description: Lidové noviny položily současným i minulým českým politikům a státním úředníkům jednoduchou otázku: Koho byste volila/volil v amerických prezidentských volbách? Přečtěte si jejich odpovědi.

title: ANKETA: Jestřáb Clintonová vs. nevyzpytatelný Trump. Koho by volili čeští politici

maintext:
Richard Brabec, ministr životního prostředí a místopředseda hnutí ANO: „Americkému voliči v těchto volbách vůbec nezávidím. Z toho, co vím, bych nakonec především proto, že Donald Trump mi připadá jako příliš velká neznámá, asi přece jen hlasoval pro Hillary Clintonovou.“
Jiří Dienstbier (ČSSD), ministr pro lidská práva, rovné příležitosti a legislativu: „Trump je pro mě představitel nenávistné a populistické krajní pravice. Představuje kulturní i bezpečnostní hrozbu pro svět. Clintonová je nesporně politička, která bude hájit důstojné podmínky i pro neprivilegované lidi, například zachování a rozvíjení zdravotního pojištění a péče pro všechny.“
Petr Fiala, předseda ODS: „Nejsem občanem USA, ponechám volbu na nich. O budoucnosti americké zahraniční politiky je zbytečné teď spekulovat, ale jedna věc se už ukazuje: Ať vyhraje kdokoli, je zřejmé, že USA soustředí v budoucnosti svůj zájem jinam, hlavně do Asie. Evropa se bude muset sama více starat o svou obranu a své zájmy.“
Jiří Dolejš (KSČM), poslanec: „Tentokrát je volební duel spíše příznakem krize. Donalda Trumpa bych volit opravdu nemohl - cítím z něj šovinistu generujícího geopolitický chaos, kterého kritizují i sami republikáni. Na druhou stranu demokraté jsou mi bližší, ale jestřáb Clintonová jako menší zlo je obtížné volební rozhodnutí.“
Matěj Stropnický, předseda Strany zelených: „Nepodpořil bych ani jednoho z kandidátů. Clintonová je návrat k tomu horšímu, co už z americké politiky známe, a Trump je zcela nevyzpytatelný. Geopoliticky dojdeme, myslím, v obou případech k opětovné eskalaci mezinárodních konfliktů, což může ohrožovat i bezpečnost ČR.“
Daniel Herman (KDU-ČSL), ministr kultury: „Nepřísluší se mi k tomuto vyjadřovat.“
Jiří Paroubek, bývalý premiér: „Podpořil bych přes všechny výhrady H. Clintonovou. Raději bych ale volil jejího stranického kolegu B. Sanderse. Vidím ji jako kompetentnější osobu než jejího protikandidáta.“
Cyril Svoboda (KDU-ČSL): „Jde o extrémně těžkou volbu a výběr menšího zla. Kdybych si musel vybrat, volil bych Donalda Trumpa. Byla by to aspoň šance na změnu vztahů mezi USA a Evropou. Teď je vše zablokované ve stereotypech. Paní Clintonová by jen navazovala na dosavadní uspořádání. Na česko-amerických vztazích se podle mě zvolením Clintonové či Trumpa nic nezmění.“
Jan Veleba (SPO), senátor: „Určitě bych nepodpořil Clintonovou, jestli Trumpa, nevím. Pokud se týká globálních geopolitických vztahů i vztahu k Česku, tak si myslím, že je skoro jedno, kdo z těch dvou bude zvolený. Základem ekonomiky a politiky USA je vojenský průmysl se svými zájmy a na tom nezmění systémově nic ani Trump.“
Martin Stropnický (ANO), ministr obrany: „Nemyslím, že je vhodné, aby ministr obrany ČR vyjadřoval své preference pro volební výsledek v zemi našeho významného spojence.“
Tomio Okamura (SPD): „Já i naše hnutí podporujeme od počátku Donalda Trumpa – je i pro Českou republiku lepší variantou.“
Tomáš Hudeček, bývalý primátor Prahy: „Ani jeden není dobrá volba. Naštěstí nemusím volit. Kdybych jako Američan opravdu musel, volil bych Trumpa.“
Andrej Babiš, ministr financí a šéf ANO: „Nepodpořil bych ani jednoho z kandidátů.“
Jan Mládek (ČSSD), ministr průmyslu a obchodu: „Jsem rád, že nejsem volič v USA a nemusím volit mezi Trumpem a Clintonovou.“
Petra Buzková, bývalá ministryně školství a někdejší místopředsedkyně ČSSD: „Samozřejmě Clintonovou“
Michaela Marksová (ČSSD), ministryně práce a sociálních věcí: „Za mě jednoznačně Clintonová. Jakkoli pro mě není úplně ideální. Hillary Clintonová je celkem předvídatelná, vztahy by se od současné situace nejspíš nijak výrazně nezměnily.“
Jaroslav Foldyna (ČSSD), poslanec: „Vybrat si v současných kandidátech na prezidenta USA je více jak těžké. Naše vztahy jsou na velmi dobré úrovni, tedy neočekávám, že by na ně volby měly vliv.“
Jan Chvojka (ČSSD), poslanec: „Fandím Hillary Clinton.“
Marie Benešová (ČSSD), poslankyně: „Jednoznačně Trump.“
Zdeněk Ondráček (KSČM), poslanec: „Nikoho bych nevolil. Nejsou pro svět, EU, ani ČR žádnou výhrou. Kdybych musel hlas odevzdat, tak by to byl Trump – a to jen proto, že v těch všech světových zločinech s nimi nejel. Vyhraje-li, je však jen otázkou času, kdy ho poamericku ‚demokraticky‘ zlikvidují.“
Stanislav Polčák (TOP 09), europoslanec: „Z dlouhodobého hlediska Clintonová. Nejde jen o ČR. Je i o vztah k Evropě. Trump zpochybňuje euroatlantickou vazbu, má podivné existence kolem sebe, které pracovaly pro lidi blízké Kremlu. Nepotřebujeme revoluci v našich vztazích s USA a Clintonová v mezinárodních otázkách je jednoznačně lepší varianta pro ČR i Evropu. Vnitroamerické otázky naštěstí neřeším.“
Michal Horáček, prezidentský kandidát : „Je to důležitější událost než mnohé jiné. Hillary Clintonová, přes všechny námitky, které vůči její kandidatuře můžeme mít, je v této situaci jednoznačnou volbou.“
Miroslava Němcová (ODS), poslankyně: „Nevolila bych Donalda Trumpa kvůli řečem o oslabování NATO a jeho obdivu k Vladimiru Putinovi. Jako menší zlo bych volila Hillary Clintonovou, pokud bych vůbec šla volit.“
Dana Drábová, zastupitelka Středočeského kraje a předsedkyně Státního úřadu pro jadernou bezpečnost: „I vládnout se musí umět a myslím, že paní Clintonová zkušenosti má.“
Jan Horník (STAN), senátor: „U mě je to celkem jednoznačné: Hillary Clintonová.“
Martin Plíšek (TOP 09), poslanec: Volil bych Hillary Clintonovou.
Pavel Bělobrádek (KDU-ČSL), ministr: „Ronalda Reagana.“
Jana Černochová (ODS), poslankyně: „Nadšeně ani jednoho. Ze zoufalství pana Trumpa.“
Kateřina Konečná (KSČM), europoslankyně: S velkým sebezapřením bych zvolila Hillary Clintonovou. Pokud bych si opravdu musela vybrat. Pokud nemusela, nevolila bych ani jednoho. Domnívám se, že Trump je egomaniak bez reálného programu a představoval by značné riziko. S politikou Clintonové často nesouhlasím a už teď se bojím, jak vojensky zaměřená bude její zahraniční politika. Ale Trump by byl neřízená střela s rukou na nukleární spoušti, což považuji za nepřijatelné.
Jan Hamáček, předseda sněmovny (ČSSD): Volil bych Hillary Clintonovou. Velmi mě znepokojila vyjádření Donalda Trumpa k budoucnosti NATO a transatlantické vazby.
Miluše Horská (KDU-ČSL), senátorka: Žena...
Petr Gazdík (STAN), předseda strany: Jako tradiční republikánský volič bych se skřípěním zubů nešel k volbám a tím nahrál Hillary Clintonové. Především kvůli Evropě, i když si uvědomuji, že Obamovo období, kdy se USA postupně stahovaly z řešení problémů (např. na Blízkém východě) nebylo dobré.
Petr Bendl (ODS), poslanec: Médii jsme tlačeni ke Clintonové, ale já bych asi volil změnu, tzn. Trumpa.
Alexander Černý (KSČM), poslanec: Hillary.
Karel Schwarzenberg (TOP 09), poslanec: Jasně Hillary Clintonovou.
Pavel Telička, europoslanec hnutí ANO: „Jsem rád, že nemusím volit, neboť ani jeden z kandidátů mě zcela nekonvenuje. Přesto budu doufat ve vítězství mj. zodpovědnosti nad povrchním populismem, tedy ve vítězství Hillary Clintonové. Je to ta lepší volba.“


