description: Podle šéfky Svazu obchodu Marty Novákové zmizí z řetězců postupně profese, které nahradí stroje. Prodavači tak zase budou mít čas mluvit se zákazníky. Samoobslužné technologie jsou podle ní čím dál tím jednodušší.

title: Z prodavačů se opět stanou zbožíznalci, říká šéfka Svazu obchodu

maintext:
Firma Marty Novákové už léta dodává obchodním řetězcům software a technologii. Pohled současné šéfky Svazu obchodu a cestovního ruchu tak může vypadat jako sci-fi. Řada věcí si však už pomalu nachází cestu do praxe.
Téměř v každé prodejně obchodního řetězce dnes visí oznámení, že se hledají zaměstnanci. Proč se obchodníkům nedaří volné pozice obsadit?
To má několik aspektů. První je, že obchod nikdy nebyl ideálním zaměstnavatelem z pohledu mezd, ani dnes není vnímán jako prestižní povolání. Lidé, kteří mají ambice a kvalifikaci, do něj často nejdou přesto, že zaměstnavatelé zájem mají. Do budoucna je proto třeba počítat s jednou věcí. Těžko obsaditelné profese budou ve velké míře nahrazeny automaty. Podle některých prognóz do pěti let budou ve velkých prodejnách jen jedna dvě pokladny a občas kontroloři, kteří hlídají, zda je vše naskenováno a zaplaceno.
Marta Nováková (62) vystudovala systémové inženýrství na VŠB. Začínala v obchodním domě Prior, od roku 1991 podniká. Vlastní společnost U & Sluno, která dodává počítačové systémy obchodním řetězcům. Známá se stala díky působení jako investorka v reality show České televize Den D. Prezidentkou Svazu obchodu a cestovního ruchu byla zvolena před dvěma lety.
Samoobslužné pokladny vidíme v menší míře už dnes, do jaké míry je možné prodejnu automatizovat?
Třeba ve skladech už má dnes řada obchodníků systémy s hlasovým vyhledáváním, které přináší zvýšení produktivity práce až o 30 procent. Automatizuje se celý dodavatelský řetězec. Vytváří se různé logistické jednotky, tak aby zboží bylo nachystáno a stačilo je jen rychle zadat do regálů. Pro kamery v obchodech už existuje software, který dokáže nejen sám vyhodnotit, jestli třeba zákazníci nekradou, ale i to, jak se které zboží prodává. Takže podle pohybu zákazníků po prodejně vysílá signály do logistiky, že se něco vyprodalo rychleji a je potřeba dodat nové zboží. Automatizace se odehrává na všech úrovních, ačkoliv to není navenek úplně vidět.
Znamená to, že stávající prodavači skončí bez práce?
Obchodníci si díky úspoře personálních nákladů dokážou vydělat na to, že se z prodavače stane opět odborný rádce, zbožíznalec. Tedy to, co se v poslední době vytrácí a celé řadě zákazníků chybí. Daleko více se soustředí na kvalifikovanější pracovníky, kteří budou zvládat technologii a dokážou poradit při samotném nákupu. To si dnes nemohou dovolit, ale do budoucna by se k tomu obchodníci měli začít vracet.
Ještě dlouho však bude existovat třeba skupina starších lidí, kteří si se samoobslužnými pokladnami neporadí.
Mně je 62 a nemám s technologií žádný problém. Hranice se pořád posouvá, a navíc jsou technologie čím dál tím jednodušší. Globus nabízí třeba službu Scan&Go, kdy si zákazník může zboží sám markovat už během nákupu (více čtěte zde). Zatím je potřeba mít skener, ale brzy bude stačit mobilní telefon. V oblasti informačních technologií jsou nesmírné možnosti, které jsou zatím omezeny jenom náklady. Musí se dostat do takové situace, aby se obchodníkovi vyplatily.
Globus nabízí službu Scan&Go, kdy si zákazník může zboží sám markovat už během nákupu.
V současnosti se jim však nedostává klasických zaměstnanců, které potřebují. Medián mzdy v obchodě s potravinami byl loni 13,7 tisíce korun. To je opravdu málo vzhledem k tomu, jak se ekonomice i maloobchodu daří. Proč výdělky nerostou?
Platí, že čím větší zaměstnavatel, tím vyšší mzdy. Průměr je výrazně ovlivněn nejmenšími obchodníky, kteří nejvíce využívají institutu minimální mzdy. Jde často o rodinné prodejny, které si najdou někoho z vesnice, ženy na mateřské i lidi na pracovním úřadě, kteří si tam přivydělávají načerno. Rozdíly mezi mzdami v podnicích do a nad tisíc zaměstnanců se mohou pohybovat v řádu 20, 30 i 40 procent.
Takže pokud se bavím o těch 13,7 tisíce korun, tak prodavač ve velkém řetězci, jako je Tesco či Kaufland, vydělá i o 40 procent více?
Ano, velcí zaměstnavatelé pracují mnohem efektivněji a mohou si dovolit i více platit. A pokud se daří ekonomice, tak i řetězce přidávají. Existuje celá řada příkladů. Známá je současná kampaň Lidlu, který nabízí nadprůměrné mzdy. Nedostatek lidí se v obchodě projevuje stejně jako ve všech dalších oborech, a to se odráží na potřebě získat nové lidi. Růsty mezd se pohybují v řádu od tří do pěti procent. Problém je na malých prodejnách, kde jsou mzdy skutečně nízké a ovlivňují celkový průměr. Aby mohly tyto prodejny vůbec existovat, nemohou si dovolit více platit.
Má však vůbec taková prodejna na volném trhu místo, pokud není její provozovatel schopen ani v časech ekonomického růstu zajistit odpovídající výdělek?
To je otázka toho, jak by to mělo v regionech vypadat. Zda by tam měly prodejny potravin vůbec přežít. Všechny obce by dobře zásobený obchod mít chtěly. Obchodník má však problém se uživit. Je velká konkurence, lidé v místě většinou nepracují, ale dojíždějí za prací do větších měst, kde i nakupují. Ročně proto končí asi 300 prodejen.
Nové prodejny však také vznikají. Často potraviny zavřou a do téhož místa se nastěhuje vietnamská prodejna.
I pro ně však platí, že pokud tam rodina pracuje sama, tak se uživí. Pokud by tam však měla zaměstnance se všemi odvody, které z toho plynou, tak je to pro ně daleko komplikovanější.
V poslední době stále hlasitěji zaznívá kritika údajně neúměrných marží obchodních řetězců. Jak vysoké tedy marže jsou?
To je zbytečný evergreen, který mě už nebaví. Mám jednoho známého, jenž má středně velký podnik na zpracování masa. Vedle toho má ještě asi padesát menších venkovských prodejen, samoobsluh s potravinami. A tento zpracovatel a obchodník v jedné osobě mi naposledy říkal, že pokud marže není alespoň 30 procent, tak se z ní nedá vyžít. Takže marže jsou prostě takové, aby z nich obchodníci vyžili. Pokud se snad někomu zdá, že jsou nepřiměřené, tak ať si to zkusí. Samozřejmě, že mohou být i výkyvy marží u některých položek zboží, které souvisí se strategií obchodníka. Pokud se rozhodne, že ve spotřebním koši chce preferovat určité položky, tak na ně dá marži nižší a na jiných položkách jinde ji zase přidá. To je ale normální byznys.
Podle potravinářů dávají řetězce záměrně nižší marže právě u výrobků ze zemí, ze kterých pocházejí, čímž znevýhodňují české výrobce.
Povídání o tom, že německé nebo francouzské máslo je levnější než české proto, že na něj obchodníci dali vysokou marži, je nesmysl. Je to proto, že v některých případech obchodníci nakoupí německé máslo výrazně levněji než máslo tuzemské.
Proč je tedy německé máslo levnější než české?
To je dobrá otázka. Asi proto, že německý výrobce ho dokáže vyrobit efektivněji než český. Nebo tam mají lepší dotační tituly než u nás. Nelze přitom paušálně tvrdit, že výrobky z dovozu jsou méně kvalitní než české, to je nesmysl. Stejně jako jsou zahraniční výrobky kvalitní a nekvalitní, tak i české jsou kvalitní i nekvalitní.
Na jaře vstoupila v platnost vámi ostře kritizovaná novela zákona o významné tržní síle. Co změnila na straně řetězců?
Novela zákona zásadně změnila některé podmínky obchodování. Zákon znamenal přejednání všech smluv, všech dodavatelů se všemi obchodníky. Každý obchodník má tisíce až desetitisíce dodavatelů, přičemž s některými má i více smluv. Takže to znamenalo několikaměsíční martyrium pro obě strany. To vše při nejednoznačném výkladu některých ustanovení toho zákona.
Co konkrétně je nejednoznačné?
V rámci pozměňovacího návrhu se tam například dostala povinnost, aby poplatky za marketingové služby byly maximálně ve výši tří procent obratu za minulé období. Takže vyvstala velká diskuse, co v těch třech procentech může a nemůže být. Dodavatelé byli zvyklí, že jim obchodník poskytoval nějaké protislužby, za které zaplatil a bylo za ně jasné plnění. Dnes už to tak být nemůže a nemůže za tyto služby vybírat poplatky, a tudíž nemůže garantovat požadovanou službu. Jde třeba o umístění zboží v regálu. Dodavatelé to vyloženě vyžadují, chtějí mít jistotu, že zboží bude umístěno ideálně ve výšce očí u pokladny nebo v určité frekventované zóně, zákon jim to však znemožňuje.
Proč?
Samotný poplatek se nesmí vybírat. Stal se součástí těch tří procent na marketingové služby. V takovém případě však dodavatel nemá žádnou jistotu, že bude mít zboží právě tam, kde si přál. Přičemž tady bylo jasné protiplnění ze strany řetězce. Výsledkem bude, že dodavatelé budou tlačit na nákupčí a může to vést i ke korupčnímu jednání. Celá řada těch tolik diskutovaných poplatků byla obchodníky zavedena poté, co v devadesátých letech docházelo ke korupci a dodavatelé chtěli mít jistotu protiplnění. Proto vznikly třeba zalistovací poplatky nebo regálné.
Proč se tedy dodavatelé neozvali při projednávání novely, že tato situace už tady byla, že jsou pro ně tyto poplatky výhodné?
Šlo o politické zadání. Novela byla velké politické téma pro sociální demokracii i ANO a většina dodavatelů se přímo vůbec nevyjadřovala. Ministerstvo zemědělství se nyní snaží přesvědčit veřejnost, že novela byla prospěšná. Zároveň však hned v červnu vznikla při zemědělském výboru parlamentu komise, která má prověřit vztahy mezi dodavateli a řetězci a pod čarou připravit další novelu.
Co je tedy dalším řešením? Úplné zrušení zákona, nebo jeho další novelizace?
Myslím, že zákon je už dostatečně zralý na zrušení. I v důvodové zprávě poslední novely, zpracované na základě analýzy dopadů zákona pro Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, vyplynulo, že se zákon má zrušit a místo něj upravit jinou legislativu, která už existuje.


description: Zákaznický systém ČEZ se zadrhl. Odhlásit odběrné místo nebo provézt změnu bydliště je problém. Systém se má trápit až do poloviny října. Podle ředitele divize obchod Pavla Cyraniho však jde o plánované změny, které společnosti umožní reagovat na nové trendy v energetice.

title: Výpadek klientského systému byl plánovaný, říká šéf obchodu ČEZ

maintext:
Co si v tuto dobu zákazníci u ČEZ nemohou vyřídit, jaké úkony není možné provést?
Chtěl bych zdůraznit, že systémy zajišťující chod firmy a dodávek elektřiny a plynu běží. Před 48 hodinami jsme zahájili převod starého zákaznického systému na nový. Systém, který převádíme na novou generaci, eviduje zákaznická data, a tím pádem v nich nyní nemůžeme provádět změny. Faktury, které by měly odejít během těchto dnů, pak odejdou se zpožděním až příští měsíc.
Dokdy bude odstávka trvat?
Zavádíme dva systémy, jeden pro oblast distribuce a druhý pro oblast prodeje. Samotné překlopení distribučního systému potrvá v řádu dní, systém pro prodej potrvá trochu déle až do poloviny října. Musíme do něj naklopit spousty nových dat, jde o stovky terabajtů.
Říkáte, že jste převod zahájili před 48 hodinami. Zákazníci si však stěžují, že některé služby nefungují už několik týdnů.
Je to tak. Na základní systém jsou napojeny ještě další, jako jsou třeba aplikace do iPhonu, ČEZ Online. Celý systém odstavujeme postupně a s těmito periferními aplikacemi jsme začali už dříve. Nejsou to týdny, ale třeba deset dnů. A až nyní jsme se dostali k základnímu systému a postupně začneme spouštět i doplňkové služby, které na něm fungují.
Lze nějak vyčíslit, kolik zákazníků odstávka postihla?
V průměru na zákaznické lince řešíme mezi 50 až 60 tisíci požadavky týdně a snažíme se jich vyřídit 80 procent do 30 vteřin. Nyní se pohybujeme mezi 60 až 70 procenty. Dotazy, které nesouvisí se systémem, vyřizujeme rovnou. Ty ostatní patří k méně frekventovaným a nejsložitějším, jde však jen o velice malou část komunikace. A podobná situace panuje na zákaznických centrech, kde chceme zákazníky obsloužit do 20 minut v 90 procentech případů. I tam se nám to stále daří na úrovni 70 procent.
Kvůli změně systému se zkrátila otvírací doba na pobočkách o hodinu. Proč?
Potřebujeme, aby se kolegové seznámili se systémem, aby zpracovali požadavky, které přicházejí v přechodném období, třeba i polomanuálním způsobem. Vedle toho stejně jako většina zaměstnavatelů řešíme problém s nedostatkem lidí. Naši zaměstnanci chodí do práce dávno před otvírací dobou, tímto jsme jim přidali jednu hodinu, aby se doškolili a aby zpracovali požadavky, které tu polomanuální proceduru potřebují.
Přesto, nebylo možné se na to lépe připravit a provést přechod ze systému v řádu hodin či dnů?
Neděláme jen obyčejné vylepšení systému, které by šlo udělat za dva dny. Budujeme zcela nový systém pro oblast prodeje. Celý ten proces ve své komplexitě neumožňoval, abychom to udělali za několik hodin. Připravovali jsme to déle než rok, ladili jsme každý jednotlivý krok a věřím, že naprostá většina lidí nic nepozná.
Proč je vůbec nutné distribuci od prodeje oddělit?
Chceme uvádět nové produkty, zároveň ale přizpůsobujeme své fungování požadavkům na takzvaný unbundling. Tlak Evropské komise, aby se toto nařízení dotáhlo do konce, se zvyšuje. Třeba v Rumunsku chystáme i změnu názvu distribuční společnosti, kterou regulátor požaduje. V Česku o změně názvu ČEZ Distribuce regulátor zatím nerozhodl, jinak jsme to ale po faktické stránce splnili na sto procent. Tím, že oddělujeme nejen zákaznické systémy, ale i telefonní linky, kontaktní centra, fakticky nebude žádná vazba mezi našimi prodejními a distribučními aktivitami. Spoluvytváříme tak revoluční změnu na energetickém trhu.
V jakém smyslu?
Zákazníci si chtějí vyrábět elektřinu sami, řešit, jakým způsobem ji spotřebovávají nebo jak to dopadá na životní prostředí. Úplně nový systém, který oddělí obsluhu a distribuci od prodeje, bude mnohem flexibilnější a umožní nám nabídnout zákazníkům nové produkty a služby a rozhodovat se, zda jsou spotřebitelé, výrobci, nebo obojí najednou.

