description: Jsou velcí kamarádi. Spolu před osmnácti roky začínali v hokejové extralize ve Vítkovicích. V pátek se postavili proti sobě - Zbyněk Irgl coby kapitán Ocelářů Třinec a Petr Hubáček na levém křídle druhého pardubického útoku. A úspěšnější byl Irgl, Třinečtí zvítězili 4:1 a on sám si připsal dvě asistence, Hubáček jednu. „Tak to je dobré, že jsem na tom lépe,“ smál se Zbyněk Irgl.

title: Kamarádi, leč v pátek soupeři. Ahoj hyeno! zdravili se Irgl s Hubáčkem

maintext:
Po Hubáčkově akci hosté v deváté minutě vedli. „Co mě v tu chvíli napadlo? Petr má přezdívku Hyena, takže zase něco ukradl...“ smál se třinecký útočník.
„S tou přezdívkou je to právě naopak,“ namítl sedmatřicetiletý Petr Hubáček. „Je to o rok mladší kluk, ale nemá ke mně žádný respekt.“ Tak, jak je to doopravdy?
„My jsme si tak říkali navzájem,“ odpověděl Hubáček. „Vzniklo to ve Vítkovicích, když jsme začínali. Ale ani nevím proč. Hyena je zvíře, které hrabe pro sebe, takže když někdo něco udělal sobecky, tak ten druhý mu řekl, že je hyena.“
Dodneška se tak navzájem oslovují. „Někdo si říká kemošu, my hyeno,“ uvedl Hubáček. Hned však dodal, že má Irgla moc rád. „Bylo příjemné vidět ho zase na ledě, ten jeho úsměv za tím jeho plnovousem.“ Hubáček přiznal, že se, byť soupeři, vzájemně i podpořili. „Pojď! Makej! Šlapej. Našli jsme si vteřinku, abychom se povzbudili.“
Irgl souhlasí: „Trochu jsme se i štengrovali, usmívali se na sebe. Hubas je pro mě výborný kamarád. Těšil jsem se na něho. Když předtím hrál ve Finsku, tak léto trávil v Česku, ale ono to vždycky strašně rychle uteče. V kontaktu jsme pořád, voláme si. Ale abychom se více potkávali, na to bohužel nebyl čas.“
Mluvili spolu týden před zápasem. „To jsme si řekli, že si ještě zavoláme, ale nechali jsme to být. Člověk už má nějaký věk, takže se nemusíme hecovat,“ podotkl Petr Hubáček. Hlavně si přál, aby jejich setkání bylo pro něj vítězné. „Jenže když si něco přeji, tak to nevyjde.“
Oba útočníci se shodli, že rozhodující byly přesilovky pět na tři, které Pardubičtí nevyužili, byť trvaly 67 a 60 vteřin.
„Hlavně ta první ve druhé třetině byla důležitá. Naši kluci, kteří byli na ledě, ji zahráli výborně,“ pochvaloval si Zbyněk Irgl.
„Nesehráli jsme je špatně, střeleckých možností i vyložených šancí jsme měli dost. Jen to proměnit. Škoda toho Justina (Hodgman), který měl úplně odkrytou branku,“ povzdechl si Petr Hubáček.
Extraliga pokračuje už v neděli, kdy Oceláři od 15.10 hrají v Plzni.


description: V pátek byl v Columbusu, o den později v Ottawě. V neděli pro změnu v Montrealu a od pondělí na tři dny v Pittsburghu, aby se už ve čtvrtek alespoň na týden "usadil" v Torontu. Jiří Fischer teď zkrátka kočuje Amerikou a jako špion ve službách Josefa Jandače sleduje zápasy českých soupeřů na Světovém poháru.

title: Špion Fischer o týmu Evropy: O jejich motivaci nepochybujte

maintext:
Co zjistil? Že by třeba hráči z Výběru Evropy neměli motivaci? „Ano, národní hrdost u nich padá, ale ta individuální je na nejvyšší úrovni,“ říká český skaut o soupeři, se kterým se reprezentace střetne v pondělí.
Začněme ale Kanadou a Spojenými státy, které jste viděl v jejich vzájemných zápasech? Co prozradily?
Byl to hodně hodně intenzivní hokej, opravdu hráli ostře. I po odpískání do sebe šli, z toho samozřejmě vznikla spousta šarvátek a spousta vyloučení. Šlo poznat, jak budou vypadat přesilovky a kdo budou klíčoví hráči. Nicméně Kanada byla méně disciplinovaná, než jsem čekal. Nechali se strhnout ohromným vyhecováním. To Amerika vypadala malinko unavenější. Ale hrají fyzický a silný hokej. Jsou velcí a těžcí, takže vše směřují do branky.
Co Výběr Evropy, další z českých soupeřů ve skupině? Dá se z tribuny vypozorovat, jestli spolu tenhle „slepenec“ drží?
Dá. Podle toho, jak se k sobě kluci chovají na střídačce, jak chodí na led a z ledu. Jestli spolu mluví před vhazováním, zda si řeknou nějaký signál v obranné zóně. Jak spolu komunikují, než se vhodí puk na přesilovce. Takže určitě budou soudržní, budou bojovat spolu. Jestli to jsou různé národnosti? Kabina v NHL je taky taková. Někde je i sedm národností, takže to problém nebude.
Ale mají motivaci? Budou se chtít na začátku sezony vrhat do střel?
Mají. Je ohromná. Ať jsou žebříčky před turnajem jakékoliv, tak oni mají kvalitní tým a spoustu výborných hráčů. A teď jsou v unikátní situaci. Když jedou za svůj stát na olympiádu či mistrovství světa, tak nikdy nejsou favorité. Nyní mají šanci udělat úspěch. A ti kluci to cítí. Nějaká národní hrdost samozřejmě padá, ale ta individuální bude na nejvyšší úrovni.
Posledním týmem, který jste sledoval, je Výběr Severní Ameriky. S ním následně Češi vyhráli poslední přípravu.
Jsou hodně šikovní. Mají a turnaji nejvíce jedniček draftu. Jsou to hodně talentovaní kluci, s pukem velice sebevědomí a ohromně šikovní. Dokážou se na ledě dobře najít, je tam častokrát ještě extra přihrávka, kterou třeba v zápase proti Evropě soupeř ne vždy čekal. Většinou jsou to ofenzivnější hráči, kteří i ve svých týmech hrají na přesilovkách. Couturier z Philadelphie je jeden z mála hráčů, který hraje obousměrný hokej. Třeba Larkin měl v sezoně nejvíc bodů v Detroitu. V prvním zápase proti Evropě seděl, ve druhém naskočil do čtvrté lajny a dal dva góly. Ta síla všech čtyř lajn je veliká. Na druhou stranu ti kluci v NHL nehrají na pozicích prvního oslabení, neblokují střely...

fasttext_language: cs


description: Góly českých útočníků Václava Nedorosta a Lukáše Vopelky pomohly hokejistům Slovanu Bratislava zvítězit v Kontinentální lize 4:3 v Omsku. Avangard, jenž ve všech šesti předchozích utkáních bodoval, přišel o první místo v tabulce Východní konference.

title: Slovan v KHL vyhrál v Omsku i díky gólům Nedorosta a Vopelky


description: Jeho otec byl spíš lyžař, on dal ovšem přednost hokeji. A zdá se, že udělal moc dobře. Martin Nečas bude v sedmnácti letech jedním z nejmladších hráčů letošní české extraligy.

title: Dej Znojmu hattrick, slyšel mladík Nečas na střídačce Brna. Kvůli svačině

maintext:
Už nějakou dobu se o něm mluví jako o velkém českém hokejovém talentu, on sám si však takové řeči absolutně nepřipouští.
Sedmnáctiletý útočník Komety Brno Martin Nečas se v současné době především snaží vstřebat všechny rady svých zkušenějších spoluhráčů a plně se soustředí na svůj hlavní cíl.
„Rád bych se udržel celou sezonu v áčku,“ prozrazuje odchovanec žďárského hokeje.
V přípravě vás trenéři zařadili do první formace vedle Martina Erata a Marka Kvapila, což by nejednomu hráči možná trochu svazovalo ruce. Vy ale nevypadáte, že byste bojoval s nervozitou...
Ale jo, nějaká tam určitě je, naštěstí jen ta zdravá. Vím, že se nemám čeho bát, musím hrát pořád stejně jako vždycky. Tohle je moje první sezona v áčku a já jsem moc rád, že patřím právě do tak skvělého týmu.
Před pár dny jste na sebe strhnul pozornost hattrickem v přípravném souboji se Znojmem. Přibylo díky tomu hodně žádostí o rozhovor?
(usmívá se) Bylo jich docela dost. Je to pěkný, jenže pořád to byl jen přátelák. Já jsem za ty góly rád, ale teď je hlavní na ně navázat i v lize.
Nicméně to asi musel být skvělý pocit, když fanoušci v brněnské aréně vyvolávali právě vaše číslo. Jak jste si to užíval?
Běhal mi mráz po zádech. Bylo to moc pěkný.
Cítil jste, že by z toho mohl být nakonec hattrick?
Když jsem už měl ty dva góly, tak si Mára Kvapil na střídačce dělal srandu, že mi to nachystají tak, abych dal hattrick a musel pak připravit nějakou svačinu. A on ten hattrick potom ve třetí třetině opravdu přišel. (usmívá se)
A na svačinu už taky došlo?
Zatím ne. Zatím jsem jenom viděl upozornění, že za ten hattrick budu muset dát nějaký příspěvek. Podrobnosti se asi ještě dozvím, každopádně ho dám rád.
Martin Nečas Narodil se 15. ledna 1999. S hokejem začínal doma ve Žďáru nad Sázavou, kde hrál také ještě dorosteneckou extraligu. Poté však talentovaný útočník odešel do Komety Brno a tam se letos bude snažit udržet v extraligovém A-týmu. Úspěchy však sbírá také v mládežnické reprezentaci. Letos například dovedl tým do 18 let k vítězství na turnaji Ivana Hlinky. Nedávno skončil jako nejlepší Čech v draftu ruské KHL (10. místo).
Občas se stává, že ti nejmladší členové týmu jsou terčem vtípků starších spoluhráčů. Máte podobné zkušenosti?
Jo, někdy, ale to jsou opravdu jenom vtípky, které člověk v pohodě vezme. Jinak musím říct, že kluci jsou úplně skvělí. Největšími učiteli jsou pro mě Martin Erat a Marek Kvapil. Beru si od nich úplně všechno, včetně chování v kabině. A vím, že pořád je co zlepšovat.
Vždycky jste chtěl hrát právě za Kometu Brno?
Já o tom nějak moc nepřemýšlel. Ve Žďáru jsem hrál v mladším dorostu taky extraligu a měl jsem výborné trenéry. Shodnou okolností Martina Sobotku, který teď působí v Třebíči, což je farma Komety. A když jsem se pak měl rozhodnout, kam půjdu dál, zvolil jsem Brno, protože mi nabídlo nejlepší podmínky. Mám tady skvělé zázemí, navíc je to jen kousek do Žďáru.
Domů se ale v sezoně asi moc často nedostanete, nebo se pletu?
To je pravda. V létě jsem jezdil na víkendy, jenže teď jezdí spíš naši za mnou. Mám v Brně byt, soukromí. Musel jsem se osamostatnit a myslím, že je to jenom dobře.
Maminka vás naučila pár základních receptů, abyste nemusel být odkázaný jen na stravu v restauracích?
Jasně, vařím si docela dost. A když se mi nechce, tak jdeme s klukama na večeři nebo na oběd někam ven.
Zmínili jsme Třebíč a její vztah s Kometou. Může se stát, že vás klub občas pošle na zkušenou právě do první ligy. Počítáte i s touhle možností?
Samozřejmě, stát se to může. A mně to určitě vadit nebude. Mým hlavním cílem je udržet se v áčku, ale pokud by to nešlo, půjdu do Třebíče rád. Pořád je to první liga dospělých, což by pro mě byla další výborná zkušenost.
Hokej se u vás v rodině dědí?
Ano. I když v mém případě to je spíš ze strany mamky. Její brácha, tedy můj strejda, hrával za Žďár a pro mě byl vždycky velkým vzorem. Ale i děda mě k němu vedl. Jako malý jsem se na hokej chodil dívat s mamkou, taťka spíš lyžoval.
A vás lyže nezaujaly?
Ne, já byl spíš na kolektivní sporty. A taky na tenis. Ze všeho nejvíc mě ale vždycky bavil hokej.


description: Hokejová extraliga dnes pokračuje kompletním 4. kolem. První startuje duel Vítkovice - Hradec, následují souboje Plzeň - Kometa a Mladá Boleslav - Zlín. Sledujte tyto i všechny ostatní zápasy v podrobných reportážích.

title: Hokej: Vítkovice hostí Hradec, Plzeň se chystá na Kometu


description: Srazem v luxusním hotelu začala hokejové reprezentaci příprava na turnaj, který si také zaslouží pět hvězdiček. Ti nejlepší sbírají síly na Světový pohár, unikátní sešlost pro elitu. Naposledy se hrál v roce 2004 a mnozí vzpomínají až s láskou: „Lepší hokej jsme nezažili.“

title: KOMENTÁŘ: Jsou už Češi v hokeji vážně za otloukánky?

maintext:
Jenže skoro nejčastější otázka směrem k hráčům a hlavnímu kouči Josefu Jandačovi poslední dobou zněla: Co ty prognózy?
Prestižní magazín The Hockey News, nejrenomovanější časopis pro sport s hokejkou a pukem, přisoudil Česku poslední místo. Stejně to viděl i web NHL.com. A to ještě předtím, než kvůli zdraví vypadli z nominace dva klíčoví útočníci Krejčí a Hertl a spolu s nimi bek Gudas.
To zase nabubřelci zpoza Atlantiku přehlížejí šikovné české ručičky? Děje se našemu národnímu sportu zlá křivda?
Kdepak. Jestli by něco mělo být nebezpečné, tak pohled do zrcadla se sklopeným zrakem. Kdo nechce vidět, nevidí. Kdo oči zvedne, chápe, že se prognózám nelze nijak zvlášť divit.
Zámořští experti jistě mohou některé detaily podceňovat a v jiných zase přehánět, ale vycházejí z NHL, jediného opravdového měřítka globálního rozložení hokejových sil. Jak to vypadalo před posledním Světovým pohárem v roce 2004?
Za elitní kluby v Kanadě a USA tehdy nastoupilo v ročníku 2003/04 rovnou 68 Čechů (což je skoro až symbolické, když jde o číslo Jaromíra Jágra). Hned jedenáct z nich posbíralo 50 a více bodů.
V minulé sezoně bylo krajanů 35, zmíněnou hranici překonali čtyři.
Anebo trenéři: nebýt smrtelné autonehody, šéfoval by tehdy na turnaji Česku slavný Ivan Hlinka. Taky měl kupu nešvarů, ale pořád jako hráč platil za legendu a krátce jako hlavní kouč vedl v NHL Pittsburgh. Josef Jandač je sice ve vlasti renomovaným odborníkem, ale proč by jeho iniciály měly rezonovat za oceánem?
Výjimky jsou, trendy (spíš) ne
A talentovaná mládež? Před dvanácti lety pořád doznívala euforie ze dvou juniorských titulů mistrů světa pro Česko (2000 a 2001), vybírat si krajany na draftu bylo celkem v módě. Letošní volba nadějí do NHL proti tomu vypadala zcela tristně.
Velký dojem nečiní ani to, že národní tým za posledních pět let získal na mistrovství světa jedinou medaili - bronz. Výsledky mládežnických reprezentantů kulhají. Při hledání náhrad za zmíněné trio bylo znát, jak moc je česká špička úzká.
Najdou se výjimky, kolikrát i příjemné. Letos osmnáctiletí Češi premiérově vyhráli prestižní memoriál Ivana Hlinky. Sem tam se objeví příslib i v NHL. Jenže právě v tom je americko-kanadský pohled užitečný. Tamní experty nezajímá, že se občas něco povede; místo výjimek sledují trendy.
Aby bylo jasno, hokejový tým pro Světový pohár není žádnou partou zoufalců. Má výborné gólmany, solidní útok. Sympatické je, že už i v Česku konečně naplno proráží trend s širším trenérským štábem.
Ale český hokej vážně není tam, kde býval. Aspoň že ho pořadatelé vůbec pozvali – takoví Slováci a Němci oproti poslední sešlosti chybějí a jejich hráči jsou až potupně rozpuštěni ve společném Týmu Evropy.
Začnou-li se od 17. září v Kanadě dít překvapení s českým nádechem, bude to prima věc. Fanoušci by dostali injekci optimismu, dobré zprávy potěší vždycky.
Ale i pokud by se tak třeba stalo, reportéři The Hockey News ve svých prognózách postupovali správně, byť se to špatně poslouchá. A vývoj ohledně zranění opor jejich odhadům ještě nahrává.