description: „Jdi do plynu. Jeho prarodiče měli zabít v tom táboře,“ píši lidé zpěvákovi Radku Bangovi poté, co vypískal na předávání Slavíků kapelu Ortel. Fanoušci kapely zpěvákovi velice často vyhrožují a nadávají mu pro jeho romský původ. Nenávistných komentářů je na sociální síti facebook už téměř 6 tisíc.

title: ‚Jdi do plynu. Měl by jsi chcípnout,‘ vyhrožují lidé Gipsymu.cz kvůli Ortelu

fasttext_language: cs


description: Pamětní deska připomínající události z listopadu roku 1989 je od středy na jiném místě, než byli lidé po více než čtvrtstoletí zvyklí. Majitel domu na rohu Národní třídy a Mikulandské ulice se rozhodl uzavřít podloubí, ve kterém deska s prsty vztyčenými do vítězného „V“ byla umístěna. Nově je osazena na fasádě domu. Právě podloubí ale bylo kritickým místem, kde bylo mnoho studentů 17. listopadu 1989 zbito tehdejší policií.

title: Pamětní deska k listopadu 1989 je


description: Všude se dnes píše o tom, že Donald Trump přehodnocuje své předvolební sliby: nebude tlačit federální státní zastupitelství (jeho šéf je v Americe důležitým členem vlády), aby vyšetřovalo e-mailový skandál Hillary Clintonové, nezruší asi celou reformu zdravotnictví (Obamacare), v rozhovoru s redaktory The New York Times připustil nejen existenci globálního oteplování, ale hlavně lidské viny za něj...

title: Monitor Jana Macháčka

maintext:
Jenže na druhou stranu hned spěchal oznámit, že ihned ukončí přípravu pacifické zóny volného obchodu TPP a USA budou vyjednávat pouze bilaterálně. Potíž je v tom, že když Amerika vycouvá z této dohody, poroste v Asii regionální význam Číny. Zatím nic netušíme o tom, jak Trump „realisticky zkoriguje“ své předvolební výroky o NATO, Sýrii, Putinovi apod.
...
Vývoj ve francouzských pravicových (republikánských) prezidentských primárkách není zrovna povzbudivý. Vítěz prvního kola François Fillon má podle pozorovatelů menší šance uspět proti Le Penové v druhém kole prezidentských voleb. Hlavní protikandidát Alain Juppé se nyní bude prohlašovat za modernějšího kandidáta, který zároveň neztratí katolické voliče.
...
Podle průzkumů veřejného mínění by Alternativa pro Německo získala v Sasku už 25 procent, v Durynsku přes 20 procent. Na federální úrovni má AfD stabilních 15 procent, ale podle všeho směřuje k tomu, že bude po příštích volbách v Německu hlavní opoziční stranou.
...
Zítra se v Bruselu koná summit EU–Ukrajina ve velmi nejisté atmosféře. Vzhledem k nejistotě ohledně postojů Trumpovy administrativy (pokračování sankcí, uznání Krymu) se podle serveru Eurointelligence.com očekává, že EU by měla převzít větší část zodpovědnosti za Ukrajinu. Jenže v praxi to vypadá spíše opačně. Není jasné, jak se evropské státy postaví k pokračování sankcí vůči Rusku, není shoda na bezvízovém styku (Německo a Francie se bojí migrace). Asociační dohoda s Ukrajinou je zdržována nizozemským referendem apod.
...
Podle Simona Tilforda z Center for European Reform je Trumpovo zvolení nevýhodou pro každou zemi, která chce využívat globálního svobodného obchodu. Právě proto, že Trump je protekcionista. Proto by Británie měla zůstat v celní unii s EU. Bilaterální dohoda mezi Británií a USA bude pro Brity nevýhodná, protože na ni budou více tlačit. Británie bude muset nakupovat dražší americká farmaceutika, více se otevřít americkému zemědělskému importu a tak dále.
...
A Gideon Rachman považuje Trumpovu ideu, že Nigel Farage by mohl být velvyslancem Británie v USA, za dobrý nápad. Je přece v zájmu každé země mít kdykoli otevřené dveře k americkému prezidentovi. A Farage může pořádat večírky a recepce, o které bude díky jeho blízkosti k Trumpovi velký zájem.
Rachman říká, že on osobně si o Trumpovi myslí, že to je lhář, demagog a nebezpečí pro liberální demokracii, podle něj by si Británie od něj měla držet distanc. Když si ale Boris Johnson myslí, že Trumpovo zvolení je pro Británii příležitost, a opravdu tomu věří, měl by Farage jmenovat, i když je takové jmenování porušením zvyklostí a protokolu.
Autor je předsedou správní rady IPPS - Institut pro politiku a společnost.


description: Pokud jste v úterý celý den nebyli v dosahu médií, možná vám uniklo, že se možná nebude moci říkat, že na prezidenta sra.y mouchy. Skupina šesti desítek poslanců z řad KSČM, ČSSD, ANO, Úsvitu a dva nestraníci by totiž chtěli zakázat nadávání prezidentovi, kterým je v tomto případě velmi kontroverzní Miloš Zeman.

title: Zprávy dne podle editora: Hrad mlží (zatím se to smí říkat), vyhozený režisér Rychlík a kam se poděl tvaroh?