fasttext_language: cs


description: Firma ze Šternberka vyrábí především batohy a prorazila i na zahraničních trzích. V minulosti jim k úspěchu pomohlo rozhodnutí opustit velké řetězce i velkoobchody a také vítězství ve spotřebitelském testu. Zavazadla s českým designem vznikají v Číně.

title: Učitel fyziky vybudoval úspěšnou firmu. České batohy prodává i v zahraničí

maintext:
Z nuly vytvořil Radomír Brynda za více než dvacet let značku, která získala největší podíl na českém trhu v byznysu, jehož tržby se koncentrují čím dál více jen do dvou týdnů v roce: před začátkem školního roku. Topgal pro řadu tuzemských zákazníků zní jako zahraniční značka, ale za batohy do školy se skrývá firma ze Šternberka.
Jeho recept na úspěch je přitom jednoduchý: opustit velké řetězce i velkoobchody a prodávat hlavně sám.
„Řetězce nás svými podmínkami přivedly téměř ke krachu, u největších internetových obchodů jsou podmínky také neskutečné, takže u nich neprodáváme. Čím dál více prodáváme přes vlastní e–shop nebo menší klasické kamenné prodejny,“ říká Brynda.
Jeho přesunu na internet si může v Česku všimnout v posledních týdnech každý, kdo zadal do vyhledávače slovo školní batoh či aktovka, reklama na Topgal se následně začne zobrazovat velmi často.
„Investovali jsme do toho hodně, léto je pro nás hlavní kampaň,“ říká provozní manažerka Monika Paprskářová. Podle ní už dávno neplatí, že jsou tři vrcholy prodeje školních tašek, tedy Vánoce, zápisy a konec prázdnin. „Přesouvá se to vše na konec prázdnin, v srpnu nemůžeme mít rozhodně dovolenou,“ dodala.
Topgal se tlaku řetězců a největších internetových obchodů přitom stejně nevyhne. Po středoevropském trhu, který dělá většinu jeho tržeb, chce jít i do západní Evropy. „Začali jsme prodávat přes Amazon. Na Západě nejsme známá značka a toto je cesta, jak pomalu růst na tamějších trzích,“ vysvětlil Brynda.
Návrhy jsou české, výroba čínská
Začínal podnikat už za socialismu, k práci učitele fyziky ještě odpoledne a o víkendech zedničil.
Po revoluci se dostal nejprve k prodeji obuvi, pak galanterie. Od ní pak už k výrobě batohů, i když zprvu hlavně cestovních tašek. Teď už si drží jen segment školních batohů a u nich chce zůstat.
Na trh se dostal v době, kdy jejich nabídka nebyla příliš velká. Nově se soustředí i na kolekce pro starší studenty. Firmě pomohlo vítězství ve spotřebitelském testu před osmi lety, dodnes se lidé po vítězném modelu ptají. I díky tomu se firma v roce 2008 nepropadla s tržbami, na rozdíl od jiných dodavatelů.
Topgal batohy vyvíjí a navrhuje kompletně v Česku. Snaží se o nadčasové motivy namísto licencovaných obrázků populárních postaviček. Důvod je jednoduchý: co je hitem letos, může být příští rok zcela mimo. I s logem Česká kvalita výroba běží v Číně. Přesun zpět do Evropy či do Česka Brynda na rozdíl od jiných firem neplánuje.
„Máme tam svého dodavatele, který vyrábí jen pro nás, snažíme se koordinovat zaměstnaneckou politiku čínské firmy a stabilizovat personální politiku tak, aby ve firmě zůstali jen ti nejschopnější lidé. Pak je možné dosáhnout vysoké kvality produktů. Navíc v Česku už bychom těžko našli tři sta lidí k šicím strojům. Zůstaneme v Číně, i když je to čím dál dražší,“ podotkl Brynda.
Cena batohů se některým rodičům může zdát vysoká, Topgal má většinu školních batohů za cenu kolem 1 700 korun. „Je to přes sto různých výrobních operací, než se batoh zkompletuje. Samozřejmě jdou udělat i levnější, ale pak se šidí materiály i zpracování,“ tvrdí Paprskářová. Firma se už setkala s plagiáty na českém trhu – jeden řetězec prodává batoh, který vypadá velmi podobně a téměř stejný je i jeho název. „Je to pro nás signál, že svou práci děláme velmi dobře,“ dodává ředitel Radomír Brynda.
Pryč od řetězců
Topgal po existenčních potížích v letech 2002 až 2005 způsobených právě obchodováním s řetězci nyní roste. „Velmi nám nahrává i příznivý demografický vývoj, do školy nastupuje více dětí,“ říká Monika Paprskářová. Loni se tržby firmy dostaly na rekordních 82 milionů korun, když meziročně stouply téměř o pětinu. Letos se mají dostat poprvé přes sto milionů korun.
Brynda několik let uvažuje i o vstupu na varšavskou burzu, zatím ale plány posouvá. „Polský trh není v oblasti e-commerce tak vyspělý jako český, takže tam rosteme pomaleji,“ vysvětlil. V Česku přes internet prodá více než třetinu své produkce.
Společnost Topgal vloni vybudovala ve Šternberku za 30 milionů korun nové logistické centrum, které výrazně přispívá k dalšímu rozvoji firmy.


description: Stát chce dát příští rok až o 4,6 miliardy korun více do dopravních staveb než letos. Rozpočet Státního fondu dopravní infrastruktury (SFDI) ve výši 82 miliard se tak přiblíží historickému rekordu 91,5 miliardy korun z roku 2015. Zahájení staveb nových úseků dálnic však není jisté - chybějí povolení.

title: Dálniční fond bude přetékat penězi, přesto se začne stavět jen málokde

maintext:
Stavební firmy na první pohled čekají příští rok žně, samy jsou přitom překvapivě spíše při zemi.
Odvážný plán na státní útraty má totiž několik trhlin. Tu největší řeší úředníci už téměř rok: problém s povolením. Některé stavby se připravují tak dlouho, že už nemají platnou studii o vlivu na životní prostředí EIA.
Po více než půl roce se státu podařilo s Evropskou komisí vyjednat výjimku, aby alespoň osm klíčových staveb mohlo povolení získat. Jenže novelizace zákona stále není hotová a čas běží. SFDI v návrhu zákona právě riziko s EIA uvádí jako jednu z hrozeb.
Číslem neurazíš
„K návrhu rozpočtu lze říct jediné: čísly neurazíš,“ říká Václav Matyáš, prezident Svazu podnikatelů ve stavebnictví. Nevěří, že se státu podaří příští rok začít stavět tolik akcí, kolik má naplánováno. „Myslím, že nejlépe za vše mluví fakt, že letos začala stavba jediného úseku dálnice,“ dodal Matyáš.
Na seznamu projektů pro příští rok jsou dlouho očekávané stavby. ŘSD už například poslalo do věstníku veřejných zakázek oznámení o chystané zakázce na poslední úsek D1 kolem Přerova nebo dlouho chystaný obchvat Frýdku-Místku. Stále není žádný posun například s dalšími částmi Pražského okruhu.
Stavbaři bojují za to, aby proud peněz do dopravních staveb neprocházel velkými výkyvy, především kvůli plánování kapacit. Zatím spíše marně. Letos proto zejména silničáři bojují hlavně o opravy silnic. Právě na nich však často stavební firmy z pohledu řidičů působí, jako by práci ani vůbec nechtěly. Do oprav má jít přitom více peněz i v dalších letech: po 10 miliardách na příští rok by se do dvou let rozpočet měl dostat až k 11 miliardám. „Pokud by k opravám a údržbě nedocházelo, kvalita silniční a dálniční sítě by tomu odpovídala. Je nutno si přiznat, že v této oblasti máme jistý vnitřní dluh z minulosti,“ řekl Hořelica.
Dalším problémem je stav projektů: ŘSD i SŽDC začaly dohánět dlouhodobé manko s přípravou, jenže řada staveb chystaných na příští rok ještě nemá potřebná povolení, z projekčních firem se navíc ozývají hlasy, že jedou na maximum kapacity.
Zadávání zakázek je brzda
Trhlinou v plánech mohou být i veřejné zakázky: už teď je například jasné, že některé velké zakázky naberou zpoždění. Například největší železniční zakázku – modernizaci trati mezi vinohradskými tunely a stanicí Praha-Hostivař – SŽDC nedávno zrušila a je jasné, že se bude muset opakovat a nabere zpoždění. Ministerstvo dopravy se navíc netají tím, že má obavy z toho, jak budou podřízené organizace zvládat nový zákon o zadávání veřejných zakázek.
„Tento zákon znamená výraznou koncepční změnu v procesu veřejného zadávání. Existence této nové právní úpravy tak především v počátku její platnosti může znamenat určitá zdržení v přípravě jednotlivých akcí,“ uvádí se v materiálu.


description: Soukromý dopravce Leo Express zůstává dál ve ztrátě, pochvaluje si ale významný nárůst cestujících za první pololetí letošního roku. Vyplývá to z pololetních výsledků, které dopravce ve čtvrtek zveřejnil v tiskové zprávě.

title: Leo Express snížil ztrátu, hlásí o třetinu více cestujících


description: Odkrýt podvod nebo zpronevěru u společnosti, ve které pracujete, je přinejmenším nepříjemné. Nahlášení možného incidentu úřadům může obnášet zastrašování, represe a v neposlední řadě i vleklý soudní proces. Ve Spojených státech proto zřídili speciální úřad, který má ohlašovatele v jejich upozorňování na nesrovnalosti v účetnictví nebo na zakázané obchodní praktiky motivovat, a to finančně.

title: Být práskačem ve vlastní firmě v USA vynáší. Komise vyplatila miliardy


description: Saúdská Arábie už není královstvím žen zahalených od hlavy až k patě v černých hábitech. Život saúdských žen je čím dál pestřejší, a to nejen co do barevnosti oblečení. Za posledních pět let se například o polovinu zvýšil počet těch, které pracují. Změny směrem ke svobodnějšímu životu jsou ale zatím malé.

