byly připraveny, a zabránilo se tak stádu slonů proniknout k obydleným zónám," vysvětluje jeden ze strážců lesa Eko Arianto, jehož citovala agentura AFP.
Zemědělci stále bojují
Napětí však přetrvává. Rozzlobení zemědělci kladou otrávené nástrahy a zapalují ohně, aby se zbavili tlustokožců ohrožujících jejich pole. Jak uvádí Světový fond na ochranu přírody (WWF), za posledních 25 let bylo zlikvidováno téměř 70 procent přirozeného prostředí slonů sumaterských a polovina tohoto druhu byla vybita. Mezinárodní svaz na ochranu přírody jej v roce 2012 zanesl na seznam ohrožených živočichů.
Pro strážce lesa je mnohem obtížnější zahnat dominantní samce, kteří se pohybují sami. Náhle se vynoří z lesa, zničí pole a zmizí.
Zaměstnance nabírají mezi místními
Stačí sebemenší incident, aby se narušil vztah důvěry, který strážci lesa navázali s místními komunitami. Ty považují slony za hrozbu pro svou existenci a při každém incidentu strážcům spílají. Aby strážci lesa navodili ducha společné zodpovědnosti za budoucnost tohoto druhu, získávají členy svých týmů mezi místním obyvatelstvem. "Snažíme se najít prostředky k tomu, aby lidé mohli žít vedle slonů," uvádí Arianto.
Postup strážců lesa již přinesl ovoce: od roku 2015, kdy začali v této zóně hlídkovat, počet konfliktů mezi člověkem a slonem klesl o 80 procent. Nedávno se zemědělcům podařilo poprvé po letech sklidit bez škod, říká Dodot.


authors:
Foto
Ondřej Lazar Krynek

description: Česká republika patří mezi většinu zemí EU, které podporují návrh Evropské komise na rozvoj internetového bezdrátového připojení v místních komunitách. Informoval o tom náměstek českého ministra průmyslu a obchodu Vladimír Bártl.

title: Země EU jsou pro podporu rozvoje internetu v obcích


authors:
Foto
Archiv Autora
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Sedmdesáté narozeniny slaví v těchto dnech slovenský herec Marián Labuda st., který léta spolupracuje také s českými filmaři. U českého publika poprvé zabodoval v roli řidiče Pávka v nestárnoucí komedii režiséra Jiřího Menzela Vesničko má středisková.

title: Byli to až čeští filmaři, kteří odhalili "skryté rezervy" Mariána Labudy


authors: Foto Sputnik

description: Ruský prezident Vladimir Putin napsal dopis nově zvolenému americkému prezidentovi Donaldu Trumpovi. Ve vánočním poselství se vyslovil pro zlepšení rusko-amerických vztahů a posílení vzájemné spolupráce na mezinárodní scéně na kvalitativně novou úroveň v zájmu světové bezpečnosti a stability. Trump označil tyto Putinovy myšlenky za „naprosto správné”. Doufá, že se jimi obě strany budou řídit a nebudou se muset ubírat jinou cestou.

title: Putin a Trump si o Vánocích slíbili lepší vztahy


authors:
Foto
Michael Kappeler

description: Mezi dvanácti oběťmi pondělního útoku v Berlíně je sedm Němců a pět cizinců, oznámil v sobotu podle agentury podle agentury DPA Spolkový kriminální úřad (BKA). Pátou zahraniční obětí je občan Ukrajiny. Už dříve se uvádělo, že zemřeli občané České republiky, Itálie, Izraele a Polska.

title: Mezi oběťmi berlínského atentátu je pět cizinců, nově i Ukrajinec


description: Vítězství, i když ne zcela jednoznačné, zaznamenal český Anděl Páně 2 poslední víkend. Přišlo na něj 101 571 lidí, čímž vítězí v žebříčku návštěvnosti, a na tržbách získal 13 157 194 korun. Film Rogue One: Star Wars Story vydělal víc (14 285 447 korun), přestože přišlo o trochu méně lidí (92 902).

title: ŽEBŘÍČEK: Na Anděla Páně 2 přišlo víc lidí, Star Wars ale víc vydělaly


authors:
Foto
Milan Malíček

maintext:
Sobotka si pochválil vládu a chce pracovat naplno. Nemá vizi, míní Fiala
Několikrát to vypadalo, že současná koalice ČSSD, hnutí ANO a KDU-ČSL kvůli různým sporům a hádkám nevydrží. Nyní, deset měsíců před parlamentními volbami, premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) slibuje, že kabinet bude pracovat až do konce funkčního období. Svoji vládu pochválil za to, že přinesla Česku politickou i ekonomickou stabilitu. Předseda opoziční ODS Petr Fiala se vzápětí do Sobotky obul s tím, že nemá pro následující rok žádnou vizi a že vláda promarňuje příležitost.