maintext:
“Pan prezident je nedostatečně chráněn. Není možné, aby na něj házeli vajíčka, nosili mu exkrementy na Hrad a psali o něm sprostoty,“ uvedla Marie Benešová. .
Jak se mají občané pro změnu bránit sprostotám a lžím pana prezidenta, paní Benešová neuvádí. „Sledujeme, jak společnost celkově hrubne. Bez vulgarit a urážek jako kdybychom se nedokázali vyjadřovat. Myslím si, že to není cesta. A když to nejde po dobrém a lidé nechtějí pochopit, že se dá komunikovat, aniž bychom se vzájemně uráželi, tak musí být nastavené mantinely,“ uvedl komunista Zdeněk Ondráček.
Ano, ten Ondráček, který během Palachova týdne v lednu 1989 jako příslušník Pohotovostního pluku SNB, tzv. bílých přileb, mlátil demonstranty - včetně dvou dívek, jak přiznal v rozhovorech...
Pan předseda vlády s tímto návrhem nesouhlasí. Někdo je z toho možná překvapen, ale řekněme diplomaticky, že vztahy premiéra s prezidentem nejsou zrovna růžové. Tak například při poslední návštěvě pan Zeman pohostil pana Sobotku příznačně jelitem. „Obnovením trestání hanobení prezidenta by se trestní právo začalo užívat v politickém souboji. Divím se, jaké mají poslanci starosti. Měli by řešit jiné věci,“ řekl Sobotka.
Když jsme u těch jelit a Hradu: Během posledního měsíce jde již o třetí případ, kdy Kancelář prezidenta republiky mylně informovala veřejnost. Po kauzách s leteckými dispečery a americkým velvyslancem Schapirem kancelář odmítla přiznat účast kohokoli z Hradu na soutěži Stříbrný lukostřelec, tedy akci, zaštítěné prezidentem Milošem Zemanem, po jejímž skončení hostům rozdávaly slevové kupóny do striptýzového klubu.
Soutěž Stříbrný lukostřelec, které udělil záštitu prezident republiky Miloš Zeman a jejímž oficiálním cílem je překonávání bariér v česko-ruských vztazích a navazování dialogu, zaujala tím, že ji podporoval jeden z pražských striptýzových klubů Goldfingers. Pod jeho logem a za přítomnosti jeho hostesek přebírali ocenění na pódiu ceny. Každý z mužských účastníků navíc při odchodu obdržel voucher se slevou do tohoto podniku.
Hradní mluvčí Jiří Ovčáček minulý týden tvrdil, že do Obecního domu, kde se ceremonie konala, z Hradu nikdo nedorazil.
Server Lidovky.cz se ale zjistil, že mezi účastníky v sále byl i analytik KPR Petr Pirunčík. Tento fakt mimo jiné potvrzují i fotografie pořízené v průběhu večera. Mluvčí Hradu ale ani v pondělí dopoledne o této skutečnosti neměl tušení. „Pokud mne o případné účasti nikdo z Kanceláře prezidenta republiky neinformoval, nemohu o ní vědět. I kdyby byl někdo z KPR přítomen, nevidím v tom vůbec žádný problém,“ reagoval Ovčáček.
Ale problémy s prezidentem nemají někteří lidé jen v Česku. Evropou obchází strašidlo, strašidlo prezidenta Trumpa. Nevíme, co by na to řekl Karel Marx, ale v politických, společenských i mediálních elitách Evropy budí Donald Trump zděšení. Ne že by nebylo čeho se obávat. Trump hrozí vlastní nevyzpytatelností i rozporností toho, co sám hlásá.
Ale zásadnější je šok a hysterie zachvacující po jeho zvolení Evropu. Vypovídá to víc o ní než o Americe. O tom, jak si Evropa zvykla žít v jisté myšlenkové bublině, která sice vzývá jinakost, ale skutečně jiné názory cejchuje nálepkou nenávist, rasismus či fašismus. („Trump není demokrat. Je to fašista,“ napsal německý intelektuál Jakob Augstein.)
„Jenom trénuji.“ Fotka kutila poukazuje na Trumpovy plány na výstavbu zdi na hranicích s Mexikem.
Nicméně z toho, co Trump řekl v televizi CBS, nic fašistického nečiší. Tedy nepovažujeme-li za fašistickou samu myšlenku vyhostit ty ilegální migranty, kteří prokazatelně porušili americké zákony. Rozuměj: ne plošně všechny „ilegály“, ale ty z nich, kteří mají trestní záznam, patří ke gangům či pašují drogy. Úhrnem dva až tři miliony lidí z celkem asi jedenácti milionů, na kolik se počet „ilegálů“ v USA odhaduje.
Přiznejme si to, ta Amerika je vůbec divná země. Neseženete tam třeba tvaroh!
„Přítel má rád plněné papriky, knedlo vepřo zelo, kuře na smetaně i svíčkovou, kterou jsem mu jednou – v trochu zdravější verzi – uvařila. To samé já, když si chci dát české jídlo, tak si ho uvařím a nemusím strádat. Pravda ale je, že v USA nekoupíte klasický tvaroh. Takže třeba tvarohové buchty si dopřát nemůžeme.
Zuzana Light
Celý rozhovor se Zuzanou Light najdete tady.
Divně věci najdeme i v našem krásném hlavním městě, přímo v jeho srdci - na Hlavním nádraží. Tamní ochranka se chovala hrubě k docentovi JAMU Břetislavu Rychlíkovi. Ten na krátký čas usnul na židli u jedné kavárny, když čekal s platnou jízdenkou na vlak. „Celou dobu mi tykali a nadávali do haj..., buzerantů a feťáků,“ stěžoval si osmapadesátiletý režisér. Správa železniční dopravní cesty, která má nádraží nově ve správě, chce incident řešit.
V minulosti sociální pracovníci varovali, že ochranka bije a chová se špatně k lidem bez domova na hlavním nádraží v Praze. Kvůli incidentům se sepisovaly i petice pro veřejnou ochránkyni práv Annu Šabatovou.
Nyní nevybíravé jednání ochranky zažil na vlastní kůži docent JAMU Břetislav Rychlík (občasně přispívá do Lidových novin - pozn. red.).
A jak to celé dopadlo? To se dočtete zde.
Tak hezký večer a pozor na to, kde usínáte...


description: Donald Trump udělal krok zpět a rozhodl se vyřešit mimosoudně hned několik sporů se studenty již zaniklé neakreditované vzdělávací organizace Trump University. Ti ho roky pronásledovali s obviněními z podvodů, které ovlivnilo i jeho prezidentskou kampaň. V pátek se dohodli, že jim Trump vyplatí vyrovnání ve výši 25 milionů dolarů.