description: Promarnili dvě přesilovky v pěti proti třem, nevyužili dvě početní výhody v prodloužení, ale přesto dokázali vítkovičtí hokejisté v 1. kole extraligy porazit pražskou Spartu 3:2 na nájezdy.

title: Vítkovický kouč: Tohle je cesta. Totální hokej, totální bojovnost


description: Hokejisté New Jersey zahájí v příštím týdnu přípravu na sezonu NHL možná i s českým útočníkem Patrikem Eliášem. Rozhodně však nebude oficiální součástí týmu.

title: New Jersey čeká na zdravotní stav Eliáše, až pak se rozhodne

maintext:
Generální manažer New Jersey Ray Shero potvrdil, že je s klubovou legendou v kontaktu a Eliáš dostal povolení využívat zázemí Devils. Před případnou dohodou o další spolupráci však musí být čtyřicetiletý útočník stoprocentně zdravotně fit.
Eliáš v květnu podstoupil další operaci pravého kolena a lékaři následně stanovili dobu léčby na čtyři až šest měsíců. Rodák z Třebíče v létě pečlivě rehabilitoval a chce se pokusit si vybojovat ještě roční smlouvu v NHL. Vedení New Jersey se další spolupráci s dvojnásobným vítězem Stanleyova poháru nebrání. Podle Shera si však klub nestanovil termín, do kterého musí padnout rozhodnutí.
„Mluvili jsme spolu minulý týden a byl to otevřený dialog. Dohodli jsme se, že se bude připravovat a uvidíme, jak na tom bude,“ uvedl Shero pro web NorthJersey.com. „Neučinili jsme žádné rozhodnutí a ani jsme si nestanovili termín. Budeme v kontaktu a uvidíme, jak se bude cítit,“ doplnil generální manažer klubu. I proto se Devils momentálně nezabývají tím, jak by pro Eliáše vytvořili místo v týmu.
Účastník olympijských her v Salt Lake City, Turíně, Vancouveru a Soči spojil kariéru v NHL výhradně s New Jersey. V základní části odehrál za klub 1240 zápasů s bilancí 408 gólů a 617 asistencí, dalších 125 bodů za 45 branek a 80 asistencí přidal ve 162 utkáních play off. Je historicky nejproduktivnějším hráčem klubu a Shero jej například nazývá „celoživotním Ďáblem“.
V předešlé sezoně, po které mu skončila tříletá smlouva na 16,5 milionu dolarů, však Eliáš odehrál s ohledem na zdravotní problémy jen šestnáct zápasů. V květnu naznačil, že by byl zřejmě ochoten podepsat i zkušební smlouvu.
„Člověk musí být k sobě upřímnej a položit si otázku, zda je toho samého (jako v posledním zápase) schopen 82 zápasů, když to přeženu. Popřemýšlet, zda má vůbec váš tým o tohle zájem. Nebo jestli se spíš poohlédnout jinde, nebo jít i cestou kempu a tam si říct o kontrakt. Jak jsem nastínil, klíčová bude komunikace s nejbližšími nadřízenými,“ uvedl Eliáš pro deník Sport a poukázal na poslední zápas sezony, který se mu vydařil a v němž byl vyhlášen hlavní hvězdou duelu.


description: Před sezonou měl patřit pouze k povinným mladíkům, které každý tým musí mít na soupisce. Útočník Jiří Smejkal si však svými výkony vybojoval místo ve třetí formaci chorvatského Záhřebu. A za šanci, kterou v KHL dostal, se svému klubu odvděčil důležitou brankou na ledě Slovanu Bratislava, kde jeho tým nakonec prohrál 2:3 po nájezdech.

title: První gól Smejkala v KHL musel potvrdit videorozhodčí

maintext:
Smejkal dostal přihrávku před branku, puk si přiťukl a vystřelil. Gólman se přesunul od vzdálenější tyče a máchl po kotouči. „Věřil jsem, že lapačka byla celá za brankovou čárou,“ popisuje 19letý Jihočech.
Proud emocí nechal stranou. V klidu dojel k mantinelu. Pokukoval po rozhodčím, který se radil s kolegou u videa. „Naštěstí to nebylo tak dlouhé čekání,“ vyprávěl odchovanec Motoru České Budějovice.
Jakmile rozhodčí branku uznal, zakřičel Smejkal radostí. Díky gólu i dobrým výkonům se může stát stabilním členem třetí formace.
„Po přípravě, která mi vyšla a vedení bylo až překvapené mojí výkonností, mi říkali, že jsem jedno z velkých překvapení sezony. Poté jsem začal hrát kolem tří minut na zápas. Nyní jsem dostal šanci ve třetím útoku a myslím, že jsem si řekl o to, abych v ní zůstal,“ popisuje.
Do chorvatského celku zamířil stříbrný medailista ze světového šampionátu osmnáctek před dvěma lety z kanadské juniorské ligy. V té sbíral zkušenosti dvě sezony.
„V zámoří jsem byl zvyklý na rychlou hru a tvrdé souboje, s tím už nemám problém. V KHL jsou kvalitnější hráči, kteří si umí přesně a tvrdě přihrát. Na tom musím zapracovat,“ porovnává Smejkal, který v minulosti nastupoval pouze v mládežnických týmech. „Dva ročníky v Americe mi daly opravdu hodně. Zesílil jsem o 10 kilogramů, ale hlavně jsem se zlepšil v bruslení, což mi na větším hřišti pomáhá,“ říká Smejkal.
Zároveň je také rád, že v Záhřebu není jediným Čechem. Společně s ním v dresu Medveščaku nastupuje Jakub Krejčík a Tomáš Mertl, také odchovanec Českých Budějovic. „Strašně pomáhá, když máte v týmu české spoluhráče. Nemusíte stále mluvit anglicky. Je neskutečné, že jsme se tu sešli právě s Tomášem, který bydlí na Srubci u Budějovic stejně jako já,“ usmívá se Smejkal.
Ve středu hraje v Čeljabinsku
Ačkoli chorvatský Záhřeb patří na mapu ruské kontinentální ligy pouze čtyři roky, fanoušky a zázemí si mladý Čech pochvaluje. „Domácí zápasy mají skvělou atmosféru a lidé ve městě hokejem opravdu žijí. Podmínky pro hráče jsou také na dobré úrovni,“ popisuje Smejkal.
Zároveň ho ale mrzí, že mu rodina a přátelé nemohou fandit přímo na stadionu. „Rozhodoval jsem se, jestli hrát ještě juniorku, nebo už dospělý hokej. Měl jsem nabídky z extraligy, ale tohle byla výborná příležitost, takže jsem neváhal,“ vzpomíná na podpis dvouletého kontraktu. „Naštěstí to z Českých Budějovic do Záhřebu není tak daleko jako předtím do Kanady,“ srovnává Smejkal.
Záhřeb nyní pomalu uzavírá osmizápasový trip po kluzištích soupeřů. Ve středu se Medveščak představí v ruském Čeljabinsku.


description: Extraligovou neděli otevírají zápasy na západě Čech. Do Plzně míří potvrdit sebevědomý domácí výkon Oceláři, Karlovy Vary pak sledují první vystoupení úřadujících mistrů v nové sezoně, do KV areny přijel Liberec. Sledujte tyto i všechny zbylé zápasy 2. kola v podrobných on-line reportážích.

title: Extraliga: Plzeň prohrává s Třincem, za Pardubice chytá Štěpánek


description: Kdekdo čekal, že právě tyhle dva týmy s přehledem postoupí do semifinále. Kanada svou roli zatím plní, jenže Američané se na Světovém poháru dostali po prohře 0:3 s Evropou do nepříjemné situace.

title: Zápas o všechno: dají USA poslední naději českým hokejistům?

maintext:
Noční hokejová bitva Kanada - USA slibuje maximální podívanou. A to i pro českého fanouška, který chtě nechtě musí fandit Američanům, aby vyhráli v základní hrací době. Ve všech ostatních případech totiž končí veškeré teoretické naděje, že Jandačovi hoši na turnaji v Torontu postoupí do semifinále.
A Američané? Ti musí vyhrát (alespoň v prodloužení), jinak pro ně velkolepá hokejová akce končí. A to by byla mimořádná ostuda. Z posledního zápasu s Českem by se rázem stal obyčejný přátelák v nablýskaných kulisách.
Spojené státy dostal pod tlak výběr Evropy, který je v úvodním duelu základní skupiny šokoval jasným vítězstvím 3:0.
To nikdo nečekal, vždyť Američané mají k dispozici mimořádnou generaci. Generaci, která si však zároveň musí připadat jako prokletá, protože nikdy nedokázala na velkém turnaji dokráčet ke zlatu.
Vždycky totiž v cestě stáli Kanaďané.
Poprvé před šesti lety ve finále olympijského turnaje ve Vancouveru, kde USA rivalovi podlehly 2:3 v prodloužení.
Podruhé před dvěma lety v semifinále olympiády v Soči, kde nestačily těsně 0:1. Tahle porážka mužstvo rozložila natolik, že v následné bitvě o bronz absolutně nestačilo na Finsko a odkráčelo z ledu s potupnou porážkou 0:5.
Letos hrozí dokonce fiasko a katem může být znovu Kanada. „Jsou šikovnější a lepší. Ale my jsme srdcaři a necháme na ledě všechno. Zvlášť ve vzájemném zápase,“ řekl trenér John Tortorella.
Americký trenér John Tortorella umí hráče maximálně namotivovat. Bude to stačti na Kanadu?
Odhodlání uspět je cítit z celého týmu. Třeba útočník Blake Wheeler ve svém blogu, kterým během turnaje přispívá na oficiální stránku turnaje, napsal: „Je nám úplně jedno, kdo si co říká. Musíme vyhrát za každou cenu. Někdo si možná myslí, že se třeseme strachy. Nebojte, k tomu máme daleko.“
Z amerického tábora znějí před bitvou s tradičním soupeřem podobné hlášky, které fanoušci slyšeli od Čechů: „Nechceme se bránit. Nebudeme se přizpůsobovat hře Kanady. Musíme být aktivní.“
Českým tým s Kanadou prohrál 0:6 a Američanům - navzdory objektivně silnějšímu kádru - moc lidí nevěří, že dokážou uhrát lepší výsledek. Tedy že uspějí za potřebné dva body.
Přitom v přípravě před Světovým pohárem sehráli s Kanaďany dva vyrovnané duely. Ten první v Columbusu dokonce vyhráli. Jenže kolaps s týmem Evropy všechno změnil.
Kouč John Tortorella, známý bouřlivák a velký hecíř, však umí z hráčů dostat maximum v klíčových chvílích. Navíc se nebojí překvapit nečekanými tahy. Jeden chystá i pro Kanadu: svou největší hvězdu, útočníka Patricka Kanea, chce dát do formace s Justinem Abdelkaderem a Derekem Stepanem, což nejsou zrovna hokejoví kreativci nebo střelci.
„Potřebuju udělat změnu. Tohle je těžký turnaj a všichni nemůžou dostat na ledě takový čas, na který jsou zvyklí. Musím vybrat ty správné hráče, aby lajny fungovaly. Nemůžu brát ohled na to, že jde o Kanea.“
Možná nejdůležitějším úkolem však bude Kanadě maximálně znepříjemnit hokej. Srážet se u mantinelů. Dohrávat osobní souboje. Být dotěrný už i při rozehrávce. Být nekompromisní v obraně. A otravovat před brankovištěm.
„Musíme být odhodlaní jít před bránu. A ještě důležitější bude před ní zůstat. To bude rozhodující, platí to dvojnásob v zápasech s Kanadou. Jestli chceme uspět, potřebujeme přesně tohle,“ ví Tortorella.
A ještě jeden rest musí Američané dotáhnout, a sice přesilovky. V přípravě jich měli k dispozici jedenáct, využili jedinou. V duelu s Evropou čtyři a bez efektu. ̈To není dobrá vizitka pro tým, v němž je deset hokejistů, kteří v uplynulé sezoně NHL nastříleli alespoň 20 gólů a tři byli v osmičce nejproduktivnějších.
Česko hrálo proti Kanadě šest přesilovek s nulovou úspěšností. Na druhé straně Kanaďané hráli tři, ze kterých dali dva góly. Wheeler sice říká: „Budeme hrát tvrdě, nedáme jim nic zadarmo. Uvědomujeme si, že musíme, ale právě tohle nás nakopává.“
Jenže fyzická hra nesmí vyústit v mnoho vyloučení a tahle hranice bývá hodně tenká. Kanadská přesilovková formace ve složení Burns, Stamkos, Bergeron, Crosby a Thornton budí dostatečný respekt.


description: Slovenský hokejový útočník Štefan Ružička se stal novou posilou pražské Sparty. Jedenatřicetiletý hráč byl doposud na zkoušce v Třinci, rozhodl se tam však skončit a zamířil do kádru úřadujícího vicemistra extraligy.

title: Hokejový útočník Ružička za Třinec hrát nebude, přestupuje do Sparty


description: Letní přestávka je u konce a začíná nový ročník hokejové extraligy. Sledujte v podrobných on-line reportážích všech šest pátečních zápasů 1. kola, jako první startují souboje Třinec - Pardubice a Vítkovice - Sparta.