description: Potravinářská inspekce zjistila čaj s nebezpečnými látkami atropinem a skopolaminem. Státní zemědělská a potravinářská inspekce (SZPI) zakázala společnosti Ahold Czech Republic provozující prodejny Albert prodávat jednu šarži čaje značky Loyd. Novinkám to sdělil tiskový mluvčí inspekce Radoslav Pospíchal.

title: V Albertu prodávali čaj s halucinogenními látkami, zjistila inspekce


authors:
Foto
Josef Horázný

description: Americká společnost Blackstone prodala pražský hotel Hilton Prague Old Town a přilehlou budovu Gestin Centrum firmě M&L Hospitality Trust, která má sídlo v Singapuru. V úterý to sdělila poradenská firma JLL, která se skupinou Blackstone při prodeji spolupracovala. Cenu transakce neuvedla.

title: Američané prodali pražský hotel Hilton Old Town singapurské firmě


description: Během těhotenství byla nervózní a měla velké obavy, nyní si však Američanka Margaret Baudinetová mohla konečně oddechnout. Dostala totiž hned pět předčasných vánočních dárků, na svět přivedla zdravá paterčata, informovala agentura AP.

title: Američanka porodila paterčata


authors:
Foto
Wolfgang Rattay

description: Německá pravicová a silně protiuprchlická strana Alternativa pro Německo (AfD) využila útok k okamžitému útoku na kancléřku Merkelovou.

title: Německo už není bezpečné, zní z AfD

maintext:
„Kdy už se Německo začne bránit? Kdy skončí tohle nesnesitelné pokrytectví? Za tyhle mrtvé může Merkelová,“ vzkázal člen AfD Marcus Pretzell.
„Společenská situace, v níž se mohou odehrávat takové činy, byla systematicky importována poslední rok a půl,“ přisadila si šéf-ka AfD Frauke Petryová.
„Německo přestalo být bezpečnou zemí. Je zodpovědností spolkové kancléřky, aby vám to sdělila. Ale protože ona to udělat nechce, budu to muset říkat já,“ prohlásila v úterý Petryová. AfD podle ní požaduje obnovení kontroly státu nad německým územím, žádná „ale a kdyby“.
25. června – Šest lidí utrpělo zranění po útoku v azylovém středisku v Genshagenu u Berlína. 18. července – Mladý žadatel o azyl z Afghánistánu napadl nožem a sekyrou cestující vlaku do bavorského Würzburgu. 24. července – Syrský žadatel o azyl zabil na autobusovém nádraží v Reutlingenu na jihu Německa ženu mačetou. 24. července – V bavorském Ansbachu se odpálil u vstupu na hudební festival sedmadvacetiletý Syřan. Zraněno bylo 12 lidí, útočník zemřel. 19. prosince – Při útoku nákladním vozem na vánoční trh v Berlíně zahynulo 12 lidí.
Německý analytik Christian Mölling říká, že pro Merkelovou je nyní klíčové, jak se k útoku postaví její Křesťanskodemokratická unie (CDU). „Výsledek vyšetřování ukáže, jak vysokou politickou cenu kancléřka zaplatí. Osamělého útočníka by veřejnost snad ještě akceptovala, ale jakmile se ukáže, že jde o organizovanou strukturu běženců, bude zřejmé, že Německo nezvládlo screening lidí přicházejících v rámci imigrační vlny,“ myslí si expert.
Nelze čekat od lidí, že se smíří s tím, že na ně budou útočit lidé muslimského původu bavorský ministr vnitra Joachim Herrmann
Politici zatím spíše vyčkávají, bavorská CSU, která ostře kritizuje postoj Merkelové k uprchlíkům, si ale s útokem pospíšila. „Pokud se ukáže, že útočil žadatel o azyl, pak je třeba přehodnotit celý způsob přijímání běženců,“ řekl v úterý bavorský ministr vnitra Joachim Herrmann. Vyzval také k otevřené společenské debatě o rizicích, která Německu hrozí v souvislosti s počtem uprchlíků. „Nelze čekat od lidí, že se smíří s tím, že na ně budou útočit lidé muslimského původu,“ dodal.
Server Spiegel Online nicméně vyzval ke střízlivosti a odsoudil „cyniky typu AfD, kteří se snaží politicky přiživit na této situaci“. „Rozeštvávají lidi, a tím jen napomáhají cílům teroristů. Ti nás nenávidí a chtějí, abychom se nenáviděli mezi sebou,“ dodal Spiegel Online.


