description: Zatímco na definitivní vítěze senátních voleb se ještě čeká, poražení už jsou známí. Za totální propadák tak mohou volby označit například bývalý ředitel Sazky Aleš Hušák nebo muzikant Felix Slováček. Za očekáváním zůstali také Martin Konvička nebo Vlastimil Harapes, který prohrál v souboji slavných osobností na Praze 6.

title: Tváře poražených: v senátních volbách zcela propadli Hušák nebo Harapes


description: Čech Radovan Krejčíř stáhl v Jihoafrické republice žádost o azyl, a jeho právníci proto žádají Městský soud v Praze, aby nebyl souzen jako uprchlý. Krejčíř by tak mohl dosáhnout zrušení rozsudků vydaných v Česku, uvedla Česká televize. Azylové řízení ale také komplikovalo žádost Česka o vydání Krejčíře. V JAR si Krejčíř odpykává 35 let vězení za únos a mučení a čelí dalším obviněním.

title: Krejčíř stáhl žádost o azyl v JAR. Mohl by dosáhnout zrušení rozsudků v Česku

maintext:
Krejčířova advokátka Karolína Babáková sdělila v dokumentu pro Městský soud v Praze, že Krejčíř podal v JAR zpětvzetí žádosti o udělení azylu. „Podmínky pro vedení trestního řízení jako proti uprchlému nejsou dány,“ napsala. Pokud by soud Babákové vyhověl, Krejčíř by pak podle televize mohl požadovat opakování i pravomocně skončených soudů, tedy kauz podvodů s akciemi Teplárny Otrokovice, vytunelování firmy Technology Leasing a daňového úniku firmy M5, za které dostal souhrnný trest 10,5 roku vězení.
Loni byl také Krejčíř v Česku zatím nepravomocně odsouzen za snahu o vytunelování státního podniku Čepro a přípravu vraždy celníka na 15 let do vězení. Do tohoto trestu se započítávají i jeho dřívější odsouzení.
V případě zrušení rozsudků by se také dostala z exekuce Krejčířova vila za 100 milionů korun, uvedla ČT. Nemovitost by se ale nevrátila Krejčířově rodině, byla by soudem zablokována do nového verdiktu.

fasttext_language: cs


description: Španělsko znovu zváží své rozhodnutí povolit ruským válečným lodím směřujícím k Sýrii dotankovat v jeho severoafrické enklávě Ceuta. Oznámilo to ve středu španělské ministerstvo zahraničí. Reagovalo tak na kritiku, podle které z letadlové lodě Admirál Kuzněcov mohou startovat ruská letadla i k bombardování Aleppa.

title: Španělsko čelí kritice od NATO kvůli povolení ruské lodi dotankovat v jeho enklávě


description: Za nehodu pod vlivem alkoholu potrestal soud bývalého policistu Karla Kadlece osmiměsíční podmínkou a dvouletým zákazem řízení. Obvodní soud pro Prahu 2 se případem zabýval opakovaně, oproti svému původnímu rozhodnutí pouze o půl roku zkrátil dobu, po kterou nesmí muž řídit. Kadlec boural v Praze loni v březnu, tvrdí však, že před jízdou nepil.

title: Soud vyměřil Kadlecovi stejný trest: osmiměsíční podmínku za nehodu v opilosti


title: Clintonová stále vede. Trump však

maintext:
Trump s Clintonovou scházejí z jeviště po své první prezidentské debatě. | foto: ČTK
NEW YORK Americký republikánský kandidát na prezidenta Donald Trump snížil náskok své demokratické konkurentky Hillary Clintonové o téměř polovinu, vyplynulo z předvolebního průzkumu agentur Reuters a Ipsos. V anketě uskutečněné od 14. do 20. října vede Clintonová nad Trumpem o čtyři procentní body, o týden dříve to bylo o sedm procentních bodů.
Oba hlavní uchazeči se přitom 19. října střetli v poslední televizní debatě, které podle komentátorů dominovala Clintonová. Trump s Clintonovou odlehčili vyhrocenou kampaň vtipy. Na večeři pro charitu si i podali ruce Demokratická kandidátka by podle nejnovějšího průzkumu získala podporu 44 procent voličů a Trump 40 procent. V týdnu od 7. do 13. října měla Clintonová podporu rovněž 44 procent voličů, Trump však jen 37 procent.
Republikánská kampaň se dostala do krize na počátku tohoto měsíce, kdy se na veřejnosti objevilo video z roku 2005, na kterém se Trump chlubí osaháváním a líbáním žen. Od té doby čelí obvinění, že celá desetiletí činil ženám nevhodné sexuální návrhy, on však tvrdí, že obvinění nejsou pravdivá.voličů a Trump 40 procent. V týdnu od 7. do 13. října měla Clintonová podporu rovněž 44 procent voličů, Trump však jen 37 procent. Zmanipulované volby Nejnovější průzkum rovněž ukázal, že členové Republikánské strany souhlasí s Trumpovým argumentem, že volby jsou zmanipulované proti němu. Podle sondáže pouze polovina republikánů přijme Clintonovou za svoji prezidentku a téměř 70 procent z nich říká, že pokud demokratka zvítězí, bude to z důvodu nelegálního hlasování nebo zmanipulování voleb. „Myslete na to, lidi, je to zmanipulovaný systém,“ zopakoval v pátek Trump na jednom předvolebním mítinků v Pensylvánii. „Proto se musíte sebrat a jít volit, musíte bdít,“ dodal. Trump má dnes přednést projev v pensylvánském Gettysburgu, kde v červenci 1863 vypukla třídenní bitva mezi armádami Severu a Jihu, která znamenala zásadní obrat v občanské válce. Prezident Abraham Lincoln zde o několik měsíců později pronesl slavný projev, považovaný dodnes za jedno z nejlepších vystoupení amerického politika. Lidé z Trumpovy kampaně v pátek řekli novinářům, že republikánský kandidát ve své dnešní řeči přednese závěrečné argumenty a sdělí, co případně plánuje udělat během prvních 100 dnů v Bílém domě.


description: Dost možná se už v příštích sněmovních volbách, které se konají za rok, objeví nová politická strana. Podle zjištění LN se o společném projektu baví lídři lidovců a Starostů a nezávislých. Právě jejich strany patří mezi vítěze letošních krajských a senátních voleb. Výsledku by rádi využili coby odrazového můstku.

title: Spojíme se a vyhrajem. Lidovci a Starostové ‚kují pikle‘ na vznik nové strany

maintext:
„Chceme daleko více spojovat a rozšiřovat volitelnost KDU-ČSL,“ vysvětlil motiv případných námluv Pavel Bělobrádek, lidovecký předseda. Jeho strana senátní volby vyhrála. Získala pět křesel a další čtyři ve spolupráci s koaličními partnery. S patnácti místy se v novém Senátu stane druhou největší sílou horní komory. První i po ztrátě osmi míst zůstane ČSSD s 25 křesly.
Že je sblížení s lidovci reálné, naznačil i předseda Starostů a nezávislých (STAN) Petr Gazdík. „S KDU-ČSL máme společné vnímání rodiny a obce. Určitě máme podobný vztah k venkovu. Sdílíme názor, že by se měla Evropa vrátit ke svým židovsko-křesťanským tradicím,“ vypočítal programový průnik. Oba předsedové však odmítli, že by se vedla jednání na oficiální úrovni. „Už před třemi lety se hovořilo o nějakém volebním bloku. Uvidíme. Nás nyní čekají dva měsíce intenzivních debat na toto téma. Potom budeme muset předstoupit před členskou základnu,“ upozornil na složitost námluv Bělobrádek.
Z kuloárních zpráv nicméně vyplývá, že strany jsou ve vyjednávání už poměrně daleko. Do konce roku by mělo být jasno, zda se skutečně v příštích sněmovních volbách objeví nová strana. A to včetně lídra a názvu.
Pozor na Čtyřkoalici
Sociální demokraté získali z devíti senátních finálových duelů jen dvě křesla, ANO má tři mandáty ze 14 soubojů ve druhém kole. Příští rok budou možná muset svést souboj ne mezi sebou, ale se zcela novou značkou. Jak představitelé KDU-ČSL, tak Starostů totiž mají ambice sněmovní volby v případném společném bloku vyhrát. „Do Vánoc musí být jasné, kdo by byl lídr a jak bychom to uskutečnili,“ prozradil LN vysoce postavený politik STAN pod podmínkou anonymity.
Bělobrádek upozornil, že se chce vyvarovat neúspěchu, který potkal Čtyřkoalici. V ní byli na přelomu tisíciletí lidovci s dalšími třemi pravostředovými stranami. Společný projekt se po čtyřech letech rozpadl.


description: Hrad se odmítá omluvit za výroky Miloše Zemana o Ferdinandu Peroutkovi. Prý z rozsudku neumí zjistit, zda byl odsouzen stát, prezident či jeho kancelář. Neumí, nebo nechce?

title: KALVODA: Kauza Peroutka.


description: Hurikán Matthew, který bičuje americké pobřeží vichřicí a vlnobitím, dosud v americkém státě Florida připravil o dodávky elektrické energie na 240 tisíc domácností a podniků. V pátek o tom informovala agentura AP. Živel, který si v Karibiku vyžádal přes 340 obětí, narušil v USA leteckou dopravu, od čtvrtka bylo zrušeno přes 3000 letů.

title: Hurikán Matthew vyhodil na Floridě proud. Bez elektřiny je 240 tisíc domácností


description: Při požáru bytu v panelovém domě v Neratovicích na Mělnicku v neděli zemřel člověk. Na místě zasahuje osm jednotek hasičů, kvůli vysokému počtu zasahujících hasičů byl vyhlášen druhý stupeň požárního poplachu. Obyvatelé domu byli evakuováni. Uvedla to mluvčí středočeských hasičů Vladimíra Kereková.

title: V Neratovicích na Mělnicku


description: Prezident Miloš Zeman je podle mluvčího Jiřího Ovčáčka ochoten vyznamenat Jiřího Bradyho při vhodné příležitosti. „Jedná se o gesto dobré vůle,“ řekl Ovčáček. Dodal také, že ocenění se nedají vynutit nátlakem. Později upřesnil, že vyznamenávání 28. října je již uzavřeno a prezident Zeman by tak tedy učinil při jiné příležitosti. Podle České televize ale Brady o vyznamenání již nestojí.

title: Zeman je ochoten vyznamenat Bradyho jindy než 28. října. Ten o to ale nestojí


description: Mohla za neodvysílání pořadu Jana Krause kritika Hradu a prezidenta Miloše Zemana z úst několika desítek hostů? „Tohle je do značné míry politicko-satirický pořad a tak je vysílán. Kdybychom nesměli kritizoval politiky, tak bychom byli zpátky v normalizaci,“ tvrdí komentátor Jan Macháček, který byl jedním z „předhostů“ posledního dílu. Hlavními diskutéry byli Jiří Brady a ministr Daniel Herman, kteří vedou spor s Hradem o státní vyznamenání.

title: Nevysílal se Kraus kvůli Hradu? Bez kritiky politiků jsme zpět v normalizaci, míní Macháček

maintext:
Lidovky.cz: Moderátor Jan Kraus měl během natáčení prohlásit, že by s posledním dílem jeho show mohly být problémy. Je to pravda?
Varoval takovým tím položertovním ironickým způsobem. Nemyslím si, že by tomu někdo v sále věřil.
Lidovky.cz: Díl, kde byl hostem i pan Brady, se ale nakonec nevysílal. Zaznělo podle vás během natáčení něco tak kontroverzního, že by to mohlo donutit televizi Prima záznam nepouštět?
Neznám žádné smluvní a vydavatelské podmínky, za kterých se ten pořad dělá. Navíc nejsem právník. Ale z těch prvních dvaceti hostů pronášel každý jednou či dvěma větami zdravici k 28. říjnu a samozřejmě většina z nich byla velmi kritická kvůli tomu, co se stalo se stáním svátkem a k prezidentovi republiky. Máme ale snad svobodu slova a každý si tam může říkat co chce.
Ministr kultury Daniel Herman a Jiří Bardy v Show Jana Krause.
Lidovky.cz: Pokud to ovšem není za hranicí zákona. I televize musí dodržovat jistá pravidla, od toho je vysílací rada.
Nejsem právník. Nevím, jestli vysílací zákon zakazuje kritizovat prezidenta republiky. Tohle je do značné míry politicko-satirický pořad a tak je vysílán. Kdybychom nesměli kritizoval politiky, tak bychom byli zpátky v normalizaci.
Lidovky.cz: V pořadu vystoupilo několik desítek osobností, a jak jste říkal, pronášeli své zdravice - často i kritické. Utkvěla vám nějaká v paměti?
Pamatuji si všechny, ale bude možnost si to za půl dne pustit. Ve smlouvě je, že to musí dát do internetového archivu. Jak říkám, většina projevů byla velmi kritická k tomu, co se stalo panu Bradymu a kritická k prezidentovi Miloši Zemanovi.
Lidovky.cz: Co se týče návštěvy pana ministra Hermana a pana Bradyho, tak o čem se s moderátorem Krausem bavili. Nepadlo třeba tam něco kontroverzního?
Byl to už standardní rozhovor. Těch interview s panem Bradym a Hermanem bylo za poslední dobu hodně a tohle nevybočovalo z formátu.
Lidovky.cz: Jaký máte osobní názor, že se to neodvysílalo? Prima tvrdí, že kopii nedostala čas.
Paní Matásková, jako šéfka vysílacího štábu řekla, že to odevzdala včas. Je to záminka. Tato varianta je ale lepší, než aby ten pořad někdo zcenzuroval a vysílal ho pak upravený. Jestli ale ten pořad po tomto skončí, nevím.
Lidovky.cz: Nemůže tento incident s panem Bradym aktivizovat další lidi, kteří zítra přijdou na Staroměstské náměstí či další politiky a osobnosti, co by se mohli rozhodnout, že nepůjdou slavit na Hrad?
Může to být další impulz. Na druhou stranu bych to bohužel nepřeceňoval. Myslím, že tyto kontroverzní věci dělá Miloš Zeman schválně. Veřejnost, která nechce mít za prezidenta Miloše Zemana, bude muset postupovat nějak jinak a přesvědčovat lidi aby ho nevolili. Mít nějakou podobnou iniciativu jako na Slovensku za Mečiara a donutit mladé lidi, aby přišli k volbám. Také musí mít silné kandidáty. Je dobře, že lidé protestují, ale bude potřeba asi dělat víc.
Lidovky.cz: Říkal jste, že by tyto kontroverze mohl pan prezident dělat naschvál. Jak by ale Hrad mohl ovlivnit vysílání soukromé televize, jakou je právě Prima?
Neumím to posoudit a objevovaly se v médiích informace a spekulace, že spolumajitel má mít blízko k prezidentovi. To jsem ale nikdy nezkoumal. Hodně se tato věc diskutovala i během skandálu, kdy mělo vedení Primy na poradách působit na redaktory, aby referovali o uprchlících negativně.