title: Hokejová extraliga: Pardubice hrají v Třinci, Vítkovice hostí Spartu


description: Měli jet udělat výrazný postupový krok, ale místo toho se vrátili s ostudným šestigólovým rancem. Hokejisté pardubického Dynama se po debaklu 0:6 na ledě německého Wolsfburgu propadli na poslední místo skupiny A. Pokud nechtějí vypadnout hned po základní části Ligy mistrů, budou ve středu muset na vlastním ledě předvést úplně jiný výkon.

title: Musíme hrát jako jednotka, mračil se Draisaitl po debaklu Pardubic


description: Vicemistři EBEL se v Lize mistrů vůbec neprosadili. Hokejisté Znojma skončili ve skupině F bez bodu poslední, v závěrečném utkání schytali v Mnichově debakl 0:7. Play-off si nezahrají ani Pardubice, výhra Wolfsburgu na ledě švédské Frölundy 3:2 je ve skupině A odsunula na třetí místo.

title: Hokejisté Znojma v Lize mistrů nuloví, play-off bude i bez Pardubic


description: Nikdy nebudu litovat, že jsem odešel do KHL, tvrdí hokejový útočník Vladimír Sobotka. Přesto by si přál návrat z Omsku do NHL, který se pokouší domluvit jeho agent. Zatím si aspoň může zahrát v utkání Světového poháru proti Kanadě. "Jsem připravený," říká.

title: Sobotka nastoupí navzdory bolesti: Kanada v Torontu je největší výzva

maintext:
Zájem fanoušků i reportérů. Přepychové ubytování a cestování. Velkolepost haly Air Canada Centre, věhlas i umění soupeřů. Tím vším se nyní Sobotkovi připomíná NHL, kterou před dvěma lety opustil. „Tenhle turnaj je víc než olympiáda,“ tvrdil před startem Světového poháru v Torontu.
A byl rád, že může v sobotu naskočit do zápasu s domácí Kanadou, třebaže má z přípravné partii s Rusy v Petrohradě pochroumané rameno. „Jsem připravený nastoupit. Bolest cítím, ale s ní se nějak vyrovnám,“ prohlásil.
Vezmete si prášky na její utlumení?
Uvidíme, domluvím se s doktorem.
Hrál jste už v podobném stavu?
Jasně. Takových zranění už bylo. Na ledě na to nemyslím, vypouštím to z hlavy. Profesor Kolář mi hned říkal, že se to bude každým dnem zlepšovat a že bych v sobotu měl nastoupit.
Není trochu ošemetné, že protivníci vědí, co vám je?
Musím být připravený. Kdybych nebyl stoprocentně fit, tak je tady místo mě někdo jiný. Počítám s tím, že mi půjdou do těla. To je jejich styl. Nevypustí ani jeden souboj.
Najde se větší výzva, než hrát proti Kanadě v Torontu?
Asi ne. Já jsem si před olympiádou zranil koleno. Jsem vděčný za tuhle šanci zahrát si proti nim.
Co na vás dělá největší dojem?
Prostředí, soupeři. Všechno. Tenhle turnaj je o něco víc než olympiáda. Sešli se tu nejlepší hráči a já jsem rád, že mezi nimi můžu být.
Jaký na vás dělá dojem příprava na turnaj?
Toronto je hokejové město. Všechno je na nejvyšší úrovni, jak má být. Nikomu nic nechybí, nikdo si na nic nestěžuje.
Vidíte v kanadském týmu nějakou slabinu? Tušíte, jak na něj?
Nesmíme se bát podržet puk, i když je hřiště menší. Jakmile se budeme bát hrát, oni si začnou víc věřit a budou nás řezat. Hlavně žádné zbytečné fauly, přesilovky mají vynikající.
Brankář Price promarodil většinu minulé sezony. Může být nerozchytaný?
To vůbec nevím. Myslím, že budou všichni rozchytaní a rozježdění dost.
Je něco nového ohledně vašeho návratu z KHL do NHL?
Ne. Nic nového. Řeší to agent.
Když vidíte to pohodlí a nadšení fanoušků v Severní Americe, nemrzí vás ty komplikace ještě víc?
Nikdy nebudu litovat, že jsem odešel do KHL. Prostě jsem se tak rozhodl. Víc k tomu teď nemůžu říct.


description: Pátečním prvním kolem odstartuje na zimních stadionech nový ročník hokejové Tipsport extraligy. Přinese řadu novinek, včetně atraktivního prodloužení ve třech hráčích na obou stranách, i oslavy osmdesátého výročí. Velkým lákadlem jsou také změny na soupiskách.

title: Erat, Vrána, Vampola. Extraliga láká i na hvězdy v nových dresech


description: Dobrá nálada panuje pár dní před startem extraligy v kabině Energie. V přípravě se daří a karlovarští hokejisté už dychtivě vyhlížejí první ostrý zápas. Energie se zatím nedočkala výrazného posílení kádru v podobě zkušenějších hráčů, poradit si tak bude muset s nezvykle mladým kádrem.

title: V kabině je pohoda, říká karlovarský obránce Šidlík před sezonou

maintext:
V jeho středu jsou ovšem bývalí mládežničtí reprezentanti. Třeba obránce Petr Šidlík, který se oklikou znovu vrátil do Karlových Varů. „A líbí se mi tady, šel jsem do známého prostředí,“ říká sympatický zadák.
Také jemu se zamlouvá styl hokeje, který po mužstvu chtějí trenéři. Bruslení, hodně pohybu, agresivita, napadání. I díky své postavě - nevysoké - si Šidlík pochvaluje nový systém. Tým v přípravě vyhrával, i když třeba Chomutov v úterý nedorazil v nikterak silné sestavě a své hlavní opory a uvažované tahouny šetřil. Nedorazil ani hlavní kouč Růžička.
Pro Vary to byla vysoká výhra, tolik potřebná k získávání sebedůvěry. „Zase jsme do zápasu dostali o trochu víc z věcí, které zkoušíme v tréninku,“ říká Petr Šidlík.
V pátek čeká jeho tým poslední zápas přípravy, od 18.00 hodin hraje Energie doma s pražskou Slavií. Pak už se jede na ostro, za týden v pátek hraje v Chomutově, který v úterý přejela v KV Areně 6:2 (4:0, 0:0, 2:2).
Překvapilo vás, s jakou sestavou Chomutov přijel?
Loni jsem tam hrál, ale z té sestavy jsem osobně znal asi tři čtyři kluky. Bylo jasné, že nepřijedou plní. Za týden s nimi hrajeme první kolo extraligy, asi nechtěli prozradit svůj systém. (úsměv)
Má přesto výhra svou váhu?
Jo, určitě. Hlavně po loňské sezoně je dobré, že se daří. Loni se snad nevyhrál ani jeden přípravný zápas. Teď se vyhrává, daří se nám. Kdybychom prohrávali, nálada a chuť upadne. V kabině je pohoda, makáme od první do poslední minuty. Tyhle zápasy jsou o tom dostat co nejvíc věcí z tréninku na led. Snažíme se pilovat detaily.
Porážíte ale hlavně týmy z první ligy. Musí trenéři náladu krotit?
Všichni jsme si vědomi toho, že jde zatím jen o přípravu a hlavní část teprve přijde. Nemyslím si, že je v kabině nějaká euforie. Hráli jsme víc prvoligových týmů, ale taky jsme třeba porazili Litvínov u nich. A to byli plní. Spíš takový vzkaz soupeřům, kteří to asi dřív brali: přijedou Vary, budeme mít body. Pilujeme náš systém, co chceme hrát.
Který ze zápasů byl nejlepší?
Já odehrál asi tři zápasy, měl jsem nějaké zranění. Moc jsem toho neodehrál ani neviděl. Z mého pohledu hned první zápas, kdy se nám dařilo. Ale co jsem slyšel, v Jihlavě se hrál velmi dobrý hokej.
Už je systém dokonalý?
Teď už jenom dopilujeme detaily. Teď jsme to dostali do hlav, abychom to všichni pochopili, což bylo nejdůležitější. (úsměv) Děláme ty věci na tréninku. Myslím, že už chybí opravdu detaily. Když se naskytne nějaká nová situace, která v zápase vždycky přijde, abychom ji uměli vyřešit a zahrát. Musíme umět reagovat.


description: Kdo nastoupí do brankoviště třebíčských hokejistů při středečním zápase úvodního kola nové sezony první ligy? Odpověď na tuto otázku v úterý odpoledne neznal ani hlavní trenér Martin Sobotka.

title: Brankář Vejmelka věří, že se třebíčský hokejový tým posunul dopředu

maintext:
„O gólmanech zatím ještě nemáme jasno. Uvidíme až na rozbruslení,“ uvedl Sobotka. „Máme nějakou dohodu, ale ta je mezi námi a Brnem. To bych nechtěl přes noviny zatím řešit.“
S největší pravděpodobností duel bílých hvězd s Přerovem odchytá brankář extraligové Komety Brno Karel Vejmelka. Ani jedenadvacetiletý odchovanec Horácké Slavie však nevěděl, zda tomu tak skutečně bude.
SK Horácká Slavia Třebíč Brankáři 30 Pavel Jekel - 4. 7. 1995
18 Dominik Svoboda - 21. 4. 1995
50 Karel Vejmelka - 25. 5. 1996 Obránci 7 Tomáš Bartejs - 4. 9. 1992
14 Václav Čejka - 18. 5. 1990
90 Lukáš Hort - 22. 10. 1996
64 Patrik Koch - 8. 12. 1996
6 Martin Lojek - 19. 8. 1985
55 Ján Niko - 27. 7. 1990
93 Jakub Schejbal - 15. 7. 1993
87 Jiří Wasserbauer - 26. 10. 1997
34 Jan Zdráhal - 26. 5. 1991 Útočníci 26 Martin Čech - 26. 7. 1984
10 David Dolníček - 6. 2. 1979
9 Roman Erat - 12. 5. 1979
20 Tomáš Havránek - 4. 5. 1998
62 Jozef Huňa - 3. 9. 1996
95 Marcel Juráň - 9. 11. 1995
77 Richard Kristl - 14. 12. 1995
19 Silvester Kusko - 2. 5. 1995
66 Jan Milfait - 29. 12. 1991
44 Petr Mrázek - 17. 8. 1994
8 Lukáš Paták - 19. 9. 1992
88 Milan Přibyl - 11. 4. 1984
63 Matěj Psota - 24. 1. 1994
11 Adam Raška - 26. 11. 1994
80 Jiří Všetečka - 15. 10. 1996
51 Jan Wasserbauer - 5. 1. 1993
97 Radim Zohorna - 29. 4. 1996
Pomoct mateřskému klubu byste se ale asi nebránil, že?
Když bude možnost a nebudu nastupovat v Kometě, tak si v Třebíči určitě rád zachytám. Znám místní kluky, prostředí... A vždycky je tam super atmosféra. Takže jo, určitě tomu budu nakloněný. A nebudu se tomu bránit.
Za Třebíč jste nastoupil už minulý čtvrtek, v jejím posledním přípravném zápase v Jihlavě. Jaká generálka byla?
Hodně vyhrocená, ostatně jako každý zápas s Jihlavou. Bylo v ní hodně osobních soubojů, hodně vyloučených. Některé zákroky byly i za hranicí, si myslím. Jen mě překvapilo, že nepřišlo tolik lidí, jako jsem si myslel. I když to byl jen přípravný zápas, z minulých let vím, že na duel Jihlavy a Třebíče vždy přišlo hodně diváků.
Dvakrát jste v utkání prohrávali, v obou případech jste dokázali vyrovnat. Nakonec jste ale padli v prodloužení. Jak výsledek hodnotíte?
Myslím, že ten zápas už měl takový ligový náboj. Byla to pro nás, pro Třebíč, dobrá generálka. Abychom věděli, jak na tom jsme. A výsledek 3:2 v prodloužení napovídá tomu, že to bude jako vždy hodně vyrovnané. A že Třebíč je konkurenceschopná.
Absolvoval jste před duelem s Jihlavou s Třebíčí nějaký trénink? Nebo jste přijel až na samotné utkání?
Ne, byl jsem tam jen na zápas. Jinak jsem v Brně.
Změny v kádru Příchody
Adam Raška, Petr Mrázek, Tomáš Havránek (všichni Kometa Brno), Jan Zdráhal (Pardubice), Jan Milfait (Šumperk), Lukáš Paták (Moravské Budějovice), Martin Lojek (Žďár nad Sázavou), Tomáš Bartejs (Žlobin), Pavel Jekel (Technika Brno), Jozef Huňa (Benátky nad Jizerou), Lukáš Hort, Jiří Všetečka, Jiří Wasserbauer (všichni juniorka Třebíče) Odchody
Matěj Pekr (Kladno), Petr Polodna, Jakub Bartoň (oba Basingstoke), Marek Švec (Karlovy Vary), Rostislav Malena (konec kariéry), Charles Baldwin, Jakub Šaur, Matič Podlipnik (Lyon), Petr Štindl, Dominik Pokorný (oba Vsetín)
Takže jste asi všechny spoluhráče neznal. Tým se přes léto hodně obměnil.
Docela dost kluků jsem viděl poprvé. Myslím, že se to přes léto obměnilo k lepšímu a pohlo směrem dopředu. Že to bude o něco lepší než minulá sezona. Zatím to podle kádru vypadá, že by se mohlo dařit. Nebo v to alespoň všichni doufáme. Hodně hráčů je mladých, ambiciózních. Takže si myslím, že to bude jen ku prospěchu. Snad se bude dařit.
Zmiňujete, že jste nyní v Brně. V něm jste se dostal do situace, kdy se o místo jedničky perete s dalším extřebíčským brankářem Markem Čiliakem. To je zajímavá konfrontace.
Je to zajímavé. Máru znám už delší dobu. Potkal jsem ho poprvé, když byl ještě v Třebíči. I když já jsem v tu dobu působil v mládežnických týmech. Teď je to pro mě zase nová výzva. Přechytat ho a dostat se přes něj do brány. Takže rozhodně motivaci mám.
Podle letní přípravy to ale zatím vypadá, že byste v Kometě měl plnit spíše roli dvojky.
Je to dost pravděpodobné. Ale doufám, že roli dvojky budu plnit co nejméně. Že i v Kometě se dostanu hodně do brány. Budu se o to snažit. A doufám, že moje výkony budou nasvědčovat tomu, abych si zachytal.
Z tohoto pohledu by se zápasové vytížení v Třebíči mohlo hodit.
To určitě. Měl bych zápasový rytmus. Rozhodně pro mě bude lepší jezdit do Třebíče a chytat alespoň tam než jenom sedět v Brně na střídačce.


description: Loni senzačně vyřídil v prvoligovém čtvrtfinále Jágrovo Kladno, letos v právě startujícím novém ročníku první hokejové ligy nechce obrozený Slovan Ústí svou pověst postrachu favoritů ztratit.

title: Ústečtí hokejisté trénovali jako šampioni. A sázejí na partu


description: Spojené státy americké, jeden z favoritů třetího ročníku hokejového Světového poháru, vstoupil do turnaje zápasem s nečitelným soupeřem: výběrem Evropy. Duel nabízíme v podrobné reportáži. Skóre otevřel po Nielsenově skvělé přihrávce Marián Gáborík, poté se prosadil po „bagu“ Leon Draisaitl.