authors:
Foto
Ondřej Kořínek

description: Řecko slíbilo, že bude pokračovat v reformách, aby snížilo své dluhy, řekl v sobotu šéf eurozóny Jeroen Dijsselbloem. Podle něho se tak otevírá cesta k realizaci dohody o zmírnění dluhové zátěže této balkánské země.

title: Eurozóna uleví Řecku


authors:
Foto
Československý Státní Film
Archív Právo
Rh

description: Ve věku devadesáti pěti let zemřel 9. prosince v Praze divadelní a filmový herec Josef Mixa. Veřejnost se tuto smutnou zprávu dozvídá až tento týden.

title: Zemřel herec Josef Mixa


authors:
Foto
Mato Holan
Doprava On-Line

description: Od časného rána komplikuje dopravu na mnoha místech Česka ledovka. Dopravu na dálnici D1 zastavila mezi Psáři a Souticemi hromadná nehoda, kde se srazilo 23 aut, kamión a autobus. Zranění utrpělo 14 lidí. Nejhorší situace s ledovkou je ve středních a východních Čechách.

title: Kvůli ledovce na D1 bouralo 23 aut a jeden autobus, 14 zraněných

maintext:
Při nehodě utrpěli dva lidé středně těžké poranění. "Po ošetření na místě byli zranění převezeni do motolské nemocnice," uvedla mluvčí středočeské záchranky Petra Effenbergerová. Dalších pět lidí utrpělo lehčí zranění. "Ti byli po ošetření na místě převezeni do nemocnice do Benešova k dalším vyšetřením," dodala mluvčí. Další blíže nespecifikovaný počet osob byl podle ní ošetřen a ponechán na místě nehody.
Před místem nehody se vytvořila zhruba sedmikilometrová kolona, která sahá až na 44. kilometr. "Žádáme řidiče, aby dálnici opustili už na dřívějších exitech, jako je exit 41 na Šternov," řekl policejní mluvčí Zdeněk Chalupa.
Na dálnici boural také autobus.
FOTO: Mato Holan, Doprava on-line
Chemický posyp, kterým byla dálnice ošetřena, totiž smyl ranní déšť a následná ledovka se stala příčinou hromadné nehody.
Další problémy jsou na D1 u Vlašimi.
FOTO: Mato Holan, Doprava on-line
Uzavřená je silnice 33 z Hradce Králové do Náchoda u Jaroměře, policie odklání dopravu přes obec Černožice. Neprůjezdná je podle Zelené vlny Radiožurnálu i silnice z Poděbrad do Jičína.
FOTO: Mato Holan, Doprava on-line
Ledovka se ráno tvořila také na pražské Jižní spojce, auta bourala například na Lanovém mostě, namrzlé vozovky jsou i v jiných částech hlavního města.
Komplikace i během dne
Uzavřené jsou některé silnice například na Nymbursku, nebezpečně kluzké komunikace jsou také v okolí Mladé Boleslavi, Rakovníka, Jičína, na Orlickoústecku.
Ledovka zastavila provoz na některých silnicích Vysočiny hlavně na Pelhřimovsku.Od 7:00 bylo nahlášeno několik dopravních nehod, většinou bez zranění.
Situace se může zkomplikovat během dne, kdy hodně lidí vyjede za posledními vánočními nákupy či k příbuzným. Výstraha meteorologů před silnou námrazou a ledovkou trvá do pátečních 13:00.


description: Potravinářské asociace mají pamlskovou vyhlášku, která má na základních školách zamezit prodeji nezdravé stravy, za příliš přísnou. Podle nich znemožňuje prodej většiny potravin ve školách. Ministerstvo školství však z předepsaných limitů nehodlá slevovat, se sankcemi však bude zatím šetřit.