title: Trump se za 25 milionů dolarů vyhne soudu. Odškodní bývalé studenty vlastní ‚univerzity‘

maintext:
Rozhodnutí k vyrovnání bylo oznámeno newyorským prokurátorem 10 dní před soudním stáním jednoho z případů, který se týkal skupinové žaloby v San Diegu. Došlo by k neobvyklé situaci, kdy by budoucí prezident stanul před soudem.
Obvinění ze stran studentů na adresu Trumpa byla podle webu deníku The New York Times, který na mimosoudní vyrovnání upozornil, velice nelichotivá. Školné přišlo studenty na 35 tisíc dolarů a podle svědectví bývalých zaměstnanců úroveň výuky tak vysoké částce neodpovídala. Někteří vyučující navíc nebyli odborníky ve svých oborech. Navíc Trump University údajně používala marketingové podvody a nátlakové prodejní praktiky.
Mimosoudní vyrovnání zahrnuje dvě federální skupinové žaloby ze San Diega a samostatný soudní spor s newyorským prokurátorem Ericem Schneidermanem.
„Jsem spokojený, protože podle dohodnutých podmínek každý ze studentů obdrží odškodnění a státu New York bude muset Donald Trump zaplatit pokutu dosahující až do výše jednoho milionu dolarů za porušení zákona o vzdělání,“ řekl Schneiderman pro The New York Times.
Žalobců, kteří se cítili být podvedeni organizací Trump University nabízející neakreditovaný vzdělávací program, bylo podle Schneidermana víc než 6000. Škodu původně vyčíslili na 40 milionů dolarů.
Jde o nečekaný obrat v Trumpově pozici ke kauze. Miliardář, který čerstvě získal prezidentské křeslo, neustále tato obvinění odmítal a sliboval, že proti nim bude u soudu bojovat. Tvrdil, že podle studentských hodnocení byli studenti spokojení s úrovní výuky i s tím, co se na jeho univerzitě naučili. A když se ho političtí oponenti v prezidentské kampani snažili zatlačit do kouta, Trump útočně odpověděl, že dokonce přemýšlí o znovuotevření univerzity. Ta v letech 2004 až 2010 zdarma po celé zemi nabízela úvodní kurzy o investování do nemovitostí a Trumpově podnikatelském know-how.
Trumpův obrat v těchto sporech přišel záhy po jeho vítězství v prezidentské volbě. Trumpův právník Daniel Petrocelli minulý týden vyjádřil zájem o vyřešení těchto sporů. Mezitím se ale další Trumpovi právníci snaží oddálit rozuzlení jednoho z kalifornských sporů až do 20. ledna 2017, tedy do doby po jeho Trumpově prezidentské inauguraci.
Alan Garten, další z Trumpových právníků, pro New York Times dodává, že nepochybuje o tom, že by Trumpova Univerzita u soudu uspěla, nicméně konečné vyřešení těchto sporů umožní nově zvolenému prezidentovi věnovat se mnohem důležitějším věcem.


description: Robert Bardfeld se narodil v červnu 1925 v Dobřichovicích u Prahy. Během studia na gymnáziu byl zatčen za údajnou přípravu atentátu na oberlehrera (učitele) Bauera v Roudnici nad Labem. byl odvezen do Malé pevnosti Terezín. Po čtyřech měsících byl v roce 1942 transportován přes Lipsko a Halle do Buchenwaldu, kdy byl až do jeho osvobození. Po válce vystudoval medicínu a pracoval jako lékař v Písku a ve Výzkumném ústavu chorob revmatických v Praze. Je kandidátem věd a profesorem.