title: Odhalený obličej, barevný hábit a práce. Saúdské ženy získávají svobodu

maintext:
Bašaír al-Šehriová si více než deset let zahalovala na veřejnosti tvář nikábem, závojem zakrývajícím celý obličej mimo očí, stejně jako ostatní ženy v Saúdské Arábii. Odložení tradičního hábitu pro ni překvapivě zůstalo bez následků.
„Prostě jsem se rozhodla, že to zkusím. Společnost se mění a bylo to tak snadné,“ cituje 28letou studentku farmacie agentura Bloomberg. Žena pochází ze saúdského hlavního města Rijádu, ale studuje v americkém Chicagu. „Nezaznamenala jsem žádnou změnu v tom, jak se mnou lidé zacházejí a jak mě vnímají,“ tvrdí.
Odvážných, které v konzervativní arabské zemi posouvají hranice dress kódu halícího ženy od hlavy až k patě do černé, je sice málo, ale jejich řady se rozšiřují. Cestování a internet jim otevírají pohled na jiné zvyky a myšlenky, a mladé ženy z města tak nastavují nové trendy.
Změny nejsou nijak převratné. Bašaír al-Šehriová stále nosí šátek a zakrývá se oděvem zvaným abája sahajícím až na zem. Odhalené obličeje a barevné abáji, které jsou v Rijádu vidět, jsou nicméně předmostím pro to, aby se saúdské ženy víc angažovaly ve veřejném a pracovním životě.
Svou roli v tomto trendu sehrálo jednak okleštění kompetencí náboženské policie a také pokles cen ropy. Někteří analytici tvrdí, že vláda není schopná realizovat svůj plán na snížení závislosti místní ekonomiky na ropě nazvaný Vision 2030, aniž by uvolnila omezení uvalená na své obyvatelstvo.
„Kulturní a sociální změny jsou nedílnou součástí tohoto plánu.Ten je pro zvýšení role žen v ekonomice zásadní,“ říká Monica Maliková, hlavní ekonomka banky Abu Dhabi Commercial Bank.
Počet pracujících žen vyskočil od roku 2010 do roku 2015 o polovinu, za prací směřují do Rijádu a druhého největšího města Džidda. A čím dál víc z nich nosí bílé, zelené, fialové nebo květinové abáji, což by bylo ještě před pěti lety považováno za šokující. A otevírají si dokonce butiky s méně tradičními oděvy.
Když designérka Lejla Bišarahová z Džiddy nedávno vezla své oděvy do rijádského bazaru, měla s sebou jen černé abáji. Myslela si, že nic jiného v konzervativním městě neprodá. „Jaké bylo mé překvapení, když prodejci vedle mě vystavovali barevné abáji a lidé si je kupovali,“ říká Bišarahová. „Myslím, že jsme tuto změnu potřebovali,“ dodala.
Řízené změny
Ženy vnímají barevné oblečení jako průlom, což naznačuje, že sociální reformy probíhají řízeným tempem určovaným vlivnými náboženskými kleriky. Jen jeden z 24 cílů plánu Vision 2030 se týká rozvoje žen. Saúdské království je jedinou zemí na světě, kde ženy nesmí řídit auto. Společenská pravidla je tak nutí k závislosti na svých mužských příbuzných. Bez povolení například nesmí ani opustit zemi.
Pasáž týkající se oděvu abája na oficiálních webových stránkách náboženských nařízení říká, že by neměl mít zdobení, které přitahuje pozornost, ornamenty, kresby či nápisy a neměl by také připomínat oblečení bezvěrců či mužů.
Vyjádření jednoho duchovního z minulého měsíce ovšem naznačuje, že co do barevnosti se práh tolerance rozšiřuje. „Pokud není přiléhavá nebo průsvitná, nevidím nic špatného na abáje hnědé nebo jiné nevýrazné barvy,“ nechal se slyšet šejk Abdullah al-Maníja, člen saúdskoarabské rady imámů.
„Ačkoli záblesky béžových nebo růžových abáj v moři černých hábitů vypadají při pohledu zvenčí nedůležitě, ústupky v ženském oblékání reflektují hlubší posun v saúdské společnosti,“ podotýká Hala Aldosariová, hostující výzkumnice na Arab Gulf States Institute v americkém Washingtonu. „Debaty na sociálních sítích v posledních letech podpořily větší uvědomění žen, zejména co se týká jejich statusu a kulturního vlivu. Ženy jsou vzdělané, mají po internetu lepší přístup k informacím. Mnoho tabu se on-line diskutuje víc než kdykoli předtím,“ doplnila Aldosariová.
Úcta k tradicím
Pro vládnoucí královskou rodinu ale záležitosti žen stále nemají příliš vysokou prioritu a je potřeba dále obměkčovat konzervativní náboženské skupiny.
Zástupce korunního prince Mohammed bin Salman například plánuje bezprecedentní ekonomické kroky jako prodej akcií státní ropné společnosti. Jeho cíle pro ženy jsou však skromnější. V rámci plánu Vision 2030 chce vláda například v příštích 14 letech zvýšit podíl žen na pracujícím obyvatelstvu z 22 na 30 procent. To je menší procento než aktuálně v Súdánu.
O tom, zda je ženské odívání předepsáno náboženstvím, se vedou debaty. Oficiální královský náboženský úřad říká, že ženy jsou povinny si zakrývat obličej a ruce, ale mnoho učenců namítá, že příkaz je zakořeněn v kultuře, ne v písmu. A zatímco stereotypem saúdské ženy je černá zahalená postava, v jižních částech království jsou tradičním oděvem ženy květinové šaty a slaměné klobouky.
Mezi lidmi ale převládá dojem, že zahalování požaduje náboženství. „Já si zakrývám obličej z náboženských důvodů,“ říká Heba Ahmedová, prodavačka kosmetiky z Rijádu. „Žijeme v tradiční společnosti a nemyslím si, že to je špatné.“
Někteří muži si dokonce nošení nikábu vyhrazují v manželské smlouvě.
Ženy, které se odváží měnit dress code, v těžce patriarchální společnosti nevyhnutelně vyvolávají odpor. Poté, co čtyři saúdské ženy na letošní olympiádě v Rio de Janeiru soutěžily s odkrytým obličejem, na Twitteru se rozbujel hashtag vyjadřující, že nereprezentují Saúdskou Arábii. „Soustředili jsme se na účast žen a ztratili jsme úctu ke svým tradicím,“ napsal také na sociální síti jeden muž.
Abdalláhův odkaz
Změny, které ženy povzbuzují v kreativitě oblékání, odstartoval minulý král Abdalláh. Jmenoval ženy do svého poradního orgánu, byla po něm pojmenována první univerzita vzdělávající společně obě pohlaví a nechal vybudovat obchody se spodním prádlem a kosmetikou, které zaměstnávaly jen ženy.
„Co odstartovalo jako generační posun, dál umocnil pád cen ropy,“ upozorňuje Paul Musgrave, který přednáší politické vědy na americké University of Massachusetts.
Když v lednu 2015 převzal moc král Salman, levná ropa už nějakou dobu krátila vládní příjmy. Loni království zaznamenalo rozpočtový deficit dosahující skoro 100 miliard dolarů. V rámci plánu vedeného princem Mohammedem bude vláda zastavovat dotace na energie a zavede daň z přidané hodnoty, náklady na život se tak zvýší. Tlak na to, aby ženy začaly pracovat, se tedy ještě zvýší.
Ale dokud nebudou moct dojíždět do práce a pracovat bez povolení svého „ochránce“, nepřibude pracujících žen v nějakém významném počtu, míní Hala Aldosariová.
Princ Mohammed na tiskové konferenci v dubnu prohlásil, že ženy „musí být efektivní a výkonné“. Když byl ale dotázán, jestli budou moct řídit auto - protože platit za řidiče nebo taxíky je může stát půlku jejich platu - odpověděl, že vláda nemůže vynucovat něco, co společnost odmítá.
Změny podporují hlavně mladí
I vláda ale testuje terén. V dubnu omezila moc náboženské policie, která oddělovala muže od žen, hlídala dodržování dress kódu a dalších pravidel.
Nově nesmí tento orgán zatýkat bez přítomnosti státní policie. Nyní tak například na některých ministerstvech pracují ženy a muži bok po boku a cizinky mohou chodit s nezakrytými vlasy, aniž by je za to někdo káral.
„Sociální změny podporuje hlavně mladší generace,“ říká ekonomka Maliková.
Studentka farmacie Al Shehriová si přestala halit tvář, když se před dvěma lety přestěhovala za studiem do Chicaga. Když jede o zimních prázdninách do Rijádu, ke starým pořádkům se nevrací a obličej si už nezakrývá. „Když měla náboženská policie víc pravomocí, bylo to těžké. Teď se všechno mění a já jsem za to opravdu šťastná,“ uzavírá.


description: Nejvzácnější česká známka z roku 1919 má hodnotu až sedm milionů korun. Je to však jen zlomek ceny nejdražších známek světa, do nichž investují finančníci i sběratelé. V obchodu s nimi se ročně protočí zhruba 320 miliard korun. Podívejte se na sedm nejdražších filatelistických položek.

title: Nejdražší známka stojí čtvrt miliardy. Podívejte se na ty nejvzácnější


description: Staropramen chce více pomáhat hospodám, kterým dlouhodobě slábnout tržby z piva. Speciály bude vyrábět speciálně pro ně, v obchodech si je lidé nekoupí. V hospodách chce také dvojka na trhu více protlačit čepovaný Braník. V rozhovoru pro iDNES.cz to řekl ředitel Petr Kovařík.

title: Česká piva mají stejnou pověst jako německá auta, říká šéf Staropramenu

maintext:
Jako sládek prošel Kovařík všemi třemi pivovary, které pod Pivovary Staropramen patří či patřily. Do Česka se vrátil letos v polovině roku z postu šéfa maďarského pivovaru.
Je velký rozdíl řídit pivovar v Maďarsku a v Česku?
Z pohledu řízení firmy tam rozdíl není. Liší se postavení piva ve společnosti. V Maďarsku pochopitelně není taková pivní kultura jako u nás, je to země pyšná hlavně na svá vína, spotřeba piva na hlavu je tam poloviční. V Maďarsku jsem si uvědomil, jak dobře je české pivo v zahraničí vnímáno a jaký potenciál má. Pobyt tam zvýšil moji hrdost na české pivovarnictví. Je to odvětví, ve kterém jsme celosvětově na špici - česká piva jsou v zahraničí vnímána jako francouzská vína či německá auta. Jako ta nejlepší. Proto věřím, že se nám podaří export a licenční výrobu Staropramenu v zahraničí navýšit, už dnes tvoří více než polovinu celkových prodejů značky.
Jedním z vašich hlavních odbytišť je Velká Británie, nemáte obavy, co bude následovat po brexitu?
Zatím víme o jediném dopadu, kvůli poklesu kurzu libry nám export podražil. Nečekám ale zásadní vlivy. Ve Velké Británii rosteme, máme marketing a distribuci více pod kontrolou. Doposud jsme tam prodávali produkci Staropramenu přes distribučního partnera pivovar Carlsberg, teď už ho má na starosti naše mateřská společnost Molson Coors. Myslím, že velký potenciál máme i na dalších trzích. Chceme být v zahraničí ještě úspěšnější.
Český trh je na druhou stranu nasycený, spotřeba piva spíše dlouhodobě klesá, do toho přichází ještě spousta nových minipivovarů. Je tu nějaká cesta, jak růst, zvláště když se říká, jak je český zákazník konzervativní?
Myslím, že už neplatí, že jsou Češi konzervativní. Vidíme to na našich pivech a nápojích. Když jsme například před lety začínali s pivními mixy, neodhadli jsme, jak moc budou prodejně úspěšné. Po velkých nárůstech přišlo sice oslabení, ale právě teď jsou prodeje na úrovni, kterou jsme původně očekávali. Ukázalo se, že Češi už rádi zkoušejí a my můžeme dál přinášet novinky.
Jak se to projeví ve vaší nabídce?
Chceme jít cestou více speciálů, přinášet pivo s novým příběhem. Začali jsme vařit limitované edice, které jsou většinou dostupné jen pro hospody, ať lidé mohou ochutnávat tam. Je to cesta, jak je podpořit, mohou nabízet něco exkluzivního, co si člověk v obchodě nekoupí. Hodně se dá také ještě pracovat na technologiích čepování piva - investovali jsme například do zařízení, díky kterému je konstantní teplota piva od sudu až k pípě, máme zchlazovací kamiony pro velké festivaly... Přes všechny inovace však platí, že klasický ležák a desítka zůstávají dominantní.
Jak se zatím vyvíjí letošní rok?
Co se celkového pivního trhu týká, tak první čtvrtletí dopadlo dobře, velmi příjemně nás překvapilo, že rostl i odbyt sudového piva. Druhé čtvrtletí však už tak pozitivní pro hospody nebylo a letošní červencové prodeje byly pochopitelně slabší, nebylo tak příznivé počasí jako loni. Pokles trhu v červenci odhaduji přes deset procent, ale je nutné vzít v úvahu, že loňský červenec byl, co se teplého počasí a prodejů piva týká, extrémní. Na odhady celkové letošní spotřeby je ještě brzy, máme před sebou celé čtvrtletí a třeba září je zatím velmi teplé.
Fenoménem celého pivního trhu jsou u nás minipivovary, nevnímáte je jako konkurenci?
Jsou samozřejmě konkurencí. Nicméně jejich vznik vítám, rozšiřují nabídku a zvyšují popularitu celého oboru. Z mého osobního pohledu je zajímavé, že když jsem před pětadvaceti lety studoval pivovarnictví, učili jsme se o jejich boomu v USA a západní Evropě, teď ho máme se zpožděním tady. Je to ale přirozené. Změnil se spotřebitel, je otevřenější a navíc tehdy jsme počítali návratnost investice do minipivovaru na 14 let, teď je třetinová, takže se není čemu divit, že jich tolik přibývá. Jejich přínos vidím v tom, že pomáhají z pití piva dělat opět módní záležitost. Lidé si obecně začali vážit více místní produkce, lokální výrobky jsou najednou v kurzu. Dříve, když jel někdo na chatu, vezl si s sebou lahvové pivo velkých značek, dnes bývá hrdý, že si tam koupí pivo z malého pivovaru. Z piva se stalo téma, což je dobře. Ostatně i Staropramen kdysi vznikl jako malý, v dnešním měřítku minipivovar. Vždyť v prvním roce uvařil jen deset tisíc hektolitrů. Produkce rostla postupně 145 let.
Za boomem minipivovarů stojí i nářky řady konzumentů, že velké pivovary vaří příliš unifikované pivo. Někteří vaši konkurenti začali měnit recepturu i u svých levnějších značek a tlačit je více z lahví do hospod. Jak na to budete reagovat v případě Braníku, který je vaší tradiční levnější značkou?
Braník je dlouhodobě mezi třemi nejprodávanějšími výčepními pivy v Česku, objemově velmi důležitá značka. Určitě s ním máme plány, jak ho posílit především v hospodách, má své zákazníky a je pravda, že většinou se prodává jen balený, nikoliv točený. Díváme se nyní ale na všechny naše značky, chceme jít více k jejich kořenům a více akcentovat to, jakou tradici vaření piva u nás na Smíchově i v Ostravě má. Receptury měnit neplánujeme, jsme s nimi spokojeni a jejich kvalitu potvrzují také úspěchy v odborných degustačních soutěžích, kde pravidelně získáváme ceny.
Tématem pro pivovary je, jak zastavit pokles prodejů sudového piva, čím dál více pivovarů zkouší i vlastní koncepty restaurací. Vy jste přišli jako první s franšízovým modelem Potrefených hus, budete síť ještě budovat?
Potrefené husy budou přibývat, nyní již ale pomaleji než v minulosti. Máme jich 27 po celém Česku, za optimální považujeme počet kolem 30. Stále by to měla být exkluzivní záležitost, aby si vzájemně nekonkurovaly. Proto jich nemůžeme mít víc. Je to však koncept, který se osvědčil. Abychom mohli růst v této oblasti více, tak jsme vymysleli další dva značkové koncepty, které už nemají tak přísná pravidla a jde typově spíše o klasické hospody, které jsou dnes stále populárnější. Jde jak o Ostravarnu, tak projekt Naše hospoda - a tam budou další hospody přibývat.
Nemáte obavy, jak na počty hospod dopadne EET a zákaz kouření?
Je to pro nás samozřejmě velká nejistota, jak vše dopadne, těžko se pak plánuje dopředu. Víme, že zákazníci jsou kvůli tomu značně nervózní, budeme jim nabízet veškerou podporu v oblasti poradenství, jak přechod na EET zvládnout. Víme už i o hospodských, kteří nám tvrdí, že skončí.
V Praze vaříte i značku Stella Artois, která patří konkurenčnímu InBevu. Nemůže se současná megafúze dotknout i její produkce v Česku?
Nemyslím si. Je to v podstatě největší zahraniční značka na českém trhu, její prodeje jsou stabilní, má své zákazníky a není důvod tu s výrobou končit. Zatím nic nenasvědčuje tomu, že by tato fúze něco změnila.
Jak se jako česká dvojka díváte na fakt, že hlavní hráč na trhu Plzeňský Prazdroj změní vlastníky?
Nepředpokládám, že to na trh bude mít nějaký zásadní dopad. My si změnou majitele prošli už třikrát. Zahraniční majitelé vědí, že pokud pivovar na trhu funguje dobře, nemá smysl dělat nějaké zásadní změny směrem k trhu. Ke změnám v těchto případech dochází především interně.
Takhle se vyrábí dvanáctistupňový ležák:


description: Projekt založený mladými Čechy chce přimět západní svět k tomu, aby jedl hmyz. Prvním krokem k tomu mají být proteinové tyčinky z namletých cvrčků. Nápad zaujal na mezinárodním crowdfundingovém webu Kickstarter, kde si za dva týdny lidé objednali přes čtyři tisíce tyčinek za bezmála 300 tisíc korun.

title: Cvrčci jako byznysplán. Český start-up chce Evropany naučit jíst hmyz

maintext:
V květnu 2013 vydala agentura OSN Organizace pro výživu a zemědělství knihu s názvem Jedlý hmyz (anglický originál zde). Jejím posláním bylo představit zemím západního světa možnost zařadit do jídelníčku housenky, brouky nebo mravence. Publikace argumentuje tím, že pro přibližně čtvrtinu světové populace je to normální nebo že jedlé druhy hmyzu obsahují důležité živiny.
Hlavní výhoda tkví ale v tom, že v porovnání s chovem běžných hospodářských zvířat je získávání a zpracovávání hmyzu v přepočtu na stejné množství bílkovin a jiných živin mnohem méně náročné na životní prostředí. A to je matematika, která by podle OSN měla rostoucí lidskou populaci zajímat.
Zpráva o knize vzbudila v médiích mírný rozruch, doprovázený často odmítavou představou „švába na vidličce“. Kniha ale zaujala i dva čerstvé absolventy pražské VŠE Radka Huška a Daniela Vacha. Ti si začali o tématu zjišťovat víc informací, konzultovali ho s výživovými poradci a čím dál víc se přesvědčovali o smysluplnosti a udržitelnosti takzvané entomofagie, tedy využívání hmyzu jako potraviny.
Rozhodli se tedy, že začnou pod značkou Sens vyrábět hmyzí potraviny a pokusí se motivovat lidi, aby je začali jíst. Spojili se s kuchařem Petrem Ocknechtem, který má s přípravou hmyzu 13leté zkušenosti a patří mezi nejznámější propagátory entomofagie v Česku. Jejich tým se postupně rozrostl o další pomocníky z několika zemí - často spolužáky z Erasmu. A řekli si, že začátkem budou cvrčci a doplňky stravy, tedy energetické a proteinové tyčinky.
Cvrčci mají hodně bílkovin, po chuti je nepoznáte
Očištění a sušení cvrčci se rozemelou do prášku, kterému se přezdívá cvrččí mouka. „Je to na bílkoviny bohatý prášek, který ale nemá žádnou chuť. Tu mu v tyčinkách dodávají až další suroviny, které v jednotlivých receptech do tyčinek přidáváme,“ popisuje spoluzakladatel projektu Hušek.
Názor nutričního experta Nápad na proteinové tyčinky Sens na požádání iDNES.cz hodnotil podle parametrů zveřejněných výrobcem výživový specialista a lektor Martin Škába. Cvrčky chválí třeba za vysoký obsah proteinu. „Poskytují více než dvojnásobné množství proteinu na stejnou jednotku hmotnosti než hovězí maso, ale jsou mnohem snadněji stravitelní a tělo během trávení nezatíží. Protein cvrčků obsahuje všech 9 esenciálních aminokyselin, takže je to plnohodnotná potravina,“ říká. Navíc trojnásobně více je podle něj ve cvrčcích v porovnání s hovězím masem i hořčíku. Škábovi se zamlouvá i složení proteinové tyčinky, které je podle něj na poměry českého trhu nadprůměrné. Podle Škáby jsou totiž zpravidla dostupné tyčinky buď plné přidaných cukrů, sladidel, nebo i vyššího množství sacharidů, což z nich spíše dělá energetické tyčinky. „Pokud nechci nebo nemohu jíst syrovátku nebo kasein, pak ve větší míře nemám šanci najít kvalitní proteinovou tyčinku,“ říká. Cvrččí tyčinky tak řadí mezi několik málo výjimek. „Mohu sice najít i raw proteinové tyčinky, ale ty nejsou tak vyvážené jako zmíněné tyčinky ze cvrčků,“ dodává. Podle něj není třeba se nijak obávat ani zdravotních rizik. „Výhodou hmyzu je, že má velmi nízkou možnost přenosu nemocí. Strava, kterou se krmí hmyz, by samozřejmě mohla obsahovat zbytky po nějakým nevhodných látkách. Hmyz ale tyto látky - na rozdíl třeba od skotu či drůbeže - v sobě neumí kumulovat,“ říká.
Sens „mouku“ sám nevyrábí, ale kupuje tuto surovinu z Thajska, kde má příprava cvrčků tradici. Výsledkem je tyčinka vyrobená podle Huška pouze z přírodních surovin (dochucuje se ořechy, kakaem nebo datlemi a doplňuje agavovým sirupem), která obsahuje v 65 gramech 20 gramů bílkovin.
S receptem na cvrččí tyčinky několika příchutí a pár ručně udělanými vzorky rozeslanými foodblogerům si šli mladí podnikatelé vyzkoušet zájem na Kickstarter. Tedy na crowdfundingový web, přes který drobní dárci přispívají výměnou za odměnu rozjíždějících se projektů.
Vzhledem k tomu, že touto odměnou bývá nejčastěji onen budoucí vyvíjený produkt, funguje Kickstarter dnes také jako (před)prodejní a marketingový kanál. U cvrččích tyčinek šlo o kombinaci obého.
Hušek a spol. si chtěli ověřit, jaký bude zájem. Proto si stanovili cíl vybrat 10 tisíc eur (přibližně 270 tisíc korun), které by odpovídaly ekvivalentu 4 tisíc tyčinek.
Povedlo se to s desetidenní rezervou. „Tím, že jsme je vybrali, máme u výrobního partnera zajištěnou prvotní výrobu, hlavně na uspokojení poptávky z Kickstarteru. Nadále ale budeme shánět peníze jak přes pokračující kampaň, tak přemýšlíme o P2P lendingu nebo equity crowdfundingu. Následně chceme jednat i s investory. To vše proto, abychom mohli začít vyrábět ve velkém,“ vysvětluje Hušek.
Nyní v první fázi cílí Sens zejména na skupiny lidí, které už nyní svůj vztah k jídlu z etických důvodů řeší. Hušek opět argumentuje daty agentury OSN, když uvádí, že na stejnou hmotnost (např. kilogram) cvrččích proteinů je potřeba dvanáctkrát méně krmiva než k získání bílkovin ze skotu a polovina krmiva, které spotřebuje drůbež.
Podobně je to i s potřebnou zemědělskou půdou a ještě výraznější je rozdíl ve spotřebované vodě. „Cvrčci prostě mění krmivo na protein mnohem efektivněji,“ říká Hušek.
V plánu je export statisíců tyčinek
Kromě toho míří například na subkulturu paleo (lidé, kteří si upravují jídelníček po vzoru předků z doby kamenné) nebo vegany. Ti sice nejedí nic živočišného původu, ale Sens to na ně zkouší argumentací, že kvůli primitivní nervové soustavě cvrčci bolest při zabíjení v hibernovaném stavu necítí.
Zatímco pro letošek se mladá firma baví o produkci jednotek tisíců tyčinek, příští rok by při zamýšleném obratu okolo milionu eur - při plánovaném nacenění 2 až 3 eura na tyčinku - už chtěla podle svého receptu vyrábět statisíce. „Máme ohlas jak z Německa, tak třeba z Nizozemska či Velké Británie,“ říká Hušek s tím, že by se o odbyt měl z velké části postarat právě export.
Zároveň dodává, že cvrčky a tyčinkami jejich plány nekončí. Naopak je považují jen za vstupní prostředek k tomu, aby část světové populace, která si to během tisíciletí vývoje odvykla, opět naučili jíst hmyz.
Pochoutky z hmyzu jsme zkoušeli s kamerou iDNES.cz:


description: Jedna z hlavních turistických atrakcí v jižních Čechách má čím dál větší problémy. Na nové vlaky dostala evropské dotace, ale ani jeden z nich nejezdí. Podle zdrojů iDNES.cz hlavně kvůli tomu, že nejsou peníze na náhradní díly.

title: Jihočeské úzkokolejky v úzkých. Vlaky nejezdí a na díly nejsou peníze


maintext:
Čína dokončila nejvyšší most na světě. Tyčí se půl kilometru nad zemí
15:53 , aktualizováno 15:53
Čína se přiblížila dostavbě nejvyššího mostu na světě. Most v hornaté oblasti provincie Kuej-čou se tyčí 565 metrů nad zemí. Stavbu základní konstrukce mostu čínští inženýři dokončili o víkendu. Pro dopravu by měl být most otevřen koncem roku, napsal v pondělí britský deník The Guardian.


description: Nejvyšší správní soud rozhodl, že u silnic bez kolaudace je zkušební provoz delší než tři roky neúměrně dlouhý. Jeho květnový verdikt o žalobě obcí proti jihozápadní části Pražského okruhu, po kterém auta jezdí ve zkušebním provozu od září 2010, může mít vliv i na další silniční a železniční stavby.

title: Zkušební provoz Pražského okruhu je příliš dlouhý, mohl by být uzavřen

maintext:
Úřady by měly dobře zvažovat a zdůvodňovat délku zkušebního provozu u silničních staveb, které zatím nemají kolaudační rozhodnutí. Například tři roky označil Nejvyšší správní soud (NSS) v květnovém rozhodnutí za poměrně dlouhou dobu.
Pokud úřad stanoví podmínky, které má stavebník v době zkušebního provozu splnit, třeba stavbu protihlukových stěn, musí být dostatečně konkretizované a vynutitelné.
NSS konkrétně v květnu vyhověl kasační stížnosti obcí Herink, Modletice a Dobřejovice u Prahy a jednomu občanskému sdružení ve sporu o povolení zkušebního provozu Pražského okruhu v úseku D1-Jesenice-Vestec.
Kvůli nedostatečnému odůvodnění rozhodnutí a kvůli nezohlednění dostupných informací o hlukovém zatížení nařídil NSS magistrátu, aby se věcí znovu zabýval. V takzvané právní větě, která shrnuje to nejpodstatnější, zdůraznil povinnost úřadů zkoumat soulad s oprávněnými zájmy takzvaných dotčených osob, byť nejsou účastníky řízení.
Kromě své hlavní argumentace soud poukázal také na délku zkušebního provozu. „Zkušební provoz v délce tří let lze považovat za poměrně dlouhý a je tedy na místě odůvodnit, zda tato doba nepřesahuje dobu potřebnou pro ověření vlastností provedené stavby. To platí tím spíš, jestliže bylo zřejmé, že užívání stavby bude mít negativní vliv na veřejné zájmy dotčených osob,“ stojí v rozhodnutí. Z verdiktu však neplyne to to, že by podobně dlouhý zkušební provoz nebyl v odůvodněných případech možný.
Pokud je evidentní, že v době zkušebního provozu bude mít užívání stavby negativní dopady na okolí, třeba v podobě překročení hlukových limitů, musí úřady jednat tak, aby dopady eliminovaly nebo alespoň omezily. „Účelem zkušebního provozu není odstranit existující vady a nedodělky stavby ‚za pochodu‘, ale ověřit, zda je realizace stavby v souladu projektovou dokumentací a odstranit případné závady,“ rozhodl NSS.
Prohlédněte si Pražský okruh:
VIDEO: Pražský okruh z nebe. Podívejte se na unikátní stavbu Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
K uzavírání staveb by docházet nemělo
Na verdikt upozornil Český rozhlas Radiožurnál (ČRo), podle kterého správcům silnic a železnic hrozí, že budou muset některé klíčové komunikace dočasně uzavřít. Ministerstvo dopravy obavy mírní. „Věříme, že k přerušování provozu nikde docházet nebude. Vždy se snažíme dělat maximum pro to, aby se ve zkušebním provozu dosáhlo zákonných parametrů dříve než do tří let. A většinou se nám to i daří,“ řekl ČRo mluvčí ministerstva Tomáš Neřold.
Z květnového rozhodnutí NSS podle právní zástupkyně obcí u obchvatu Petry Humlíčkové vyplývá, že provoz na Pražském okruhu v současné době nejspíš není povolen.
„Samozřejmě, že teď budeme požadovat, aby auta z Pražského okruhu zmizela. Už jsme poslali ministerstvu výzvu, aby byl provoz z obchvatu bezodkladně převeden zpátky na Jižní spojku,“ řekla Českému rozhlasu Renata Voláková ze spolku Zelená pro Jesenici, který se porušováním pravidel při stavbách silnic a dálnic dlouhodobě zabývá. Takové řešení ale ministerstvo odmítá a chce, aby zkušební provoz na Pražském okruhu pokračoval ještě aspoň tři čtvrtě roku.