description: Problémy s přistáním na pražském Letišti Václa Havla postihly španělské piloty Boeingu 737. Při manévrech se do letadla opřel silný vítr, zavadilo pravým kolem o přistávací dráhu, pak se naklonilo na druhou stranu a muselo se znovu vznést. Piloti úspěšně přistáli až napodruhé.

title: Podívejte se: Problémy s přistáním. Piloty na letišti v Praze zaskočil vítr


description: U francouzského hruškového páje je ovoce nutné nejdřív speciálně upravit. Plátky hrušek se povaří v cukrovém rozvaru s hřebíčkem, vanilkou a skořicí a prochladlé se pak do této směsi skládají. Výsledek ale rozhodně stojí za to. Nechte se inspirovat.

title: Podzimní lahůdka? Zkuste

maintext:
Hruškový páj po francouzsku
(Jaroslav Béza, šéfcukráře francouzského cukrářství Petite France)
Těsto:
135 g mandlové hmoty
50 g cukr moučka
3 ks vajec
1 žloutek
125 g másla
500 g oloupaných hrušek
sirup na hrušky:
1 l vody
0,5 g cukru
1 lžička hřebíčku
1 lžička skořice
1 vanilkový lusk
Postup: Hrušky oloupeme, vyndáme jádřince, překrojíme na půl a vložíme do vařícího sirupu. Vaříme do změknutí. V případě, že nechceme použít čerstvé hrušky, a chceme si práci ulehčit, můžeme použít kompotované hrušky, které se už vařit nemusí. V robotu smícháme mandlovou hmotu s moučkovým cukrem, přidáme vejce. Po spojení surovin přidáme změklé máslo, mouku a vyšleháme do nadýchané hmoty. Tu poté vložíme do předpečeného lineckého těsta. Prochladlé hrušky krájíme do vějířku a vyskládáme na hmotu. Pečeme na 160 stupňů asi 30-35 minut.


description: Při rvačce v restauraci v Chotuticích na Kolínsku bylo v sobotu večer zraněno šest lidí. Jeden z účastníků na závěr vystřelil do vzduchu, nikoho nezasáhl, řekl v neděli policejní mluvčí Zdeněk Chalupa.

title: Do rvačky na Kolínsku se zapojilo více než deset lidí, šest z nich se zranilo, jeden i střílel


description: Britský softwarový inženýr se rozhodl s použitím analytického programu prozkoumat, zda je násilí častější v Bibli nebo Koránu. K výzkumu využil svůj program Odin Text a během dvou minut měl komparaci hotovou. Bible nad Koránem vyniká zobrazováním násilí a menším důrazem na „důvěru“.

title: ‚V Bibli je víc násilí než v Koránu’. Vývojář obě knihy srovnal analytickým programem


description: Britské restaurace, kavárny i supermarkety budou muset zmenšit prodávané dezerty. Tamní vláda vyzvala řetězce, jako jsou Starbucks, McDonald’s či Pizza Express, aby buď snížily obsah cukru v dortech, croissantech a dalších sladkostech, omezily velikost jejich porcí, nebo propagovaly jejich méně kalorické alternativy.

title: Britové jsou nejobéznější evropskou

maintext:
„Zajít si na jídlo do restaurace už není nijak výjimečným zážitkem. V mnoha rodinách se to stalo pravidelným zvykem, který významně zvyšuje nadbytek každodenně konzumovaných kalorií a cukru,“ uvedl ve čtvrtek ministr zdravotnictví Jeremy Hunt na setkání s více než stovkou potravinářských aktérů včetně restauračních řetězců.
Jeremy Hunt
Restaurace, hospody, kavárny nebo fastfoody se podle Hunta budou muset podílet na boji s obezitou. Víc než pětina příjmu cukru totiž pochází z jídla zvenčí; čtvrtina rodin bere děti každý týden do fastfoodů. „Nemůžeme ignorovat měnící se návyky spotřebitelů,“ vysvětlil ministr Hunt.
Opatření připravované agenturou Public Health England (PHE), která spadá pod ministerstvo zdravotnictví, se ale bude týkat i supermarketů a výrobců potravin. Podle tiskové zprávy ministerstva zdravotnictví je nutné hlídat kalorickou hodnotu zmrzlin, sušenek, dortů a dalších sladkostí, ale i snídaňových cereálií, jogurtů nebo pudinků.
Záměrem britské vlády je bojovat hlavně s dětskou obezitou. „Je šokující, že třetina dětí odchází ze základní školy s nadváhou nebo obezitou. Potřebujeme okamžitě jednat – zastavit nárůst podílu dětí, které si do dospělosti odnášejí riziko vážných zdravotních komplikací,“ upozornil Duncan Selbie z PHE. Jeho agentura chce do roku 2020 snížit obsah cukru ve sladkých potravinách o 20 procent, z toho o pět procent už v roce 2017.
Daň ze sladkých nápojů
Cíl se netýká slazených nápojů – ty jsou totiž předmětem speciální „cukrové daně“, kterou letos představil britský ministr financí George Osborne. Za dva roky ji začnou platit přímo výrobci a dovozci nápojů s více než pěti gramy cukru na 100 mililitrů. Peníze, které stát na dani vybere, vláda utratí za podporu sportu na základních školách.
„Nejenže daň ze slazených nápojů podpoří pití zdravějších tekutin. Jde také o vzkaz, že musíme snížit spotřebu cukru a jeho množství v potravinách,“ pochválil zavedení daně koordinátor iniciativy Children’s Food Campaign Malcolm Clark pro deník The Independent.
Agentura PHE hodlá informace o tom, nakolik se jednotlivým podnikům daří vládní strategii následovat, pravidelně zveřejňovat. A to přesto, že je opatření pro firmy dobrovolné.
„Posvítíme si na to, jak se k tomu jednotlivé společnosti postaví. V téhle debatě budou chtít být na správné straně,“ varuje Hunt. Jména firem, které obsah cukru nesnižují a porce nezmenšují, si totiž budou moct jednoduše vyhledat na internetu běžní spotřebitelé.
Hrozba restauracím je podle deníku The Times znamením, že se vláda snaží co nejrychleji vytěžit maximum z již dříve schváleného plánu na redukci dětské obezity. Nová ministerská předsedkyně Theresa Mayová se ho totiž po nástupu do funkce snaží okleštit. Vláda se proto už v roce 2017 chystá představit také plán redukce kalorií v tučných jídlech a pochutinách – třeba v pizze nebo hamburgerech.
Obezita v Británii představuje velký problém. Podle žebříčku Asociace pro světovou obezitu se týká téměř třiceti procent všech mužů i žen. To činí Brity nejobéznější evropskou populací.


description: Smrt bývalého ruského ministra a prezidentova poradce Michaila Lesina loni ve Spojených státech nastala kvůli akutní otravě alkoholem. Lesin několik dnů po sobě intenzivně popíjel a pak upadl na zem. Podle stanice Rádio Svobodná Evropa/Rádio Svoboda to v pátek oznámily americké úřady.

title: Záhadná smrt bývalého ruského ministra


description: Centrální Itálii v neděli postihlo další silné zemětřesení. Podle italského Geologického a vulkanologického ústavu mělo sílu kolem 6,5 stupně a jeho ohnisko se nacházelo v hloubce deseti kilometrů.

title: ,Arquata už neexistuje‘. Itálii zasáhlo silné zemětřesení


description: Někdejší hudební génius z kapely The Beach Boys Brian Wilson v rozhovoru pro BBC oznámil, že pracuje na novém albu. Vyjít by podle jeho slov mohlo do konce roku. Už za několik dní by měla vyjít také jeho autobiografická kniha nazvaná jednoduše Já jsem Brian Wilson, ve které otevřeně píše také o svých depresích a boji s drogovou závislostí.

title: ‚LSD mi zničilo mozek,‘ přiznává Brian Wilson z The Beach Boys v autobiografii

maintext:
Brian Wilson (74) potvrdil v rozhovoru pro BBC práci na novém albu a řekl, že jeho chystaný projekt bude rock’n’rollová klasika, ale že nevylučuje podíl vlastního materiálu. Přesnou dobu vydání alba neuvedl, ale dodal, že „možná na konci roku.“
V rozhovoru mluvil autor hitů jako Good Vibrations nebo God Only Knows také o nové knize, v níž líčí mimo jiné, jak bojoval se svými depresemi a závislostí na drogách. První nervové zhroucení prodělal ve dvaadvaceti letech. Jeho autobiografie má vyjít 11. října.
„Vyprávět můj příběh upřímně pro mě znamená vzpomínat na věci, na které bych raději zapomněl. Rád bych, aby lidi věděli, čím jsem prošel, a doufám, že můj příběh jim dá sílu,“ píše Wilson v anotaci ke knize.
The Beach Boys byli jednou z nejúspěšnějších a nejvlivnějších poprockových skupin 20. století. Kapela byla založena v roce 1961 v Kalifornii. Během první poloviny šedesátých let natočili přes desítku alb, podobných hudebně i námětově. Až v roce 1966 přišlo zlomové album Pet Sounds, které se stalo jedním z kriticky nejoceňovanějších alb historie. V roce 1969 vystoupili i v někdejší ČSSR – měli celkem tři koncerty, v Praze v Lucerně, v Bratislavě a v Brně.
O Wilsonovi už vyšla biografická kniha Wouldn’t It Be Nice: My Own Story v roce 1991, ale Wilson prohlásil – přestože je jejím spoluautorem - , že ji nikdy nedočetl do konce.
Naposledy byl jeho pohnutý život zpracován do filmové podoby ve výtečném snímku Love and Mercy (2014), který jako svůj režijní debut natočil filmový producent Bill Pohlad. Ve filmu, který u nás vyšl pouze na DVD, hrají v hlavních rolích jako představitelé mladého a staršího Wilsona Paul Dano a John Cusack.
„Nejvíc lituji, že jsem bral psychedelické drogy, protože mi zničily mozek,“ prohlásil Wilson v rozhovoru pro BBC. Poté, co si vzal jako dvacátník poprvé LSD, začal prýý Wilson slyšet hluk v hlavě a někdy ho slyší i každý den.
V chystané knize se Wilson vyznává také ze svého strachu z veřejných vystoupení, které ho děsily kvůli obavám, že by mohl selhat. S kapelou přestal vystupovat poté, co zažil panickou ataku během letu do Houstonu v roce 1964. Znovu začal vystupovat až ke konci 90. let, a to po celém světe.
Wilson dodal, že pracovat na vzpomínkové knize, na které s ním spolupracoval profesionální autor biografií, nebylo vůbec snadné. Přesto ale chce, aby lidé znali jeho příběh a pochopili, čím si musel projít.


description: Je tomu už rok a půl od chvíle, kdy se o Tomáši Prouzovi spekulovalo jako o novém ministrovi průmyslu a obchodu. Na vládní výměnu však nenastal vhodný moment a dá se očekávat, že nejinak tomu bude až do příštích sněmovních voleb. Státní tajemník pro evropské záležitosti však s vysokou pravděpodobností v příštích týdnech obsadí jiný důležitý post – podle zdroje LN blízkého vedení strany se má stát Prouza volebním manažerem vládní ČSSD.

title: Novým volebním manažerem ČSSD by se


description: Odborová organizace leteckých dispečerů se v neděli ohradila proti výrokům tiskového mluvčího prezidenta republiky Jiřího Ovčáčka. Ten dispečery nařkl, že za čtvrteční pozdní přílet státního speciálu na pohřeb Michala Kováče mohou oni, neboť upřednostnili jiný let. „Prohlášení tiskového mluvčí vnímáme jako lživá a účelová,“ píše se ve vyjádření.

title: Ovčáčkova slova jsou lživá a účelová, odmítají dispečeři vinu na zpoždění letu


description: Pražské Museum Kampa vystavuje do 15. ledna výběr z díla vůdčí osobnosti českého i evropského informelu - malíře a grafika Josefa Istlera. Výstava představuje první soubornou výstavu Isletova díla od roku 1989.

title: Znovuobjevená abstrakce Josefa

maintext:
Josef Istler (1919–2000, Praha) patří k významným protagonistům evropského informelu. Istlerova raná tvorba, která nesla výrazné stopy válečného traumatu, je spojena s formováním literárně-výtvarné Skupiny Ra. Z poloviny 40. let pocházejí obrazy a monotypy předznamenávající jeho strukturálně abstraktní tvorbu vrcholící v závěru 50. let. Istler současně vytvářel také geometrizované kompozice, které mapovaly hranici figurativního a abstraktního.
Josef Istler: Obraz, 1947, olej, překližka, 33 x 46 cm,
„Počátkem 50. let se Istler v rámci intelektuálního okruhu kolem Karla Teiga podílel na přípravě samizdatových sborníků Znamení zvěrokruhu, Objekt I a II. Ve svých pracích zobrazoval aktuální atmosféru absurdity a metafyzické úzkosti. Koncem padesátých let se zabýval možnostmi abstraktní gestické malby, k tomuto výrazu se vracel i v 80. a 90. letech. Roku 1962 byla komunistickou stranou zakázána jeho retrospektivní výstava,“ uvádí kurátorka výstavy Iva Mladičová. Italský kritik Enrico Crispolti zařadil roku 1971 Istlerovy práce do reprezentativní antologie informelu. Roku 1989 proběhla zatím poslední Istlerova retrospektivní výstava.
Současná výstava v Museu Kampa nabízí návštěvníkům možnost vidět Istlerův fantaskní, abstraktně-geometrizovaný svět. Koncept výstavy člení dílo do tří vzájemně prostupných oddílů a umožňuje nacházet významové vzájemnosti mezi obrazy doposud prezentovanými převážně v samostatných tematických souborech.