title: Potravináři se bouří proti pamlskové vyhlášce ve školách

maintext:
„Neneseme žádnou zodpovědnost za to, jak vyhláška vypadá. Upozorňovali jsme, že vyhovující potraviny nejsou dostupné nebo nejsou za rozumnou cenu,“ řekl v úterý na tiskové konferenci prezident Potravinářské komory Miroslav Toman.
„Aby byly postiženy i výrobky, které jsou v programu s názvem Mléko do škol, je zcestné. Nevyhovuje tvaroh a jakýkoliv tvarohový a smetanový krém,“ postěžoval si Toman.
Doplnil, že složky jako cukr, sůl, tuk, plní v potravinách řadu technologických funkcí, jako je třeba konzervace. „Pokud je budeme chtít omezit, budeme je muset nahradit aditivy, což spotřebitelé nechtějí,“ dodal s tím, že pokud se vyhláška nezruší, pak je třeba ji upravit.
Například podle Jaromíra Dřízala z Podnikatelského svazu pekařů a cukrářů vyhláška „vyhání pekaře ze škol“ a děti si místo čerstvého pečiva v bufetech budou muset pořizovat pečivo z mražených polotovarů.
Ani dětská šunka
Do limitů se prý nevejde vícezrnné pečivo s posypem olejnatých semen, kvasový chleba, dalamánek, pohanková bageta, nebo třeba žitné pečivo. Šanci prý má jen několik typů jemného pečiva bez náplně. Podle Dřízala by mělo zůstat na uvážení vedení škol, jaké potraviny se budou u nich prodávat.
Podle nutriční terapeutky Květy Krajíčkové je problém vyhovující stravu z běžných zdrojů sehnat. V potravinářském velkoobchodě měla zkoumat, které výrobky by limity splňovaly, ale mnoho jich nebylo.
Nejlépe lze podle ní hledat mezi syrovými produkty, ale třeba i ovocné přesnídávky kvůli vyššímu obsahu cukru propadly, stejně tak kompoty, neprošla ani červená řepa.
Z uzenin by se do školských bufetů neměl dostat žádný produkt, a to ani dětská šunka. Šanci podle Krajíčkové nemá ani většina mléčných výrobků, jako jsou ochucené jogurty nebo zakysané produkty. Pravidlům odpovídají jen neochucená mléka a polotučné tvarohy.
Prodávat prý nebude možné žádné cukrovinky, cereální výrobky, žádné ochucené nápoje. Z pečiva nevyhovuje ani knäckebrot, uvedla Krajíčková. Dokonce ani máslo se jí nevešlo do norem.
Vyhláška tak podle ní omezí pestrost stravy a rovnoměrné zastoupení živin.
Kontroly bez sankcí. Zatím
S pamlskovou vyhláškou přišlo ministerstvo školství letos po dlouhodobém volání ze strany rodičů a výživových poradců po zajištění zdravé stravy ve školách. Na vyhlášce upravující potravinovou výbavu ve školních automatech a bufetech spolupracovalo s ministerstvem zdravotnictví.
Resort školství v úterý potvrdil, že v následujících měsících začne kontrolovat naplňování vyhlášky, nicméně zatím nebude udělovat hříšníkům sankce.
„To znamená, že kontroloři budou na místě vysvětlovat pracovníkům prodejen, bufetů a dalších zařízení, které konkrétní potraviny a z jakého důvodu jsou zakázané a budou jim také navrhovat případná alternativní řešení. Jde nám především o zdraví dětí, nikoli o zájmy provozovatelů,“ uvedla ministryně školství Kateřina Valachová (ČSSD).
Proti obezitě
Podle ministra zdravotnictví Miloslava Ludvíka (ČSSD) je nutné takto bojovat zejména proti obezitě.
„Vývoj řady zdravotních ukazatelů našich dětí, především tedy obezity, nás přímo zavazuje zakročit. Stát nemůže předepisovat rodičům, jak se mají stravovat jejich děti, může ale v zařízeních, které financuje, říci, co je zdravé. To ale neznamená, že nezdravé potraviny jsou nebezpečné,“ uvedl Ludvík.
Pamlsková vyhláška se původně týkala i středních škol, nicméně pod tlakem České studentské unie ministryně od záměru ustoupila. Víceletá gymnázia však budou muset zamezit prodeji nepovolené stravy žákům mladším 15 let.


description: Čekání na příchod Ježíška (či Santa Klause, Dědu Mráze a další variace v zahraničí) je testem trpělivosti každého dítěte. A zdá se, že syn vévody z Cambridge, malý princ George, v tomto testu ani trochu neobstál. Tříletého chlapce totiž nachytali, jak pod vánočním stromkem rozbaluje dárky.

title: Malý princ George má malér. Nachytali ho, jak rozbaluje dárky


authors:
Foto
Petr Hloušek
Vlastní Náklad
Jaroslav Špulák

description: Pražská skupina Wanastowi Vjecy vznikla už v roce 1988. Tehdy jako studiový projekt, který měl natočit hudbu k chystanému filmu o zdejších punkerech.

title: RECENZE: Wanastowi Vjecy mají stále své kouzlo


authors:
Foto
Robert Rohál
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Mezzosopranistku Lenku Čermákovou znají návštěvníci nejen z mnoha koncertů, které absolvovala v Česku i v zahraničí se soubory zabývajících se barokní hudbou, ale i publikum, které chodívá na operu do Státního divadla v Košicích. Mladá zpěvačka tu od letoška hostuje.