description: Je pondělí 19. 9. 2016. Pro většinu lidí běžný den, ale pro některé německé právní firmy peklo na zemi. Na poslední chvíli svážejí dodávkami k soudu v Braunschweigu tisíce žalob investorů, kteří žádají po Volkswagenu odškodnění za emisní skandál. Stihnout to musí do půlnoci a elektronické podání není možné.

title: Na poslední chvílí míří k soudu tisíce žalob na VW. Právníci najímají dodávky

maintext:
Jde o hodně. Vyjádřeno v číslech, v žalobách investorů je zatím podle Bloombergu téměř 11 miliard eur. Aby šanci na získání těchto peněz nepropásly, chtějí právní kanceláře spisy doručit ještě před půlnocí. Termín je však sporný, možná jde o zbytečnou paniku.
V Dolním Sasku, tedy ve spolkové zemi, v níž sídlí koncern Volkswagen, není možné v občanskoprávním sporu podat dokumenty k soudu elektronicky. Paradoxně také díky tomu se ukazuje, jak je takzvaná Dieselgate velkou kauzou. Na řadu přicházejí faxy a také doprava a kurýrní služby.
Advokáti Andreas Tilp a Klaus Nieding si najali dodávky, aby dopravili celkem 6 tisíc žalob k soudu v Braunschweigu, pod který emisní skandál místně náleží. V boji s časem musí Niedingova dodávka napěchovaná pěti tisíci spisy překonat vzdálenost 350 kilometrů, jeho kolega z města Kirchentellinsfurt to má k soudu dokonce pět set kilometrů.
Investoři napadají automobilku kvůli ztrátám na kapitálových trzích. Akcie Volkswagenu ztratily jen během prvních dvou dnů po loňském odhalení skandálu 18. září americkými úřady více než třetinu své hodnoty. Pondělí je prvním otevíracím dnem po tomto jubileu a podle některých výkladů i posledním možným termínem pro podání žalob. To je však sporné. Mnozí právníci o tom pochybují.
Přesto, zejména kvůli nátlaku investorů, advokátní kanceláře mobilizovaly své síly a na poslední chvíli zahřívají faxy a využívají kurýrní služby.
Instinkt stáda
„Nikdo nechce riskovat to, že soud uvidí termín pro podávání žalob jinak,“ vysvětlil listu The Hamilton Spectacor nebývalou aktivitu právníků advokát berlínské společnosti Lindenpartners Thomas Asmus. „Instinkt stáda je silný. Všichni podávají teď, takže to udělám taky,“ popsal. Sám však nesouhlasí s názorem, že termín skončí o půlnoci.
Paniku kolem podávání žalob „za pět minut dvanáct“ přiživil advokát Andreas Tilp, který shromáždil žaloby celkem za 3,3 miliardy eur. Zveřejnil totiž článek, v němž se svým kolegou obhajuje roční dead-line pro podání, který končí právě v pondělí 19. 9. 2016 o půlnoci.
Ani někteří další právníci s tím však nesouhlasí. „Pan Tilp rozhodně dosáhl jedné věci: vyvolal obrovskou nejistotu na straně investorů,“ uvedl advokát Alexander Druckenbrodt z právní firmy Kaye Scholer ve Frankfurtu nad Mohanem. „Podle mě se v tento den nestane nic a případy nebudou promlčeny, pokud žaloby nepodáte,“ uklidňoval. Zjevně to však nepomohlo.
Volkswagen: Za pád akcií nemůžeme
Okresní soud v Braunschweigu záplavu žalob čeká, povolal dokonce čtyři brigádníky, kteří mají spisy zpracovávat. Automobilka do minulé středy čelila zhruba 380 žalobám ze strany investorů. Řada žalob viní firmu Volkswagen ze ztrát na kapitálových trzích. Automobilka však trvá na tom, že nic nezanedbala. „Volkswagen je toho názoru, že management společnosti plnil řádně své informační povinnosti v rámci pravidel na kapitálových trzích,“ uvedla firma.
Jeden z dlouholetých zaměstnanců Volkswagenu byl nicméně v minulých týdnech v USA obviněn z toho, že se pokusil podvést regulátory a zákazníky. Jde o první případ od doby, kdy zhruba před rokem začalo aféru vyšetřovat americké ministerstvo spravedlnosti.


description: Vlastislav Bříza jako majitel a šéf holdingu Koh-i-noor řeší na první pohled příjemné starosti. Jeho klíčový byznys, výroba tužek a pastelek, je vyprodaný natolik, že nestíhá vyrábět. „Varovali jsme před tím dlouho, že lidi nebudou. Chceme otevřít třetí směnu, ale neseženeme dostatek lidí,“ říká loňský podnikatel roku Bříza.

title: Tužky a pastelky nestíháme vyrábět. Nejsou lidi, říká šéf Koh-i-nooru

maintext:
Nejeví se zpětně jako chyba, že jste loni ukončil výrobu v Číně a přestěhoval ji zpět do Evropy?
Bylo to rozhodnutí, které jsme řešili delší dobu. Zpětně ho nevnímám jako chybu. Výroba v Číně už začínala být příliš drahá, k tomu pak velké náklady na dopravu a slábnoucí poptávka z Ruska. Navíc jsme nechtěli v Čechách propouštět kmenové zaměstnance, kteří u nás pracují dekády, to by vůči nim bylo nefér. Ale je pravdou, že jsme nečekali, že poptávka půjde tak nahoru.
V kterých zemích se vám tak začalo dařit?
Když spadlo Rusko, začali jsme se více zaměřovat na USA. Tam se nám podařilo velmi dobře uchytit, v podstatě nám pomalu nahradily ruský trh. Jenže do toho se ještě probudil ruský trh, který se vrací k normálu. Do toho ještě trhy objevily antistresové omalovánky, které také s poptávkou po pastelkách pomohly.
Nemáte obavy, že omalovánky jsou jen módní záležitostí?
Nečekám, že to bude něco trvalého. Ale sami jsme je začali prodávat, dokonce i s hudebním doprovodem. Byla by škoda této vlny nevyužít. Spojili jsme se s nakladatelstvím Bobo Blok, které má ke každému obrazu speciálně složenou tematickou hudbu. Omalovánky prodáváme v balíčku s pastelkami.
Jsou pro omalovánky nějaké speciální pastelky?
Musí být co nejkvalitnější a nejširší sady, v tomto ohledu nemáme díky 225leté tradici mnoho konkurence. Když se vám totiž při omalování zlomí, tak to zrovna proti stresu příliš není.
Jak chcete vyprodanou kapacitu řešit?
První problém je technologický – již narážíme na horní strop kapacit. Druhý okruh jsou lidské zdroje - chceme spustit třetí směnu, jedeme přesčasy i v sobotu. Jenže pracovníci prostě nejsou. Vláda by se měla rychle probudit a trh práce více otevřít. Problém je ve všech oborech. Řešíme to i tak, že posilujeme naši výrobu v Bulharsku. Nechceme ale kvůli vyprodanosti nějak omezovat naši expanzi, proto jsme před několika dny otevřeli novou centrálu v Polsku. U Katovic máme zcela nový velký sklad za 60 milionů korun, je to velký trh, kde vidíme perspektivu.
Není důvodem nedostatku lidí i to, že by měli nízké mzdy?
Jen letos jsme přidali deset procent, ale v našem přes 200 let starém průmyslu hrajeme spíše na tradici a dlouhodobou udržitelnost pracovních míst – nejsme technologický gigant, který „unese“ podstatně vyšší mzdy, naší konkurencí je mnohdy Čína, kde jsou celkové náklady stále významně nižší než u nás.
Když jste vyprodaní, znamená to, že odmítáte některé zákazníky?
Neexistuje, že bychom neuspokojili stálé a dobré zákazníky. Ale na některé problémové nemusí zbýt. Stejně tak přehodnocujeme náš vztah k obchodním řetězcům, první již opouštíme, protože si nemusíme nechat diktovat jejich podmínky. Ctím však myšlenku, že když chce být někdo celosvětově úspěšný, musí být nejlepší hlavně na svém domácím trhu. I když tím, jak je ještě poptávka vyšší, začínáme se setkávat s reexporty našich výrobků.
Stále platí, že odmítáte vyplácet dividendy?
Na tom se nic nemění. Myslím, že hlavní je peníze znovu investovat do dalšího rozvoje firmy. Stejně tak ani stále neplánuji, že bych z vedení firmy odešel. Mohl bych si sice užívat, ale mě ta práce baví.
Váš byznys je rozložen na více nohách, kromě tužek jste postupně postavil automobilovou divizi, vlastníte výrobce zdravotnických potřeb, investoval jste do realit. Rozhlížíte se ještě?
Jsem vzděláním strojař a tak vím, že pro dobrou stabilitu jsou potřeba nejméně tři nohy. Rozhlížíme se i po jiných oborech a jednáme o několika akvizicích, ale zatím není nic hotového, proto je nemohu zmiňovat. Nicméně trh je v tomto ohledu neskutečně přehřátý, běžně se kupovaly firmy za sedminásobek EBITDA a teď jsme na desetinásobku. Už můžu říct, že jsme měli zájem například o Tančící dům, ale nakonec ho získal někdo jiný. Měli jsme tam plán udělat například muzeum tužek.
Opačné nabídky ke koupi firmy nepřicházejí?
Prodali jsme loni naši energetickou firmu Logarex Smart Metering čínskému investorovi. Vyhodnotili jsme to tak, že je to obor, kde bude nejjednodušší ho opustit a nechat ho většímu hráči. Na celou firmu se čas od času nabídka objeví, ale není to něco, co bychom řešili.
Netajíte se svými názory na vládu, politika vás stále neláká?
Ne, i když mě dost lidí přemlouvá. Asi bych na to neměl příliš náladu. Jestli by mě něco lákalo, tak to by bylo snad jedině dělat odbornou funkci, které za ta léta rozumím – v oboru průmyslu nebo zdravotnictví. Z pohledu firmy, která mimo jiné do zdravotnictví dodává, vidím spousty problémů. A to říkám jako majitel firmy, která dělá výrobky pro velké nadnárodní společnosti, a pak se dostávají s jejich logem do českých nemocnic. My sami tam ale proniknout nemáme šanci.
Koh-i-noor vyrábí už sedmdesát let také legendární versatilku:


description: V přepočtu téměř čtvrt bilionu korun požadují investoři po koncernu Volkswagen kvůli emisnímu skandálu. O své peníze přišli především kvůli prudkému znehodnocení akcií. Oznámil to soud v Braunschweigu, zavalený více než tisícem žalob.

title: Za pád akcií žalují investoři Volkswagen o čtvrt bilionu korun


description: Po Ochranném svazu autorském výrazně zvyšuje poplatky za užití autorských děl také DILIA. Správce, pod kterého spadá zejména správa kolektivních práv divadel, zvedne od ledna sazby o 25 procent. Spolu s navýšením OSA o polovinu si hospodští připlatí za jeden televizor 127 korun měsíčně navíc.