description: Zřejmě tragická nehoda se stala v pondělí večer v pražských Komořanech. Žena tam zemřela při pálení zahradního odpadu, záchranná služba ani hasiči jí už nedokázali pomoci.

title: Žena v Praze zemřela při pálení


description: Donesou vám k ní cukr, mléko a také varování o zdravotních rizicích. V australském městě Adelaide podávají kávu „Asskicker“, která je 80krát silnější než běžně podávané espresso. Obsahuje totiž 80krát více kofeinu.

title: Na vlastní nebezpečí. V Austrálii prodávají kávu 80krát silnější než běžné espresso


description: Policejní auto ve středu večer srazilo na Praze 4 sedmdesátiletou ženu, která přitom utrpěla těžká zranění. Záchranáři ženu převezli s poraněním hlavy a nohy do vinohradské nemocnice, uvedl mluvčí záchranné služby.

title: Policejní auto srazilo v Praze


description: Když se stal na začátku minulé sezóny Daniel Špinar (37) uměleckým šéfem Činohry Národního divadla, řinčely na všech stranách zbraně. Možná proto, že má rád „těžkotonážní dramata“. Bouřili se herci, s nimiž se loučil, šokovaní byli i mnozí diváci, kteří ztráceli svoje oblíbené představitele rolí a obávali se i Špinarova expresívního režijního pojetí, které do Zlaté kapličky přece nepatří. Neustoupil.

title: Vášnivý expresionista. Umění, které naráží na odpor, je důležité, říká Špinar

maintext:
„Každé živé umění, které vybočuje z hlavního proudu, naráží na odpor, ale pro vývoj společnosti je nesmírně důležité,“ říká. Přesto ho tak silně negativní reakce překvapily.
Daniel Špinar stačil před vítězstvím v konkurzu v roce 2014 získat za režie nemálo ocenění od kolegů, kritiků i diváků. Patří mezi ně namátkou Cena Alfréda Radoka v kategorii inscenace roku 2010 za Vojcka, kterou režíroval v Divadle na Vinohradech, či cena Grand festivalu smích za nejlepší komedii roku 2014 Můj romantický příběh v Divadle Petra Bezruče v Ostravě. Mezi nimi je i jedna, již získal ještě jako student DAMU na festivalu Zlomvaz za herecký výkon v roli Tima v Polaroidech Marka Ravenhila.
Proč jste otevírali novou sezónu dramatem A. P. Čechova Tři sestry, které jste režíroval?
Je to skvělá čtyřaktová souborovka, která prověří, jak kvalitní je celý tým, jak jsou herci sehraní. Máme v Národním divadle spoustu mladých úžasných herců a Čechov jim nabízí ztvárnit ohromné charaktery. Dalším důvodem je, že všichni divadelníci milují Čechova. Tři sestry jsou emblematická hra, kterou půl roku rozebírá každý, kdo vstoupí na DAMU. Otázkou spíše je, zda způsob Čechovova vyprávění konvenuje současnému, i třeba mladšímu publiku. V každém případě ale jde o zásadní univerzální příběh o neschopnosti existovat, o neschopnosti se rozhodnout, co v životě chci a za čím jít. Stejně tak univerzální jsou vztahy mezi lidmi, o nichž Čechov píše. Tři sestry jsou takovou naší splněnou láskou.
Mluvíte v množném čísle. Čí to byl konkrétně nápad?
Můj, ale původně měl hru inscenovat jiný režisér...
...Štěpán Pácl a v jiném překladu.
V průběhu zkoušek Štěpán onemocněl. Buď jsme mohli zastavit práci a odepsat i vynaložené finanční prostředky, nebo inscenaci v krizových podmínkách dodělat. Tak jsem se toho ujal.
Navázal jste na Páclovu koncepci?
Režijně jsem Tři sestry úplně předělal. Herci, které si vybral, i ostatní tým zůstali. Text jsem ještě o deset stran seškrtal. I když Štěpán chtěl použít text Josefa Topola a Karla Krause, přesvědčili jsme ho, že překlad od Leoše Suchařípy je zajímavější, více divadelní, více ikonický. Nakonec s tím souhlasil.
Alespoň se herci nemuseli učit nový text.
To bylo kvůli urychlení práce velmi důležité.
Pokládáte si i vy občas otázku: Zůstat, nebo odejít?, jako si ji opakovaně kladou Olga, Máša a Irina?
To si klade snad každý. Čím je člověk starší, tím hůře se mu cokoli opouští. Život ale přináší neustálý pohyb, takže se snažím neustrnout. Odejít znamená pokaždé nový začátek. Je smutné vidět kolem sebe lidi, kteří neumějí odejít, a přitom by už dávno měli. Sám jsem nikde dlouhodoběji nepracoval, vyjma Divadla na Vinohradech, odkud jsem, myslím, odešel v pravý čas. Pro mne je ale nejdůležitější svoboda, umělecká svoboda. Až ji v Národním divadle ztratím, odejdu. Každý den se na to trošičku psychicky připravuji, protože ta situace může kdykoliv nastat. Neupínám se proto k žádným jistotám, nenechám se požírat strachem. Leckdo může namítnout, je mladý, nemá děti, neživí rodinu, ale peníze, moc a sláva jsou také velkými strašáky a brzdami. Nejdůležitější je pracovat a obklopit se lidmi, s nimiž pracovat můžete, se kterými lze vytvářet další a další umělecké projekty. Až pocítím, že se potřebuji posunout dál, tak se posunu. Bát se změny je podle mne krok zpátky.
Dáváte přednost hrám, které řeší existenciální otázky?
Divadlo přece vzniklo jako rituál, protože si lidé potřebovali zpodobnit svět a klást si otázky, proč existuji, kudy v tom světě vede cesta jednotlivce i lidstva. I já se snažím dělat takové inscenace. Nemám rád čistě zábavné oddychové divadlo a v Národním divadle je povinnost se ptát, kam se společnost řítí, co v ní znamená jedinec, jak se změnily okolnosti našeho života ve státě, v současném světě a tak dále. Každé dobré umění, ať už jde o obraz, sochu, hudbu, o cokoliv, si klade obdobné otázky.
Co pro vás Národní divadlo symbolizuje?
Tradici, obrovský kus historie. Bylo postaveno jako důkaz existence národa, samostatného jazyka, sebevědomé kultury. Zároveň je muzeem se svými výtvarnými díly a vším, co se v budově nachází. Důležité je ale připomenout, že je především divadlem, a proto by se v něm měla odehrávat nejkvalitnější představení, která divák v České republice může shlédnout. Mezi velkými kamennými divadly by mělo vytvářet umělecké trendy nebo je alespoň sledovat. Je nezbytné divadelní produkci oddělit od budovy nasáklé tradicí, narušovat ji, protože divadlo je živé umění, které musí reflektovat, co se děje ve společnosti. To považuji za naprosto zásadní. Mnoho diváků si myslí, že jde do „muzeální instituce“...
... do Zlaté kapličky.
Někteří dokonce do „svatostánku české kultury“, a pak jsou v šoku, že shlédnou představení, které se vyjadřuje současnými prostředky, dnešními hereckými a režijními postupy. Ocitám se ve střetu zájmů. Je to těžké, protože nesu odpovědnost za tisíc míst v hledišti a zároveň chci dělat nejlepší divadlo v republice s lidmi, kteří souzní s mými uměleckými představami. Sám se v tom občas nedokážu úplně zorientovat. Je to větší než já.
S tím jste musel počítat, když jste se účastnil konkurzu.
Zcela jasné to nebylo, dokud jsem to nezažil na vlastní kůži. Nárazy jsou větší, než jsem tušil. Člověk musí být silný a vydržet, protože každé živé umění, které se nesnaží o takzvaný populistický mainstream, naráží, ale pro vývoj společnosti je nesmírně důležité. Beru naši práci jako investici budoucím generacím. Přeju si, aby se do divadla vraceli mladí diváci, a docela se mi to daří. Když náhodou zabloudí do Národního divadla, a třeba v něm v životě nebyli, jsou spíše pozitivně překvapeni, že divadlo nemusí být jenom akademická nuda. Televize, film, internet vytvořily jiný způsob komunikace, který musím ve své práci reflektovat. Není možné diváky mučit čtyřhodinovými opusy, kde není žádný režijní nápad jenom proto, že konzervativnější publikum to tak chce. Čím větší budova, a mám na mysli i Stavovské divadlo, tím musí inscenace pracovat s většími gesty, se silnějšími obrazy, s větší přitažlivostí.
Mladí lidé ale azbuku neznají. Narážím na nápis „Ну, погоди“ na portálu jeviště při představení Tří sester.
Jen počkej! (zajíci) je myslím dostatečně známý kreslený seriál, a kdo si nápis nedokáže přečíst, zjistí si to. Chtěl jsem být trochu ironický ve smyslu: Teď nikam nepojedete. Nikdy se nic nestane. Vše zůstane stále stejné.
Nechcete ale starší diváky vyhnat z hlediště?
Určitě ne. Nechápu však, proč si hodně starších lidí myslí, že divadlo má být stejné jako v sedmdesátých letech minulého století. Všechno se překotně kolem nás vyvíjí a divadlo by se mělo zakonzervovat? Vždyť se vyjadřujeme k dnešku, představení tvoří živí lidé v daném večeru, a ten večer také skončí. Jako divák nechci vidět zpracování Maryši - mimochodem výborná hra, jež z repertoáru divadel nikdy nezmizí -, které jsem shlédnul před deseti lety. Proč bych jinak do divadla chodil? O tom se snažím s diváky debatovat. Často mi o představení řeknou: „My jsme si to představovali jinak, tradičněji, konzervativněji.“ Když se jich konkrétně zeptám na Manon Lescaut: „Co považujete za tradiční? Prévosta? Nezvalovu Manon z padesátých let, nebo televizní inscenaci s Janou Preissovou v hlavní roli z roku 1970?“ V tu chvíli lidem docházejí slova. Propasti mezi generacemi jsou dnes obří. I když osmnáctiletým sám v ledasčem nerozumím, akceptuji jejich způsob života, jejich chápání světa. Stejně by se měla chovat také starší generace. Je to o toleranci, otevřenosti, a možná do jisté míry i o vzdělanosti. Pokud někdo umění skutečně miluje, pak chce vidět nové věci a nestojí o opakování starých forem.
Inscenaci Tří sester jste věnovali režisérovi Ivanu Rajmontovi. Proč?
V osmdesátých letech režíroval Tři sestry v Činoherním studiu v Ústí nad Labem. On byl právě tím režisérem, který výrazně uchopil Čechova, proto jsme mu naši inscenaci věnovali. A také proto, že v loňském roce zemřel a byl prvním uměleckým šéfem Činohry po roce 1989.
Jsem mu za to vděčný, stejně jako Léblovi, Morávkovi, Dočekalovi, Nebeskému, Pitínskému, to jsou režiséři, kteří popostrčili hranice českého divadla zase o kus dál.
Klasickým modelem je osud Petra Lébla. Geniální umělec mnohými ve své době nepochopený. Na jeho tvorbu se snášelo tolik kritiky, a teď je až ikonicky opěvován. Z těchto lidí moje generace čerpá a jejich pojetí divadla dál posouvá.
Čím vás musí oslovit hra, abyste ji režíroval?
Tématem a samozřejmě konkrétním textem. Jazyk je moc důležitý, čeština je strašně významná, ale nemůže jí být přehršel. Každé slovo má obrovskou hodnotu a nelze ji devalvovat jejich množstvím, proto škrtám, když cítím, že dokážu to, co slovo říká, přetavit do jazyka jeviště. Text reprezentuje pouze malé procento inscenace. Stále musím mít na paměti, že tvořím pro velkou kamennou budovu a ve velkém domě může uspět jen velká činohra, která je symbiózou velikých žánrů. Patří do ní špetka opery, kapka baletu nebo tance a rozhodně pantomima. Snažím se definovat současnou činohru v kontextu velkého kamenného divadla. Baví mě patetické kusy. Jsem vášnivý expresionista, mám rád gestické divadlo a jiné v kamenné budově dělat nechci. Tu možnost teď mám, a proto realizuji inscenace, jak je instinktivně cítím.
Patří do velkého kamenného divadla vedle klasických děl i současná dramata?
Ano a pokoušíme se o to. Lenka Lagronová nám napsala hru Jako břitva (Němcová). Není to životopisná hra, je to příběh o někom, kdo možná žije právě tady a teď. Pokaždé je to velký experiment, který si nemůžeme dovolit moc často. Každý autor se také neumí vyrovnat s tak velkým prostorem. Skutečně to není jednoduché. Témata jsou, ostatně tématem může být i nedostatek témat. Ale autoři nejsou dostatečně motivovaní. Kdo se může uživit psaním her? Jde o minimálně roční trpělivou práci. Také proto jsme se rozhodli spojit derniéru Goldoniho Sluhy dvou pánů s dražbou části vstupenek, jejíž výtěžek půjde do fondu na podporu vzniku nových divadelních her.
A v zahraničí by se nenašla současná hra?
Samozřejmě našla! Ty „menší“, komornější nebo experimentálnější, uvádíme na Nové scéně, a v příští sezóně bude ve Stavovském divadle přinejmenším jedna česká premiéra zahraniční hry. Máme pochopitelně touhu objevovat pro Česko nové texty – i když je každá novinka tak trochu divácký risk.
Když jste uspěl v konkurzu, řekl jste: přijďte se mě zeptat za rok a půl, to už bude Činohra fungovat podle mých představ. Funguje?
I loňská sezóna byla už trochu moje, aniž bych s tím původně počítal. Nakonec jsem režíroval sedm věcí. Othella, Manon Lescaut, Sen čarovné noci a tři Nové krve, což byly také regulérní inscenace, zážitkové večery na všech scénách, kdy se diváci setkali s herci. Vím dnes, že dosáhnout všeho, co člověk chce v tak velké instituci, do níž patří čtyři soubory (činohra, opera, balet a Laterna magika) a několik budov (kromě již zmíněných také Státní opera), je utopie, protože moje práce je závislá na spoustě lidí, z nichž někteří pracují dobře a jiní hůře, nebo řekněme rutinně. Jsem spokojený s tím, co se dosud udělalo. Jsem šťastný, že se proměnil soubor a začíná fungovat směrem, který jsem si zvolil.
Jste autoritativní režisér, nebo mohou herci inscenaci spoluvytvářet?
Jsem, alespoň se domnívám, autoritativní přiměřeně, jak je potřeba. Říká se o mně, že jsem tvrdý režisér, ale je to jenom o tom, že vím, co chci, a nebojím se, si o to říct. Rozhodně na herce nekřičím, neponižuji je. Řvaní je projevem nejistoty. Herci mají občas pocit, že k nim nejsem spravedlivý, ale myslím, že je to spíš dáno jejich přecitlivostí. Jdou s kůží na trh a jsou velmi zranitelní. Snažím se jim vždy vysvětlit, že pokud udělají chybu, je to i moje chyba. Jsme zkrátka na stejné lodi, jde nám o to samé – o skvělou inscenaci. Rád používám mikrofon a v režírování jsem rázný. Vzpomenu takovou příhodu: Když jsem ještě na DAMU poprvé režíroval, byl jsem nervózní, hodně netrpělivý a na herce jsem řval. Tehdy si mě vzal můj pedagog, režisér Jan Nebeský stranou a řekl mi velmi zásadní věc: „Takhle ne!“ Od té doby si to pamatuji a vím, že klidem se vyřeší víc. Herci jsou u mne jako v bavlnce. To myslím vážně.
Ptala jsem se, zda se herci podílejí na vzniku inscenace.
Když spolu dva měsíce zkoušíme, tak se pochopitelně vzájemně ovlivňujeme. Mohou říct všechno, ale záleží samozřejmě na mně, zda jejich připomínku akceptuji, nebo ne. Zodpovědnost za celek mám já. Herci, a mluvím z vlastní zkušenosti, protože než jsem se stal režisérem, tak jsem studoval herectví, jsou zapouzdření, zahledění do vlastní emocionality. Pracují sami se sebou. Oni takoví musí být, je to normální. Proto nejsou schopni příliš hlídat dramaturgickou linku, scénografii, nevidí inscenaci jako celek.
Je pro vás výhoda, že jste vystudoval herectví?
Pro mě výhoda, pro herce možná trochu nevýhoda, protože je můžu kdykoliv usvědčit z nepravdy a z lenosti. Dokážu také asi rychleji vysvětlit herci, co by měl udělat. Někteří to nemají rádi a já to respektuji. Jenom, když někdo hledá příliš dlouho a zdržuje ostatní, tak mu řeknu: „Jsi herec Národního divadla, pojď to předvést, nemám čas!“
Považují herci opět za vrchol kariéry stanout na prknech Zlaté kapličky?
Je určitě vnímána jako nejprestižnější a ve srovnání s ostatními divadly asi nejlépe placenou scénou. Ne každému špičkovému režisérovi a špičkovému herci se ale v Národním divadle daří, a to z důvodu, o kterém jsem už mluvil. Je moc velké...
... Herec musí být slyšet až na druhé galerii.
Nejenom slyšet, ale i vidět. Karla Dobrého považuji za jednoho z nejlepších herců u nás, musí vynaložit mnohonásobně větší úsilí – nebo řekněme jiné - než herec na komorní scéně. Možná ale, že by jeho charisma pro malé divadlo bylo příliš silné. Těžko říct. Každopádně herectví u nás a třeba v Dejvickém divadle je naprosto jiná disciplína. V projektu, kterým jsem vyhrál konkurz na uměleckého šéfa Činohry, jsem psal, že každý herec, který tady hraje, musí vědět, v jakém prostředí se ocitá a co z toho pro jeho práci vyplývá. A pak také každému herci nevyhovuje můj expresionismus.
Nakolik vám komplikuje život uzavření Státní opery, která se musí rekonstruovat?
Činohra kvůli tomu přišla o jednu premiéru ročně v historické budově. Místo dvou bude jen jedna, v této sezóně adaptace románu Jane Austenové Pýcha a předsudek. Je to krásná detektivka o tom, jak se člověk musí změnit, aby našel svou lásku. Teď se pracuje na transformaci Národního divadla ve veřejnoprávní instituci, což by nám naopak rozvázalo ruce v mnoha ohledech, má to ale jediný problém, že nejsme schopni jednotlivé budovy od sebe oddělit. V Národním se vždycky hrály opera, balet i činohra. Stavovské divadlo by si ráda pod sebe vzala pouze činohra, ale Mozarta z něho vyhnat nemůžeme, a Maryšu nelze hrát jinde než v Národním, to by historicky ani společensky nefungovalo. Rozplést tohle klubko je nesmírně obtížné. Proto také musíme plánovat rok a půl dopředu a každý den být připraveni, že se všechno může změnit.
Mnozí filmoví režiséři zkoušejí uspět i na divadelních prknech. Vás nikdy nenapadlo natočit film?
Ještě jsem neviděl ani jedno dobré představení od filmového režiséra. Asi právě proto, že jsou „filmová“. Divadlo a film jsou dva jiné světy a mají naprosto rozdílné prostředky. Takže ne, zatím se nechystám natočit film a posbírat Oscary. Zůstanu pěkně na zemi, u činohry a opery, která mě mimo jiné také moc baví.
Řekl jste, alespoň jsem si to přečetla, že do devatenácti let jste nečetl, nechodil do divadla a studoval jenom bibli.
To je samozřejmě zjednodušené. Bibli jsem opravdu studoval, vyrůstal jsem v rodině adventistů sedmého dne. Stále více si uvědomuji, zvlášť po nedávné smrti mého otce, že jsem věřící člověk a témata, která si přirozeně vybírám pro divadlo, mají v sobě něco, co člověka přesahuje stejně jako víra. Bible je velmi chytrá a poučná kniha s mnoha příběhy, mnoha inspiračními zdroji pro mou práci. Souhlasím s tím, že bible je kniha knih, nesmí se ovšem dogmaticky přejímat, jak to církve s oblibou dělají. Jsem rád, že jsem tohle všechno absolvoval, myslím, že se jednoznačně na mé režijní tvorbě odráží.
Rozhovor s šéfem Národního divadla vyšel v magazínu Esprit.