title: Hudba mě provázela již od raného dětství, říká operní pěvkyně Lenka Čermáková


authors:
Foto
Michaela Rehle
Fabrizio Bensch
Kai Pfaffenbach
Petr Schnur
Hannover
Autor Je Publicista

description: Takřka ve všech společenských branžích je zvykem činit celoroční bilanci. V Německu patří k těm, kdo sice nějak bilancují, ale o svých příjmech i výdajích raději smlčí, i organizace, které jsou obecně vnímané jako všeobecně prospěšné. Proč se těmi čísly nechlubí? To lze pochopit v okamžiku nahlédnutí za oponu nyní už poněkud ochablé „vítací kultury“.

title: ANALÝZA: Kauza vítání migrantů a déšť miliard


description: Policista, kterého v neděli pobodal 18letý agresivní mladík ve Velicích na Českobudějovicku, podlehl v úterý dopoledne v českobudějovické nemocnici bodným zraněním. Jeho kolega je stále hospitalizovaný. Mladík zaútočil na policisty, kteří vyrazili na pomoc členům domácnosti, které mladík napadal, nejdříve dřevěnou tyčí a potom i nožem.

title: Policista, kterého pobodal 18letý mladík, zemřel v nemocnici


authors:
Foto
Aaron Favila

description: Nejméně šest lidských životů si zatím vyžádal tajfun Nock-Ten, který v neděli udeřil na Filipíny. Dalších osm lidí je nezvěstných, uvedly v pondělí filipínské úřady. Bouře se nakonec vyhnula hlavnímu městu Manila.

title: Tajfun zabíjel na Filipínách


authors:
Foto
Christian Hartmann

description: V Dolním Sasku zadrželi v úterý 24letého Maročana, jenž je podezřelý z napojení na islamisty, kteří loni v Paříži zavraždili 130 lidí. Podle žalobců členům teroristické buňky zajišťoval byty pro plánování útoků. S odvoláním na federální prokuraturu o tom dnes informovala agentura Reuters.

title: V Sasku zatkli Maročana s vazbami na loňský masakr v Paříži


authors:
Zdroj
Foto
Viktor Klyushin

description: Z vod Černého moře ruští potápěči v pondělí vyzvedli střední část trupu havarovaného armádního Tupolevu Tu-154, na jehož palubě cestoval soubor Alexandrovců. Vyzvednuta byla také další obětí včetně kapitána letu Romana Volkova a 70 částí pozůstatků dalších lidí na palubě.

title: Pátrači vyzvedli z moře část letadla Alexandrovců. Našli ostatky kapitána

maintext:
„Při zvedání velké části trupu se našlo další tělo. Zjistilo se, že jde o kapitána letadla Romana Volkova,” cituje TASS úřední zdroj. Již před tím oznámili pátrači nález dvou těl.
Část trupu se podařilo vyzvednout k večeru. Objeven byl za pomocí sonaru během dne. [celá zpráva]
Potíže s nabíráním výšky
Letadlo, které se v neděli asi dvě minuty po startu zřítilo do Černého moře, mělo podle vyšetřovatelů potíže s nabíráním výšky. Až do pádu se drželo velmi nízko. To nahrává názoru, že za jeho zřícením stojí technické potíže.
Pátrací člun ve vodách Černého moře nedaleko ruského Soči
FOTO: Viktor Klyushin, ČTK/AP
Pátrači také objevili další části letadla včetně dvou řídicích jednotek, pětimetrového kusu trupu a okénka. Pátrání na hladině moře již skončilo a nyní se hledají trosky letadla na mořském dně v hloubce desítek metrů a v okruhu zhruba půl kilometru.
Těla jsou poškozena, k identifikaci odebírají DNA
Podle předchozí pátrací bilance bylo nalezeno 13 mrtvých z celkového počtu 92 lidí na palubě. Těla prvních deseti nalezených obětí byla již přepravena do Moskvy a jedno z nich už bylo identifikováno. „V Moskvě, kam ráno přiletělo první letadlo s těly mrtvých, začal proces identifikace. Známe totožnost u první oběti katastrofy,“ uvedl představitel moskevské nemocnice, aniž by zveřejnil její jméno, věk či pohlaví.
Z pozůstatků je odebírán genetický materiál k porovnání s příbuznými, což naznačuje, že těla byla pádem značně poškozena. Lékař dodal, že pomoc pozůstalým zajistí brigády lékařů a psychologů.


authors:
Foto
Petr Hloušek

description: Blíží se konec roku a lidé se začínají na nadcházející silvestrovské oslavy zásobovat nejen jídlem a pitím, ale i petardami, ohňostroji a další zábavní pyrotechnikou. Často i za tisíce korun.