title: Proč tu jste, se dozvíte až v Terezíně, slyšel Robert Bardfeld od esesáka

maintext:
Budoucí profesor medicíny Robert Bardfeld se narodil 10. června 1925 v Dobřichovicích u Prahy. Otec pracoval jako strojní inženýr a rodina se vzhledem k jeho povolání často stěhovala. Do obecné školy docházel Robert Bardfeld na Smíchově a ve Vršovicích, právě podle povolání svého tatínka. Neměl žádné sourozence, a tak byl svými rodiči velmi střežen a opečováván.
Před vypuknutím druhé světové války dostal tatínek práci na průmyslové škole v Mostě, a tak se rodina stěhovala do tohoto severočeského města. Robert zde docházel do gymnázia, ale po mnichovském diktátu se rodina musela přestěhovat zpět do Prahy. Průmyslová škola však byla přestěhována do Roudnice nad Labem, a tak se zde nakonec rodina usadila. Robert Bardfeld zde pokračoval v gymnaziálních studiích ‒ to se mu však stalo osudným, neboť právě roudnické gymnázium bylo postiženo perzekucí v době heydrichiády.
Zatčení roudnických studentů
„Tak jsme v Roudnici vegetovali a po prvním stanném právu vypuklo po atentátu na Heydricha druhé a to už jsem si uvědomoval vážnost situace. To mi bylo šestnáct, sedmnáct, to už člověk vnímá více.“ Kromě roudnického gymnázia byla v tomto malém městě i německá škola, již vedl oberlehrer Bauer. Právě tato osoba byla příčinou pozdějších potíží. Shodou okolností bydlel ve stejné ulici jako Bardfeldovi a Robert vzpomíná, že společně s dalším studentem Kubíkem odmítali oberlehrera zdravit.
Záminka k přípravě údajného atentátu však byla podložena jistou skutečností. Jeden ze septimánů se údajně zamiloval do dcery oberlehrera Bauera, ta ho však odmítla, a tak se přiklonil ke zcela opačnému názoru. Zatímco dříve prý inklinoval k Němcům, nyní se proti nim obrátil. Otevřeně říkal, že oberlehrera může zabít. V době heydrichiády byla pronesená slova osudná. „Ta dívka to řekla otci ‒ to už je moje představa ‒ a otec to nahlásil v Kladně na gestapu. A už akce jela. Toho dvacátého června kolem poledne školník nezvonil, což bylo divné o sobotním poledni. My jsme zrovna měli chemii a odpoledne jsme měli mít něco tělocvičného. Už jsme se těšili, jak vypadneme z té budovy. Jeden spolužák vystrčil hlavu a zase se ta hlava vrátila s tím, že tam běhají uniformovaní gestapáci. Tak jsme chvíli v lavicích seděli, pak tam vtrhl komisař kladenského gestapa a hned se ptal, jestli je ve škole přítomen Bardfeld, Fabián a Kubík. Na ty tři se ptal. Tak jsme se postavili a on říkal: ,Víte, proč jsme tu pro vás?‘ My jsme neměli potuchy. A on říkal: ,Tak to se za chvíli dozvíte v Terezíně.‘“
V Malé pevnosti Terezín
Osudy 20. století Lidovky.cz pro čtenáře vybírají zajímavé osudy lidí zapsané a uložené v digitálním archivu Paměť národa. Jste přesvědčeni, že autentické vzpomínky lidí, jichž se bezprostředně dotkly dějiny 20. století, musejí být zachovány? Vidíte smysl ve vyprávění příběhů, které v učebnicích dějepisu nejsou? Staňte se členy Klubu přátel Paměti národa a podpořte natáčení svědectví. Další životní osudy najdete na lidovky.cz/pribehy.
Zatímco dívky ze třídy byly poslány do ředitelny, všichni kluci byli nahnáni do autobusů či
do nákladních vozů. Roudnice nad Labem nebyla od Terezína příliš vzdálena, a tak během dvaceti minut byli chlapci v Malé pevnosti Terezín. Zde nejprve stáli u zdi a poté probíhaly výslechy: „Vyslýchal nás gestapák z Kladna, co pro nás přijel do gymnázia. Tam už to začalo být ostré. To už si dovolovali. Každého individuálně. Chtěli vědět, jestli jsem schvaloval atentát na Heydricha a jestli vím, že jsme chtěli zabít Bauera. Mně deset dní předtím bylo sedmnáct a bylo mi jasné, že když se přiznám, že to je konec, to bude poprava. Za schvalování atentátu na Heydricha se střílelo. Tak jsem to za žádnou cenu nechtěl přiznat, načež přísedící esesman mě snad na pokyn toho vyslýchajícího začal bít hlava nehlava, až jsem ztratil vědomí.“
Poté se Robert Bardfeld ocitl na cele č. 1, která byla úplně temná, bez paprsku světla, všude blechy a obsahovala pouze vědro na potřebu. Z temné cely byl poté přemístěn na celu č. 7. a nakonec na celu č. 26. To už začínali vězni, včetně Roberta Bardfelda, chodit na práci. Nejdříve pracovali na výstavbě bazénu pro dcery velitele Jöckla. „Vykopávali jsme bazén a vozili jsme hlínu. To byl nějaký malý nákladní povoz, který snad neměl ani kolečka. Ten se více strkal, než by popojížděl. To byla otrocká práce. Teď za námi [stál] bachař a oni měli univerzální slovo los, los. Ten stál, nevím, jestli s klackem nebo s bičem, a řval na nás: ,Los, los.‘ A my jsme, pokud jsme měli sílu, trochu tlačili.“
Dopis z Buchenwaldu
Poté vězni pracovali na Reichsbahnu v Ústí nad Labem, kde podbíjeli pražce pro železnice, a v chemické továrně v Lovosicích. Nakonec byla velká většina roudnických studentů, ať už chlapců či děvčat, propuštěna, ovšem Robert Bardfeld patřil k jedincům, kterým nebylo propuštění umožněno.
Přes Lipsko a Halle and der Saale do Buchenwaldu
Někteří byli odesláni do Flossenbürgu, někteří do Osvětimi a Robert Bardfeld byl společně s dalšími pěti spolužáky odvezen do koncentračního tábora Buchenwald. K tématu roudnických studentů patří také osudy Sylvy Rajtrové, která po propuštění napsala dopis do Terezína a tato skutečnost znamenala její opětovné zatčení. Následně byla převezena do Osvětimi a konce války se již nedočkala.
Začátkem října odjelo šest bývalých studentů do Buchenwaldu. Nejdříve se zastavili v Lipsku a poté spali v Halle an der Saale na policejním ředitelství: „V tom Halle bylo překvapením, že nás z nádraží na policii vedli v poutech, což nám v tom věku připadalo legrační. Představte si sedmnáctiletého kluka a spolužáky. A hrozné bylo, že v místnosti, co jsme spali, byly miliony štěnic. Na rozdíl od Terezína tam nebyly blechy. (...) Tam nám dali na cestu do Výmaru dva krajíčky chleba a do toho krvavou tlačenku. Tak jsem si to strčil do kapsy na horší časy. Nevěděl jsem, co nás čeká. Pak nás z nádraží ve Výmaru vezli mikrobusy před takzvané politické oddělení a tam s námi sepisovali, kdo se kde narodil, bydliště a takové nacionálie. Já jsem si řekl, že tu svačinku raději sním, protože nevím, co mě pak bude čekat. Tak jsem vytáhl sáček a chleba s tlačenkou. Sáček byl plný štěnic, protože je přitahovala krev v tlačence. Samozřejmě, že jsem to oklepal a snědl.“
Dopis před odjezdem z Terezína
V koncentračním táboře Buchenwald
Po oholení, ostříhání a dalších povinnostech byl Robert Bardfeld se spolužáky umístěn do bloku č. 17, odkud byli po deseti dnech přesunuti do Strafkompanie, trestního komanda. Čekala je těžká práce a nelidské podmínky. Robert Bardfeld byl odeslán na práci do kamenolomu a dojížděl i do Výmaru, kde se stavěla zbrojovka: „Říkalo se, že v tom kamenolomu hodně zabíjejí. Pokud jsem tam chodil já, tak jsem to zaplaťpánbůh neviděl.“
Z roudnických studentů nakonec zbyl v kamenolomu pouze on, ostatní buď onemocněli, anebo byli odesláni na jiné práce: „Až jsem tam zůstal sám. Teď se blížil prosinec. Kalorie žádné. Zima. Říkal jsem si: Tu zimu já nepřežiji. (...) Tak jsem se hlásil marod. Mně bylo opravdu špatně. Ten ošetřovatel ve špitále mi dal teploměr a hlásil, že mám horečku.“
Tím začalo pro Roberta Bardfelda lepší období, neboť se už do kamenolomu nevrátil. Český primář mu nabídl práci pomocníka v nemocnici, ovšem závazek ve Strafkompanii to nedovoloval. Domluvili se, že bude nadále veden jako práce neschopný, bude spát na bloku a ve dne bude v nemocnici pomáhat. Po třech měsících byl nakonec ze Strafkompanie natrvalo propuštěn, a mohl tak legálně v nemocnici pracovat, a dokonce i spát: „Pak jsem se uchytil na uklízení laboratoře. Tam byl vedoucím nějaký Němec, který se jmenoval Böhme, což znamená Čech. To bylo komické, on Čech a já s mým jménem.“
Buchenwaldští vězni z laboratoře
„S tím Němcem jsem byl velmi zadobře a on, jelikož tam byl od založení Buchenwaldu, měl kontakty mezi starými německými vězni a přes jednoho známého, který vařil v SS kuchyni, dostával proviant. Ale šlo o to, aby se to neprovalilo. Protože ho zase převážel jejich kamarád, který vozil na žebřiňáku cihly přes bránu do tábora a pod cihlami měl schované různé delikatesy, co ukradl esesmanům. Tak se obyčejně scházeli v neděli. Vždy se v laboratoři zamkli a debužírovali. Když viděli, že nejsem nějaký donašeč, tak jednou řekli: ,Podívej, neodcházej v neděli z laboratoře, budeš jíst s námi.‘“
V Buchenwaldu zažil Robert Bardfeld také nálet a rozbombardování továrny v srpnu 1944: „Jednou přilétla [letadla] a nad táborem udělala kouřový kruh, což se nám přestalo líbit. Vlezli jsme pod podlahu, každý se někam ukryl, a začalo bombardování. Rozbili továrny na součástky na V2 a továrnu na zpracování dřeva. Ale do tábora nespadlo - asi díky tomu označení ‒ nic. Akorát pár zápalných bomb. (...) Zahynuli vězni, kteří pracovali mimo tábor v továrnách.“
Dne 11. 4. 1945 byl koncentrační tábor Buchenwald osvobozen americkou armádou. Ale Robert Bardfeld se vrátil domů až 20. 5. 1945, jelikož bylo zapotřebí fungování nemocnice pro nemocné vězně.
Poválečné setkání studentů v Terezíně
Úspěšná medicínská kariéra
Po návratu do Roudnice nad Labem musel Robert Bardfeld složit maturitní zkoušku. V průběhu letních měsíců 1945 tak dokončoval gymnázium[3] a poté se dal zapsat ke studiu medicíny na vysoké škole. „Naučil jsem se laborantskou práci ‒ vyšetřovat moč, krevní obraz i stolici. Různé věci, co se tam dělaly. Takže jsme dostali maturitní vysvědčení patnáctého září s právní platností 1944, protože jsme tou válkou ztratili rok. (...) Chtěl jsem se přihlásit na techniku, na strojařinu, protože jsem velmi miloval otce a on se mi ohromně věnoval. Chodili jsme spolu na ryby, dělal mi různé píšťaly a vyrobil mně parní stroj. Tak jsem chtěl být strojním inženýrem, ale nechtěli mě vzít na techniku, protože jsem na vysvědčení neměl známku z deskriptivní geometrie. Ta se vyučovala až v septimě a v oktávě a já jsem tyto dvě třídy neměl. Tak mně naši radili, abych šel na medicínu, protože leccos z toho znám. Kantoři mi to radili taky. Tak jsem se zapsal na medicínu a musím říct, že mi šla velice dobře.“
Svatební fotografie
Pro promoci v roce 1950 dostal zaměstnání v písecké nemocnici na interně a na dětském oddělení. Následovaly dva roky na vojně a po povinné službě vlasti se vrátil ke svému oboru do Písku. Těsně před odchodem na vojenskou službu se oženil s bývalou studentkou roudnického gymnázia, která perzekucí nebyla postižena. Poté se otevíraly výzkumné ústavy, a tak se Robert Bardfeld díky úspěšnému konkurzu dostal do Výzkumného ústavu chorob revmatických do Prahy. Ve výzkumném ústavu vydržel až do penze, složil zkoušky na kandidáta věd, na docenturu a nakonec obdržel i titul profesora. V zaměstnání Robert Bardfeld přesluhoval a teprve nedávno se rozhodl svého zaměstnání zanechat. V současnosti žije se svou manželkou v Praze.