title: Válka o autorské poplatky: po OSA zdraží i DILIA. Obce se bouří

maintext:
„Jestliže OSA vylezla o 50 procent, musíme ve vztahu k proporcionalitě také o něco zdražit. Ale je to zanedbatelný segment,“ potvrdil zdražení o čtvrtinu od ledna ředitel agentury DILIA Jiří Srstka. Restauratéři si za televize připlatí téměř 34 korun. Poplatek za jednu naroste z 134,70 Kč na 168,36 korun měsíčně.
Proti zdražení se ostře ohradil Svaz měst a obcí ČR, který se dokonce obrátil na poslance s žádostí, ať výši zdražování regulují.
Obce volají po regulaci
„Je zcela zjevné, že se někteří kolektivní správci snaží skokově zdražit autorské poplatky meziročně o desítky procent. Takový jednostranný postup je pro nás zcela nepřijatelný a vyzvali jsme dnes všechny předsedy poslaneckých klubů a poslance, aby do novely autorského zákona vnesli jasná pravidla pro zvyšování autorských poplatků,“ uvedl místopředseda svazu a starosta obce Křižánky Jan Sedláček.
Svaz upozorňuje, že OSA ve městech nad 80 tisíc obyvatel oproti současnosti zvýší měsíční sazby o 93 Kč na 279 Kč a DILIA o 34 Kč na 168 Kč, celkem tedy si restauratér za jednu televizi připlatí 127 korun měsíčně.
Obce si také stěžují, že s nimi Ochranný svaz autorský o zvýšení poplatků nekomunikoval. „Tento přístup nelze označit jinými slovy než za arogantní. Enormní zdražení pro příští rok je pro nás nepřijatelné. Novela autorského zákona by takové zdražení neměla připouštět,“ říká starosta Českých Heřmanic a člen předsednictva Svazu měst a obcí Pavel Eliáš.
Proti enormnímu zvýšení poplatků OSA Svaz obcí svolal veřejný protest starostů a dalších subjektů. Shromáždění se koná 22. září před sídlem OSA.
Směšné poplatky?
DILIA řeší většinu práv individuálně, například ve vztahu ke konkrétním divadlům a hrám, které uvádějí. Takto vybírá poplatky od divadel i za užívání literárních děl. OSA se ve větší míře zabývá kolektivní správou práv, vyhlašuje sazebníky pro veřejné hudební produkce, diskotéky, hudbu na sportovních utkáních apod.
Agendy DILIA i OSA se prolíná jen v provozování rozhlasového a televizního vysílání. Obě totiž stanovují poplatky v restauracích.
Ředitel DILIA Srstka zároveň uvádí, že je agentura pod tlakem zahraničních partnerů, kteří se diví, jak nízké poplatky zde agentura vybírá u amerických filmů. „Říkají, to snad není možné, jaké odměny tam vybíráte? To si děláte legraci,“ uvedl. Podle něj tak hrozí, že do Česka přijde zahraniční kolektivní správce práv a bude to dělat po svém.


description: Karibik se potýká s nedostatkem jednoho ze svých největších symbolů, kokosových ořechů. A to v nejhorší možnou dobu. Svět po kokosech nikdy nebažil víc. Kavárenský řetězec Starbucks dává kokosové mléko do svého nápoje latte, zpěvačka Rihanna nabízí kokosovou vodu jako trendy sportovní nápoj a cena kokosového oleje za poslední rok vyskočila o více než polovinu.

title: V Karibiku docházejí kokosy. Svět se jich přitom nemůže nasytit


description: Tramvaje z Plzně budou jezdit v dalším tureckém městě. Po velké zakázce pro město Konya vyhrála Škoda Transporation tendr na dodávku vozů pro město Eskişehir. Jde o zakázku v hodnotě přes 26 milionů eur, tedy přes 700 milionů korun.

title: Škoda v Turecku porazila Turky, dodá další tramvaje za 700 milionů


description: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (ÚOHS) zahájil správní řízení s ministerstvem dopravy Danem Ťokem kvůli prodloužení smlouvy na mýtné bez soutěže. Posoudí, zda byl postup resortu v souladu se zákonem. V pondělí to řekl předseda úřadu Petr Rafaj. Úřad tak reaguje na podnět, který dostal před několika dny od hnutí Starostové a nezávislí (STAN).

title: Antimonopolní úřad udeřil na ministra Ťoka kvůli smlouvě na mýto

maintext:
Úřad správní řízení zahájil v pátek. „Jeho předmětem bude zejména posouzení, zda byly splněny zákonné podmínky pro využití jednacího řízení bez uveřejnění,“ uvedl Rafaj. V dokumentu, který jeho podřízení poslali STAN, je pak výslovně uvedeno, že úřad získal pochybnosti „o souladu postupu zadavatele se zákonem“.
Hnutí STAN na svém webu minulý týden uvedlo, že stále trvá základní připomínka, kterou ke smlouvě má. Stát prý prodlužuje bez výběrového řízení kontrakt v řádu miliard, a to jen proto, že ministerstvo dopravy několik let nedělalo vůbec nic. „Domníváme se, že úspora by při řádném transparentním výběrovém řízení mohla být ještě větší,“ uvedl na webu hnutí šéf STAN Petr Gazdík.
Narychlo podepsaná smlouva
Ministerstvo dopravu dohodu s dosavadním provozovatelem mýtného podepsalo koncem srpna. Prodloužením dosavadní smlouvy podle ministra Dana Ťoka (ANO) otevře cestu k přípravě otevřené a technologicky neutrální soutěže na další správu mýtného systému. Nový dodatek má zároveň umožnit hladký přechod systému na nového provozovatele.
Za předpokládané tříleté prodloužení smlouvy získá Kapsch nejvýše 5,269 miliardy korun. Dodatky s Kapschem nepodepsal ministr, ale jeho náměstek Jakub Kopřiva. Pravicová opozice uzavření dodatku na provoz mýtného systému kritizovala. ODS to označila za selhání ministra dopravy, podle TOP 09 tím vláda vystavuje Česko riziku soudů či arbitráží.
Původní kontrakt s Kapschem vyprší na konci letošního roku a ministerstvo dopravy nestihlo najít pokračovatele provozu v řádném výběrovém řízení. Prostřednictvím mýtných bran se mýtné v Česku vybírá od roku 2007 na více než 1400 kilometrech dálnic, rychlostních silnic a vybraných částech silnic první třídy. Za devět let provozu se na mýtném vybralo téměř 70 miliard Kč, přičemž za rok 2015 to bylo 9,7 miliardy Kč.


description: Energetická společnost ČEZ přechází na nový zákaznický systém. Kvůli změně však není možné až do poloviny října provést jakoukoliv změnu v zákaznických smlouvách. Část zákazníků dostane se zpožděním roční vyúčtování.

title: Přetížené linky, fronty na pobočkách. ČEZ „odstavil“ zákazníky

maintext:
Energetické společnosti ČEZ drhne přechod na nový zákaznický systém. Kvůli odstávce systému v současnosti není možné u firmy s 3,5 milionu odběrných míst elektřiny provést žádné změny v zákaznických smlouvách. Zhruba 200 tisíc zákazníků pak dostane roční vyúčtování až s měsíčním zpožděním. Mimo provoz je i zákaznická webová aplikace firmy.
„Požadavky od zákazníků stále nabíráme, zaznamenáváme do dočasných úložišť a překlopíme je do nového systému v momentě, kdy naběhne. To znamená, že zákazník si může vyřídit všechno, ovšem celý ten proces bude delší a je potřeba počkat, než změny do systému promítneme,“ uvedl ředitel divize obchod ČEZ Pavel Cyrani.
Odstávka zákaznického systému odstartovala oficiálně ve středu a podle Cyraniho potrvá do poloviny října. Podle některých uživatelů na facebookových stránkách firmy se však problémy objevily už dříve.
„Můžete mi laskavě sdělit, kdy bude fungovat váš on-line systém? Rád bych se dozvěděl, zda jsou moje faktury za energie v pořádku uhrazené. Momentálně stále vidím hlášku a nezaplacených fakturách. Systém řádně nefunguje již přes tři týdny,“ rozhořčoval na facebookových stránkách firmy uživatel Zdeněk Nešpor.
Zákaznická centra zkrátily otvírací dobu
Zákaznické telefonní linky ČEZ jsou přetížené a automatický hlas volajícím oznamuje, že ani v případě spojení na živého operátora po telefonu není možné kvůli přechodu provést žádné změny.
Lepší situace není ani v zákaznických centrech. Před pobočkou v pražském Karlíně se ve středu utvořila ještě před otevřením dlouhá fronta. Firma přitom zkrátila otvírací dobu center o hodinu, což Cyrani zdůvodnil nutností dát zaměstnancům více času na seznámení s novým systémem. Další komplikací podle něj je i fakt, že centra při současné nízké nezaměstnanosti trpí nedostatkem pracovníků.
Odložení splatností faktur se projeví v cash flow firmy, která tak dostane 300 až 400 milionů korun s měsíčním zpožděním. Podle analytika Petra Hlinomaze by to však hospodaření firmy nemělo ovlivnit. „Při tom, jak se cash flow firmy vyvíjí, by to pro ČEZ neměl být problém. Vedle toho má velké možnosti půjčovat si peníze na trhu,“ říká Hlinomaz.
ČEZ se v poslední době potýkal s celou řadou technických komplikací, které pověst polostátní společnosti pošramotily. Druhý blok Jaderné elektrárny Temelín musela společnost odstavit minulý týden ani ne dvacet čtyři hodin poté, co jej po více než tříměsíční plánované odstávce operátoři nahodili. Jelikož je v současnosti mimo provoz i první blok, nebude jihočeská elektrárna vyrábět elektřinu až do konce září.
Už od loňského roku firma řeší zpackané kontroly svarů na Jaderné elektrárně Dukovany a v neposlední řadě kritici ČEZ vyčítají zpoždění při modernizaci uhelných elektráren.
ČEZ odděluje prodej a distribuci
Podle Cyraniho však nelze změnu zákaznického systému s těmito komplikacemi srovnávat. „Nejde o technické problémy, jde o přesně naplánovaný stav. Technicky jsme zatím nenarazili na nic, co by nás překvapilo nebo se nepovedlo,“ říká Cyrani, podle kterého nebylo možné provést složitý proces změn systému v kratší době.
Hlavním důvodem pro zavedení novinek bylo oddělení prodeje energií od distribuce, které doposud fungovaly na jedné platformě. V souvislosti s tím se v rámci firmy dělí například i týmy zaměstnanců. Takzvaný „unbundling“ má vést k liberalizaci energetického trhu a umožnit lépe reagovat na nové trendy v energetice.
Záleží pak na rozhodnutí Energetického regulačního úřadu, zda dosavadní společnost ČEZ Distribuce nebude muset v konečném důsledku změnit také název a logo tak, aby ji s ČEZ pojila pouze vlastnická vazba. Takto to bude fungovat u dceřiné firmy ČEZ v Rumunsku.


description: Evropská unie v neděli vyzvala Čínu, aby zakročila proti svému předimenzovanému ocelářskému průmyslu. Jak prohlásil předseda Evropské komise Jean-Claude Juncker, který se v Číně účastní summitu skupiny největších světových ekonomik G20, Čína „musí urgentně nalézt řešení“ nadbytečné produkce oceli.

title: Vyrábíte moc oceli, kárá EU Čínu. Nabádá ji ke sledování produkce


description: Londýnskou stanici metra Clapham Common budou po dobu dvou týdnů zdobit pouze obrázky koček. Nejedná se přitom o reklamu na kočičí žrádlo, ale o projekt, který má kolemjdoucí upozornit na zahlcení veřejného prostoru reklamou.

title: Místo reklam kočky. Chlupáči mají v londýnském metru ukázat svět jinak


description: Velké evropské banky dostihly stíny z minulosti. Americké úřady chtějí, aby se vykoupily ze svého podílu viny na nafukování hypoteční bubliny, jejíž splasknutí na konci minulé dekády spustilo celosvětovou finanční krizi. Tamní ministerstvo spravedlnosti aktuálně požaduje 14 miliard dolarů, tedy zhruba 340 miliard korun, po německé Deutsche Bank.

title: Obří pokuty za nafukování hypoteční bubliny otřesou bankami v Evropě


description: Už posedmnácté odstartovalo v Česku hledání Podnikatele roku. Soutěž pořádaná poradenskou společností EY vybírá vítěze nejen podle hospodářských výsledků firmy, ale i podle příběhu, originálních nápadů a exportních úspěchů.

title: Hledá se nový Podnikatel roku. Přihlaste svého favorita


description: Americký raper Jay Z má ve svém impériu o hodnotě vyšším než 800 milionů dolarů (bezmála 20 miliard korun) byznysy, které mu prodělávají. Jedním z nich je streamovací služba Tidal, která za dobu, co ji rodák z Brooklynu vlastní, vykázala ztrátu 28 milionů dolarů.

title: Rapová ikona Jay Z má problém se svým hudebním servisem. Prodělává miliony

maintext:
Reprezentant newyorského Brooklynu, jeden z nejvlivnějších raperů historie, ale především byznysmen. Charakteristické rysy, které sám pětačtyřicetiletý Shawn Carter často zmiňuje. Někdejšího rezidenta sociálního bydlení Marcy Houses zná celý svět především pod jménem Jay Z. Rapová megahvězda Jay se nikdy netajil tím, že peníze a svobodný duch podnikání patří mezi jeho životní priority.
Koneckonců sám sebe spíše než za byznysmena označil za byznys jako takový. „Muži lžou, ženy lžou, čísla nelžou,“ nechal se slyšet na jedné ze svých skladeb. Pokud to Jay myslí vážně, nejméně jedna část jeho impéria o hodnotě minimálně 800 milionů dolarů má problém.
Letos tomu byl rok, kdy Jay Z za 56 milionů dolarů (více než 1,36 miliardy korun) koupil švédskou holdingovou společnost Aspiro. Firma provozující streamovací servis Tidal, který je ne nepodobný Apple iTunes či službě Spotify, za rok jeho správcovství vykázala ztrátu 28 milionů dolarů. Za tu samou dobu jí přitom obrat narostl o 30 procent na 309 milionů švédských korun (asi 874 milionů korun), upozornil na čísla z výroční zprávy americký list The Wall Street Journal.
Velká konkurence
Tidal na jednu stranu čelí velké konkurenci – jak iTunes tak Spotify jsou obratově větší společnosti. Služba Spotify ale na rozdíl od Tidalu loni vykázala mnohem pozitivnější růst a podle aktuálních čísel za rok 2015 zdvojnásobila obrat na 2,19 miliardy dolarů (asi 53 miliard korun). Tidal přitom vyvinul značnou marketingovou snahu konkurenci zastínit prémiovým materiálem od domovských hvězd jako Kanye West, který své poslední album The Life of Pablo stejně jako doplňkový materiál k němu nabídl v předstihu uživatelům služby Jay Z.
Z finančního výkazu společnosti rovněž vyplývá, že Tidal má nezaplacené účty. Dodavatelům na fakturách krátkodobě dluží 158 milionů švédských korun. Ještě roce 2014 to přitom bylo 34,7 milionů. Ze zápisu představenstva firmy vyplývá, že „představenstvo věří, že společnost bude schopna zajistit nové financování.“ Otázkou je, co si pod tímto výrokem představit. Jednou z možností je, že peníze do firmy naleje právě Jay Z.
Firma dále uvádí, že na tantiémách svým umělcům, mezi které patří i Jayova manželka Beyoncé nebo královna popu Madonna, vyplatil 300 milionů švédských korun, což činí zhruba tři čtvrtiny celého obratu. U společnosti, která zaměstnává 82 lidí, se taková částka dá pochopit.
Tidal měl v červnu letošního roku 4,2 milionu platících uživatelů. Apple iTunes má v porovnání 17 milionů platících uživatelů, Spotify potom odebírá 30 milionů jedinců.
Jay Z si i přes nevýdělečný Tidal na své finanční poměry stěžovat nemůže. Jenom letos již podle magazínu Forbes vydělal 53,5 milionů dolarů (téměř 1,3 miliardy korun), loni potom 56 milionů dolarů. Mezi hlavní zdroje jeho výdělků patří mimo koncertování a prodejů alb i řetězec sportovních barů 40/40 Club nebo oděvní značka Rocawear.