title: Světový pohár: Američané prohrávají s Evropany, trefili se Gáborík a Draisaitl


description: Nedávají góly, doplácejí na nedisciplinovanost, dělají nesmyslné chyby = nesbírají body. Pohled na tabulku je pro pardubické hokejisty i jejich fanoušky zatím tristní; po úterní prohře 1:2 v Olomouci jim s nulou na kontě v extralize náleží až třináctá příčka ze čtrnácti a souputníka mezi usazeninami na dně pro ně představují na jaře barážové Karlovy Vary.

title: Neodpustili jsme si stupidní fauly, litoval pardubický kouč Draisaitl

maintext:
Přitom vedením oddílu i trenérem Draisaitlem deklarovaná ambice byla jasná: za každou cenu se letos vyhnout bojům o udržení a postoupit do play-off. Pardubické Dynamo se však hledá - rozhodně tedy výsledkově.
Stejně jako v prvním mači v Třinci přitom Východočeši v Olomouci otevírali skóre a stejně jako tam v tom měl prsty forvard Nahodil. A bohužel, stejně jako tam to byla pohříchu jediná trefa Dynama, které má zejména z pohledu vstřelených branek depresivní skóre 4:9.
„Rozehrané jsme to měli dobře, pod kontrolou to bylo do dvou stupidních faulů, které jsme si opět neodpustili,“ lamentoval po utkání na klubovém webu kouč Peter Draisaitl. A pokračoval: „Olomouc začala napadat a my jsme ztráceli puky, tím se oni dostali do tempa. A třetí věc, co nás sráží, jsou neproměněné přesilovky. To jsou důvody, proč jsme ztratili body i v těch předchozích zápasech.“
Pardubice pořádně zpražily minela Havlíka ze 32. minuty, který „namazal“ domácímu Skladanému, a zákrok Bokroše ze 37., po němž Eberle proměnil trestné střílení.
Do dalšího mače není na vymýcení podobných kiksů moc času. Už v pátek od 18 hodin totiž Dynamo hostí v aréně mistry z Liberce.


description: Liberečtí hokejisté prohráli ve třetím vystoupení v letošním ročníku Ligy mistrů na ledě Turku 1:3 a v úterý je čeká doma přímý souboj o druhé postupové místo ze skupiny H s norským Lörenskogem. Finové už mají účast v prvním kole play-off jistou.

title: Liberečtí hokejisté podlehli v Lize mistrů na ledě finského Turku


description: Gólem a asistencí přispěl český útočník Tomáš Zohorna k domácí výhře Chabarovsku 3:1 nad Kunlunem. U třetího vítězství Amuru v sezoně Kontinentální hokejové ligy nechyběl ani obránce Jan Kolář.

title: Porážku čínského týmu v Kontinentální lize řídil Zohorna


description: Do pondělního zápasu proti Týmu Evropy nastoupí v brance hokejové reprezentace Petr Mrázek. A nebude to jediná změna v sestavě českého týmu, protože trenéři pozměnili složení všech formací. „Nelíbilo se nám spoustu věcí a chceme dát týmu impuls,“ řekl po nedělním tréninku asistent trenéra Jiří Kalous.

title: Proti Evropě nastoupí čeští hokejisté s Mrázkem v brance


description: Ve středečních utkáních úvodního kola první ligy hned pět hráčů vstřelilo po dvou brankách. Jen jeden z nich však byl obránce. K domácímu vítězství Třebíče nad Přerovem 5:3 přispěl dvěma přesnými ranami Jan Zdráhal.

title: Dvakrát jsem vystřelil, dvakrát to tam spadlo, říká třebíčský Zdráhal

maintext:
„Jestli to byla norma, kterou bych chtěl udržet? To určitě ne,“ usmíval se pětadvacetiletý bek Horácké Slavie. „Více méně jsem dvakrát vystřelil a dvakrát to tam spadlo,“ přiznal. „Ne, že bych nechtěl dát gól. Ale bylo v tom i nějaké štěstí. Odražený puk, prázdná brána...“
Svůj druhý zásah přidal Zdráhal v době, kdy časomíra na kostce nad ledem ukazovala, že do konce utkání zbývá 83 setin vteřiny.
„Do konce zbývala asi vteřina, tak jsem prostě vystřelil,“ líčí Zdráhal. „Tři nebo čtyři kluci přede mnou nedali. Já jsem nad tím moc nepřemýšlel. Prostě jsem vypálil a doufal, že to tam prolétne kolem hráčů, kteří tam byli.“
Povedlo se. A bílé hvězdy po utkání mohly slavit první tříbodový zisk. K němu jim pomohlo i šestnáct stovek diváků. „Atmosféra byla výborná, bylo jedině dobře, že přišlo hodně lidí,“ pochvaluje si Zdráhal. „Utkání se ke konci dost vyostřilo, do toho přišly nějaké sporné zákroky. Fanoušci se ozývali, byli slyšet. A myslím, že nám dost pomohli.“
Následující ligové utkání čeká Horáckou Slavii už v pátek, kdy se představí v Prostějově. A také v dalších dnech budou hráči hodně vytížení. Na začátku soutěže je během jedenácti dnů čeká pět utkání.
„Náročné to určitě bude. Ale myslím, že nic, co bychom nezvládli,“ hlásí Zdráhal. „První krok jsme udělali dobrý, tak teď v tom jenom pokračovat.“
Třebíčští hráči doufají, že letos napraví nevydařený předchozí ročník, v němž museli hrát skupinu o záchranu.
„Kdybychom v tabulce drželi nějaké bezpečné místo pro postup do play-off, bylo by to dobré,“ přeje si Zdráhal. „Hlavně, abychom to nemuseli dohánět a strachovat se na konci. Aby to nedopadlo jako minulou sezonu, kdy to nevyšlo o jediný bod,“ připomíná. „To byla fakt smůla.“


description: Debaty sparťanských fanoušků o brankářích patří každoročně k letnímu programu. Před nadcházející sezonou, v níž hokejová Sparta obhajuje stříbro, vypadá situace v brankovišti nejlépe za poslední dobu. Nebo je to jenom iluze?

title: Hokejová Sparta stabilizovala brankoviště. A chuť po titulu je větší

maintext:
Také loni při návratu gólmana Tomáše Pöpperleho z ruského Soči se zdálo, že pražský tým našel po sérii nevydařených angažmá a omylů vedení konečně toho správného muže s maskou.
Pöpperle, kterému bude za měsíc 32 let, měl vrátit Spartě extraligový titul. Málem se mu to povedlo, ačkoliv cestu ke slávě si představoval jinak.
„Byly tam nějaké zádrhele v průběhu minulé sezony. Ale budu vycházet z toho, že mi konec vyšel,“ tvrdil sparťanský gólman ve čtvrtek při představení nových dresů a generálního sponzora.
O jakých zádrhelech to mluví? Pöpperle podával nevyrovnané výkony, což vyvrcholilo tím, že klub raději přivedl v únoru jako posilu Dannyho Taylora. Ten byl už pátým brankářem Sparty v jediné sezoně a původní jednička rázem nechtěná...
„Byl bych nerad, kdyby se to opakovalo. Loni jsem spoustu věcí neřešil, základní část jsem trochu vypustil. Pak najednou přišlo období, kdy statistiky byly příšerné. Pak se to začalo řešit a nebylo to dobře. Zbytečně jsem si myslel, že je to v klidu. Ale tak v klidu to nebylo. Budu si na to muset dávat víc pozor, aby zase nepřišel bod, kdy se to zase takhle zlomí,“ přemýšlel Pöpperle.
Také proto, že v play-off chytal výborně, poprvé se dostal do extraligového finále a v šesti zápasech trápil i liberecké mistry, pro nového trenéra Jiřího Kalouse bude jasnou jedničkou. Ale to už tady přece bylo...
Kdo bude jednička?
„Nemá cenu se na to takhle koukat. Sezona se nějak vyvíjí, ale určitě jsem si vzal ponaučení. Jsem připravený jinak. Musíme spolu s Filipem Novotným zamezit tomu, aby se tady protočilo tolik gólmanů,“ říká Pöpperle.
Pětadvacetiletý Novotný, který byl jedničkou v předloňských vyřazovacích bojích (Sparta tehdy vypadla v semifinále s Třincem), se vrátil z nepovedeného angažmá v Novokuzněcku už před časem. Naskočil do dvou zápasů minulého ročníku, v nichž dostal jediný gól. Stříbro však přebíral jako třetí gólman.
„Kdo je jednička, kdo není, já to nějak neřeším. Když mě tam trenér dá, tak budu chtít vyhrát, být úspěšný a udělat něco pro tým,“ prohlásil v rozhovoru pro klubový web.
Pöpperle s Novotný by tedy měli pomoct ke stabilizaci sparťanského brankoviště. V pozadí této akce stojí muž s trefnou přezdívkou „Bingo“. Trenér brankářů Petra Přikryla chválí oba, blízký profesionální vztah s ním má také Michal Neuvirth chytající v NHL.
Osmadvacetiletý brankář z Philadelphie dostal možnost připravovat se přes léto na Světový pohár na ledě s mužstvem Sparty.
Třeba i to nakonec pomůže současné dvojici gólmanů k lepším výkonům. Neuvirth navíc potěšil fanoušky, když řekl: „Sparta je Sparta, pojem. V Česku je to pro mě klub na prvním místě, vracel bych se jedině sem.“
Další pozitivní zprávou je výpomoc šestnáctiletého Jakuba Škarka z Jihlavy. Mládežnický reprezentant vychytal senzační triumf na Memoriálu Ivana Hlinky a za Spartu nastoupil k vítěznému derby proti Slavii.
„Je to talentovaný mladý kluk. Myslím, že tady v Česku dlouho nevydrží, že mu bude malé a za chvíli vystřelí do světa,“ soudí Pöpperle. Pak by pražský celek mohl využít na střídavé starty ještě Ondřeje Bláhu z Českých Budějovic.
Primárně se však pochopitelně spoléhá na duo Pöpperle, Novotný. I kvůli nim Sparta zase mluví o titulu.
„Jsme ve Spartě, o titulu se mluvit samozřejmě bude. S každým úspěchem je chuť větší, byli jsme blízko. Sparta chce titul každý rok, ale teď je pocit, že bychom toho mohli dosáhnout, větší,“ říká Pöpperle a kolega Novotný doplňuje: „Chci se Spartou vyhrát titul. Chci, abychom byli šťastní, protože se tady dlouho nevyhrálo.“
Ano, na jaře 2017 to bude přesně deset let.


description: Hokejisté hradeckého Mountfieldu prohráli ve druhém zápase letošního extraligového ročníku 1:3 v Brně, gól útočníka Tomáše Knotka jim na bodový zisk na ledě tamní Komety nestačil.

title: V Brně jsem nikdy nevyhrál, posteskl si hradecký střelec Knotek

maintext:
Na konci druhé třetiny sice vyrovnal náskok soupeře, ale na konci zápasu měl útočník Tomáš Knotek ze své branky jen omezenou radost.
Mountfield totiž ani tentokrát v Brně nebodoval, což se mu od jeho příchodu do Hradce Králové před třemi lety ani jednou nepodařilo. Navíc tak své čekání na první výhru sezony odložil minimálně na dnešní třetí kolo.
„V Brně jsem snad nikdy nevyhrál. Ať už jsem byl v Kladně nebo v Budějovicích a teď v Hradci jsme to také zatím nezlomili. Snad příště,“ vypravoval po utkání v Brně šestadvacetiletý útočník, střelec jediného gólu Hradce.
Vy jste vyrovnal na konci druhé třetiny, v první půli té druhé jste měli víc šanci a hnali se za vítězstvím. Proč to nevyšlo?
Protože jsme si sice vypracovali šance, myslím si, že dokonce i velké šance, ale ty jsme neproměnili. Paradoxně právě ve třetí třetině, když jsme začali být lepší, tak se nám puk nečekaně odrazil a Kometa dala druhý gól, který asi rozhodl.
Hradec vs. Karlovy Vary utkání 3. kola hokejové extraligy, dnes v 18 hodin v hradecké Fortuna aréně
ani jeden tým v prvních dvou kolech ještě nevyhrál, domácí Mountfield nejprve získal bod v utkání s Mladou Boleslaví za porážku 4:5 v prodloužení, poté v neděli prohrál 1:3 v Brně
soupeř z Karlových Varů ještě nebodoval, po prohře 2:3 v Chomutově podlehl doma 1:5 mistrovskému Liberci
Mountfieldu se v poslední době proti Karlovým Varům daří, v minulém extraligovém ročníku s nimi neztratil ani bod, doma je navíc porazil už čtyřikrát za sebou a vždy v základní hrací době
Co ještě podle vás?
Naše neproměněné přesilovky, měli jsme jich dost. Kometa dvě využila, i když tu druhou při naší power-play.
Brno přes léto výrazně posílilo, bylo to na ledě znát?
Výborný tým mělo už v minulé sezoně, teď přivedli dalších pět hráčů z KHL.
Vy jste o jeho síle věděli, hráli jste s ním poměrně nedávno dvě utkání v přípravě.
To se nedá moc srovnávat, my jsme nehráli kompletní, v sestavě jsme měli možná šest jiných hráčů. Kometa teď ukázala, že je dobrá, pro nás škoda, že jsme nevyužili toho, že jde o začátek sezony, kdy se týmy teprve sehrávají, mnohem horší podle mě bude proti ní hrát třeba na Vánoce.
V úterý do Hradce Králové přijedou Karlovy Vary, předpokládám, že pro vás bude hlavním cílem konečně vyhrát a poprvé získat tři body?
S tímhle cílem bychom doma měli jít proti každému soupeři a Karlovy Vary nebudou v tomhle výjimkou. V prvním domácím utkání s Mladou Boleslaví to bylo stejné, dvakrát jsme vedli o tři góly, ale o náskok jsme bohužel pokaždé přišli a dva ztracené body nám mohou později scházet. I proto určitě nepůjdeme do zápasu s Karlovými Vary s ničím jiným než s tím, že chceme vyhrát.
Na hokej je nyní extrémně teplé počasí, liší se kvůli tomu příprava na utkání?
To ne, je stále stejná. Je pravda, že počasí bylo a je hezké a že je až škoda v tom hrát hokej, ale to se nedá nic dělat.


description: Kohouti našli svou loňskou tvář. Po rozpačitém výkonu v Karlových Varech (1:3) se olomoučtí hokejisté rozpomněli, co je loni dovedlo až na páté místo. Bojovným výkonem dokázali před pětitisícovou návštěvou porazit Spartu 3:2, ačkoliv je Pražané přestříleli.