description: Přesně za dva týdny, 25. října, začne jubilejní dvacátý ročník Mezinárodního festivalu dokumentárních filmů Ji.hlava, jehož ředitelem je celá dvě desetiletí Marek Hovorka. Z původně malé studentské akce se mu podařilo vybudovat festival evropské úrovně. Letošní ročník se bude mimo jiné zabývat i počítačovými hrami a virtuální realitou. „Snažíme upozornit na ty hry, které nejsou prvoplánové, ale naopak jsou zárodkem budoucího autorského virtuálního prostředí,“ říká Hovorka v rozhovoru pro Lidovky.cz.

title: ‚Jaké počítačové hry by asi vyvinul Fellini?“ Nejen o virtuální realitě s Markem Hovorkou

maintext:
Lidovky.cz: Jihlavský festival slaví letos dvacet let. Vy jste jeho zakladatel, jste s ním pořád, co to pro vás osobně znamená? Co vás na festivalu pořád baví?
Na festivalu mě velmi naplňuje, že sice všechno může být dáno, ale filmy, které promítáme, musíme objevit. Dokumentární tvorba velmi živě reaguje na to, co se děje, jak se vyvíjí technologie, kam se posouvá filmový jazyk, objevuje nová témata - je to každoroční dobrodružství. Velmi dynamická je i scéna samotných dokumentárních festivalů. Ty často pečují o dokumentární filmy, které bývají přehlížené. Snaží se jim nejrůznějšími způsoby pomáhat, organizují tak zvané industry programy, aktivity na podporu vývoje, financování či distribuce. Na rozdíl od hraných filmů jde o velmi živou scénu, kde je možná ještě větší konkurence než u festivalů zaměřených na hrané filmy. Dokumentární festivaly velmi sledují, kdo co zajímavého vymyslel, a snaží se tyto novinky vnést i do vlastního programu. Nemůžete na rok nebo na dva usnout na vavřínech, to dokumentární scéna neumožňuje.
Lidovky.cz: Takže vaše nedávná kandidatura na post děkana FAMU nebyla známkou vyhoření, po těch letech s festivalem?
Vyhoření určitě necítím. Kandidatura pro mě byla příležitost shrnout svoji zhruba patnáctiletou zkušenost s touto školou, ať už z pozice studenta, dramaturga nebo nyní externího pedagoga. Dlouhodobě vidím, s čím jsou studenti ve škole konfrontováni a co jim při výuce chybí, jak málo jsou připraveni na život po škole. Jistě, pět procent nejtalentovanějších studentů si cestu najde samo. Ale já hledal, jak motivovat a otevřít širší možnosti dalším třiceti čtyřiceti procentům z nich. Jakkoli to zpětně může znít alibisticky, věděl jsem, že mé šance nejsou velké – proto jsem svou koncepci nebudoval opatrně, ale naopak jsem se snažil ukázat i radikální řešení, která by mohla mentální nastavení školy proměnit. Jedni jednají podle toho, co jim situace umožní, druzí podle toho, co má vnitřní smysl. Já patřím spíš k těm druhým a věřím, že co jsem si stanovil, to se podařilo. Držím pěsti současnému děkanovi, skrze FAMU má v rukou budoucnost českého filmu.
Marek Hovorka s vizuálem letošního ročníku festivalu.
Lidovky.cz: Zpět k festivalu. Zmínil jste aktivity širší než čistě filmové, kterým se věnují ostatní festivaly, stejně jako ten jihlavský, který už dávno není o tom, že by „jen“ promítal filmy. Jednou z vašich originálních akcí je Inspirační fórum, na které jste letos pozvali psychologa Philipa Zimbarda. Proč zrovna jeho?
Vždy se s kurátorem Inspiračního fóra, režisérem a producentem Filipem Remundou, snažíme oslovit výrazné osobnosti. Zajímá nás jejich pozoruhodná zkušenost. Nemusíme s nimi ve všem souhlasit, ale právě proto nás nebo diváky může setkání s nimi ovlivnit, mohou nám ukázat jinou perspektivu. Letos půjde už o šestý ročník Inspiračního fóra, jehož asi nejkontroverznějším počinem byl loňský online rozhovor s Julianem Assangem.
Vedoucí Inspiračního fóra jihlavského festivalu - režisér Filip Remunda. Julian Assange zdraví diváky na MFDF Jihlava.
Letošní host Philip Zimbardo je pro mě opět velmi inspirativní osobnost, člověk, který si zachovává schopnost kritického myšlení, nepředpojatost a nebojí se experimentovat. V tom je pověstný už jeho stanfordský vězeňský experiment, kdy rozdělil polovinu svých studentů na vězně a věznitele, a byl sám šokován tím, jak se věznitelé chovali, navzdory tomu, že vše byla jenom hra a v ní účinkovali vysokoškolští studenti... Po třech dnech musel experiment ukončit. Otázku po krutosti v nás si člověk často klade i při sledování dokumentárních filmů. Spousta z nich zkoumá otázky válečných konfliktů nebo vyhrocených lidských situací a rozhodnutí. Zimbardo od 70. let publikuje velmi čile dál a v poslední době vzbudila pozornost jeho kniha, která se zamýšlí nad budoucností mužů v naší západoevropské civilizaci. Zimbardův záběr je tak mnohem širší, z různých pohledů analyzuje naši společnost, zkrátka ideální inspirující osobnost.
Lidovky.cz: Další novinou letoška je Game Zone, kterou v Jihlavě chystáte. Můžete něco říct k tomuto projektu?
Fenoménu počítačových her jsme se začali věnovat už v loňském roce. Podobná bublina zábavnosti byla před sto lety spojena s kinematografií. Způsob, jak se dnes počítačové hry profilují a rozvíjejí, může dojít stejně daleko jako u filmu, to znamená, že virtuální svět umožní autorům vytvořit velmi osobité prostředí, které zdaleka nemusí sloužit jenom k prvoplánovým hrám nebo zábavě. Zajímají nás hry, které v sobě mají dokumentární nebo vzdělávací aspekt, které přenesou účastníka třeba do prostředí písečné bouře nebo revoluce v Íránu, kde na vlastní oči zažívá, jaké to tam je.
Co dnes máme spojené se slovy „počítačová hra“, je deset procent toho, čím budou hry za padesát nebo za sto let. Proto se snažíme upozornit na ty hry, které nejsou prvoplánové, ale naopak jsou zárodkem budoucího autorského virtuálního prostředí. Představte si, jaké „hry“ by vyvinuli za třicet let třeba Antonioni, Fellini nebo Woody Allen. Napětí či jiskření mezi filmem a hráčským prostředím je ale dobré udržovat i proto, aby kinematografie nezlenivěla. Před padesáti lety byla magickým prostředím pro nejtalentovanější vypravěče a snílky, dnes je možností mnohem více – třeba právě v hráčském či virtuálním světě.
Lidovky.cz: Jak to bude v praxi na festivalu prezentováno?
Půjde o prostor na Masarykově náměstí, ve dvou designových kontejnerech, kde bude umístěno devět počítačových stanic, na kterých bude od rána do večera přístupných jedenáct různých počítačových her - deset zahraničních a jedna česká. Nabídneme také dvě varianty virtuální reality, takže diváci budou moci zakusit, v jaké fázi vývoje jsou dnes tyto projekty. Musím říct, že virtuální realitě věřím víc než 3D technologii. Potenciál využití ve filmu nebo v audiovizuálních prostředích je mnohem masovější než u 3D. To byl spíš nástroj, jak určitou část lidí vrátit do kin, jak objevit nový marketingový potenciál některých projektů. Ale u virtuální reality jde o proměnu vnímání filmu. A dost pravděpodobně se to dílčím způsobem prolne i s tím herním světem.
2014: Režisér Godfrey Reggio s ředitelem jihlavského festivalu Markem Hovorkou.
Zmínil jste 3D – jaké dokumenty už ve této technologii vznikly?
V Jihlavě jsme se jim před pár lety věnovali v samostatné sekci, pověstný je například dokument Wernera Herzoga Jeskyně zapomenutých snů nebo projekty dánského režiséra Michaela Madsena. Letos měl v Benátkách premiéru film Terence Malicka ve 3D, Voyage of Time, IMAX-esej o vzniku a smyslu života na zemi. 3D je nástroj, nikoli nová dimenze, proto myslím, že boom má už za sebou. Ale hloubka dokumentárních filmů je v něčem jiném, než jestli jsou natočeny ve 2D nebo 3D.
Jaké bylo kritérium výběr filmů na letošní ročník festivalu, Jsou nějaké nové trendy nebo aktuální směřování, které jste chtěli při výběru zohlednit?
Objevila se série několika témat, která se intenzivně prolínala filmy, které se ocitly v užším výběru. Za prvé je to otázka související s koncentračními tábory 20. století, ať už v Evropě nebo Latinské Americe. Také se objevila silná skupina filmů o teenagerech – těch, kteří opouštějí svět dětství a objevují pravidla dospělosti. Do této dramaturgické linie zapadá například dokončovaný snímek režiséra Lukáše Kokeše Nic jako dřív. Letošní rok byl také samozřejmě silný z hlediska filmů s tematikou uprchlíků a boje s Islámským státem. Dokumentaristé potřebují čas, takže jakkoli bylo v bezprostřední chvíli očekávání těchto filmů veliké, nebylo jich dokončeno mnoho. To je teď jinak.
Lidovky.cz: Když letos bilancujeme dvacet let Ji.hlavy, vybral byste pět filmů, které pro vás byly nějakým způsobem zásadní? Dá se to vůbec vybrat?
To je samozřejmě strašně těžké. Je těžké vybrat třeba jen pět filmů za jeden ročník, už proto, že jich je každý rok přihlášeno asi tři a půl tisíce. Každý uváděný film má příběh a své důvody, proč je do programu zařazen. Zároveň není možné promítnout všechny filmy, které bychom rádi.
Na druhou stranu jsme si tuto otázku také položili v naší dramaturgické radě. Tak vznikla letošní výjimečná sekce Ji.hlavský manisfest, která shrnuje uplynulá dvě festivalová desetiletí. Z každého ročníku jsme vybrali jeden film a jako kategorii jsme zvolili filmový esej, jeden z nejnáročnějších typů filmu. Pro mě osobně je velmi intenzivní například snímek Kuichisan, také zařazený do Manifestu, esejistický film s výraznou kinematografickou formou, v němž se téměř nemluví. Jakkoli je Ji.hlava spojena se zvoláním „Myslet filmem!“, nejde nám o jeho prvoplánové čtení. Každý dobrý film přemýšlí a vybízí k tomu i diváky, i proto jsme tuto sekci esejů pojednali co nejšířeji. Film Kuichisan, který před lety vyhrál naši soutěžní sekci Opus Bonum, přiletí z Tokia do Jihlavy představit jeho režisérka Maiko Endo.
Filmů mi samozřejmě utkvělo víc, od snímku Noční hovory s matkou režiséra Jana Němce, přes epické kroniky Karla Vachka, nebo spoustu zahraničních filmů, které se například v minulosti podařilo po mnoha letech dovézt z archivu a ukázat divákům... Jakkoli se situace díky VOD portálům, třeba českému DAFilms.cz, proměnila a mnoho filmů je dnes dostupnějších než dříve, i tak je stále co objevovat. Letos například uvedeme téměř neznámé dokumentární filmy intelektuála francouzské nové vlny Erica Rohmera. Podobně bude velký zážitek vidět na plátně Vertovovy dokumentární filmy, některé z nich v nově digitalizované verzi nebo z klasických 35 milimetrových kopií.
V programu se vždycky snažíme prezentovat jak pohled na nejsoučasnější dokument - a to v umělecky progresivní podobě i v té nejdiváčtější až blockbasterové - , a zároveň se podívat na dokumentární tvorbu z perspektivy století kinematografie.
Lidovky.cz: Jedním z velkých témat a možná i problémů současného dokumentu je návštěvnost filmů v kinech, kterou se mnoho producentů snaží řešit například různými projekty alternativní distribuce...
Toto téma řešíme během festivalu často. Například v rámci projektu Emerging Producers, který představuje nastupující generaci evropských producentů dokumentárních filmů. Dneska je mnohem snazší natočit film, proto jsou producenti daleko víc stavěni před otázku, kdo jsou jejich diváci. Před deseti nebo dvaceti lety bylo snazší než dnes natočit film, který byl výrazný sám o sobě, i když tvůrce nebo producent nepřemýšlel nad tím, kde a jak bude uveden.
Dnes ale nejen u dokumentárních filmů, ale i u artových hraných filmů, je tlak na alternativní distribuci mnohem větší. K projekcím se využívají nové prostory, například galerie nebo nestandardní místa, kde lze uvádět film bez velkých nákladů třeba i několik týdnů. Standardní distribuční model funguje u velkých hollywoodských filmů, ale náročnější tituly si s ním čím dál častěji nevystačí. I to je důvod popularity různých festivalů nebo přehlídek. Magnet toho, že se vše děje na jednom místě, v jednu chvíli a je k vidění více filmů, z nichž si mohu vybrat, u diváků funguje. Proměna distribuční scény je přirozenou součástí toho, jak se mění technologie. Dnes je velmi snadné natočit film, nikdy to nebylo tak levné a nikdy se o to nepokoušelo tolik tvůrců. Naopak je čím dál těžší dostat filmy k divákům. Jsem rád, že je Ji.hlava jedním z míst, která jsou mostem mezi režiséry a režisérkami a diváky. Diváci jsou na festivalech mnohem odvážnější, mají čas objevovat, vystavují se neznámému. V tom je síla festivalů.
Na závěr trochu odlehčená otázka – jste rodilý Jihlavák, na jaká místa se v Jihlavě rád vracíte?
Těch míst je spousta. Ale je pravda, že když jsme před pěti lety, k patnáctému výročí festivalu jako součást festivalové architektury zahalili Prior, tak někteří lidé říkali – Doufám, že až budete slavit dvacátý ročník, tak už tady tahle obluda strašit nebude... Dvacátý ročník za chvíli začíná a Prior je stále na svém místě. Myslím, že Jihlava má spoustu kouzelných míst, domů a uliček, ale její tvář hyzdí Prior. Náměstí je symbol, bylo by hezké, kdyby s tím pětadvacátým ročníkem už na náměstí nebyl.