title: Češi na petardách ani trochu nešetří

maintext:
Pořádný nával a vysoké tržby tak evidují v těchto dnech nejen obchody a stánky se zábavní pyrotechnikou, ale i e-shopy s tímto sortimentem. Lidé mají zájem nejen o sety rachejtlí a světlic, ale zejména o snadno ovladatelné baterie a fontány s jednou zápalnou šňůrou, tzv. kompakty.
Sháňka po pyrotechnice panuje před Silvestrem ve městech a obcích téměř po celé České republice. Například ostravská prodejna Radomix v městské části Poruba dokonce rozšířila tento týden prodejní dobu o hodinu, aby uspokojila co nejvíc zákazníků.
„Největší zájem je o kompakty,“ řekl Právu majitel obchodu Radomír Gabrik s tím, že má neustále obchod plný lidí.
Nakupují i ženy
Také další prodejce zábavní pyrotechniky, firma Pyro Moravia, eviduje u lidí největší zájem o tzv. kompakty. „Je to ucelená sestava, která má jeden knot, ten zapálíte a funguje to v časovém rozmezí od třiceti vteřin do jedné minuty,“ popsal jednatel firmy Daniel Hradil.
Dodal, že zájem lidí o silvestrovské petardy a ohňostroje je letos zhruba stejný jako v předcházejících letech. „Poslední kvartál máme vždycky rozšířenou dobu o dvě hodiny, prodáváme od 8 do 18 hodin,“ poznamenal Hradil.
Podle Petra Cymorka z e-shopu zabavnapyrotechnika.cz se vkus lidí za několik posledních let příliš nezměnil.
„Nejvíc jdou na odbyt hlavně kompaktní ohňostroje, říká se jim také baterie. Jsou nejjednodušší na odpalování, všechno už je tam naládované, jenom to položíte, zapálíte a už to střílí. Za ty lidé utratí také nejvíce peněz,“ řekl Právu Cymorek.
Prodej zábavní pyrotechniky v pražském obchodním centru Nový Smíchov
FOTO: Petr Hloušek, Právo
Za pyrotechniku zákazníci utratí většinou do tisíce korun. „Chodí hlavně mladší lidé tak do čtyřiceti let a hlavně muži. Ale je vidět, že emancipace už postoupila, protože už není výjimkou, že přijdou i ženy a rozhodují, co se pořídí,“ dodal s úsměvem Cymorek.
Inspekce má napilno
Kromě zákazníků vyrážejí do prodejen za zábavní pyrotechnikou i kontroloři České obchodní inspekce (ČOI). Podle kategorií se smí pyrotechnika prodávat zájemcům od 15 let, ale většinou jen dospělým od 18 či 21 let. Navíc silnější výbušniny se nesmějí prodávat ve stáncích, ale jen v kamenných obchodech. Nejsilnější pyrotechniku, tzv. 4. třídy, si pak mohou koupit jen lidé s průkazem odpalovače ohňostrojů.
„Při kontrolách se zaměřujeme především na dodržování podmínek nakládání s pyrotechnickými výrobky, aby se minimalizovalo riziko ohrožení života, zdraví a majetku. Současně kontrolujeme i dodržování podmínek skladování a prodeje pyrotechnických výrobků,“ uvedl mluvčí ČOI Jiří Fröhlich.
Inspektoři zatím letos zkontrolovali 124 prodejců pyrotechniky, nedostatky zjistili ve 44 případech, tedy téměř u třetiny prodejců. Podle informací inspekce se ale čísla budou ještě měnit, protože kontroly jsou v plném proudu a potrvají až do 31. prosince.
Podle něj například tento týden inspektoři v pražské tržnici SAPA objevili pyrotechniku nejvyšší kategorie, kterou bez průkazu odpalovače ohňostrojů prodával běžný prodejce. Naproti tržnici zase nabízeli pyrotechniku s návodem, který nebyl okem vůbec čitelný.
Prodejcům lze přitom ze zákona uložit ve správním řízení pokutu až do výše pěti miliónů korun.
Prodej zábavní pyrotechniky v pražském obchodním centru Nový Smíchov
FOTO: Petr Hloušek, Právo