title: Srážky, padání do střel. Olomouc udolala Spartu bojovností

maintext:
„Vydřené vítězství s kvalitním soupeřem. Rozhodly dvě využité přesilovky, obětavost mužstva, hodně vychytaných střel tělem, Konrád i štěstíčko,“ vyjmenoval trenér Olomouce Zdeněk Venera.
Kohouti dokázali zvládnout za tři body utkání, v němž nebyli lepší. Ještě cennější poznatek si odnesli z vlastního výkonu, který byl tolik odlišný od nečekaného karlovarského kolapsu. „Hráli jsme, co jsme si řekli – dohrávali jsme je a znepříjemnili jsme jim hru. Všichni bojujeme a v oslabení jsme to předváděli, když jsme vyklekali spoustu střel. Jsme tým a to rozhodlo i zápas,“ míní útočník Petr Strapáč.
V 9. minutě to byl právě on, kdo otevřel skóre utkání, když se k němu odrazil mezi kruhy puk a on švihem vymetl šibenici. „V přípravě jsme dávali góly téměř v každém zápase, a teď už to bylo páté kolo a pořádně jsme se neprosadili. Už bylo načase, abychom to taky vzali na sebe a nějaké góly dali,“ podotkl.
Sparta v úvodní třetině vyrovnala a ve druhé části ještě zesílila svůj tlak do olomoucké branky. V ní ale stál jistý Branislav Konrád. Mora postupně většinu svého úsilí nasměrovala na defenzivu, vysvobodila ji znovu druhá lajna, když Ostřížek překvapil rychlou střelou Novotného. Ve třetí části navíc důrazný Knotek zvýšil už na 3:1, jenže Spartu vrátil do hry v 56. minutě Petr Vrána.
Drama v závěru si Olomouc způsobila sama. Sparta totiž musela necelé dvě minuty před koncem do čtyř kvůli špatnému střídání, Mora ale z vlastní přesilovky dvěma fauly vytvořila oslabení tři na pět. V tu chvíli už zbývaly jen tři vteřiny do konce. Přesto se ještě Pražané dostali k nebezpečné střele. „Takový závěr by se nám neměl stát. Tři vteřiny před koncem jsme hlavně nechtěli čistě prohrát buly, což se nepodařilo. Byl jsem rád, že Sparta musela vyměnit hráče, protože Barinka se tam musel ke střele točit a to mi stačilo, abych si povyjel o půl metru blíž. Kdyby tam zůstal pravák Ihnacak, bylo by to mnohem nebezpečnější,“ podotkl Branislav Konrád, který byl na olomoucké straně vyhlášen hráčem utkání. „I kdybychom vyhráli 5:4 a dostal bych blbé góly, tak by mě to těšilo. Vyhráli jsme, máme tři body, to se počítá,“ cenil si.
V utkání si připsal 32 zákroků, dalších 12 střel zblokovali obránci před ním. „Bylo dost roboty. Ale chytá se mi tak lépe. První třetinu jsem byl nějaký ospalý, v přestávce jsem se nahecoval a už to bylo lepší,“ vyprávěl.
Sparta poprvé v sezoně odjela z ledu bez bodu. „Jsme zklamaní, ale věděli jsme, že nás čeká houževnatý soupeř. S bojovností jsme se nedokázali vypořádat,“ všiml si asistent trenéra Sparty Zdeněk Moták.
V sestavě Mory chyběli bratři Mikúšovi, kteří v minulém utkání utrpěli zranění. „Nechci to v rozjeté sezoně komentovat,“ odmítl sdělit podrobnosti Venera. Místo nich nastoupil Jakub Matai s Alešem Jerglem, v průběhu druhé třetiny ale kouč stáhl hru na tři útočné lajny.


description: Místo čísla a jmenovky mu záda zdobil nápis Top Scorer. A Roman Červenka status nejproduktivnějšího hráče svého celku potvrdil, v nedělním duelu Ligy mistrů ve Znojmě pomohl využitou přesilovkou pět na tři Fribourgu k vítězství 3:1.

title: Červenka a národní tým? Nevím, jestli by mě jinde pustili, chválí si

maintext:
Právě ve švýcarském klubu musí odehrát ještě další tři duely, než bude propuštěn do české reprezentace chystající se na Světový pohár. “Není to zrovna málo,” podotkl třicetiletý útočník, povolaný místo zraněného Davida Krejčího. “Ale měli to ve svých rukách a nevím, jestli by mě pustili v každém týmu.”
Jak se k vám dostala zpráva, že pojedete na Světový pohár?
Fribourg nejdřív dostal papír, že jsem mezi náhradníky. Pak mi akorát volali, že Krejča není, jestli bych chtěl jet. Já jsem říkal, že samozřejmě jo, ale muselo se to vyřídit s Fribourgem.
Ten si vymínil, že za něj musíte odehrát ještě dva duely v Lize mistrů a dva ve švýcarské lize. Tohle řešení bylo kompromisem?
Dá se říct, že jo. Není to zrovna málo, ale jim hlavně šlo o první dva zápasy sezony ve Švýcarsku. Nadšení nebyli, ale asi povolili i proto, že zatím všechno funguje. Všechno je v pořádku, máme zatím dobré vztahy, takže nechtěli jít proti mně. Udělali nějaký kompromis a pak jen záleželo, jestli to bude vadit nároďáku.
Účastnil jste se vyjednávání s klubem?
Musel jsem. Trošku se to začalo řešit, když přišel ten papír a ta možnost mohla nastat. Hned za mnou přišli a ptali se co a jak, já jsem jim od začátku říkal, že bych chtěl jet, ale ať počkáme, ať se to zbytečně neřeší dopředu. Pak ta chvíle nastala a musel jsem říct, že chci jet. Nevím, jestli by mě pustili v každém týmu, měli to ve svých rukách. Nejsou z toho nadšení, ale udělali aspoň ten kompromis.
Nebudete v těch zmíněných duelech už hlavou u reprezentace a soustředit se hlavně na to, aby jste se nezranil?
To úplně nejde, tohle člověk bohužel neovlivní. Spíš je potřeba být na všechno připravený a hrát jako každý jiný zápas. Jak nad tím člověk začne přemýšlet, tak je hned průser.
Jiří Hudler Světový pohár odmítl, u vás něco podobného nehrozilo?
Já jsem nad tím moc nepřemýšlel. Nejdřív jsem to neřešil, soustředil jsem se na svoje věci. Pak mi zavolal Růča, že chtějí, abych jel, tak jsem řekl, že jo.
Zatímco vy budete hrát za Fribourg, národní tým absolvuje dvě přípravy s Ruskem. Bude pro vás složité naskočit do týmu později?
Máme pak ještě jeden přípravný zápas v Americe, který je klíčový, protože se koná na malém hřišti. Důležité je, že budu případně moct hrát tam.
Co pro vás vůbec možnost startu na Světovém poháru znamená?
Je to hodně přiblížení olympiádě, ale jedná se jen o hokej a týmů je tam ještě míň. Dá se říct, že jsou tam opravdu ti nejlepší, navíc je to v Kanadě, což je další věc, která to umocňuje. Bude to asi velký zážitek a velký turnaj.
Berete to jako šanci se zviditelnit v zámoří a zkusit se znovu prosadit do NHL?
Ani ne. Beru to tak, že jedu reprezentovat Českou republiku, abychom tam odehráli dobré zápasy a uhráli nějaký dobrý výsledek.
Jak jste zatím spokojený ve Fribourgu?
Všechno je v pohodě, všechno funguje. Samozřejmě nálada se bude odvíjet od toho, jak se bude dařit. Ale mimo hokej je všechno výborné, nemůžu si na nic stěžovat. A když půjde i hokej a budeme hrát někde výš, bude to super.
Jaké má klub ambice?
Stoprocentně play-off. Tam už je to vyrovnané, loni vyhrál Bern z osmého místa. Jinak nechci říkat, jestli budeme hrát první, druhé místo, protože nemám moc srovnání. Hráli jsme akorát proti jednomu švýcarskému týmu. Ale nemyslím si, že bychom měli malé cíle.
Jaké má Fribourg zázemí?
Je tam starší hala, takže třeba s Petrohradem se to nedá moc srovnávat, zázemí tam není bůhvíjaké. Ale vzhledem k možnostem je tam všechno, co je potřeba.
Hrajete přesilovky i oslabení, jste členem první formace. Znamená to, že na vás trenér hodně sází?
Od toho tam berou cizince, aby tohle všechno hráli.
A jak se vám hrálo ve Znojmě?
Bylo to takové unavené, nějak nám to nejezdilo. Ale chtěli jsme postoupit, abychom byli v klidu a to se nám podařilo. Ten zápas doma jsme zvládli líp, tady jsme hráli zbytečně moc oslabení. Pak člověk není tolik na puku a nemá žádný tlak pět na pět. Ale Znojmo bojovalo, bylo houževnaté, bylo vidět, že je to baví a chtějí něco udělat. Nebyl to vůbec jednoduchý zápas.


description: Je hráčem s největším počtem startů v NHL, který teď působí v extralize. I z toho plyne, že útočník Martin Erat je jednou z person soutěže, která v pátek načala další ročník.

title: Kritický Erat o českém hokeji: Děti jsou, dobří trenéři ne

maintext:
V NHL odehrál 881 zápasů, v tuzemské extralize i s tím pátečním jen 53. Těch předchozích 52 bylo za Zlín, kde se symbolicky Martin Erat do ligy znovu vrátil. „Zlín je moje srdeční záležitost. Tam ze mě kluci jako Míra Okál a Petr Čajánek vychovali hokejistu.“
Jenže v pátek se tady Erat ukázal jako soupeř. Kvůli rodině, která žije v Třebíči, se Erat upsal Brnu. Zlanařilo férové jednání Libora Zábranského, majitele i trenéra, i to, že je zde hokej náboženstvím. „Líbí se mi, jak lidi reagují. Když se nedaří, budou řvát. Když ano, stojí za námi. Pro celý region je super, že je tady hokej, kam se malí kluci mohou přijet podívat. Budou vidět nás, kteří to dřív hrávali, a oni pak budou chtít taky. Je důležité mít vzory,“ popisuje 35letý útočník.
Sám jste je měl?
Jasně, protože motivace je to nejvíc, co může být. Vyrůstal jsem v Třebíči, a tam když se postupovalo z druhé ligy do první, chodilo na zimák šest tisíc lidí. Každý člověk z města stál za týmem. To nás caparty motivovalo. Ale stejně nejvíc pro naši generaci a český hokej byla první výluka (1994/95). Hrál tady Jaromír Jágr, my jeli do Jihlavy na Kladno. Lidi nevěděli, jak vlézt na zimák, aby ho viděli. To bylo důležitější než vyhrát Nagano, protože děti najednou hráče viděly před sebou a věděly, že mohou něčeho dosáhnout. Neskutečný zážitek.
Další, co vyrostl na Jágrovi?
Nejen na něm. Já obdivoval Davida Výborného - když hrála Sparta v Třebíči finále juniorské extraligy, okukoval jsem ho, jaký je to neuvěřitelný talent. A pak jsme si za barákem hráli na Jágra, Langa, Výborného. Motivovali nás, abychom dosáhli toho, kde jsme teď. Ale nemohu zapomenout na Zlín. Když jsem v sedmnácti přišel do kabiny, kde byl Míra Okál, Petr Čajánek, tak se mi třásly ruce. A teď, když jsem hokej už konečně naučil, to chci předávat dál jako oni.
Mluvíte o Zlínu jako o srdeční záležitosti, ale 12 let jste prožil v Nashvillu.
A dodnes je to můj domov. Mám tam dům. A pokud se děti (syn 4,5 roku a dcera 2,5) budou víc doma cítit v Americe - jak tomu je - budu tam dál bydlet. Když se řekne Nashville, okamžitě se mi vybaví přátelští lidé. Když jsem se přistěhoval, tak za mnou hned přišli, přinesli oběd a byli milí. Těch 12 let mě hrozně změnilo v tom, jak na lidi koukám. Vím, že umí být hodní, tak proč by nemohli být hodní i v Česku? A proč by se to nemohlo přenést do hokeje. V Nashvillu byla taková hokejová rodina, že dokázala zázraky. Viděl jsem kluky, co neměli šanci hrát NHL, najednou v ní ale byli a po hlavách padali do střel.
Hledat v lidech dobré je fajn, ale narazil jste s tím někdy?
V Česku jsem byl vždy jen na léto a krátce. Ale v tom duchu vychovávám své děti. Chci, aby nerozlišovaly, jestli je někdo tenký, nebo tlustý. Že musí respektovat věci. Že když přijdou do kabiny, musí v první řadě všechny pozdravit.
Vás a staršího bratra, rovněž hokejistu, vychovala sama maminka. Jste třeba jako otec kvůli tomu empatičtější?
Každý hokejista jeden den pozná, že děti potřebují tátu doma. Já to poznal minulý rok, když jsem odlétal do Ruska a malý brečel: Táto, už nejezdi. Věděl, že zase nebudu měsíc doma. Vždycky jsem blízko bráchovi, mámě. A jsem už na sklonku kariéry, takže teď je pro mě nejdůležitější rodina a pak až hokej.
A co reprezentace?
Reprezentovat je čest, ale jsou tady mladí kluci, kteří by měli v nároďáku hrát. Pro mě je nejdůležitější rodina, pak Kometa, abychom uspěli. A kdyby mě bylo potřeba, tak reprezentace. Ale v této fázi spíš říkám, že už ne.
Martin Erat, Jakub Voráček a Jaromír Jágr na tréninku v O2 aréně.
V NHL jste strávil 13 sezon. Pak se stal „obětí“ trendu, že se podepisují především mladí hráči.
Když já přicházel do ligy, tak v týmu byli tři hráči pod 30 let. Dnes jsou mladší fyzicky vyspělejší. Jen se bojím, že kariéry 15-20 let jsou minulostí. Budou trvat šest osm let a pak budou hráči omlácení a mít zranění, že se do hokeje nevrátí. Ale jinak je to krásný hokej. Stojí na bruslení, což by si všichni, co trénují, měli uvědomit. Když jsem přicházel do Arizony a viděl mladé kluky, co dokážou s pukem, jak jsou rychlí, zíral jsem. Každý z našich juniorů by to měl vidět, aby měl v hlavě, jak se musí na sobě pracovat. Všichni vidí NHL, ale to je třešnička. Musíte pracovat, obětovat se. Každý mladý by si měl uvědomit, že do NHL už se nechodí v 25 letech, to jste veterán. Ale v osmnácti.
A jsme u krize českého hokeje. Co je její hlavní příčinou. Chybějící pokora hráčů?
Když to řeknu na plnou hubu, tak kluci nemají vytrvalost. Vezměte si příklad Vaška Prospala, čím si prošel, než se do NHL dostal. Podívejte se na Máru Židlického, který se do NHL prokousal v 26 letech, a jaký to byl hokejista. Já měl štěstí, že jsem přišel a hrál NHL. Kdybych rok strávil na farmě, pomohlo by mi to. Ale jsou kluby jako Detroit, Toronto, kde se s vámi nebaví. Pošlou vás na rok dva na farmu a musíte vyrůst v hokejistu.
Proč tedy neprodukujeme dobré hráče?
Největší problém je, jak se trénuje a jaké máme trenéry. Viděl jsem třeba mladé kluky v Třebíči a myslím si, že je hokej úplně někde jinde, než se trénuje. Viděl jsem zastaralé systémy a cvičení, co se dělala před 20 lety. Ale to je dávno pryč. Našim trenérům chybí, aby vyjížděli do světa, aby se obohacovali a viděli, jak to dělají ostatní. My loni přijeli s Omskem do Finska a šli jsme se Sobem (Vladimírem Sobotkou) a Kempasem (Michal Kempný) podívat, jak děti v osmi devíti letech trénují. Stáli jsme tam s otevřenou pusou a říkali si, jak jde hokej dopředu. Co musí mladí kluci udělat. Pak přijedu do Třebíče, kde ve třetí čtvrté třídě neumí kluci bruslit. Je to malých krůčcích - ano, hokej je sranda, ale je to taky hra, pro kterou se musí něco obětovat. A rodičům i trenérům chybí, jak to ty děti naučit.
Jenže nechybí konkurence? Dnes rodiče zaplatí za kroužek a kluby jsou rády, že děti mají, protože jich je nedostatek. Proč by je někdo vyhazoval? Dupal po nich, aby se zlepšily?
Jsem tu krátce, abych mohl něco hodnotit. Ale když jsem slyšel, že v juniorské extralize je 18 týmů a v dorostenecké dokonce 24, tak se směju. To se nemusí nikdo snažit, aby se do ní dostal. Zpět k Třebíči - tam je hodně kluků, v každé třídě 20. Už jsou tu profesionální trenéři od svazu, ale ti kluci musí být školení a musí vědět, co s dětmi dělat. Musí být nějaký koncept, kterým se to povede. Byl jsem v Nashvillu, kde hokej není na žádné úrovni. Ale jsou tam kluci, co jim je sedm osm let, a mají kondiční trenéry, mají trenéry na techniku, pořád chtějí být na ledě. My máme led sedm měsíců v roce a v Americe 12. A jsou na něm denně.
Jste osobnost, která to ale může změnit.
Můžete člověku něco říct, když to ale bude chtít dělat pořád tím svým starým stylem, hokej se dopředu nedostane. V Třebíči pořád nadávají, že nejsou volné ledy. Pak se podívám, že je o víkendu prázdno. Tak se ptám: Proč? A slyším: Vždyť mi jsme taky začínali až v září. Odpovídám: Hokej je ale o 20 let vpředu. Musíte jít s dobou, jinak nebudete nikoho vychovávat. Problém je v lidech. Ne v tom, že by něco nebylo. Podmínky tu jsou dobré. Akorát lidi neví, jak to dělat. Proč mají děti chodit na led, proč mají mít tělocvičnu, aby se naučily kotouly, dřepy, což v Americe, Skandinávii funguje. Tady jsme zastaralí.
Hokej by ale měl být edukativní stránku.
Přesně. A já vždycky přijdu na zimák a první co vidím, je, že se něco nesmí. Zákaz: nestřílejte na zeď. Místo toho, aby tam bylo napsáno, že když přijdete, nejdřív pozdravte vrátného. Pak všechny co potkáte. Nechci nikoho soudit, ale to se musí změnit od vedení. To musí ukázat směr, kterým jít. Takže mám strach, aby tady dál vyrůstali hokejisté, aby děti měly vzory. Aby byly motivované hrát hokej.
Ale když Češi sotva dají dohromady obstojné beky pro Světový pohár. Není vám z toho smutno?
To je ale chyba trenérů, že neumíme beky vychovat. Dětí je hodně. Když někdo říká, že nejsou, je to nesmysl. A jen výmluvy. Podívejte, když lidi, co skončili s hokejem jako Jarda Špaček, Martin Straka, Libor Zábranský, se do toho opřou, tak najednou hráče umí vychovat. Podívejte se na Nečase (Eratův centr v lajně) u nás. Je mu 17 let, je to velmi vyspělý člověk i hokejista a bude se jen zlepšovat. Je neskutečný, že chce poslouchat, že chce rady. Není to tak, že skončí trénink a za pět minut je pryč.
Aby vám ale brzy nezmizel do zámoří.
Na rovinu: kdybych věděl, jaká bude moje kariéra, tak bych tam byl v patnácti (odešel v osmnácti). Podmínky a trenéři, to je někde jinde. Tady je problém, že extraliga juniorů není tak kvalitní. Když je vám šestnáct sedmnáct let, jste talentovaní, tak jezdíte na zájezdy, kde někomu dáváte 12 gólů. K čemu? A jít do 1. ligy, kde budete hrát jen 10 minut za zápas je k ničemu. Přitom jste ve věku, kdy musíte hrát hodně, klidně 100 zápasů za sezony. A vy hrajete osm deset zápasů, ve kterých o něco jde a pak v 1. lize po osmi minutách. Proč je v juniorech 18 týmů? Na co? Ať jich tam je osm. A ne, aby to bylo politicky, že tihle potřebují tým. Ti zase jiný. Ať se kolem hokeje motají lidi, kteří tam mají být.
Skončeme pozitivně: oni se vracejí, ne?
Pepu Jandače vůbec neznám, ale jsem rád, že přivedl zpátky Vinnyho Prospala, Martina Ručinského. Že je třeba u osmnáctek Venca Varaďa. Jediný, kdo mi tam chybí, tak je Petr Čajánek. To byl pan Hokejista a pan Člověk.