description: Síla zákazníků celosvětově roste, lidé mají díky technologiím a přístupu k internetu větší moc a v podnikání jsou zároveň stále důležitější etické principy. To jsou hlavní zjištění zprávy britské banky HSBC o globálních spotřebitelských trendech. Jejich podchycení bude mít zásadní vliv na to, zda firmy v měnícím se světě uspějí.

title: Předsudky stranou. O nákupech budou čím dál víc rozhodovat ženy a senioři

maintext:
Počet lidí spadajících celosvětově do „spotřebitelské třídy“ vzroste v příštích dvou desetiletích o více než polovinu a zahrne tak 90 % globální populace, odhaduje společnost Trajectory s využitím dat OSN. Podle odhadu OECD dosáhne v roce 2020 počet spotřebitelů ve střední třídě 3,2 miliardy lidí a v roce 2030 vzroste až na 4,9 miliardy.
Spotřebitel je ten, kdo nakupuje zboží a služby nad rámec základních potřeb a pouze pro osobní užití. Podle Světové banky se spotřebitelem stává člověk, jehož příjmy překročí hranici dvou dolarů za den.
S rostoucí spotřebitelskou třídou se významně zvýší i globální poptávka, a firmám po celém světě se tak otevřou nové příležitosti. To se týká i tuzemských společností.
Trendy na klíčových trzích pro český export
„Poměr exportu České republiky k HDP je 85 %, proto bude pro české firmy obzvláště důležité sledovat nové trendy, aby si i v budoucnu zajistily udržitelný ekonomický rozvoj. Měly by se adaptovat na změny ve spotřebitelské poptávce, zvažovat zeměpisné zaměření a přemýšlet i o kultuře zemí, které se nově více orientují na spotřebu. Změny v trendech spotřebitelské poptávky neovlivňují jen maloobchod, ale celý dodavatelský řetězec – od malých výrobců specializovaných součástek až po obří konsorcia,“ míní Michael Hordley, generální ředitel HSBC Bank.
Pro Česko hraje mezinárodní obchod i vývoj trendů spotřebitelské poptávky u hlavních obchodních partnerů zásadní roli. V povaze poptávky Německa, Polska, Francie a Velké Británie existují rozdíly, které mají konkrétní vliv na spotřební zvyky.
Například Německo má nejvyšší podíl nejstarší populace (21,2 % nad 65 let) a oproti tomu Polsko má obyvatelstvo nejmladší (15 % nad 65 let). Ve Francii kladou stále větší nároky na „etické kvality zboží a služeb“ a ve Velké Británii si nejvíce cení spolehlivosti. Mimo Evropu je již několik let v řadě nejrychleji rostoucím exportním trhem USA, mající vysoká očekávání týkající se značek - před módností však dávají také tam přednost etické výrobě. Jedná se zároveň také o spotřebitele, kteří nejvíce nakupují on-line.
Hlavní trendy, které mají vliv na rozvoj nových příležitostí pro obchodní vztahy.
Ve spotřebě celosvětově roste rozhodovací role žen. Ty dnes tvoří větší část pracovní síly a jejich celosvětové příjmy vzrostou do roku 2018 na 18 bilionů dolarů (z 12 bilionů v roce 2010). Firmy by proto na ženy měly cílit jako na běžné spotřebitele s kupní silou a překonávat genderové předsudky.
Technologie a síla dat
Rozvoj digitálních technologií, rostoucí počet chytrých telefonů a nárůst počtu uživatelů internetu mění zásadním způsobem přistup k výběru peněz a platbám za zboží a služby. Lidé mají dnes lepší přístup k informacím a mohou tak být při rozhodování více kritičtí.
Digitální revoluce dala zákazníkům možnost rozhodovat se na základě svých osobních hodnot a s využitím sociálních médií se do hledáčku dostává stále více i etika podnikání. Důvěra je základem rostoucí ekonomiky sdílení, kde stále častěji dostává přednost výměna zboží nebo dočasné využití před vlastnictvím.
Je třeba sledovat zejména spotřebitelské postoje tzv. generace mileniálů. Ti ve světě technologií vyrostli a také pocítili v době svého vstupu na trh práce následky globální krize roku 2008. Boston Consulting Group odhaduje, že se jedná o nejpočetnější generaci, utrácející 1,3 bilionu dolarů ročně.
I celosvětová populace lidí nad 60 let se do roku 2050 téměř zdvojnásobí, z nynějších 12 na 22 %. V roce 2020 převýší poprvé počet příslušníků generace nad 60 let počet dětí mladších pěti let. Zároveň by firmy v rámci „starší populace“ měli začít rozlišovat skupiny v závislosti na potřebách podle věku (například „mladí senioři“, „aktivní senioři“, „starší senioři“) a dále překonávat zažité předsudky pohledu na starší generaci.


description: Slevový portál Kouzelný děda, který funguje asi rok, prodal minimálně desítkám lidí zájezdy, které se neuskutečnily. Peníze klienti zpět nedostali. Portál, který inzeroval neexistující hotel na Šumavě, dluží statisíce korun také firmám. Podle právníků lidé své peníze dostanou.

title: Neexistující hotel a rušení pobytů. Lidé si stěžují na slevový portál

maintext:
Tomáš si objednal zájezd do Tropical Islands pro dva v ceně 2 596 Kč, cestovní kancelář mu jej ale zrušila. To samé se stalo i u náhradní destinace. Cestovka mu prý peníze odmítla vrátit kvůli neproplacení portálem Kouzelný děda a web s levnými zájezdy se zachoval stejně.
Problémy podobného rázu mají s tímto slevovým portálem desítky lidí. Někteří upozorňují, že koupili zájezd do neexistujícího hotelu Grandhotel Woodstone na Šumavě.
Poškození klienti založili skupinu na Facebooku, někteří ze 180 přihlášených lidí už podali na server žalobu. Česká obchodní inspekce eviduje na portál za poslední rok 11 stížností. V sedmi případech šlo o nevrácení peněz za neuskutečněný zájezd, ve čtyřech případech firma nevrátila peníze při odstoupení od kupní smlouvy. Klientům inspekce doporučila, aby se obrátili na Policii ČR, případně na soud.
„Zde je evidentně problém v neplnění závazků, mohlo by se jednat o bezdůvodné obohacení, případně trestný čin podvodu, je proto potřeba se obrátit na Policii ČR a na nic nečekat,“ uvedl mluvčí inspekce Jiří Fröhlich. Policie zatím webové stránky nezablokovala a na portálu si lze zakoupit vouchery například do českých hotelů, zájezd do Legolandu, romantické wellness pobyty apod.
Firmy burcují právníky
Podle informací iDNES.cz od klientů Kouzelného dědy z řady firem má portál finanční problémy. Některým cestovním kancelářím ve firmě visí či visely stovky tisíc korun, poskytovat služby však ze zákona musejí. „Podařilo se nám všechny peníze dostat, nasadili jsme na případ právníka a do konce léta byly peníze doma. Vím o tom, že hotely a cestovky problémy mají,“ uvedla Jana Flídrová, spolumajitelka společnosti FliCom Travel, která provozuje cestovní kancelář Hello Tour.
Někteří však takové štěstí zatím neměli. Jedné z cestovních kanceláří dluží Kouzelný děda stovky tisíc korun. „Máme s nimi také problémy, ale vyjadřovat se k tomu nebudeme, bude se to řešit soudní cestou,“ uvedla zaměstnankyně cestovní kanceláře Duha Tour.
Hotel, který není
Zákazníci, kteří na portálu nakupovali, většinou za vouchery utráceli několik tisíc korun. Někteří z nich si zakoupili pobyt v hotelu Grandhotel Woodstone v obci Čachrov na Šumavě. Lidové noviny však v srpnu upozornily, že takový hotel neexistuje. Předobrazem luxusního hotelu, jehož nejlepší pokoje jsou vybaveny krby a stojí 1 750 Kč na noc, se stal hotel Stavbař. Majitelem několik let zavřeného objektu je Odborový svaz Stavba České republiky. I radní v Čachrově museli některé klienty upozornit, že hotel neexistuje. Hotel měl donedávna webové stránky, nyní jsou nedostupné.
Externí právní zástupci společnosti Dobrogem, která stojí za Kouzelným dědou, iDNES.cz sdělili, že pobyty v tomto hotelu inzerovala na portálu společnost E-FORMATION s.r.o., se kterou nemá slevový web nic společného. Všechny reklamace prý portál uznává, vyřízení ale může trvat 30 dnů. Dotčení zákazníci prý dostali jako bolestné vouchery v hodnotě 500 korun.
„Jakékoliv konstrukce či tvrzení, podle kterých se společnost Dobrogem má údajně obohacovat na dotčených zákaznících tím, že bezúročně disponuje jejich penězi, je zcela zjevně liché,“ uvedli právníci z Advokátní kanceláře Mašek, Kočí, Aujezdský. Majitelem a jednatelem E-FORMATION je podnikatel Lukáš Makowski. Za Kouzelným dědou, resp. společností Dobrogem stojí Alena Makowská. Podle informací iDNES.cz jde o jeho matku, která pracuje na poště.


description: Stavební spořitelna Wüstenrot u některých smluv uzavřených od srpna roku 2005 špatně počítala číslo, které má vliv na splatnost úvěrů. Klienti by chybou banky splatili překlenovací úvěr dřív. Aby nepřišla o peníze, potichu výpočet změnila.

title: Stavební spořitelna Wüstenrot špatně počítala úvěry, klientům to neřekla

maintext:
Na chybu upozornil klient Wüstenrot Radek Pekař, který uzavřel v roce 2009 smlouvu o úvěru ze stavebního spoření s přidruženým překlenovacím úvěrem. Ten si lidé berou, když nemají dost peněz na to, aby jim půjčku na bydlení banka poskytla.
Dobu splatnosti a tím i jistý zisk si banky u překlenovacích úvěrů ošetřují koeficientem. Wüstenrot počítá s takzvaným „ohodnocovacím číslem“, které se má každý měsíc zvýšit podle stanoveného vzorce. Jakmile dosáhne určité hodnoty, klient získává nárok na úvěr ze stavebního spoření.
Radek, který pracuje jako IT specialista, si však všiml, že výpočty nesedí. „Začal jsem si čísla zapisovat a zjistil jsem, že přibližně každý třetí měsíc se číslo zvýší o víc, než by mělo podle vzorce,“ popsal. Pokud by situace pokračovala, splatil by úvěr dřív, tedy v neprospěch banky. Jenomže letos v červenci a v srpnu číslo naopak téměř přestalo stoupat. Banka si uvědomila, že udělala chybu a s přírůstkem ohodnocovacího čísla začala tiše hýbat, aby nepřišla o peníze. To je však v rozporu se všeobecnými obchodními podmínkami.
Wüstenrot omyl připouští. „Chyba ve výpočtu ohodnocovacího čísla vznikla v naší stavební spořitelně při přechodu na nový bankovní systém,“ vysvětlila tisková mluvčí Helena Dušková. „Záměrem opravy bylo uvedení do souladu se Všeobecnými obchodními podmínkami, které jsou součástí smlouvy. Z toho vyplývá, že podmínky úvěru se nezměnily,“ dodala.
Problém byl, že banka klienta o žádné změně výpočtu neinformovala, ozval se sám. „Připadá mi šílené, že to takhle tutlají. Nedali mi vědět, nedomluvili se se mnou a bez mého vědomí porušili všeobecné obchodní podmínky,“ zlobí se Radek.
Kdyby korekci spořitelna neprovedla, připravila by se v jeho případě vlastní vinou o 10 500 korun. Nejde však jen o jednoho klienta, jak vyplývá z e-mailové komunikace banky. „Při revizi výpočtu ohodnocovacího čísla u smluv uzavřených od 8/2005 bylo zjištěno, že u některých smluv stavebního spoření výpočet neodpovídá způsobu popsanému ve Všeobecných obchodních podmínkách,“ napsala Blanka Hronová z právního úseku.
Kolika dalších klientů se problém týká, není jasné. Spořitelna to nechce říct s ohledem na to, že jde o „interní informaci“. Pokud by lidé chtěli vědět, zda se jich problém týká, museli by si informace o měsíčních pohybech čísla od banky sami vyžádat, v internetovém bankovnictví se totiž zobrazuje jen aktuální hodnota pro daný měsíc.