description: Německo bude usilovat o úzké vztahy i s administrativou příštího amerického prezidenta Donalda Trumpa. Na tiskové konferenci po jednání s odcházejícím prezidentem USA Barackem Obamou to ve čtvrtek v Berlíně řekla německá kancléřka Angela Merkelová. Obama vyjádřil naději, že Trump postupně přejde z režimu kampaně do režimu vlády.

title: Merkelová si přeje úzké vztahy


description: Na stránkách anarchistů byla zveřejněna fotografie a jméno policisty, který údajně zatkl možného otce Sítě revolučních buněk Lukáše Borla. „Sympaťák? Leda na první pohled, protože všichni fízlove jsou z....,“ stojí komentář pod portrétem strážce zákona. Nejedná se o první podobný případ. Už v minulosti levicoví extremisté dělali seznamy policistů pracujících v utajení.

title: Spolužák se stal ‚pěšákem státu‘. Anarchisté ukázali policistu, který zatkl otce revoluce


description: Četné stížnosti nespokojených zákazníků České pošty dovedly vedení státního podniku ke změně doručovacího systému. Zavedla tři časová pásma pro rozvoz takzvaných balíků do ruky. Lidem by měly nové podmínky teoreticky vyhovovat více. V praxi se však podle výpovědí jak klientů, tak doručovatelů, nic nezměnilo. Lidé i nadále sepisují ostré stížnosti.

title: Pošta kvůli stížnostem zavedla nový systém doručování. Lidé změnu ale nepoznali

maintext:
Čekáte na pošťáka, který by vám měl podle předchozího oznámení domů v určitém časovém rozmezí doručit balík, který jste si přáli osobně převzít. Doručovatel však po příjezdu na vaši adresu místo ke zvonku zamíří rovnou k poštovní schránce, kam umístí lísteček, na němž je napsáno, že vás v daném čase nezastihl.
Podle množství kritických hlasů na internetu i výsledků nedávné ankety na serveru Lidovky.cz je popsaná situace běžnou praxí České pošty. Právě kvůli častým stížnostem dospělo vedení České pošty k výrazné změně u doručování takzvaných balíků do ruky.
Státní podnik od září zavedl ve všech krajských městech jiný způsob doručování balíků. Změna spočívá se zavedením tří časových pásem. Vychází tak údajně vstříc požadavkům svých zákazníků. Jenže jak se zdá, změna proběhla jen na papíře.
Tři časová pásma
„V rámci zkvalitnění služeb a v reakci na dlouhodobou kritiku doručování zásilek v dopoledních hodinách zavádí Česká pošta u služby balík do ruky doručování v časových pásmech,“ uvedl pro server Lidovky.cz v reakci na opakovanou stížnost jednoho z nespokojených klientů České pošty Pavel Vařeka, ředitel kanceláře prvního náměstka ministra vnitra (nadřízeného orgánu - pozn. red.) pro řízení sekce vnitřní bezpečnosti.
Jak přesně má systém fungovat? „Pásma jsou od 8 do 14 hodin, dále od 13 do 19 hodin a večer mezi 18. až 21. hodinou je možné balík doručit zákazníkům, kteří si tento čas objednali prostřednictvím webové aplikace ‚Změna doručení online‘. Večerní doručování je zpoplatněnou službou, do konce letošního roku ji Česká pošta nabízí za akční cenu ve výši jedné koruny,“ vysvětlil mluvčí České pošty Matyáš Vitík.
Jenže podle výpovědi dvou doručovatelek v Praze, nový systém rozhodně neznamená změnu k lepšímu. Ba naopak. „Balíkoví doručovatelé mají za úkol dopoledne doručovat po firmách a odpoledne po domácnostech, ale protože mají nedostatek zaměstnanců, tak hlavně odpolední zásilky - balíky nedoručují,“ popsala serveru Lidovky.cz běžnou praxi pošťačka, která si nepřála být ze strachu před ztrátou zaměstnání jmenována.
„Z třídírny Malešice rovnou odvážejí balíky na pošty k uložení. Druhý den listonošky roznášejí do poštovních schránek oznámení o uložení zásilky – důvodem je, že klient nebyl zastižen,“ líčila dále s tím, že doručovatele popisovaná situace štve. „Dostáváme vynadáno od lidí, co čekají na balík. Pracovníkům na přepážce lidé také nadávají, a to ve chvíli, kdy si jdou vyzvednout balík na poštu,“ napsala na závěr dopisu.
Anketa Zaznamenali jste nový systém doručování balíků? Ano 2 Ne 21
Vedení podniku si však popsanou praxi nepřipouští. Standardně prý balíky doručuje. „Pokud v jednotlivých případech dojde k pochybení, pak je to způsobeno i zvýšeným předvánočním provozem, kdy oproti běžnému měsíci zaznamenáváme nárůst balíkových zásilek o 25 procent, oproti listopadu 2015 jsme pak na nárůstu o 10 procent,“ vysvětlil výpadky služeb Vitík.
Jen resort vnitra coby nadřízený orgán České pošty ročně vyřizuje deset až patnáct stížností na nedoručování zásilek, což rozhodně není vzhledem ke složitosti reklamačního řádu zanedbatelné číslo.
Resort se letos zabýval i opakovanými stížnostmi nespokojeného zákazníka České pošty Petra Šafránka. Ten, jak již dříve informoval server Lidovky.cz, pravidelně upozorňuje na nekvalitní služby doručovatele na Praze 9 (více čtěte ZDE) přímo generálního ředitele Martina Elkána.
Ostré dopisy nezůstaly bez odezvy. S „jeho“ doručovatelem bylo podle vyjádření České pošty pochybení „důrazně projednáno“. Jakým způsobem, však už ředitelka sekce poštovní technologie Emília Bobková, která stížnost vyřizovala, už neuvedla.
Změna doručovacích okrsků
Se zavedením tří časových pásem bylo podle vyjádření České pošty nutné změnit i organizaci doručovacích okrsků. Tím se měly obměnit i „rajóny“ jednotlivých doručovatelů. „S touto změnou souvisí i změna doručovatele, který zajišťuje doručování na vaší adrese,“ uklidňoval tak Vařeka z ministerstva nespokojeného Šafránka v dopise z 3. listopadu.
Trvalo ale přesně devatenáct dní, než Šafránek odeslal generálnímu řediteli další, v pořadí již čtvrtou, stížnost. Ta se opět týkala doručení takzvaného balíku do ruky.
„Nestačím se opět divit, co zase dokáže vámi řízený státní podnik předvést při doručování balíku do ruky. Repertoár Depa Praha 703 při dělání naschválů je zřejmě nevyčerpatelný. Dne 18. 11. 2016 mi byl odeslán balík do ruky. Ihned po obdržení SMS jsem provedl online změnu na večerní doručování,“ uvedl v dopise, jež má server Lidovky.cz k dispozici.
„Změnu jsem autorizoval, vše proběhlo zdánlivě řádně. V systému sledování se však následně objevila naprosto nesmyslná hláška o provedení změny na doručení v nejbližším možném termínu. Nic tak absurdního jsem nežádal, žádal jsem večerní doručení,“ napsal dále.
Ani podle něj nový systém nic neřeší. „Když si objednáte večerní doručení a oni balík přivezou odpoledne, případně odpolední objednávku přivezou dopoledne, tak to nic neřeší. Obojí jsem zažil,“ rozčílil se v reakci na ohlášení změn Šafránek.
Česká pošta ale není jedinou institucí, u níž se shromažďují podobně laděné stížnosti. Další dostávají do rukou pracovníci ministerstva vnitra, Českého telekomunikačního úřadu či poštovní ombudsmanka. Na tu se ale mohou obrátit teprve tehdy, kdy vyčerpají všechny řádné i opravné prostředky a stále nejsou s řešením problému spokojeni. Její úřad je tedy až poslední instance při rozhodování reklamací, zákaznických podnětů a stížností.
Česká pošta je povinna reklamaci vyřídit nejpozději do 30 dnů od jejího přijetí. Pokud se v této lhůtě nijak nevyjádří nebo jí nevyhoví, může stěžovatel podat do jednoho měsíce námitku k Českému telekomunikačnímu úřadu, který dohlíží na poskytování poštovních služeb a může při zjištěném pochybení ukládat i citelné pokuty. Zahájení řízení o námitce je však spojeno s poplatkem.