description: Do mistrovského Liberce přichází s vizitkou hráče, který byl měl být lídrem a jenž tak trochu nahradí Michaly Řepíka s Birnerem. Slovenský hokejista Milan Bartovič se této role nezříká. Je z něj cítit, jak moc je z návratu na sever Čech nadšený. Třeba i kvůli tomu, že už nebude muset řešit finanční problémy jako ve Slovanu Bratislava.

title: Bartovič: V Liberci nebudu muset řešit dluhy jako ve Slovanu

maintext:
Jaký Liberec jste našel po čtyřech letech na Slovensku?
Vždy byl můj cíl vrátit, protože se tu dobře cítím a klub funguje na výborné úrovni. Však tu také bydlím. Přišel čas ze Slovanu odejít, čtyři roky v KHL stačily. Hlavně cestování mě už unavovalo. Kontaktoval jsem agenta, bavil jsem se s trenérem Pešánem a nakonec se všechno dotáhlo.
Co se v Liberci změnilo?
Pro mě bylo dobré, že jsem s libereckým hokejem vůbec neztratil kontakt. I když jsem tu nehrál, tak jsem spoustu zápasů viděl včetně celého play-off. Přišel jsem po titulu, nálada je tu výborná. Zavedlo se tu pár nových věcí a i když byl klub dobrý už předtím, tak teď je ještě silnější.
Hodně se mluví o tom, že Liberec dělá hokej trochu jinak v řadě oblastí: například v koučingu nebo v přístupu k fyzické přípravě. Co na to říkáte?
Mně tenhle styl trénování osobně velmi sedí. Každý trenér věří něčemu jinému, ale dneska je trend osmihodinového trénování zastaralý. Když dneska strávíte na ledě 35 vteřin, tak potřebujete mít hlavně sílu, rychlost a výbušnost. Liberec tomuhle stylu věří.
Jak se trénovalo ve Slovanu?
V Liberci není čas strávený na stadionu tak velký jako v Bratislavě. Tam mi to přišlo ještě trošku hozené do ruského prostředí, co se týká kvantity tréninku. To je také o vizi trenéra, Filip zvolil toto a vyplatilo se mu to.
Berete roli hráče, který by měl v Liberci rozhodovat zápasy?
Je jasné, že se tým od minulé sezony obměnil. Odešlo hodně kvalitních hráčů, na druhou stranu jich dost přišlo. Je těžké to porovnávat. Všechno ukáže čas. Parta se ukáže ve chvíli, kdy začnou zápasy nebo když se dostane do krize. Věřím, že máme velmi dobře poskládané mužstvo, a to charakterově i výkonnostně. A že udržíme nastavenou laťku, anebo se po ní budeme aspoň škrábat, protože nechci, aby se nová sezona porovnávala s tou předchozí. Byť všichni uděláme maximum pro úspěch. Pokud jde o mě, tak je jasné, že tu budou očekávání, ale každý má v týmu nějakou roli a když ji budeme plnit, tak věřím, že přijde úspěch.
Bude nejtěžší ustát ten tlak a porovnávání s předchozí sezonou?
Jdeme do sezony s velkou pokorou, protože všechno začíná od začátku. Víme, že s pokorou a každodenní prací můžeme dosáhnout na úspěch. Nechceme se koukat okolo, ale čistě jen na naši práci, dělat ji poctivě a věřit, že přinese výsledky.
V Liberci máte poměrně slušnou slovenskou kolonii. To je asi příjemné, viďte?
Je jasné, že jsou to všechno výborní hráči. Ale já tu znám téměř všechny chlapce, takže bych to nerozděloval na slovenskou kolonii. Všichni máme tygra na dresu a musíme vytvořit partu, která bude tahat za jeden provaz.
Zmínil jste, že jste si k Liberci vytvořil vztah. Vy jste si tu celé čtyři roky držel byt?
Ano. Usadili jsme se tu jako celá rodina a budeme tu asi chtít žít natrvalo.
Čím vás Liberec tak uchvátil?
Strašně se nám tu zalíbilo, hlavně děti jsou tu spokojené. A člověk se kouká hlavně na to, aby se tu cítila dobře hlavně rodina. Navíc tu za těch sedm, osm let mám dost kamarádů a známých.
Jak vzpomínáte na angažmá ve Slovanu, kde jsou už několik po sobě velké finanční problémy?
Nejtěžší byla moje třetí sezona, kdy se nevědělo, jestli Slovan bude pokračovat v KHL a jestli hráči dostanou vyplacené peníze za sezonu, protože byla docela dlouhá doba, kdy nám neplatili. Nebylo to příjemné, dohrávali jsme sezonu ve čtrnácti hráčích, takže to bylo dost na hlavu. I když byl tým silný a věřil, tak přece jenom dlouhé rozhovory a mítinky o penězích hodně narušovaly koncentraci na hokej. Byly to nepříjemné záležitosti, ale jsem rád, že to Slovan zvládnul a doplatil hráčům peníze.
Vy máte všechno vyrovnané?
Mám. Nebylo to příjemné, ale jsem rád, že to Slovan zvládnul a zaplatil.
Byl jedním z důvodů, proč jste se rozhodl pro Liberec, i fakt, že je finančně stabilní?
Vím, že tyto věci v Liberci vždycky dobře fungovaly. Člověk tu nemusí řešit žádné potíže a může se soustředit čistě na hokej. Vím, že každý hráč, který do Liberce přijde, je spokojený a dělá z klubu ještě silnější organizaci. Proto hodně dobrých hráčů přichází a proto Liberec dosahuje na dobré výsledky. I zázemí a stabilita hraje velkou roli.


description: Proti puku skákali s až vlasteneckým zápalem. „Obránci i útočníci, všichni na ledě padali do střel a skvěle je blokovali. Byli jsme pod zoufalým tlakem,“ líčil brankář Sergej Bobrovskij.

title: Nové, lepší Rusko? Jsme jako rodina, tvrdí hráči sborné

maintext:
I díky jeho skvělým zákrokům hokejový obr žije. Rusko na nejnablýskanější ze všech štací odolalo dalšímu krachu. Ba naopak: po triumfu nad mladíky Severní Ameriky 4:3 živí Rusové náhle solidní postupové šance na semifinále Světového poháru. Stačí v posledním zápase porazit Finsko – a nejspíš uspějí.
„Pokud bychom nezvládli tenhle duel, naše srdce by krvácela bolestí. Ale my to dokázali. Držíme při sobě jako rodina,“ říkal forvard Jevgenij Kuzněcov.
Od rozpadu Sovětského svazu na akcích pro ty nejlepší z nejlepších – tedy Světových pohárech a olympiádách s účastí hvězd NHL – je ruská bilance na širou a hrdou zemi strašidelná. Nula triumfů. Jedno olympijské stříbro z Nagana, bronz ze Salt Lake City 2002 a semifinále úvodního ročníku akce zvané World Cup.
Na sedm pokusů dost velká bída.
Ani medailové žně z mistrovství světa to nemohou kompenzovat. Zvlášť pro zámoří, které opravdovou kvalitu poměřuje jen turnaji „best-on-best“. Poslední olympiáda v Soči dopadla pro Rusko na domácí půdě hotovou sportovní tragédií: bídnými výkony a koncem už ve čtvrtfinále. „Teď jsme viděli, že pokud se každý obětuje, výsledky se dostaví,“ řekl po klíčové výhře kapitán Alex Ovečkin.
A důvod hledejte i ve střelecké listině. Tým Severní Ameriky je složen z borců, jimž na konci turnaje bude méně než 24 let. No a autorům čtyř ruských gólů bylo v průměru 23 let a 284 dní! „Mládí povstalo,“ pronesl útočník Vladimir Namestnikov (23), jeden z nich.
On i jeho spoluhráč z Tampy Nikita Kučerov (23) hrají za Rusko poprvé. Zbylé trefy obstarali Kuzněcov (24) a Vladimír Tarasenko (24), nejvíce času strávili na ledě 25letý bek Orlov a jeho o rok mladší kolega z obrany Zajcev, důležité chvíle zvládl forvard Tělegin (24).
Ruský trenér Oleg Znarok po olympijském výbuchu kádr razantně překopal. Ponížení ze Soči pamatují jen dva beci a sedm forvardů.
A hlavně jeho tým předvedl to, co Rusům ne vždy šlo – semknutost, obětavost. Vzdor své až magické ofenzivní síle vyhrál vůlí. Gostisbehere pár sekund před koncem trefil tyč, štěstí se ale rádo přiklání k připraveným. „Nezpanikařili jsme,“ ocenil Ovečkin své spoluhráče.
Hokejovému obru se najednou dýchá snadněji. A hlavně má pořád šanci napravit trudnou minulost.


description: Na ruce má vytetovanou postupku, ale hazardér prý hokejový brankář Tomáš Halász není. „Je to pro štěstí. Nejsem kartář ani hazardní hráč, hodně lidí si dává vytetovat třeba čtyřlístek, já hledal jinou inspiraci,“ vysvětluje 26letý slovenský gólman, jenž je v extraligovém týmu hokejistů Litvínova na měsíční zkoušce.