A na co by si spotřebitelé měli při nákupu pyrotechniky dávat pozor? Inspekce doporučuje si výrobky dobře prohlédnout a nekupovat je, pokud mají porušený nebo poničený obal, nejsou označeny názvem a adresou výrobce, dovozce nebo distributora, nebo pokud jim chybí označení zkušební značkou a třídou nebezpečnosti.
Petardy děsí lidi i zvířata
Rozhodně by lidé neměli kupovat výrobky s prošlým datem použitelnosti. „Velmi důležitý je u pyrotechniky také český návod k použití a bezpečné manipulaci v českém jazyce, včetně způsobu zneškodnění při selhávce,“ dodává ČOI.
Řada „ostrostřelců“ si neuvědomuje, že nečekané záblesky a výbuchy, které doprovázejí odpálení i jinak bezpečné pyrotechniky, děsí nejen divoká zvířata, ale i domácí mazlíčky a v neposlední řadě i některé spoluobčany.
Nevhodná manipulace se zábavní pyrotechnikou například způsobila ve čtvrtek večer policejní manévry na pražském Karlově náměstí. [celá zpráva]
„Nečekaný výbuch petardy pod nohama znamená leknutí a šok pro každého jedince,“ potvrdila Právu psycholožka Radana Štěpánková. Ještě větší dopad však může mít nadměrný hluk, záblesky, výbuchy na osoby se zvýšenou citlivostí. Výbuch petardy může u některých jedinců aktivovat i pocity ohrožení.
„U některých lidí může vyvolat nepříjemnou vzpomínku či simulovat určitou situaci, kterou zažili. Ať již v okamžiku ohrožení života, ve válečném konfliktu, nebo když byli účastni při nějaké katastrofě, což může mít i dopady na jejich zdraví,“ dodala.
Opatrní by měli být i majitelé psů a dalších domácích mazlíčků, radí veterináři. Nenadálý hluk z výbuchů doprovázený záblesky většinu zvířat stresuje. Často se stává, že psi štěkají, bojácnější jedinci vyhledávají v bytech místa, kde se chtějí skrýt. Pokud není pes při večerním venčení na vodítku, může se natolik vyděsit, že majiteli i uteče, někdy i ztratí orientaci a nemusí se vždy vrátit.
Požárů přibývá
Silvestrovské veselí, které je již tradičně spojeno s používáním zábavní pyrotechniky, nechtěně zaměstnává hasiče i zdravotnickou záchrannou službu. Počet požárů způsobených zábavní pyrotechnikou v posledních letech výrazně roste a způsobené škody se pohybují v řádech miliónů korun. Nejčastěji hoří travní porosty, kontejnery s odpady, okrasné keře nebo věci na balkonech.
V poslední době dochází i k zapálení odstavených aut a objevují se i případy vyhořelých bytů, do kterých vlétly zapálené světlice. Například loni 31. prosince likvidovaly jednotky profesionálních hasičů 121 požárů, přičemž dlouhodobý denní průměr je 51 požárů.
Nejvíc požárů vzniká ve velkých městech tradičně hned po půlnoci a většina z nich je způsobena právě nesprávnou manipulací se zábavní pyrotechnikou. Příčiny požárů jsou většinou dobře známy: lidská neopatrnost a nedbalost, nesprávná manipulace se zábavní pyrotechnikou a nedodržování bezpečnostních doporučení. V mnoha případech je na vině i nadměrná konzumace alkoholu, která způsobuje, že lidé přestávají být dostatečně ostražití.
Pyrotechniku také často berou do ruky děti. Třeba 19. prosince v Praze vhodily děti světlici do otevřené lodžie, která byla následným požárem zničena spolu s věcmi, které zde byly uskladněny. Dále byly zcela zničeny dvě okna a dveře do obývacího pokoje, parapety, elektroinstalace v zadní části obývacího pokoje a jídelního koutu.
„V bytě se nacházela v tu chvíli jeho uživatelka s nezletilou dcerou. Obě musely hasiči z bytu zachránit,“ sdělila Právu mluvčí Hasičského záchranného sboru ČR Nicole Zaoralová.