authors:
Autoři
Turistů Z Ruska A Číny Ubylo

description: Společnost Zdeňka Bakaly LBM, která obchoduje s vysokou módou, prochází rozsáhlými změnami. Některých luxusních značek se zbavuje, jiné nabírá. Dříve měla 28 butiků, teď jí zbývá jen 16 prodejen. Byznys s luxusem, na který dohlíží manželka Michaela, Bakalovi dlouhodobě nevynáší. A na prodej jsou i další firmy, které vlastní.

title: Bakala se v Pařížské trápí. Zbavuje se značek a prodává i další majetek

maintext:
Luxusní byznys v Pařížské ulici v Praze – nejvýznamnější z aktiv, jež zbývají bývalému majiteli OKD Zdeňku Bakalovi – je v pohybu. Bakalova firma LBM se zbavuje tří luxusních značek. Pravda, jiné nově nabírá. Ale léta se jí nedaří. Podle zdrojů z trhu by se Bakala LBM rád zbavil, ale nemá kupce.
Obchody La Perla s luxusním prádlem či klenotnictví Boucheron vrací Bakalova LBM do rukou Vladana Hájka, který jí je před pěti lety prodával a otevřel jí tak dveře do Pařížské. Hájek bude prodávat i mobily Vertu, které přijdou až na 300 tisíc za kus. LBM butik Vertu zavřela, licenci pro střední Evropu získal Hájek.
Firma LBM Bakalovi od začátku existence prodělala 700 milionů korun. Vzdala expanzi do sousedních zemí a počet tuzemských obchodů jí klesl z původních 28 na 16. Šéfové však zůstávají v klidu, hlavně proto, že se ztráta snižuje. „V portfoliu LBM zůstává, co je profitabilní, co má potenciál,“ říká ředitelka Zuzana Řezníčková.
Obří výprodeje
LBM se chce zaměřit hlavně na luxusní módu a hodinky. Řezníčková, jež úklid vede, je už pátým šéfem LBM za posledních pět let. „Čeká se ode mě finální uspořádání firmy. Usadit ji, vyladit, co v portfoliu má zůstat, co přidat,“ vysvětluje. Letos LBM opustila tři značky, podle Řezníčkové se možná ještě zbaví jedné či dvou.
První krok, který po svém nástupu loni v prosinci udělala, byl obří výprodej módního zboží se slevou 30 až 80 procent. Tím v Pařížské udělala zlou krev – movití Češi se zásobili a konkurenční obchodníci s luxusem v Praze to pocítili na tržbách. „Nebyla jsem ráda, že to dělám, ale byl to jednorázový krok, součást naší strategie,“ říká Řezníčková. Slibuje, že už se to nebude opakovat.
Místo butiků věnovaných jedné značce teď LBM staví spíš finančně méně náročné „multibrandové“ obchody. Nově nabídne zboží od francouzských módních domů Saint Laurent a Givenchy, španělské Balenciagy či od britské návrhářky Vivienne Westwood. K jistotám v LBM patří švýcarské hodinky Audemars Piguet či hodinky Zenith, které si oblíbili Číňané. U módy se osvědčila Botega Veneta, boduje u asijské klientely, Salvatore Ferragamo a Ermenegildo Zegna.
LBM prochází očistou už tři roky. Firma, na niž od začátku dohlíží Bakalova manželka Michaela, od vzniku nezažila zisk. Dřív mívala 28 butiků s více než 30 značkami. Zbylo jen 16 prodejen v Pařížské. I plány na expanzi do zahraničí LBM vzdala, stáhla se z Maďarska. „Chceme se soustředit na Prahu,“ říká Řezníčková. „Věřím, že máme schopnost změnami projít úspěšně. Mám dobrý pocit,“ dodává. Letošní výsledek však odhadovat nechce.
Turistů z Ruska a Číny ubylo
LBM doplácí na propad luxusního trhu, který způsobilo předloňské oslabení rublu a úprk ruských turistů z Evropy. Kvůli strachu z terorismu ubývá i Číňanů.
Podle výroční zprávy za rok 2015 má LBM kromě ztrát také přes půl miliardy dluhů. Jen Bakalovi či jeho firmám dluží 276 milionů. „Pan Bakala má dlouhodobou strategii, dává mu smysl do toho dávat peníze,“ tvrdí Řezníčková.
Lidé z Bakalova okolí se shodují, že kdyby našel bývalý uhlobaron pro LBM kupce, rád by z luxusu vycouval. „Podobně by asi docela rád pustil i svůj realitní byznys na severní Moravě,“ říká zdroj blízký rodině Bakalových.
Majetek na prodej
Už měsíce je na prodej i firma GreenGas či podíl v ukrajinských dolech a zpracovateli rudy Ferrexpo, jež Bakala stále vlastní napůl s Peterem Kadasem, maďarským finančníkem, s nímž v roce 2004 kupoval OKD.
Na prodej všech zmiňovaných majetků však není vhodná doba – luxusní trh v Praze celkově nezažívá dobré období. Pozemky a budovy, jež na Ostravsku a Karvinsku Bakala kontroluje přes nizozemskou firmu Asental, by mohly kupovat hlavně obce či kraj pro různé rozvojové aktivity. Jenomže platit dnes z veřejných rozpočtů Bakalovi je politicky mimořádně ožehavé.
Atraktivitu Ferrexpa snižuje fakt, že leží v nepokoji zmítané části Ukrajiny. A plynárenský trh, na němž působí GreenGas, je nestabilní a nevypočitatelný.
Z řady oborů by Bakala rád vycouval, jedno však prodávat nechce – vydavatelství Economia s Hospodářskými novinami, týdeníkem Respekt či zpravodajským serverem Aktuálně.cz.
Přitom na rozdíl od LBM či pozemků na Karvinsku se o Economii zajímá hned několik mediálních hráčů, včetně čínských spolumajitelů vydavatelství Empresa Media Jaromíra Soukupa. „Bakala a hlavně jeho paní ale prodávat nechtějí,“ shodují se informované zdroje z trhu i Bakalova okolí.
Podnikatel prý nehodlá pustit mediální byznys za méně než půldruhé miliardy korun. Lidé z mediální branže tvrdí, že má hodnotu sotva třetinovou. Bakala ale Economii považuje za „atomový kufřík,“ který pomáhá zbrzdit útok politiků či konkurentů na jeho oslabené firmy. S cenou zatím uhnout nehodlá, protože o prodej nestojí.


description: Centrální banka se snaží systematicky trestat finanční poradce, kteří klamou lidi a prodávají jim investiční životní pojištění jako „spoření“. Tedy finanční produkt s jistým výnosem, na který klienti slyší daleko spíš než na nejisté investování. ČNB za to dává pokuty v řádech stovek tisíc i milionů korun.

title: ČNB jde po finančních poradcích, kteří prodávají pojištění jako spoření

maintext:
Pamatujete si reklamu na „takové lepší spoření“? Populární kampaň na investiční životní pojištění má na svědomí Česká pojišťovna. Lidé byli masírováni řečmi o tom, jak je skvělé se pojistit a zároveň si něco spořit, to celé v jednom produktu.
Investiční životní pojištění - pro poradce z pohledu provize velice zajímavé - se tak začalo hojně prodávat jako spoření. To, co se tenkrát zdálo jako skvělý prodejní argument, je ale dnes pro sítě finančních poradců časovanou bombou.
Pravdomluvnost ve stylu pojišťovny
Naposledy na praktiky svých lidí doplatila společnost SMS finanční poradenství, která patří do desítky největších poradenských společností v Česku. ČNB ji pokutovala 400 tisíci korun zejména za klamavé obchodní praktiky při prodeji pojištění.
Nešvar v životním pojištění Největším problémem na trhu životního pojištění je dnes tzv. přepojišťování. Vysoké provize za pojistky (které dosahují i 200 procent ročního pojistného, tedy i desítky tisíc korun) totiž vedou některé poradce k tomu, aby smlouvy „přetáčeli“, tedy jednomu člověku uzavírali opakovaně nové smlouvy. Funguje to jednoduše. Pojišťovna získá nového klienta a vyplatí za něj provizi. Po dvou letech, kdy skončí takzvané storno období (po které musí poradce provizi v případě rušení smlouvy vrátit), o něj zase přijde. Poradce totiž původní smlouvu zruší a uzavře novou. Pojišťovna tak vyplatí vysokou provizi za smlouvu, která neběží tak dlouho, jak měla, a pojišťovna na ní tedy nemůže vydělat. Na vytvoření současného systému se nicméně v honbě za plněním svých obchodních plánů podílely samy pojišťovny. Na přepojišťování doplácí také klient. Často totiž neví, že v prvních letech jdou jeho peníze (tedy i ta část, která se má investovat) právě na výplatu provize poradce a že mu po brzké výpovědi smlouvy z tzv. odkupného nic moc nezbude.
Kromě zaměňování pojištění se spořením šlo také o tzv. přetáčení smluv, aniž by byli klienti upozorněni na rizika takového kroku. „...Při zprostředkovávání pojistného produktu investičního životního pojištění prostřednictvím svých podřízených pojišťovacích zprostředkovatelů nepravdivě přirovnávala investiční životní pojištění ke spoření,..., nedostatečně informovala své klienty o nákladech souvisejících s uzavřením investičního životního pojištění a dále o nákladech souvisejících s ukončením stávající pojistné smlouvy investičního životního pojištění a následném uzavření pojistné smlouvy nové...,“ vyčetla centrální banka poradenské firmě ve svém rozhodnutí.
Firma se přitom při nedávných oslavách 15letého výročí existence na trhu kasala, jak jedná čestně. „Esemesku jsme zakládali v době, kdy ještě nebyla žádná konkurence. Založili jsme ji na čtyřech jednoduchých zásadách – svoboda, čestnost, otevřenost a pravdomluvnost. Tím, že se těmito zásadami skutečně řídíme, se asi nejvíce odlišujeme od konkurence, což je zřejmě hlavním důvodem naší dlouhodobé stability a pravidelného růstu,“ komentoval firemní jubileum statutární ředitel SMS finančního poradenství Zbyhněv Kawulok.
V červenci si centrální banka posvítila na poradenskou firmu Data Life. I ona klientům představovala životní pojištění spojené s investováním jako formu spoření. Za to a další prohřešky si vysloužila sankci ve výši 200 tisíc korun.
Největší pokuta za posledních několik let zatím padla letos na jaře, kdy Česká národní banka za klamavé praktiky při prodeji investičního životního pojištění potrestala pětimilionovým „flastrem“ finančně-poradenskou síť OVB (psali jsme zde).
„Společnost OVB Allfinanz... opakovaně prezentovala klientům písemně nebo ústně investiční životní pojištění jako spoření, spořicí produkty, resp. spořicí účty s tím, že se jedná o produkt, u něhož lze kdykoli vybrat vložené peněžní prostředky, (...) aniž by je současně upozornila zejména na to, že výše původně sjednaného pojistného, resp. jeho změna (snížení) a skutečná délka trvání smlouvy má, a to zejména v prvních letech trvání smlouvy, významný či zásadní vliv na možnou výši výběru peněžních prostředků,“ napsala ČNB ve zdůvodnění pětimilionové sankce (více o praktikách poradců OVB zde).
Propagace investičního životního pojištění Má obsahovat zřetelné upozornění, že existuje riziko kolísání aktuální hodnoty investice (investiční složky), a že tudíž obvykle není zaručena návratnost původně investované částky.
Nemá zamlčovat fakt, že se jedná o pojistný produkt.
Nemá zaměňovat pojmy „investice“ a „spoření“.
Pojištění nemá být klamavě přirovnáváno k produktům II. pilíře důchodového systému. Zdroj: Dohledový benchmark ČNB č. 5/2013
Vyplatí se klamat a platit za to pokuty
Že se ČNB snaží nešvary na pojistném trhu řešit, je bez debat. Otázka je, zda jsou její tresty dostatečně vysoké. Pro příklad: když poradce sjedná investiční životní pojištění s pojistným pro klienta 5 000 Kč měsíčně, pojišťovna za to firmě pošle provizi okolo 100 tisíc. Z toho pětina firmě zůstane, zbytek má poradce. Na pokuty v řádu statisíc (nebo milionů v případě velkých firem) tak není těžké si relativně rychle vydělat.
Druhá otázka spočívá v tom, zda ČNB měří stejným metrem i pojišťovnám, jejichž produkty poradci sjednávají. Někdy totiž nesou svůj díl viny na tom, jak je pojištění prezentováno.
Například v případě prohřešků OVB šlo podle informací iDNES.cz zejména o program Profi Invest České pojišťovny (ČP). Tedy pojištění Dynamik převlečené do exkluzivního kabátu pro OVB. ČP po dobu mnoha let nezveřejňovala poplatky u produktů životního pojištění, bez problémů přijímala do pojištění smlouvy s úložkami v řádu desítek tisíc měsíčně, často na nesmyslnou dobu. Poradce OVB velmi svérázně informovala o parametrech produktů: sazebník pro OVB mnoho let neobsahoval klíčové informace o výši počátečních a správních nákladů, tedy těch klíčových, účtovaných po celou dobu pojistné smlouvy v součtu ve výši bezmála 20 % z ročního pojistného. Interní materiál „Profi info České pojišťovny“ hovoří o spořicí složce Profi invest jako o běžném účtu. Přesto není nic známo o tom, že by ČNB vůči ČP jakkoli zasáhla.


description: Z regálů ruských obchodů už brzy zmizí sůl z USA či Evropské unie. Ruská vláda ji totiž zařadila na seznam potravin, které se nesmí do země dovážet ze zemí, jež vůči Rusku uplatňují sankce kvůli krizi na Ukrajině. Nařízení začne platit 1. listopadu.

title: Rus si už jídlo solí ze Západu neosolí. Moskva rozšířila sankční seznam