title: Dýchá to tu hokejem, líbí se Halászovi na litvínovském testu

maintext:
„Volal mi trenér brankářů pan Orct, jestli bych nemohl přijít na zkoušku. Byl jsem volný hráč, tak jsem ráno sedl do auta a jsem tady. Bude záležet na mně, jak budu chytat a trénovat, jestli mi tu prodlouží smlouvu, nebo se rozejdeme.“
Minulá sezona byla pro něj složitá. V srpnu dostal výpověď v Pardubicích, byl dlouho bez smlouvy. Až pak se ozvaly Košice. „Vzaly mě na měsíc, protože se jim zranil brankář, nakonec mi to prodloužily do konce sezony. Ze začátku jsem se ani nepodíval do brány, až po příchodu trenéra Čady, který mě znal z dřívějška, jsem dostal prostor. Střídali jsme se, možná jsem chytal trošku víc já než Melicherčík,“ líčí Halász.
Zatímco košické angažmá mu docela vyšlo, na to pardubické by nejraději zapomněl. „Já byl tehdy spokojený v Olomouci, ale oslovil mě Dušan Salfický, který tehdy ještě chytal, ale už bylo jasné, že se stane sportovním manažerem. Hrozně mě chtěl do Pardubic získat, ale dodnes nevím, a ani on mi to nevysvětlil, proč jsem nedostal šanci. Zvlášť když mi příprava vyšla perfektně. V podstatě mě během jedné sezony odepsali,“ doteď nechápe brankář. „Poučil jsem se z toho, možná to byla chyba a měl jsem zůstat v Olomouci. Ale člověk nemá čarovnou kouli, když se rozhoduje. Každopádně už je to za mnou.“
Za poslední dobu se Halász nacestoval až až, usadí se v Litvínově na delší dobu? „Dneska je v české i slovenské extralize trend, že se dlouhodobé kontrakty až tak často nedávají. A i když dostanete někde smlouvu na tři roky, nikde není napsáno, že vás za týden nepošlou jinam.“
V Litvínově si Halász snaží vybojovat smlouvu zatím alespoň na tuto sezonu. Láká ho zdejší prostředí i vášniví fanoušci. „Osobně mám rád tyhle starší stadiony, dýchá z toho atmosféra. Chytal jsem tady za Pardubice v mistrovské sezoně Litvínova a byla tu perfektní kulisa, vyprodáno. Je to tradiční klub, má plno perfektních odchovanců, dýchá to tady hokejem.“


description: Do honosného speciálu, kterým čeští hokejisté odletěli z Prahy do Pittsburghu, se odbavil až jako poslední z celé výpravy. Na palubu nastupoval ještě v civilu, zatímco jeho spoluhráči ve vyfasovaných oblecích. Zkrátka Roman Červenka je hráčem, který na Světový pohár vyráží „last minute“. A to doslova.

title: Červenkův den na cestách: na trase Lausanne

maintext:
O svém dodatečném povolání se sice útočník dozvěděl předminulý pátek, kdy v nominaci vystřídal Davida Krejčího. Jenže klub ho uvolnil za podmínky, že za něj odehraje první dva zápasy švýcarské ligy. A tak ještě v sobotu večer hrál Červenka za Fribourg v Lausanne. Dal – stejně jako v 1. kole – gól, ale pak nasedl s manželkou do auta a do Prahy dorazil v neděli o půl šesté ráno.
Na pár hodin usnul. A ve dvě odpoledne už byl na Ruzyni, aby vyrazil na desetihodinovou štreku do USA. „Momentálně se samozřejmě necítím moc dobře, ale až se vyspím, bude to lepší.“
Byla to pro něj poněkud schizofrenní situace. Těšil se do reprezentace, zároveň věděl, že nesmí jako hvězda Fribourgu nic odfláknout. „Člověk má hlavu na dvou místech, je těžké se soustředit na zápas. Měl jsem v hlavě, že druhý den odjíždím. Mezitím jsem balil, abych to nemusel dělat po zápase a mohl být co nejdříve tady.“
Přitom dlouho ani nevěděl o tom, že je zvažovaným náhradníkem pro turnaj v Torontu. Když své jméno nenašel při druhé květnové nominaci, bral to. „Bylo jasné, že jedou hráči z NHL a ti, kteří jsou zvyklí na hokej na užším hřišti. Rozuměl jsem tomu.“ Až v půlce srpna dorazil do Fribourgu dokument, zda by ho klub případně uvolnil. „Tak se to začalo řešit.“
Pro Červenku je to tak návrat na zámořské kluziště, odkud po půlročním angažmá v Calgary potupně odcházel. Sen o NHL přitom ještě nezatratil, ani jeho agent návrat definitivně nevyloučil. Není tak větší šance než se nyní na Světovém poháru ukázat.
„Ne, tak to nevnímám. Jedu reprezentovat nároďák, abychom udělali co nejlepší výsledek. O mě tam nejde,“ tvrdí 30letý útočník. „Těším se. Je to velký turnaj, bude to náročné, ale člověk na to může jednou vzpomínat, že ho hrál. Budu se snažit co nejlépe připravit, být na to nachystaný a užít si to.“
Ačkoliv se Červenka připojil k týmu až na poslední chvíli, trenéři stejně zvažují, že mu svěří místo v elitním útoku s Plekancem a Voráčkem. „Kdybych hrál s těmi dvěma, bylo by to super, protože to jsou výborní hráči. Ale nechci to teď řešit.“


description: Už žádné barážové strašáky! Po loňské strastiplné sezoně si v hokejovém Litvínově přejí méně nerváků a návrat do play-off. „Doufám, že budeme hrát daleko významnější roli než v minulém ročníku extraligy. Play-off musí být naším prvním cílem, pak se pokusíme uspět v i něm,“ velí litvínovský generální manažer Robert Kysela.

title: Zpátky do play-off a v něm úspěch! velí litvínovský manažer Kysela

maintext:
I kapitán týmu Michal Trávníček věří v lepší sezonu. „Chceme si hlídat pozici v desítce. Ne jako loni, když jsme z ní ještě před půlkou základní části vypadli a zbytek sezony pak byl hodně náročný.“
Navzdory loňskému neúspěchu nenastalo v kádru Litvínova výrazné zemětřesení. Pryč jsou Jánský, Duda, Chaloupka a Písařík, tým posílili útočníci Jakub Černý s Richardem Nejezchlebem a norský bek Daniel Sorvik.
Řeší se ještě brankářská otázka, za dlouhodobě nemocného Petráska přibude do tandemu k Janusovi Jaroslav Hübl či Tomáš Halász, Verva oba angažovala na měsíční zkoušku. Jasno má být do konce září.
„Kde jsme chtěli doplnit, tam jsme doplnili. Mužstvo máme sestavené dobře. Snažili jsme se sehnat dobře bruslící útočníky, měli by zvýšit naši střeleckou potenci,“ věří Kysela.
Výsledky v přípravě ale moc dobré nebyly, Litvínov ji odehrál s bilancí čtyři výhry a sedm porážek.
„V přípravě moc na výhry a prohry nehledím. Spíš na odvedenou práci. A z toho špatný pocit rozhodně nemám,“ tvrdí Trávníček.
Příkladem toho, že dobré výsledky v přípravě nezaručí dobrou sezonu, může být právě loňský rok. Verva v létě válela a slušně odehrála i Ligu mistrů, ale v extralize pak spadla do baráže. „Srpnové zápasy jsou vždy od soutěže dost odlišné,“ mávne rukou kapitán.
Klidným ho nechává i nepříliš dobrá produktivita týmu. Víc než dva góly dal Litvínov v jedenácti zápasech pouze dvakrát. „O to víc to musíme vzadu zavřít. Ale jinak si myslím, že to vycházelo z našeho pohybu. První tři týdny v srpnu jsme hodně trénovali, to se pak projevilo i v zápasech. Ale nabrat sílu bylo samozřejmě důležité, v sezoně se to zúročí,“ je přesvědčený kapitán.
Týmu před pátečním extraligovým startem v Olomouci věří. „Mám z toho dobrý pocit. Když v zápasech necháme všechno, můžeme porážet kohokoliv.“
Do nové sezony půjde Litvínov s novými dresy, novou podobu získá i maskot Vervák, jehož siluetu v úterý klub představil na tiskové konferenci a kompletně k vidění bude poprvé v neděli v 15 hodin v rámci akce Bruslení s Vervákem.
Klub se také zapojí do charitativního projektu Konto našeho srdce. Za každý vstřelený gól zaplatí hráči do kasy 200 korun, za nahrávku stovku. K vybrané sumě pak přihodí stejnou částku klub i sponzor Unipetrol.


description: Jsou jedné krve, věnují se stejné profesi. Přesto teď rodinná hokejová firma Draisaitlových nefunguje pro oba „společníky“ stejně. Zatímco táta Peter, trenér Pardubic, nemá v extralize ještě ani bod, syn Leon střílí góly v Týmu Evropy na Světovém poháru v Torontu.

title: Draisaitl & syn. Trenér se trápí v Pardubicích, talent válí v Torontu

maintext:
Ačkoliv československý rodák Peter Draisaitl jako emigrant reprezentoval Německo, podepsal se - byť jako soupeř - pod jeden z největších průšvihů v české hokejové historii.
Poslední srpnový den roku 1996 střelec z Kolína nad Rýnem nastoupil v Garmisch-Partenkirchenu proti Česku. Tehdy jedenatřicetiletý hráč (o německém útočníkovi se už psalo jako o veteránovi) si hned vybavil nedávnou porážku od země jeho rodičů ve čtvrtfinále mistrovství světa ve Vídni 1:6.
A pak Draisaitl ve čtvrtém útoku pomohl k demolici úřadujících šampionů 7:1. Před dvaceti lety na Světovém poháru čeští hokejisté s hvězdami z NHL skončili ostudně. Bez bodu. Na finálovou fázi do zámoří ani neletěli, doma na ně zlostní fanoušci házeli plechovky.
Současný pardubický kouč se tehdy naopak s bilancí 1+4 stal nejproduktivnějším Němcem v turnaji. Ve čtvrtfinále skóroval proti Kanadě (1:4), když vybojoval v rohu puk a překonal střelou nad levé rameno gólmana Curtise Josepha.
„Táta mě naučil spoustu věcí“
To už byl na světě skoro rok malý Leon. Z otcových hráčských úspěchů ještě neměl rozum. Ale táta, později trenér, vyrůstajícího synka držel u ledu.
„Nehrál bych hokej, kdyby ho předtím nehrál on sám. Odmala mě bral s sebou na stadion, mohl jsem bruslit s jeho týmy. Když ještě hrál, často jsem byl v kabině. Naučil mě spoustu věcí a měl na mě největší vliv,“ tvrdí dvacetiletý Draisaitl.
Brzy se osamostatnil, odešel do Kanady a předloni Draisaitl starší tvrdil: „Už je lepší než já.“
Leona Draisaitla si totiž v roce 2014 vybral Edmonton Oilers na draftu v prvním kole jako třetího v pořadí.
Němečtí novináři rychle hledali přirovnání - tu k Jágrovi, tu ke Gretzkému. Jeho táta z angažmá na východě Čech (po konci v Hradci Králové našel práci v sousedních Pardubicích) četl zprávy ze zámoří. Když syn potřeboval, dokázal na dálku alespoň poradit.
Draisaitl junior v ročníku 2014/2015 ještě pendloval mezi prvním týmem a farmou, ale ve druhé sezoně se už do NHL prosadil.
Za Oilers odehrál 72 zápasů a získal 51 bodů. „Sezonu považuju za velmi úspěšnou,“ řekl letos v létě, kdy se zase po tátově boku připravoval v Česku.
A mohlo by být ještě lépe. Zámořští odborníci tipují, že mladý Němec bude časem patřit mezi pětadvacítku nejlepších hráčů v lize. Záleží, jaký úlohu mu vymyslí trenér Todd McLellan a jak se vyrovná s odchodem oblíbeného parťáka Tylera Halla do New Jersey.
Draisaitl dobrou postavu (186 cm a 97 kg), šikovné ruce, hokejovou inteligenci a platný je před oběma brankami. Experti upozorňují také na jeho schopnosti při vhazování.
„Já si dovedu přestavit úplně všechno a jsem připravený koučovat všude a každého. Ale Leona ne.“ Peter Draisaitl v listopadu 2014 pro iDNES.cz
Leon Draisaitl na sebe upozornil také na prestižním reprezentačním turnaji, i když německou vlajku nosí pouze malou na rameni. Ve výběru evropských hráčů, kteří nesloží na Světovém poháru vlastní národní tým, zazářil hattrickem v přípravě proti Švédsku a trefil si i při překvapivé výhře nad USA 3:0.
Předtím přitom proti Severní Americe kouč Ralph Krueger nechal německého centra většinu zápasu sedět.
Možná kvůli slabým výkonům, možná kvůli únavě z olympijské kvalifikace, kde Draisaitl přispěl k pohodlnému postupu do Pchjongčchangu 2018.
„Nerozumím, proč z toho lidi dělali vědu. Jsem mladý hráč, musím se učit,“ prohlásil diplomaticky německý hokejista a dodal: „Ale ty góly mi zvedly sebevědomí.“
„Leon Draisaitl si upevňuje svoje místo,“ tvrdí nyní Krueger, trenér Evropy.
Skončí Draisaitl v Pardubicích? Nestane se, abych to balil
Kolik prostoru dostane benjamínek týmu v pondělí večer proti Česku, druhému domovu Draisaitlova otce? A bude se pardubický kouč dívat?
Lze jen těžko odpovědět. Peter Draisaitl nejspíš v těchto dnech moc nespí a není to jen kvůli sledování nočních přenosů z Toronta. Dynamo v pěti úvodních zápasech české extraligy nebodovalo, vrcholem byla porážka 2:8 od rivalů z Hradce.
„Sám před sebou nikdy neprohraju. Já vždycky najdu energii. V životě se nestane, abych něco balil,“ řekl trenér Draisaitl v neděli po utkání o možné rezignaci. Je však možné, že v Pardubicích nevydrží ani do konce Světového poháru. O jeho budoucnosti by se teď mělo jednat.
Každopádně není pochyb o tom, že prosperitu firmě „Draisaitl & syn“ nyní zajišťuje hlavně její dědic Leon.


description: Dal první gól Liberce, ale v další šanci trefil jen tyčku. Útočník Michal Bulíř po domácí prohře se Spartou 2:3 litoval nevyužitých šancí svého týmu. „Měli jsme spoustu příležitostí, ze kterých se musí dávat góly,“ tvrdil Bulíř, který před sezonou povýšil na prvního centra Bílých Tygrů.

title: Bulíř po porážce se Spartou: Musíme být důraznější v zakončení

maintext:
Co chybělo při vaší šanci v poslední třetině ke gólu?
Byla přede mnou odkrytá branka, měl jsem to do ní zamést. Jenže puk se trošku točil, a tak se mi ho nepodařilo trefit podle představ.
Byl pro vás velkou překážkou brankář Pöpperle?
Je to jeden z nejlepších gólmanů v lize, takže samozřejmě měl nějaké dobré zákroky. Ale od nás musí být větší důraz v zakončení. Pokud chceme vyhrávat, musíme tomu jít naproti. V tomhle se musíme zlepšit.
Bylo hodně cítit, že šlo o reprízu loňského finále?
Trochu jsme na to mysleli. Věděli jsme, že se bude opakovat podobný hokej jako ve finále a že to bude odveta ještě z minulé sezony. Čekali jsme útočný hokej, protože na sebe narazily podobně hrající týmy. Nebyli jsme horší, šlo o to, kdo dá gól navíc. A to se podařilo Spartě.
Je znát, že vy osobně jste po odchodu některých klíčových útočníků víc pod tlakem?
Já si nemyslím, že tady jsem od střílení gólů sám, ale samozřejmě nějaká tíha jako na prvním centrovi na mně teď je. Jsem rád, že mi trenér Pešán věří a budu se snažit svoji šanci co nejvíc využít.