description: V rámci vyšetřování katastrofy polského vládního letadla v ruském Smolensku před šesti lety se v pondělí uskuteční exhumace ostatků exprezidenta Lecha Kaczyńského a jeho choti Marie, pochovaných v katedrále na krakovském hradu Wawel. Opětovné uložení rakve do sarkofágu je plánováno na 18. listopadu.

title: Polsko exhumuje exprezidenta Kaczyńského. Chce znovu prošetřit tragickou smrt


description: Německý konzulát ve městě Mazáre Šaríf na severu Afghánistánu se ve čtvrtek stal terčem sebevražedných teroristů, kteří zaútočili ve dvou autech naložených výbušninami. Další zaútočili střelnými zbraněmi. Přestřelka podle svědků na sociálních sítích pokračovala velmi dlouho.

title: Útok na německý konzulát v Afghánistánu: 2 mrtví, 100 zraněných. Zasahovaly německé speciální jednotky

maintext: Initial reports suggest Nos of casualties caused by glass shattered. explosion carried out within a truck while gunfire still heard #Mazar pic.twitter.com/FInOBKHtPL


description: Ve čtvrtek odpoledne se v lanovce jedoucí z Petřína zranila 30letá cizinka. Kvůli zatím nespecifikované technické závadě lanovka prudce zabrzdila a žena si pohmoždila ruku, přijela pro ní záchranná služba. Provoz byl na hodinu zastaven.

title: Lanovku na Petřín zastavila


description: Kdyby měla ČSSD vybírat v druhém kole voleb mezi Zemanem a Horáčkem, podpořila by hodnotově bližšího kandidáta, tím není Horáček, řekl premiér Sobotka v nedělních Otázkách Václava Moravce. Předseda ČSSD se také vyjádřil k personálním změnám v rámci vlády. Řekl, že jeho strategií je, aby ČSSD to „tady nenechala vše Andreji Babišovi“.

title: Sobotka: ČSSD by ve volbách podpořila spíše Miloše Zemana než Michala Horáčka

maintext:
Podle premiéra je prý Miloš Zeman v řadě zemí stále blízký sociální demokracii. Sobotka také připomněl, že ČSSD podpořila Zemana ve druhém kole prezidentských voleb. Dodal, že záleží na hodnotové orientaci kandidáta a Michal Horáček se profiluje spíše jako pravicový kandidát.
Premiér se také vyjádřil k otázce problematických situací, které vznikly kolem prezidenta Zemana v posledních měsících, jako například obvinění amerického velvyslance z neúčasti na Hradě 28. října, nebo opožděný příjezd na státní pohřeb na Slovensko. Řekl, že prezident by měl být obklopen profesionálním týmem. Na otázku zda by premiér přistoupil k personálním důsledkům odpověděl, že by „musel udělat nějaké změny“.
Podle Sobotky se v současnosti ČSSD soustředí spíše na parlamentní volby, které považuje za důležitější. O tom, jakého kandidáta strana podpoří, bude rozhodovat vnitrostranické referendum.
V otázku perosnálních změn ve vládě komentoval premiér slovy, že „potřeboval ČSSD zatřepat, aby si uvědomili, že volby do Poslanecké sněmovny budou velmi důležité.“ Podle předsedy vlády je potřeba přistoupit k volbám jinak a proto musel začít obměnou vlády.
Na otázku zda se nebojí, jestli ČSSD pak zatřese jím, odpověděl Sobotka, že i to se může stát, ale na sjezd prý jede se strategií, která má za cíl nenechat vše Andreji Babišovi a porazit jej.
„Levicoví voliči podle mně dělají chybu, když volí někoho, kdo o sobě tvrdí, že byl dlouhá léta voličem Občanské demokratické strany. Ten nikdy v budoucnu žádnou levicovou politiku dělat nebude.“ řekl premiér na adresu ministra financí Andreje Babiše.