description: Obraz Jana Preislera Tři dívky v lese se v neděli v Praze vydražil za 6,5 milionu korun, s aukční přirážkou nová majitelka za dílo zaplatí přes osm milionů korun. Sdělil to Albert Trnka z aukční síně European Arts, která dražbu pořádala. Podle něj je to druhý nejvýše prodaný obraz od Jana Preislera v historii aukcí.

title: Preislerovy Tři dívky v lese se v


description: Výstava v tropickém skleníku či hydrologickém ústavu. Fotograf Festival představí bezmála dvacítku českých umělců a stejný počet zahraničních hostů. Výstavy, performance a přednášky s ústředním tématem Cultura / Natura mohou nadšenci navštívit zdarma.

title: Světoví fotografové v Praze. Festival nabídne desítky unikátních akcí zdarma


description: Zpožděné letadlo, oslava výročí, článek dávno zemřelého novináře, návštěva duchovního. Všechny tyto události spojené s prezidentem republiky by se ve „vyspělejší splečnosti,“ v mediích určitě objevily, ale bez většího zájmu a zmizely by jako ostatní pěna dní. Jedny z mnoha, které se nám mihnou před očima a jsou pryč.

title: ŠŤASTNÝ: Zemanova škodolibá radost nad svým uměním a prosťáčkem Ovčáčkem

maintext:
Ne však v Česku a ne pokud je tím prezidentem Miloš Zeman. Zde se na nich taví charaktery, pořádají demonstrace nebo přinejmenším sepisují petice.
Náš prezident sjednotitel a jeho tiskový mluvčí Jiří Ovčáček totiž vládnou darem udělat zásadní téma takřka z čehokoli.
Člověk už má skoro podezření, že to není náhoda či souhra okolností a politického podnebí. Řada lidí tvrdí, že Zeman je prostě osobnost budící vášně a cokoli udělá, zákonitě budí vášně a musí skončit lokální aférou. Nemusí.
VIDEO: Zeman přijel na pohřeb pozdě. Zastavil průvod s rakví Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Pokud někdo tíhne ke spikleneckým teoriím, mohl by v těchto úsměvných událostech vidět až jakýsi záměr. Ale je to spíše Zemanova škodolibá radost nad svým uměním. A jako se loutkař směje skákání svého kašpárka tak se Zeman musí usmívat nad explozí emocí, které jeho činy a slova provázejí.
Do této vize pak náhle dokonale zapadá angažmá mluvčího Ovčáčka, které je jinak nepochopitelné. Tento prosťáček omámený vysokou politikou je jakési turbo jeho bizarních výroků a urážek. Prezident vlastně může plácnout cokoli k čemukoli. Jakýkoli nesmysl omluví tím, že prostě nejde s proudem a výrok okořeněný Ovčáčkovým komentářem už míří na titulní stránky. Jak prosté..
Vždyť všechny kontroverze, spory, soudy, mu nijak neškodí. Rozhořčení nad jeho výroky berou prezidentovi fandové jen jako snahu ho poškodit a vůbec nerozlišují o co v nich vůbec jde. To zase rozčiluje prezidentovi kritiky a koloběh výkřiků a urážek se roztáčí. A prezident se baví. Stačí věta a davy vyráží do ulic...


description: Syrští povstalci podporovaní Tureckem v neděli ráno získali kontrolu nad severosyrským městečkem Dábik, které dosud ovládalo radikální hnutí Islámský stát (IS). Radikálové věří, že se v Dábiku odehraje rozhodující bitva muslimů se západními křesťanskými silami.

title: Povstalci dobyli Dábik. Tam se má podle fanatiků z IS odehrát ‚rozhodující bitva‘


description: Olomoucký rektor Jaroslav Miller navrhl udělit Jiřímu Bradymu, který prošel Terezínem i Osvětimí a celý život píše a přednáší o hrůzách holokaustu, vyznamenání Univerzity Palackého. Jde o reakci na krok Hradu, který jej údajně ze seznamu oceněných vyškrtl po setkání jeho synovce, ministra kultury Daniela Hermana, s dalajlamou. Rektor na sociální sítí uvedl, že by tím byla univerzita poctěna.

title: ‚Chceme zachránit českou čest‘. Olomoucký rektor navrhl Bradymu udělit vyznamenání univerzity

maintext:
Návrh akademického ocenění okamžitě podpořilo několik set lidí. Rektor řekl, že již kontaktoval s tímto záměrem Bradyho dceru.
„Napsal jsem jeho dceři s tímto návrhem a uvidím, zda mi odpoví. A pokud ano, zda se jí a panu Bradymu bude návrh líbit. Na facebooku jsem v této chvíli dal najevo, že jsem k tomu připraven a byla by to čest pro UP i pro mne osobně,“ řekl rektor Miller.
Rektor se s Jiřím Bradym, který se za svou činnost dočkal ocenění po celém světě, potkal osobně ještě jako student v Kanadě, kde se účastnil jeho přednášek o jeho sestře Haně.
„Pokud byl Hradem opravdu vyškrtnut ze seznamu oceněných 28. 10. z uvedených malicherných příčin, bude Univerzita Palackého v Olomouci poctěna, pokud pan Jiří Brady přijme akademické ocenění z mých rukou. Alespoň bychom zachránili čest České republiky a uctili člověka, jenž pro republiku něco udělal,“ uvedl na sociální síti rektor, jehož univerzita byla jednou z těch, která vyvěsila ve středu tibetskou vlajku.
Podle Millera měl osmaosmdesátiletý Brady výjimečně tragický život. „Přesto zůstal laskavým a pokorným člověkem, který republice pomáhal po roce 1989,“ doplnil pro ČTK rektor. Návrh představitele olomoucké univerzity, který zveřejnil na sociální síti v pátek večer, vzbudilo okamžitě velký ohlas. Do dnešního rána jej podpořilo přes 700 lidí, dalších několik desítek jej také sdílelo.
Informace o neudělení vyznamenání Jiřímu Bradymu vyšla najevo v pátek. Strýc ministra Hermana (KDU-ČSL) Aktuálně.cz sdělil, že ho o chystaném vyznamenání k 28. říjnu cenou T. G. Masaryka informoval ředitel hradního protokolu Jindřich Forejt. Volal mu osobně minulý týden v pátek, uvedl Brady.
Hrad jej podle ministra kultury Daniela Hermana (KDU-ČSL) vyřadil ze seznamu poté, co se Herman sešel s dalajlamou. Byl prý na to dopředu upozorněn. To, že Brady měl být původně vyznamenán, potvrdila médiím i jeho dcera Lara. Hrad to však popřel, podle mluvčího Jiřího Ovčáčka nebyl žádný seznam oceněných oficiálně ani neoficiálně uveřejněn.
Jiří Brady přežil Terezín, Osvětim i pochod smrti. Jeho třináctiletá sestra Hana zemřela v plynové komoře, v Osvětimi zemřeli i oba rodiče. V roce 1949 emigroval do Rakouska, odkud se dostal v roce 1951 do Kanady. Pomáhal zde dalším emigrantům, s jedním založil úspěšnou instalatérskou firmu. Obhajoval také lidská práva a vydával svědectví o hrůzách holocaustu.


description: Ve tři hodiny ráno si lidé posunou hodinky zpět na 02:00 a noc se jim tím o hodinu prodlouží. Česko stejně jako většina dalších evropských zemí tím jako každoročně opustí na pět měsíců letní čas a vrátí se k času astronomickému. Na letní čas si lidé přeřídí hodiny opět poslední březnovou neděli.