description: Báječný rozlet do nové sezony EBEL jako loni se nekoná. Na hokejových Orlech ze Znojma leží deka. Psychická deka. „Se soupeři jsme schopní hrát do určité doby. Potom dostaneme dva rychlé góly po sobě a psychicky se sesypeme,“ štve trenéra Orlů Jiřího Režnara.

title: Na znojemských hokejistech leží deka. Gól nás složí, zlobí se trenér

maintext:
Stříbrní obhájci ze Znojma vstoupili do mezinárodní soutěže páteční porážkou 2:5 se salcburskými mistry. To, že Orli nejsou na startu EBEL v pohodě, ukázal především nedělní debakl 0:6 ve Villachu.
„Druhou třetinu jsme hráli fantasticky, Villach jsme nepustili z pásma,“ líčí Režnar. Místo kýženého snížení na 1:2 však rakouský protivník před odchodem do kabin zvýšil na 3:0. A bylo hotovo. „Bohužel nemáme rozdílového hráče, který by dokázal dát gól. Proto nás teď taková situace složí,“ zoufá si kouč.
Problémy českého účastníka EBEL sahají hlouběji. Po jarní stříbrné jízdě v play-off se úspěšní Orli rozletěli do světa, ve Znojmě museli sestavit nový tým. Jenže na sehrávání nebylo moc prostoru, Orli v srpnu rozehráli Ligu mistrů. „Nechtěli jsme v ní propadnout a tři týdny přípravy potom chybí,“ pokrčí rameny Režnar. Orli dvakrát prohráli s Mnichovem a švýcarským Fribourgem. K tomu podlehli v přípravných duelech Zlínu i Kometě. Když k tomu připočteme i nevyvedený start do EBEL, černá znojemská série čítá už strašidelných osm porážek v řadě.
„Počítali jsme, že i když budeme v Lize mistrů se silnými soupeři prohrávat, bude nás to tmelit,“ přiznává Režnar. „Když ale prohrajete čtyři nebo pět zápasů, tým to trošičku rozloží.“
Proto ve Znojmě vyhlašují mobilizaci. Mentální mobilizaci. „Hokejové věci děláme pořád dokola, hodně ale pracujeme na hlavě. Když ta nefunguje, nejdou vám ruce ani nohy. Musíme s hráči hodně hovořit, dostat je do pohody, aby byli schopní prodat to, co umí,“ velí kouč týmu, který k dalšímu duelu vyrazí v pátek do Klagenfurtu.
A Režnar doufá, že pokud přijde další psychický direkt, jeho svěřenci ho ustojí. „Hodně o tom mluvíme, ale samotné dění na ledě už neovlivníte. A brát si time-outy po každém inkasovaném gólu jako v basketu? Tak to nefunguje.“


description: Někteří fanoušci českého hokeje se tvářili na zámořské prognózy před Světovým pohárem opovržlivě a vinili Kanaďany a Američany z nabubřelosti. Jenže po dvou porážkách se ukázalo, že experti se do Čechů trefili dost přesně. Jak hodnotí dosavadní vystoupení národního týmu jejich čeští kolegové?

title: Experti: Čechům špička utekla. Proti USA zabojují, aby odešli se ctí

maintext:
Češi na turnaji v Torontu po ostudné porážce s Kanadou (0:6) nestačili ani na Tým Evropy (2:3 v prodloužení).
Na semifinále mohou téměř jistě zapomenout, v noci ze čtvrtka na pátek se s obnoveným reprezentačním kláním na zámořské půdě rozloučí mužstvo trenéra Josefa Jandače utkáním s USA.
Redakce iDNES.cz oslovila hokejové odborníky, muže, kteří mají se Světovým (či Kanadským) pohárem svoje zkušenosti.
Postupová matematika Tentokrát se nemusí postupová matematika složitě počítat - zůstala jediná varianta, jak projít do semifinále. Čeští hokejisté potřebují porazit USA v základní hrací době a doufat, že Kanada s Američany a s Evropou nezíská ani bod.
Jak oni viděli své nástupce? V čem tkví největší problém současného reprezentačního kádru? Proč nefungují přesilové hry?
A co se dá čekat od závěrečného duelu se Spojenými státy? Pozvou si vůbec příště pořadatelé z NHL národní tým, nebo budou Češi rádi za místa v evropském výběru?
Všichni tři dotazovaní experti pochválili oba brankáře - Michala Neuvirtha i Petra Mrázka, jinak ovšem jejich hodnocení smířlivě reflektuje současnou situaci.
Pavel Richter, útočník na Kanadském poháru 1976 a 1981
„Ukázala se reálná síla českého hokeje, ale kluci nehráli zas tak špatně, v závěru měli šance na výhru. Jenže dělají obrovské chyby, rozhodující gól padl po hrubé chybě, kdy se obránce vydal úplně nesmyslně dopředu. Švédové třeba za zápas s Ruskem neudělali jedinou chybu. Čeští hráči jsou kvalitní, ale v obraně - a ta není jenom o obráncích - dělají chyby, nejde rozehrávka, hra jeden na jednoho.
V přesilovce se zámořští hráči všichni tlačí před branku, Kanada využila dvě ze tří. My jsme ze šesti nedali gól. A že nám chybí David Krejčí? Nemůžeme se na to vymlouvat, všechny týmy mají nějaké absence.
Nestane se, že by selhala Kanada. Postup je pryč. Ale klukům přeju, aby proti Americe vyhráli. Aby poslední zápas odehráli se ctí, to můžou i prohrát.“
Jiří Vykoukal, obránce na Světovém poháru 1996
„Špička nám utekla, to je realita. Doufáme, že se posuneme dopředu a zase se tam dotáhneme. Problémy jsou, nemusíme si nic nalhávat. Švédové, Finové nám utekli. Kanada je úplně někde jinde. Ale když to dokázaly nastartovat evropské týmy, tak by to mělo jít i u nás.
Na druhou stranu nevidím všechno tak černě. Teď je jednoduché říct, že bylo všechno špatně. Ale přípravu jsme měli slušnou. Máme několik výborných hokejistů, jenže nemáme jich takové množství, abychom někoho mohli nahradit, když se mu nedaří. Hráči se snažili, makali. Ale nesmíme zapomenout, že Evropa má taky kvalitní hráče ze světové špičky. Češi šli do turnaje s očekáváním a určitým tlakem, že turnaj nedopadne dobře. To pak jejich výkony mohlo ovlivnit.
Přesilovky a oslabení rozhodují zápasy, dostávají tým do pohody, nebo je srazí dolů. Kluci jsou v přesilovkách kreativní, v pondělí při gólu Martina Hanzala ji sehráli dobře. Ale samozřejmě Kanada v přesilovkách vypadá úplně jinak.
I když postup už je daleko, tak čeští hráči udělají všechno, aby v posledním zápase zvítězili. Věřím tomu, že budou hrát naplno a utkání s USA neodevzdají.“
Marian Jelínek, trenér na Světovém poháru 2004
„Existuje šest hokejových velmocí, kam stále patříme. Ale teď nejsme schopni udávat trend. Zaostáváme dlouhodobě ve všech kategoriích, je to vidět na úbytku hráčů na draftu NHL, na juniorských šampionátech a nejde soudit podle jednoho zápasu nebo turnaje. Myslím, že se kolem toho dělá zbytečná hysterie. Ať už při vítězstvích, kdy se spustí přehnaná euforie, tak při porážkách, kdy upadáme do deprese. Ale určitě se nebojím toho, že bychom při dalším Světovém poháru nesložili mužstvo.
Nemyslím, že by hokejistům chyběla kvalita. Ale jde o to vnitřní nastavení, které se buduje už v dětství. Neumíme v nich probudit zaujetí, agresivitu, rychlost, která s ní souvisí. Buldočí styl nám trochu chybí. Pak se dělají chyby, důležitá je v tomto směru hlava.
Ani v přesilovkách tolik nechybí kvalita. Ale hráči jsou na určité postupy zvyklí. Mají špatné návyky a i když se snaží něco změnit, chtěli by, tak jim to mozek stejně nedovolí. Tyto zažité zvyklosti se pak projeví třeba právě při hře v početní výhodě.
V závěrečném zápase je jedno, jestli se bude hrát o postup, nebo ne. Pořád se jedná o Světový pohár a je rozdíl, když se vrátíte s jedním bodem, se dvěma nebo se třemi. Porazit Ameriku, která pomýšlela na vítězství, navíc na zámořském ledě, by bylo hezké rozloučení s turnajem. Co může být víc? Takhle k tomu Češi přistoupí, budou bojovat, aby i v případě porážky odešli se vztyčenou hlavou.“


description: Rvali se o každý puk a v repríze finále loňské sezony Spartu jasně přestříleli. Vše marné. Hokejisté Liberce v úvodním extraligovém zápase sezony před domácím publikem podlehli těsně 2:3.

title: Téma hokejového hitu Liberec vs. Sparta: neproměňování šancí


description: Byl to tehdy v půlce června pro partičku desetiletých kluků pořádný šok. Hokejový zápas, který to odpoledne na rozpáleném asfaltu hráli, zrovna nabíral na obrátkách, když v tom u nich na kole zastavil jim povědomý dlouhán. A žadonil: „Můžu si zahrát s vámi?“ Pár vteřin ticha, než jeden z klučinů zakřičel: „To je Andrej Šustr.“

title: Jak si Šustr, profík z NHL, zahrál s dětmi hokej na ulici

maintext:
A tak dětský mač rázem získal jednoho hráče navíc, profíka z místních Lightning. „Jel jsem se s kamarádkou projet po Tampě na kole, když najednou vidím na baráku všechny různé vlajky hokejové Tampy a kluky na ulici, jak hrají hokej. Tak jsem odbočil za nimi. Poznali mě,“ vypráví Šustr dnes.
Po zápase všem slíbil, že se druhý den zastaví zase a tentokrát přiveze i nějaké hokejky. Vzal čtyři, jenže poté, co se v okolí rozkřiklo, že přijede Šustr, na něj najednou vartovalo deset dětí. „Každý se chtěl fotit. A já byl překvapený, protože na Floridě všichni hrají baseball nebo americký fotbal. Ale tím, jak je hokej v Tampě úspěšný, na to lidé slyší a zájem se rozrůstá.“
A pro Šustra byly tyto dva červnové dny i návratem do dětství. I on jako kluk hrával po škole hokej před domem, vzpomíná, jak tu trávili hodiny. „Bágl letěl do rohu a šli jsme hrát ven. Byli jsme dětmi ulice,“ směje se. „Teď ale můžu využít toho, co dělám. A být vzorem.“
Mimochodem, že je hokej v Tampě na vzestupu, dokazuje i nadcházející Světový pohár. Na něj Lightning dodají 12 hráčů, což je nejvíc ze všech klubů v NHL (Chicago 10, Toronto a Colorado po 9). Hokejisté z Tampy se objeví v sedmi z osmi reprezentací (chybí jen ve Výběru Evropy) a třeba Šustr, který si už ve čtvrtek v přípravném duelu proti Rusku odbude premiéru v národním týmu, bude klíčovým bekem Česka. A tuší to i on sám.
„Má role se zvýší, zvlášť když chybí Radko Gudas, což je kvalitní defenzivní bek. Pomohl by nám, ale přináší to šanci pro nás další. A že nemáme na soupisce výrazná jména jako ostatní? Naše hra je týmová, takže když budeme dodržovat taktiku, nějaký úspěch může přijít,“ říká pětadvacetiletý muž, který měří dva metry a váží metrák.
A že je Česko outsider? Že jeho obrana je pro odborníky ze zámoří k smíchu, zvlášť když ani jediný z českých beků v sestavě nehrál v minulé sezoně NHL přes 20 minut? Šustr zareaguje: „Všechno se bude odvíjet na ledě. Člověk se tím nesmí zaobírat. Každý má nějakou svou hrdost a pojedeme to tam odehrát kvalitně. Když se to podaří, tak bychom mohli mít úspěch. Navíc bude záležet na aktuální formě týmů, protože na začátku sezony je to ošemetné.“


description: Hokejisté USA porazili v prvním přípravném duelu na Světový pohár Kanadu 4:2. Duel dvou favoritů očekávaného turnaje, kteří budou zároveň soupeři českého týmu v základní skupině, vyhráli Američané i díky dvěma gólům ze závěru první třetiny. Shodně gól a asistenci si v dresu vítězů připsali útočníci Joe Pavelski, Patrick Kane a Derek Stepan.

title: Favorité Světového poháru se střetli v přípravě, Kanaďané s USA padli

maintext:
Zápas dvou zámořských rivalů se hrál od začátku ve velkém tempu. Na konci třetí minuty nezužitkoval přečíslení dvou na jednoho Marchand. Další šanci nevyužil Crosby. Přestože úřadující olympijští šampioni a zároveň i mistři světa byli výrazně aktivnější, do vedení šli na konci 17. minuty díky Pariseho teči Američané. O 65 vteřin později navíc zvýšil Kane.
Po odehrané pětiminutovce ze druhé části zachránil Američany na vlastní brankové čáře Kesler. Kolébka hokeje se tak snížení dočkala až ve 34. minutě, kdy se mezi střelce po kombinaci s Crosbym zapsal Bergeron. Jenže za dvě a půl minuty kontroval kapitán Američanů Pavelski. Stepan navíc v obrovské příležitosti minul prázdnou branku. Stamkos na druhé straně trefil tyč.
Od třetí trefy USA se na ledě přiostřilo v soubojích a když to přehnal s tvrdostí Kesler, musel do kabin. Crosby v nástupu do třetí části napálil ve zbytku přesilovky pět na tři tyč a přivítal tak v brankovišti USA Bishopa, jenž podle plánu trenérů nahradil pro zbytek duelu Quicka.
S čistým kontem Bishop ani tak dlouho nevydržel, neboť ve 46. minutě snížil Doughty. Stepan zakončoval v přesilovce do takřka prázdně branky, jenže rozezvučel pouze její konstrukci. Kanada měla i další možnosti, ale vyrovnání se nedočkala. Právě Stepan si naopak spravil chuť při závěrečné power play soupeře a rozhodl.


description: Ján (Laco), nebo (David) Honzík? Brankářský mazák nakonec zelenáče předčil, ale jeho Chomutov se v 1. kole hokejové extraligy zapotil. S Karlovými Vary v pátek musel doma otáčet na 3:2.

title: Červenku teď máme v bráně, cítí v hokejovém Chomutově


description: Čínský nováček v KHL zatím jen vítězí, ve svém druhém utkání vyhrál Kunlun Red Star nad Vladivostokem jistě 6:3. Hokejisté Chanty-Mansijsku vstřelili vítězný gól v Jekatěrinburgu při vyloučení Čecha Petra Koukala na pět minut a do konce zápasu. Půl minuty před koncem třetí třetiny využil přesilovku Jevgenij Lapenkov a stanovil konečné skóre na 2:3.

title: Čínský novic vyhrál v KHL i podruhé. Po vyloučení Koukala přišel trest