description: Armádní Tu-154, na jehož palubě letěli Alexandrovci, narazil na hladinu moře rychlostí 510 km/h. V poslední fázi letu měl nos zvednutý vzhůru. Uvedla to v úterý agentura TASS s odvoláním na osobu z bezpečnostních struktur. Do Moskvy byl v úterý přepraven záznamník letových údajů z havarovaného stroje a začala analýza dat. Při pádu stroje zahynulo 92 lidí, především členů slavného uměleckého souboru Alexandrovci.

title: Tupolev narazil na hladinu Černého moře rychlostí přes 500 km/h


authors:
Foto
Ammar Awad

description: Izrael v úterý omezil diplomatické styky s deseti zeměmi, které hlasovaly v Radě bezpečnosti pro rezoluci odsuzující budování židovských osad na okupovaném Západním břehu Jordánu. Jsou mezi nimi mimo jiné Velká Británie, Francie, Rusko, Španělsko a Japonsko.

title: Izrael omezil diplomatické styky s Británií a dalšími zeměmi


authors:
Foto
Reuters Tv

description: Pátracím týmům se podařilo vylovit z moře i druhou černou skříňku zříceného tupolevu ruského ministerstva obrany. Nejpravděpodobnější příčinou nedělní tragédie, při níž zemřelo všech 92 lidí na palubě, zůstává selhání vzletových klapek. S odkazem na své zdroje o tom ve středu dopoledne informovala agentura Interfax.

title: Ruští záchranáři už vytáhli i druhou černou skříňku zříceného tupolevu


description: Úřady v Jeruzalémě zrušily hlasování, ve kterém měly ve středu schvalovat výstavbu téměř 500 nových bytů pro Izraelce v okupovaném východním Jeruzalémě. Agentuře Reuters to řekl jeden ze členů příslušného výboru pro výstavbu Hanan Rubin. Hlasování bylo podle něj odloženo na žádost premiéra Benjamina Netanjahua.

title: Úřady v Jeruzalémě odložily hlasování o výstavbě nových osad


authors:
Foto
Archiv Autora
Vratislav Konečný
Jana Vančatová
Článek Od Uživatele

description: Ještě před tradiční pražskou Lucernou absolvuje Helena Vondráčková vánoční koncert také v Bratislavě. Ve čtvrtek 17. prosince vystoupí se skupinou Charlie Band v Incheba Expo Aréně. V roli hosta se tentokrát objeví mladý slovenský zpěvák Peter Cmorík.

title: V Bratislavě vystoupí s Helenou Vondráčkovou na jejím vánočním koncertě Peter Cmorík


description: Hasiči a strážníci v Praze měli „veselý rok“. Kromě běžných zásahů pomáhali lidem ve velmi kuriózních případech. Zachraňovali například život opilce, který si spletl bójku s tonoucím dítětem a skočil pro ni do Vltavy. Přitom se sám málem utopil.

title: Opilec si spletl bójku s tonoucím dítětem a málem se utopil. Hasiči a strážníci se letos nenudili


description: Německá policie dopadla muže podezřelého z pondělního útoku na vánočním trhu v Berlíně díky svědkovi, který ho po činu pronásledoval. Policisty pak navigoval přes mobilní telefon. V úterý jeho pomoc ocenil berlínský policejní mluvčí Winfrid Wenzel.

title: Prchajícího podezřelého v Berlíně stíhal svědek, policii navigoval mobilem


authors:
Foto
Petr Kozelka

description: Kapucínský kostel Nalezení svatého Kříže v Brně se po několikaměsíčním restaurování může znovu chlubit obrazem nad oltářem. A nejde jen o ledajaký kus, podle Martina Číhalíka, který měl obnovu obrazu na starosti, jde o nejcennější obraz v Brně. Po zásahu restaurátorů se na obraze objevily nové postavy a z černého pozadí nově vystupuje zajímavá architektura. Autorem díla je Joachim von Sandrart, jde o jeho jediný obraz na Moravě.

title: Nejcennější obraz v Brně je po restaurování znovu nad oltářem


description: Dvě desítky aut se v mlze srazily na dálnici v anglickém hrabství Oxfordshire. Zahynula jedna žena a dva další lidé utrpěli vážná zranění. Záchranáři byli nuceni dálnici uzavřít v obou směrech.

title: Na dálnici v Anglii se srazilo dvacet aut


authors:
Foto
Miroslav Chaloupka

maintext:
Nečesaný má přerušený trest, na verdikt NS počká na svobodě
Lukáši Nečesanému byl na základě rozhodnutí Nejvyššího soudu (NS) přerušen výkon 13letého trestu za pokus o vraždu do doby, než bude rozhodnuto o jeho druhém dovolání. To podal v listopadu poté, co byl uznán vinným z pokusu o vraždu kadeřnice v Hořicích. Odpoledne byl propuštěn z plzeňské věznice. Vyzvedla ho manželka.


authors:
Foto
Fabrizio Bensch
Nek
Dpa

description: Videonahrávka, na níž se atentátník z Berlína Anis Amri hlásí k tzv. Islámskému státu (IS), je autentická. Potvrdila to ve čtvrtek německá generální prokuratura, když informovala o stavu vyšetřování teroristického útoku.

title: Video Islámského státu s útočníkem z Berlína je pravé


authors:
Foto
Ondřej Lazar Krynek
Věra Míšková

description: Poslední českou distribuční premiérou je Manžel na hodinu, volné pokračování komedie Hodinový manžel. Tvůrci Mimoňů a Tajného života mazlíčků nabízejí animovaný muzikál Zpívej. Will Smith hraje hlavní roli v dramatu Collateral Beauty: Druhá šance a Roman Duris v komedii Špinavej kšeft.

title: Filmové premiéry: Manžel na hodinu, Zpívej, Collateral Beauty: Druhá šance a Špinavej kšeft