title: Češi si o hodinu přispí. V

maintext:
Změna času se promítne do jízdních řádů vlaků a autobusů, jde převážně o mezinárodní spoje. Pokud by nezůstaly stát ve stanicích, jely by po změně času ve zbytku trasy o hodinu dříve. Změna se dotkne 11 nočních dálkových vlaků Českých drah, regionálních ne.
Na odjezd podle nového času počkají také noční vlaky RegioJetu na cestě mezi Prahou a Košicemi a vlaky Leo Express z Ukrajiny a Slovenska. Přestávku na cestě budou mít také noční autobusy RegioJetu mířící do Prahy z Amsterodamu, Janova, Budapešti, Vídně a Košic a linky z Prahy do Košic a Vídně. Na nový čas počkají i autobusy Leo Expressu z Varšavy do Bohumína, dále linky mezi Lvovem a Vídní a Prahou a Banskou Bystricí.
Střídání letního a zimního času ve společnosti vyvolávají diskuse, zda jsou změny zdravotně bezpečné a zda vůbec jsou k něčemu dobré. Čas od času se objeví i iniciativy za zrušení změn času. Lékaři a psychologové se shodují na tom, že na změnu času si lidé, zejména starší lidé a děti, zvykají asi týden. Horší je to v březnu při změně na letní čas, kdy musí fakticky vstávat o hodinu dřív.
Ve světě se v mnoha zemích v minulosti letní čas zaváděl, ale i rušil. Letní čas platí ve většině zemí Evropy, Severní Ameriky a Blízkého východu, zatímco v Asii a Africe spíše neplatí. V Evropě letní čas kromě Ruska neplatí v Bělorusku a na Islandu. Češi si začali každoročně posouvat hodinky v roce 1979. Do roku 1995 letní i zimní čas trvaly šest měsíců, poté se Česko srovnalo s EU a letní doba se prodloužila na sedm měsíců.
Původním záměrem změny času bylo lépe využít denního světla a ušetřit na svícení. Energetikové však dávají odpůrcům letního času za pravdu. Střídání letního a zimního času se projevuje jen zanedbatelně a úspory elektřiny to nepřináší. Mnohem větší vliv na spotřebu energie má podle nich počasí. Analytik České spořitelny Michal Skořepa nedávno vypočetl, že roční úspora elektřiny díky posunu času vychází na zhruba 30 milionů korun, což je řádově necelá tisícina procenta HDP.


description: Čtyři Američané - Jean-Michel Basquiat, Christopher Wool, Jeff Koons et Richard Prince - vedou žebříček nejvíce ceněných současných umělců, sestavený společností Artprice, která se specializuje na informace o trhu s uměním.

title: Žebříček nejdražších současných


description: Některá prohlášení českých politických představitelů České republice škodí v zahraničí. Novinářům to ve čtvrtek řekl předseda Vojenského výboru NATO Petr Pavel. O Česku podle něj vzniká rozporuplný dojem partnera, kterému se dá sice věřit, ale který může uhnout.

title: Pavel: Některá prohlášení politiků Česku škodí. V NATO budí dojem, že můžeme uhnout

maintext:
„Všechny názory vybočující ze standardního proudu se velice rychle promítnou v celé alianci. Jinými slovy, když se náš prezident zúčastní (konference) na Rhodu, všichni v alianci to vědí a zaznamenají,“ řekl vysoký představitel NATO. Když podle něj někdo z českých představitelů řekne něco, co není v souladu s oficiální politikou vůči NATO, představitelé aliančních zemí se to ihned dozvědí.
„Takže myslet si, že tady to je náš dvoreček a ono to zítra přejde, je naivní. Obraz se o nás tvoří dlouhodobě,“ řekl a dodal, že je evidentní, že Česku některá prohlášení politiků škodí. Česko to ale podle něj nahrazuje velice pozitivním dojmem v mnoha dalších věcech. „Pak o nás vzniká trochu rozporuplný dojem, kdy jsme partner, kterému se sice dá do určité míry věřit, ale který může za určitých okolností někam uhnout. To je pozice, která by nás ne úplně těšila,“ poznamenal.
České politiky zkritizoval za přístup k migrační krizi. Strašit lidi přílivem migrantů je podle něj to nejjednodušší, na čem mohou získat politické body. Podotkl, že by měli otevřít solidní debatu o migraci. Evropu podle něj nepálí migrace jako taková, ale „nelegální“ migrace. Politici by se proto měli zaměřit na její sociální, právní a další aspekty. „Pak se chováme jako civilizovaný stát, který má nějaké zázemí, má nějakou kulturu a přistupuje k tomu s určitým nadhledem. Ale to se zatím bohužel moc nevidí,“ řekl.


description: Senát na konci srpna schválil návrh novely zákona o pozemních komunikacích, která by cyklistům umožňovala jízdu na kole po požití alkoholických nápojů až do maximální míry 0,8 promile. Redaktor serveru Lidovky.cz na vlastní kůži otestoval, jak by tento návrh mohl ovlivnit bezpečnost provozu.

title: Jak se jezdí na kole s 0,8 promile? Vyzkoušeli jsme si to pod dohledem autoklubu

maintext:
Zhluboka se nadechuji a vší silou foukám do připraveného alkohol testeru. Hotovo. Dávám přístroji potřebných 18 sekund na analýzu a čekám na konečnou hodnotu. Výsledek? 0,94 promile. S akceptovanou odchylkou v měření, která je v aktuální praxi 0,2 promile alkoholu v krvi, bych se do navrhovaného limitu pro cyklisty vešel. Plný adrenalinu sahám po cyklistické helmě a rozebíhám se ke kolu zaparkovanému u dopravního hřiště, a nasedám na něj. Takové chování možná už brzo bude legální.
Senát totiž koncem srpna schválil návrh novely zákona o provozu na pozemních komunikacích. Pokud by byly návrhy senátora Zdeňka Škromacha (ČSSD) zapracované do zákona, cyklisté by mohli na cyklostezkách a na silnicích nižších tříd jezdit i po několika pivech nebo skleničkách vína.„Chci prosadit, aby lidé na vinařských stezkách a venkově mohli před jízdou na kole požít menší množství alkoholu, aniž by byli vystaveni hrozbě pokuty řádově v tisících korun,“ komentoval návrh Škromach.
Novela by zvýšila toleranci alkoholu u řidičů jízdních kol v maximální povolené míře 0,8 promile alkoholu v krvi a snížila maximální výši pokuty při přestupku požití alkoholu před či během jízdy u cyklistů na 500 korun. Setkává se ovšem se spoustou odpůrců, kteří zákon považují za nezodpovědný. Mezi nimi je i Autoklub České republiky.
Dejte si s námi panáka a zkuste si to
„Ten návrh, jak je postavený, považujeme za nedomyšlený a velmi odvážný. Jde o otevření Pandořiny skříňky,“ říká dopravní expert Autoklubu České republiky Robert Vacek. Podle něj by zmíněná novela mohla sloužit jako nepřijatelný precedens. „Možná za půl roku přijde nějaká lobby automobilistů a řekne: ‚Když můžou cyklisté, nemůžeme my taky? Třeba 0,3, třeba alespoň nějaký dvě pivka, když jdeme večer z hospody?‘“ přibližuje své obavy.
„Dovedete si představit, jak si ten cyklista si uhlídá, jestli má 0,8 promile? I když se to řadě lidí nelíbí a poukazují na zkušenosti ze zahraničí, kde nějaká tolerance je povolená, říkám, že nulová tolerance je správná cesta. Pokud vím, zahraniční kolegové nám závidějí, že to máme přesně nastavený,“ souhlasí s Vackem dopravní psycholog Michal Walter.
Z toho důvodu se Autoklub rozhodl na dopravním hřišti Muzea Policie České republiky uspořádat pro novináře akci, při níž by si v praktické rovině vyzkoušeli, jak vypadá zmiňovaný návrh novely zákona.
„Nechtěli jsme dělat pouze prázdná prohlášení a mravokárně kývat prstem. Pojďte si to zkusit, zkuste si, jaké je trasa, když pojedete za střízliva. Pojďte si dát s námi panáka, pivo nebo víno, co kdo rád, a zkuste si, jaké to bude po půlhodině,“ vyzval novináře Vacek. Takové nabídce nešlo odolat.
Bezchybná jízda
Na hlavu tak nasazuji modrou cyklistickou přilbu. Nasedám na kolo a bedlivě čekám na pokyn Pavla Konečného, zástupce Autoklubu České republiky, startéra, časoměřiče a kontrolora hladiny alkoholu v krvi v jedné osobě.
Úvodní slalom mezi tyčemi zvládám, převoz kelímku z bodu A do do bodu B rovněž a nic nenasvědčuje tomu, že bych na trase měl mít jakýkoliv problém. Nastražený překážkový žebřík v poklidu přejíždím, na stopce zastavuji, pravou rukou ukazuji řidičům za sebou, jakým směrem budu pokračovat a cílový prostor protínám v čase jedna minuta a devět sekund. Jeden z nejlepších časů, umocněný bezchybnou jízdou.
Skotská whisky a pivo
Zatímco ostatní se chystají ke druhému, opileckému startu, já si užívám pohostinnosti pořadatelů v ústraní a propočítávám, jak nejpřesněji dosáhnout požadované hodnoty 0,8 promile alkoholu v krvi. Začínám velkým desetistupňovým pivem, což už i se mnou, spíše abstinentem, dokáže po rozehřátí svalů zacloumat. U jednoho piva bohužel nezůstanu - abych se dostal na „osm desetin“, bude to chtít něco tvrdšího.
Po pěti panácích skotské whisky a jednom již zmíněném pivu je deštivé odpoledne výrazně příjemnější. Zběsile foukám a alkohol tester po chvíli ukazuje hodnotu 0,94 promile. Po pouhých několika minutách popíjení nečekané číslo. Ale zdaleka prý nejde o rekord dne.
Hlava mi sice napovídá, že bych v takovém stavu na kolo neměl sedat, napumpovaný adrenalinem však přehazuji pravou nohu přes rám bicyklu a čekám na povel ke startu do druhé etapy.
„Jeď,“ ozývá se a já přestanu vnímat okolí. Slalomovými tyčemi se proplétám bez zaváhání a podobně si počínám i ve zbylých pasážích dosti promáčené trasy. Riskuji a vše mi vychází. Cítím se nesmrtelný. Do cíle přijíždím s přesvědčením, že jsem trať zajel za třicet sekund a stanovil nový traťový rekord, který jen těžko někdo překoná. Usmívám se. Slavím.
„Jedna minuta šestnáct sekund a tři chyby,“ zapisuje Pavel do formuláře daleko méně optimistický výsledek a sleduje můj nechápavý výraz. Problémy s rovnováhou bych ještě byl schopný akceptovat, že bych ale zapomněl naznačit směr jízdy? Na to si nevzpomínám. Výsledný čas, pomalejší o sedm sekund, se mi také nezdá.
Vzhledem k tomu, že při slézání z kola se dvakrát zakymácím, však na výsledném měření nejspíš něco bude. Na cestu zpátky do redakce vyrážím raději po svých.


description: Irácké jednotky postupují k Mosulu rychleji, než se plánovalo, uvedl premiér Hajdar Abádí. Ofenziva, na které se podílejí irácké i kurdské síly, podle něj ukazuje, že Irák je jednotný v boji, jehož cílem je porazit Islámský stát. Informovala o tom agentura Reuters.

title: Irácký premiér: Vojáci postupují k

maintext:
„Síly postupují k městu mnohem rychleji, než jsme si mysleli, a mnohem rychleji, než bylo v plánu této operace,“ řekl Abádí prostřednictvím videokonference francouzským představitelům, kteří v Paříži debatují o budoucnosti Mosulu.
Schůzku ve francouzské metropoli zahájil prezident François Hollande. Upozornil mimo jiné na existenci důkazů, že islamističtí bojovníci z iráckého města prchají do bašty IS v syrském městě Rakka. V této souvislosti zdůraznil, že je potřeba udělat vše pro to, aby k tomu nedocházelo.
Boje o Mosul vstoupily do čtvrtého dne, účastní se jich irácké bezpečnostní síly a kurdští pešmergové. Ve městě je kolem 1,5 milionu lidí a odhaduje se, že IS tam má možná 5000 až 6000 svých bojovníků.


description: Tento nápad vznikl během dlouhého hledání tajemného vlaku ve Walbrzychu, údajně plného nacistického zlata. „Rozhodli jsme se, že vlak postavíme 1:1, a to se nám povedlo,“ popisuje autor vlaku Slawomir Sucharowski. Předlohou jim byl nacistický vlak údajně nasazený Rudou armádou na obranu města.

title: Nacistický zlatý vlak zatím nebyl


description: Českého krále a římského císaře Karla IV. a jeho matku Elišku Přemyslovnu by mohl připomenout významný den. V kalendáři by podle návrhu skupiny poslanců v čele s Augustinem Karlem Andrlem Sylorem (Úsvit) připadal na 14. května, tedy den císařova narození před 700 lety.

title: Karel IV. by mohl mít významný


description: Mladá a hezká Saki Kozaiová vždy snila o tom, že se stane celebritou. Setkání s agentem, který nabízí práci modelky, jí ale změnilo život v hrůzný přelud. Bylo jí teprve čtyřiadvacet let, celou budoucnost měla před sebou. Rychle podepsala smlouvu s agenturou, která jí slibovala, že bude vystupovat v reklamních filmech. Hned první den ale pochopila, že její práce spočívá v tom, že bude před kamerou provozovat sex.

title: Japonské pornoherečky vystupují ze stínu a přiznávají: Jsme pod strašným nátlakem

maintext:
„Nedokázala jsem se svléknout. Jen jsem plakala. Bylo jich kolem mě asi dvacet. Žádná žena v takové situaci nemůže říct ne,“ citovala ji agentura AFP.
Dnes je Kozaiové třicet let. Patří k rostoucímu počtu žen, které vystupují ze stínu a vypovídají o tom, jak byly pod nátlakem angažovány do japonského pornografického průmyslu. Ten má roční obrat několik miliard eur a produkuje na 30 000 filmů ročně.
Svědectví žen, které byly nuceny k často brutálnímu sexu, přinutila tento sektor k tomu, že se jeho představitelé omluvili a slíbili nápravu. Omluva následovala poté, co byli v červnu zatčeni tři agenti, kteří byli obviněni, že přinutili jednu ženu natočit více než stovku pornografických filmů. Ta si stejně jako Kozaiová myslela, že bude modelkou.
Další oběti agent sliboval, že bude zpěvačkou. „Agentura mě celé měsíce přesvědčovala,“ říká a dodává, že podepsala smlouvu, kde nebylo jasně řečeno, jakou práci má vykonávat.
„Když došlo na věc, řekla jsem, že to nemůžu dělat. A když jsem to nakonec udělala, bylo mi z toho opravdu hodně špatně, ale produkční tým mě nutil pokračovat,“ svěřuje se mladá žena, které je dnes šestadvacet let.
Japonská asociace Lighthouse, která bojuje proti obchodu s lidmi, uvedla, že ji jen za první pololetí letošního roku kontaktovalo 60 takto postižených žen. Je to mnohem více než loni. „My si myslíme, že je to jen špička ledovce, mnoho žen se cítí provinile a jsou přesvědčeny, že je to jejich chyba. Ne vždy jsou oběťmi zneužívání, spíše se dostaly do slepé uličky,“ říká mluvčí asociace Aiki Segawová.
Saki Kozaiová se stala závislou na uklidňujících prostředcích a ocitla se v izolaci, neboť ji její agentura přesvědčila, aby zpřetrhala rodinná pouta, a mohla se tak plně věnovat své kariéře.
„Nebyla jsem schopna rozumně uvažovat,“ vzpomíná. Nakonec agenturu opustila, ale dál hrála v pornografických filmech jako nezávislá herečka.
Organizace Human Rights Now se sídlem v Tokiu sestavila seznam strategie agentů, kteří získávají pornoherečky: hrozí ženám vysokými pokutami za to, kdyby se pokusily porušit smlouvu, nebo je přesvědčují, že nikdy nenajdou jinou práci než v pornografii.
Stává se také, že agenti požadují od rodičů svých obětí obrovské částky v případě, když by ženy odmítly pracovat.
Loni dal soud v Tokiu za pravdu ženě, která odmítla vystupovat v pornofilmu a od níž agentura požadovala pokutu 24 milionů jenů (5,6 milionu Kč). Je to ale jen ojedinělé vítězství.
Human Rights Now uvádí také případ ženy, která se podrobila několika plastickým operacím, aby unikla své minulosti. Jiná se oběsila.
„Jestliže posloužím jako odstrašující příklad, lze zachránit další dívky s podobným osudem,“ doufá Kozaiová, která chce svého bývalého zaměstnavatele žalovat.


description: Vicepremiér Pavel Bělobrádek a ministr kultury Daniel Herman (oba KDU-ČSL) se v úterý setkají s tibetským duchovním vůdcem dalajlamou, který se v Praze účastní mezinárodní konference Forum 2000. Informaci serveru IHNED.cz potvrdil Bělobrádek. O víkendu se s dalajlamou setkal v Bratislavě slovenský prezident Andrej Kiska, což vyvolalo protesty čínské strany.

title: Bělobrádek a Herman se setkají s


description: V České republice se začátkem října prudce ochladí a bude i vydatně pršet. Během druhé říjnové dekády budou teploty opět stoupat a postupně se týdenní teploty dostanou i nad průměr. Srážkově bude říjen nadprůměrný. Vyplývá to z dlouhodobé předpovědi počasí, kterou v sobotu vydal Český hydrometeorologický ústav.

title: Začátkem října nás čeká prudké

maintext:
V posledních týdnech je počasí v Česku značně proměnlivé. Po rekordně teplé první polovině září následovalo téměř desetistupňové ochlazení a ke konci září se teploty opět vyšplhaly vysoko nad průměr.
V prvním říjnovém týdnu přijde opět prudké ochlazení, přes den by mělo být jen kolem 12 stupňů. „Teploty se dostanou hluboko pod průměr,“ uvedli meteorologové. Ve druhém a třetím říjnovém týdnu budou teploty opět postupně stoupat a budou i nadprůměrné, v závěru října se udrží kolem dlouhodobého průměru. Jako celek by měl být říjen teplotně průměrný nebo slabě podprůměrný. Dlouhodobá průměrná teplota pro období od 3. října do 30. října je 8,8 stupně Celsia stupně Celsia. Nejchladněji bylo v roce 1974, kdy průměr činil 5,3 stupně Celsia. Naopak nejvyšší průměr zaznamenaly meteorologové v roce 1966, a to 13 stupňů.
Celý říjen bude srážkově nadprůměrný, přičemž průměrný úhrn srážek v ČR v tomto období činí 37 milimetrů.
Měsíční výhled vyjadřuje celkový charakter počasí, nepostihuje proto všechny možné výkyvy, upozorňuje opakovaně ČHMÚ. Úspěšnost výhledu se podle meteorologů pohybuje u teplot kolem 75 procent, u srážek kolem 65 procent.


description: Vysoce postaveného kardinála a bývalého arcibiskupa australského Melbourne a Sydney George Pella vyslechla ve Vatikánu australská policie kvůli podezření ze sexuálního obtěžování dětí. Toho se Pell údajně dopustil v 70. letech, když ve veřejném bazénu osahával malé chlapce. Informovala o tom agentura AP.

title: Vatikánský kardinál čelí


description: Jubilejní dvacátý ročník Mezinárodního festivalu dokumentárních filmů Jihlava odstartuje 25. října premiérou filmu Zákon Helena o policistce, která poslala za mříže gangstery z tzv. Berdychova gangu. Nabitý festivalový program nabídne celkem 310 snímků, z toho 45 ve světové premiéře. Přiveze také řadu zajímavých hostů včetně Mikea Bonanna z aktivistické dvojice The Yes Men, legendy islandské kinematografie Fridrika Thora Fridrikssona nebo střihače vítězného filmu Berlinale Fuocoammare: Požár na moři Jacopa Quadriho.

title: Jihlavský festival zahájí portrét

maintext:
Zákon Helena je celovečerní debut dokumentaristky a herečky Petry Nesvačilové a je mozaikou nahlížející do života odsouzených a obviněných gangsterů z Berdychova gangu. Nesvačilová se ve filmu nezabývá jen samotnou kauzou a jejím pozadím, ale snaží se i obecně zachytit motivy a myšlení lidí pohybujících se na hraně zákona. Během natáčení se i sama dostala do nebezpečí a čelila vyhrožování. „Všechno jsem to použila do filmu,“ prohlásila režisérka. „Už jenom to, že jsem začala takový film natáčet, bylo nebezpečné. Mohu dokonce říct, že jsem měla prostě strach a nikdo mě nedokázal přesvědčit, abych ho neměla. Mojí odpovědí vždy bylo: Ale vy si neuvědomujete, že ten film se takhle zakonzervuje a já s ním budu žít celý svůj život,“ říká o svém filmu Petra Nesvačilová.
Podle ředitele festivalu Marka Hovorky se dokumentární filmy se tématům, která známe ze současných televizních detektivek spíše vyhýbají a film Petry Nesvačilové je podle něj vzácnou výjimkou. „V žádném případě nepřistupuje k tématu publicisticky, film je výsledkem několikaleté odvážné cesty po odvrácené straně naší každodennosti,“ dodává Hovorka.
Film Zákon Helena bude soutěžit v sekci Česká radost, do které je vybráno celkem 13 snímků. V sekci se dále představí například tři nové příspěvky do cyklu ČT Český žurnál: Krtek a Lao-c‘ režiséra Filipa Remundy, Exekuce Andrey Culkové a Výchova k válce Adély Komrzý.
Pozoruhodné téma otevírá ve filmu Miluj mě, jestli to dokážeš Dagmar Smržová, která sleduje příběhy tří hendikepovaných mužů, již touží po milostném životě. Dokumentarista Pavel Jurda uvede svůj celovečerní debut Jmenuji se Hladový Bizon, kde se spolu se slepcem ztrácejícím i sluch vydává do Spojených států navštívit šamana kmene Navajo v naději, že Hladovému Bizonovi vrátí sluch. Uvedeny budou také filmy FC Roma (r. Kohoutová, T. Bojar), esej Martina Ryšavého Slepý Gulliver, úvaha Miroslava Janka o životě dětí s Aspergerovým syndromem Normální autistický film, a další.
Záběr z připravovaného dokumentu Krtek a Lao-c'
Nejen v České radosti, ale i v dalších soutěžních a nesoutěžních sekcích přichystal festival návštěvníkům k jubileu nabitý program co se týče výběru filmů i hostů, kteří tradičně přijdou uvést své dílo a diskutovat s diváky i filmovými profesionály.
Soutěžní sekce Mezi moři zaměřená na filmy střední a východní Evropy nabídne 14 snímků, z nichž 7 bude mít svoji světovou premiéru. Mezi nimi i estonský snímek Zosji Rodkevičové Můj přítel Boris Němcov - důvěrný portrét ruského politika Borise Němcova známého jako hlavní tvář protiputinovské opozice, přibližuje jeho aktivity posledních let.
K hlavním festivalovým hostům bude letos patřit producentka Rebecca O‘Brienová, dlouholetá spolupracovnice režiséra Kena Loache, který za své sociální drama Já, Daniel Blake letos získal Zlatou palmu v Cannes. Svoje tvůrčí metody představí také významné postavy islandské kinematografie - režisér Fridrik Thor Fridriksson a hudební skladatel Hilmar Örn Hilmarsson, jenž je znám také pod přezdívkou HÖH a za hudbu k Fridrikssonově filmu Děti přírody získal v roce 1991 Evropskou filmovou cenu.
Do JIhlavy míří legenda islandské kinematografie režisér Fridrik Thor Fridriksson. Producentka Rebecca O‘Brienová, spolupracovnice režiséra Kena Loache.
Společným hostem Institutu dokumentárního filmu a MFDF Ji.hlava je Mike Bonanno z americké dvojice aktivistů známé jako The Yes Men. Ten festivalovým divákům představí jejich zatím poslední filmy Yesmeni opravují svět(2009) a Yesmeni se bouří (2014). Yesmeni již dvacet let mapují metody, díky nimž nejsnáze dosáhnou spolupráce s novináři a dostanou tak své příběhy upozorňující na společenské problémy do zpráv Mike Bonanno se o své zkušenosti s festivalovými diváky podělí na masterclass, jež spolupořádá Institut dokumentárního filmu.
Další Masterclass, zaměřenou na střih, povede italský střihačJacopo Quadri, který sepodílel na vítězném filmu letošního Berlinale s titulem Fuocoammare: Požár na moři. Podle Quadriho je filmový střih jako řeka, jež se prodírá neznámou krajinou. „Každý prvek souvisí s jiným, ať už jsou v kontrastu, nebo jsou si podobné tak, jako by byl film cestou,“říká.
Festival potrvá od 25. do 30. října. Více na webu www.dokument-festival.cz.


description: Therese Raphaelová na serveru Bloombergu připomíná, že MMF před třemi měsíci varoval, že Deutsche Bank může představovat systémové riziko pro globální finanční systém.

title: MACHÁČEK: Deutsche Bank


description: Při rozhodování, do čeho vloží své peníze, pojišťovny rizika spojená s globálním oteplováním spíše ignorují. I když může mít změna klimatu zásadní dopad nejen na jejich byznys.

title: HLAS TRHU: Pojišťovací

maintext:
Nejeden investor se jistě zamyslel nad tím, jak jeho portfolio ovlivní globální změna klimatu. Má smysl investovat do zemědělské půdy v zemích, kde hrozí její vyschnutí? Co hotelové komplexy v monzunových oblastech? A jak to bude s ropným průmyslem, pokud bude muset omezit těžbu, aby se hladina skleníkových plynů v atmosféře udržela na přijatelné úrovni?
Člověk by čekal, že zrovna pojišťovny s tímto rizikem umějí zacházet dobře, ne-li nejlépe. Klimatické změna totiž ohrožují jejich podnikání velmi očividným způsobem. Náhlé výkyvy v počasí a z toho plynoucí extrémní úkazy, jako jsou sucha, záplavy nebo hurikány, vedou k tomu, že pojišťovny musejí na pojistkách vyplácet rostoucí sumy. Tento vývoj pojišťovny chápou poměrně dobře a postupně upravují své sazby, aby zvýšené riziko zohlednily. O to více je zarážející, že při rozhodování, do čeho vloží své peníze, rizika spojená s globálním oteplováním spíše ignorují. Přitom nesmíme zapomínat, že příjmy pojišťoven netvoří jen vlastní pojistné, ale i výnosy z investic, do kterých část vybraných peněz ukládají. Proto celosvětově patří kpředním investorům.
S kritikou pojišťoven přišla londýnská nevládní organizace Asset Owners Disclosure Project (AODP), která se snaží chránit penzijní úspory a jiné dlouhodobé investice před riziky spojenými s klimatickými změnami. Za tímto účelem volá po větší transparentnosti sektoru a aplikaci nejlepších postupů při správě majetku (tzv. best practice). AODP se zaměřila na 500 největších vlastníků majetku a došla k závěru, že zatímco institucionální investoři (například velké penzijní fondy) pomalu mění svou strategii, pojišťovny jsou zoufale pozadu. Přitom spravují třetinu celosvětového investičního kapitálu, tedy přibližně 30 bilionů amerických dolarů.
Pouze každá stá pojišťovna posuzuje riziko tzv. uvízlých investic (stranded assets), což je právě ropa, která bude muset kvůli boji s globálním oteplováním zůstat pod zemí. U penzijních fondů je to šest ze sta a z globálních „tahounů“, kteří dělají nejvíce k ochraně svých portfolií, je to dokonce téměř každý druhý. Příznačně je mezi těmito 31 tahouny jen jedna pojišťovna (penzijních fondů je ve skupině 26). Podobné výsledky vykazuje statistika, jestli investoři měří emise skleníkových plynů svých portfolií – v případě pojišťoven jich to dělá jen pět procent, zatímco u penzijních fondů je to 13 procent a „tahouni“ vykazují celých 74 procent.
Ještě o něco horší je to u otázky, jestli finanční instituce zaměstnávají specialisty, kteří investiční rizika plynoucí z klimatické změny posuzují. Z pojišťoven to jsou tři procenta, z penzijních fondů pětkrát více. Pojišťovny také zaostávají v investicích do takzvané nízkouhlíkové ekonomiky. To jsou investice spojené s udržitelným rozvojem, obnovitelnými zdroji energie a adaptací na klimatické změny. Dodejme, že evropské pojišťovny jsou na tom vochraně svých investic před jejími následky výrazně lépe než jejich asijské, natož pak americké protějšky.
Globální oteplování je hmatatelné ado určité míry i vypočitatelné riziko. Ačkoli i ostatní velcí správci majetku mají co dohánět, zaostávání na straně pojišťoven je zarážející. Právě ony totiž mají na predikci dopadů klimatických změn zájem dvojnásobný. To, že neví pravá ruka (investiční oddělení), co dělá levá (oddělení výpočtu rizik), je špatná zpráva i pro běžné pojistitele. Nižší investiční výnosy v důsledku globálního oteplování se odrazí na vyšším pojistném.
Autor je analytik společnosti RSJ. Text vznikl pro Asociaci pro kapitálový trh ČR.


description: V listopadu se budou týdenní průměry teplot pohybovat přes den většinou kolem pěti stupňů nad nulou a v noci kolem nuly. Vyplývá to z měsíčního výhledu počasí, který dnes zveřejnil Český hydrometeorologický ústav (ČHMÚ). V první polovině měsíce bude více srážek, podle meteorologů možná i zasněží.

title: V listopadu očekávejte teploty kolem pěti stupňů přes den, v noci kolem nuly


description: Satelitní záběry podle názoru odborníka dokazují, že humanitární konvoj OSN byl v září v Sýrii zničen při náletu. USA z útoku viní Rusko, které vinu odmítlo a také zpochybnilo, že na konvoj zaútočila letadla. V konvoji vyslaném OSN a Červeným půlměsícem bylo asi 30 kamionů; 18 z nich bylo zničeno včetně nákladu. Zemřelo 20 lidí.

title: Humanitární konvoj v Sýrii v září zničil


description: Ruské úřady potvrdily, že v Moskvě zadržely ukrajinského novináře a obvinily jej ze špionáže. O uvěznění Romana Suščenka, zatčeného již v pátek, nejprve informovali občanští aktivisté. Ukrajinci považují případ za provokaci. Žurnalistovi hrozí v Rusku až 20 let vězení.

title: Ruská tajná služba zatkla ukrajinského


description: Na Pražském hradě se ve středu uskuteční vzpomínková akce na počest prezidenta Václava Havla při příležitosti jeho nedožitých 80. narozenin. Oznámila to Kancelář prezidenta republiky. Zástupci kanceláře se akce zúčastní, prezident Miloš Zeman ale ne.

title: Na Hradě připomenou Havla. Zeman


title: Na Slovensku dopadli sexuálního predátora z Česka. Obtěžoval desítky dívek, hrozí mu 12 let

maintext:
ÚSTÍ NAD LABEM Policie dopadla na Slovensku muže z Děčína podezřelého ze sexuálních deliktů na desítkách dětí. Obviněnému ze sedmi trestných činů hrozí 12 let. Nyní policie jedná o vydání Jaroslava Pulpána do České republiky. Novinářům to v pátek řekl vedoucí oddělení obecné kriminality krajské policejní správy Martin Charvát.
Poškozených bylo 153 dívek, většina byla mladších patnácti let. Jednadvacetiletý Pulpán podle policie kontaktoval pod smyšlenými identitami prostřednictvím sociálních sítí malé dívky, včetně sedmileté, od kterých lákal intimní fotografie nebo videa. Od dětí žádal, aby se obnažovaly nebo sexuálně uspokojovaly. Pokud dívky odmítly, vyhrožoval, že jejich již získané fotografie zveřejní.
Kriminalisté muže stíhají pro trestné činy sexuálního nátlaku, ohrožování výchovy dítěte, zneužití dítěte k výrobě pornografie, výroba a jiné nakládání s dětskou pornografií, šíření pornografie a vydírání. Trestné činy muž páchal zhruba pět let od roku 2009. Žádnou fyzickou újmu žádné dívce podle policie neučinil. Počet poškozených nemusí být podle kriminalistů konečný.


title: Ať si politici vzpomenou,

maintext:
Praha 1 využila příležitosti a od roku 2013 zakázala pobyt 121 osobám. | foto: FOTO SHUTTERSTOCK
PRAHA 1 Bylo to krátké, navzdory jistým potížím to bylo fajn, ale už to končí – tak lze ve stručnosti charakterizovat možnost zákazu pobytu osobám, které se opakovaně dopouštějí protiprávní činnosti a jež nemají v Praze 1 trvalý pobyt. Přestože jde podle mého názoru o velmi účinný nástroj boje proti každodenním drobným i větší nepřístojnostem, od začátku příštího roku obce o tento instrument opět přijdou.
Ano, je to tak: nový přestupkový zákon s uvedenou možností již nepočítá. Zákaz pobytu měl od počátku své platnosti vlivné kritiky, především veřejnou ochránkyni práv. Přitom ze zkušeností z naší městské části jednoznačně vyplývá, že jestli se nepřizpůsobivé osoby něčeho opravdu obávají, tak je to právě zákaz pobytu. V tom se radnice shoduje s policisty i strážníky. V Praze 1 bylo od roku 2013 – začali jsme ihned po přijetí novely příslušného zákona – toto opatření využito ve 121 případech. Důležité je, že nešlo a nejde o nějakou bezzubou sankci; pokud někdo zákaz pobytu poruší, zcela reálně riskuje vězení. Praktická aplikace tohoto nástroje prošla v naší městské části určitým vývojem. Původně jasný a srozumitelný instrument se kvůli zmíněnému postoji ombudsmanky postupně omezil pouze na určité lokality v Praze 1. Z praxe vím, že po počátečních nadějích přišlo poměrně rychlé vystřízlivění: společně se všemi zúčastněnými partnery, zejména policií, jsme zjistili, že „okleštěný“ zákaz pobytu je již jen torzem původního záměru, tedy účinného nástroje bez pardonu. Proto jsem na sebe vzal určité riziko a navzdory doporučení veřejné ochránkyně práv jsem posléze vydal pokyn, aby byl zákaz pobytu opět aplikován na celé území Prahy 1, a to alespoň v nejkřiklavějších případech. Zákonodárci nicméně rozhodli, jak rozhodli, tudíž za dva měsíce o tento nástroj znovu přijdeme. Až tedy někteří politici budou v některé z předvolebních kampaní jako obvykle populisticky žehrat na bezpečnostní situaci v centru metropole, ať si laskavě vzpomenou, pro co vlastně hlasovali. OLDŘICH LOMECKÝ, starosta Prahy 1, TOP 09


description: Na klimatické konferenci ve Rwandě se zhruba 150 zemí dohodlo postupně omezit používání částečně fluorovaných uhlovodíků (HFC), což je jedna z kategorií takzvaných skleníkových plynů, které přispívají k oteplování planety. Výsledek jednání, který podle agentury Reuters představuje další významný milník v boji proti globálním klimatickým změnám, v pátek oznámil rwandský ministr přírodních zdrojů Vincent Biruta. HFC se využívají například v ledničkách.

title: Klimatická konference: 150 zemí se

maintext:
Dohoda, ke které se připojil i americký ministr zahraničí John Kerry, rozděluje země do tří skupin. Každá ze skupin pak má vytyčený vlastní termín pro splnění podmínek ujednání.
Rozvinuté země, jako jsou Spojené státy či většina Evropy, se zavázaly snížit používání průmyslově produkovaných HFC o deset procent do roku 2019, v roce 2036 pak snížení dosáhne 85 procent. Reuters připomněl, že řada vyspělých států již HFC začala omezovat.
Rozvojové státy, které jsou rozděleny do dvou skupin, zmrazí užívání zmíněných plynů do roku 2024, respektive 2028, poté využívání HFC začnou postupně snižovat. Do kategorie zemí, pro které platí pozdější termín, patří Indie, Pákistán či státy v Perském zálivu. Čína je zařazena do skupiny rozvojových zemí, na kterou se vztahuje dřívější termín.
Stanovení termínů bylo během jednání ve Rwandě jedním z hlavních sporů. O více času na přípravu žádala například Indie, která je třetím největším producentem skleníkových plynů, uvedl Reuters.
HFC se používají jako náhrada freonů například v ledničkách či klimatizacích. Tyto plyny sice podle vědců nepoškozují ozonovou vrstvu, ale přispívají k oteplování planety. Jejich schopnost udržet teplo na planetě je výrazně vyšší než u oxidu uhličitého Odborníci předpokládají, že rychlé snížení produkce HFC výrazně zpomalí klimatické oteplování, a to možná až o 0,5 stupně Celsia do roku 2100.
Jednání ve rwandské metropoli Kigali je součástí montrealského protokolu z roku 1987. V protokolu se drtivá většina států světa zavázala ke kontrole výroby chemických látek poškozujících ozonovou vrstvu a k postupnému omezení jejich používání. Náhradou těchto látek, známých jako chlor-fluorované uhlovodíky (CFC), mezi které patří i freony, byly právě HFC. Ty sice pomohly zastavit rozklad ozonové vrstvy, která podle vědců ukazuje první známky obnovy, ale vedlejším efektem je zmíněná velká schopnost HFC udržet na planetě teplo.
Loni se v Paříži země světa dohodly na společném klimatickém plánu, jak omezit oteplování. Podle textu má být oteplování udrženo pod dvěma stupni Celsia ve srovnání s předindustriálním obdobím. Pařížský dokument, který dosud podepsalo přes 190 zemí, v roce 2020 nahradí nynější kjótský protokol z roku 1997.


description: Ruská armáda prodloužila čtvrteční příměří ve východním Aleppu o tři hodiny. Podle původního plánu mělo trvat osm hodin, ale OSN žádala o víc času. Podle Ruska má být klid zbraní využit k evakuaci raněných a nemocných a má také umožnit civilistům i povstalcům opustit město. OSN chce ale do obléhané části města dopravit pomoc a oznámila, že osmihodinová pauza v bojích je pro ni příliš krátká.

title: Rusko prodloužilo čtvrteční příměří v syrském Aleppu na jedenáct hodin. Poslouží k evakuaci raněných


description: Ještě do konce roku v České republice vystoupí starší i aktuální hvězdy popu. Organizátoři koncertů zvou velké zahraniční skupiny a známé umělce, přestože stále rostoucí honoráře jsou nejvyšší položkou v jejich rozpočtech. Už v říjnu mohou zájemci navštívit například koncerty Zucchera, PJ Harvey, Paula Simona a skupiny The Cure nebo The Slade.

title: Do Prahy míří hudební hvězdy: vystoupí PJ Harvey, Paul Simon, The Cure i Justin Bieber

maintext:
I přes růst honorářů se pořadatelé snaží již několik let držet vstupné na minimální možné hranici. Některé koncerty proto nejsou bez sponzorů vůbec realizovatelné. Průměrné ceny lístků na největší hudební hvězdy se pohybují od 1090 do 2190 korun. Fanoušci takovou částku zaplatí i za umělce, kteří v tuzemsku vystupují opakovaně. Například koncert Bryana Adamse ve středu navštívilo 11.000 lidí. „Návratnost finančních prostředků je případ od případu jiná. Někdy stačí návštěva 8000 lidí, někdy je málo 12.000 návštěvníků,“ uvedl pro ČTK zástupce Live Nation Petr Novák.
Respektovaný zpěvák, skladatel a kytarista Zucchero vystoupí 12.října po pěti letech v Praze ve Foru Karlín. O den později na stejném místě představí britská alternativní hudebnice a básnířka PJ Harvey své nové album The Hope Six Demolition Project.
Paul Simon
Americký zpěvák a skladatel Paul Simon odstartuje 17. října v pražské O2 areně své evropské turné, které doprovází vydání jeho nového studiového alba Stranger to Stranger. Skupiny The Cure a Slade zahrají v Praze shodně 22. října. Zatímco za skladbami ze sedmatřicetileté kariéry The Cure se jejich příznivci vydají do O2 areny, vůdčí představitelé glamrocku Slade nabídnou své letité hity ve Velkém sále Lucerny.
Sérii velkých listopadových koncertů odstartuje svým prvním vystoupením v Česku v pražské O2 areně zpěvák Rod Stewart, který přiveze také hity Da Ya Think I’m Sexy, The First Cut is the Deepest a Sailing. „Kmotr elektronické hudby“ Jean-Michel Jarre se v letošním roce po šesti letech vydal na světové turné, které 8.listopadu zasáhne i O2 arenu. Stejný večer si pro vystoupení ve Foru Karlín vybrala londýnská formace Placebo slavící 20 let od vydání svého debutového alba.
Justin Bieber.
Mladí příznivci kanadského zpěváka Justina Biebera se dočkají svého idolu 12. listopadu v O2 areně. Americká rocková kapela Pixies vystoupí 17. listopadu v pražském Fóru Karlín, kde představí novou baskytaristku Paz Lenchantinovou a nové album Head Carrier.
Hned tři koncerty zahraničních hvězd jsou v Praze naplánované na 26. listopad. Ve Foru Karlín zahraje britská kapela Bastille, v Malé sportovní hale poprvé pražskému publiku zazpívá mladý hudební talent Tom Odell a s doprovodnou kapelou nabídne v O2 areně své hity skladatel, zpěvák a klavírista Elton John.
Na velký popový koncert mohou zájemci vyrazit i v prosinci. Finská zpěvačka Tarja Turunenová známá ze svého působení ve skupině Nightwish zazpívá 1. prosince v pražské hale Forum Karlín a 3. prosince ve zlínské hale Euronics. Dva koncerty ve Foru Karlín 7. a 8. prosince nabídne francouzská zpěvačka Zaz, která poté 10. prosince také zamíří do Zlína. Idol dívčích srdcí a držitel Grammy za nejlepší latinské popové album Enrique Iglesias vystoupí 18. prosince v pražské Tipsport Aréně.


description: Designblok uvede letos rekordních 40 instalací módních návrhářů, 27 výstav šperkařů a 17 módních přehlídek na přehlídkovém mole. Z české špičky předvede kolekci Liběna Rochová, Hana Zárubová nebo Mi Fashion Label. V rámci charitativního projektu Benefashion pro Projekt 35 se představí také Monika Drápalová, Pavel Brejcha nebo Denisa Nová.

title: Designblok uvede 17 módních přehlídek. Hvězdou bude návrhářka Liběna Rochová