description: Novým ministrem zdravotnictví se stane ředitel Fakultní nemocnice v Motole Miloslav Ludvík. Ve funkci nahradí ministra Svatopluka Němečka. Premiér Bohuslav Sobotka také vymění Jiřího Dienstbiera, místo něj ve vládě usedne Jan Chvojka.

title: Ve vládě končí Dienstbier a Němeček, přicházejí motolský šéf Ludvík a poslanec Chvojka


description: V amerických volbách je zvykem, že nový kandidát přednese v Oválně pracovně své cíle pro první funkční období. Trump, který se považuje za toho nejlepšího kandidáta, již vytyčil své návrhy na každý z prvních 100 dnů svého vládnutí. Co Američany čeká?

title: Co čeká USA, pokud Trump splní sliby? Prvních 100 dní v prezidentském křesle

maintext:
Trump připravil „Smlouvu s americkým lidem“, která začne platit hned od jeho prvního dne v prezidentském úřadu. Do detailu popsal čtyřiadvacetihodinový program, v němž si dal za úkol zahladit stopy po Obamově prezidentování a nastavit Spojené státy na protekcionistickou a národní kolej.
Imigrace
Trumpova protiimigirantská rétorika výrazně formovala jeho prezidentskou kampaň. Sice ji nakonec formuloval opatrně, přesto jeho návrhy zůstávájí kontroverzní. Tiše upustil od své výzvy poslat zpět všechny imigranty, kteří přisli do Spojených států s nekompletními dokumenty. Tento krok se zdá spíše nemožný, protože Spojené státy si nemohou dovolit odehnat tolik lidí z pracovního trhu. Zásadně by to poškodilo americkou ekonomiku, varovali experti.
Místo toho by okamžitě zahájil deportaci všech imigrantů, kteří mají jakékoliv trestní záznamy. Nedávné studie prokázaly, že takovýchto lidí je ve státech méně než 168 tisíc. Přesto Donald Trump dle svých kalkulací mluví o přibližně dvou milionech „kriminálníků“. Týká se to i lidí, kteří měli menší konflikt se zákonem, jako je například překročení povolené rychlosti.
Trump chce také potlačit imigrace z regionů s velkou aktivitou teroristických skupin, jelikož podle něj nelze všechny imigranty bezpečně prověřit. Ačkoliv se zdá toto vymezení jako vágní, rozhodně by to mělo týkat Sýrie. Trump prohlásil, že vláda neví, jaké uprchlíky si pouští do země, i přesto, že jsou prověřováni dva roky dopředu před vstupem do Států.
Namítá ale, že by se tento postup neděl hned od prvního dne jeho prezidentování. Nicméně snažil by se přimět americkou legislavitu, aby postavila zeď podél jižní hranice s Mexikem, která by měla stát 10 až 12 milard dolarů (v přepočtu zhruba 244 až 292 miliard korun). Nevysvětlil ale, jak přesně by to probíhalo.
Reforma Washingtonu
Donald Trump slíbil, že si posvítí na politické hospodaření Washingtonu s penězmi. Jeden z jeho oblíbených bodů kampaně bylo, že se pokusí omezit korupční vliv různých zájmových skupin.
Svým proslovem v Gettysburgu, na místě, kde v roce 1863 Abraham Lincoln pronesl svou slavnou řeč ke spojeným Američanům, se Trump pokusil o nápodobu tohoto legendární vůdce a slíbil, že obnoví vládu, tzv. vládu od lidí, lidmi, pro lidi.
Jeho jednodenní reformy by zahrnovaly i dodatek k ústavě, kde by všichni členové Kongresu podléhali po odchodu z práce určitému časovému omezení. Pětiletý zákaz by se týkal i Bílého domu a úředníků z Kongresu, kteří se stávají lobbisty po té, co opustí vládní sektor.
Ve snaze zmenšit velikost vlády, volá Trump po „zmrazení“ všech federálních zaměstnanců. Omezí jejich pracovní sílu tím, že sníží stavy (netýká se to armády, veřejné bezpečenosti a veřejného zdraví).
Obchod
Trumpovo prezidentování by se mohlo odklonit od tradičního republikánského postoje k volnému obchodu, protože by se řídil ochránářskou politikou a zavřel by americké hranice.Okamžitě by oznámil svůj záměr o znovuprojednání smlouvy NAFTA s Kanadou a Mexikem. Ukončil by také účast v kontroverzní smlouvě 12 států o Transatlantické spolupráci. Pakt usiluje o prohloubení ekonomických vazeb mezi národy, snížit sazby a podpořit růst obchodu. Kritici argumentují, že to ale zintezivní soutěžení pracovní síly mezi státy.
Zahraniční politka
Donald Trump řekl, že jakožto prezident by negarantoval ochranu spřáteleným zemím z NATO, které by byly napadeny. V rozhovoru těsně před republikánskou dohodou Trump řekl, že Amerika by pomohla jedině té zemi, které by naplnila své povinnosti vůči alianci.
Stalo se tak poprvé, co kandidát na amerického prezidenta v období po 2. světové válce navrhoval zavést podmínky pro klíčové spojence ohledně americké obrany. V rámci obhajování svého ultra pohledu na svět, tzv. America first (Amerika na prvním místě), pohrozil Trump, že stáhne americké vojáky z Evropy a Asie, jestli nebudou alianční partneři schopní platit více za americkou ochranu.
Trump udělal obrat o stoosmdesát stupňů v případě klíčových záležitostí týkajících se Sýrie. Nedávno naznačil, že vidí diktátora země, Bašára Asada, jako menší zlo ve srovnání s americkými povstaleckými skupinami, z nichž některé mají islamistické sklony. Slíbil, že vybombarduje jednotky islámského státu v Iráku a Levantě.
Energetika a rozvoj
Donald Trump má v plánu zrušit podporu programů o klimatických změnách OSN v řádech miliardy dolarů. Není to vývoj, který by potěšil environmentalisty. Také řekl, že bude přesouvat velké množství peněz na infrastrukturní projekty. „Budeme budovat naše města, nemocnice, tunely, dálnice. Naše infrastruktura se stane nejlepší na světě,“ řekl i v prvním projevu po ohlášení vítězství. Slíbil také, že zruší omezení frakování a podpoří těžbu ropy a zemního plynu.
Jedním z konkrétních příkladů je výstavba ropovodu Keystone, proti němuž dlouho bojovali aktivisté a nakonec přesvědčili Obamu, aby zastavil tento projekt, který měl údajně potenciál zničit některé přírodní ekosystémy ve státech, kterými měl procházet, například v Nebrasce.
Vymazání Baracka Obamy z dějepisných knih
Jedním z prvních kroků Trumpa budou snahy vymazat vše, co dokázal předchozí prezident Barack Obama za svá dvě volební období. Doslova řekl, že „zruší všechna exekutivní rozhodnutí a memoranda, jež vydal Barack Obama“.
Podle Trumpova poradce Stephena Moorea je takových rozhodnutí minimálně 25 a cílem jeho administrativy bude smazat všechny Obamovy projekty v čele s Obamacare, systémem, který zavedl pojištění pro téměř 13 milionů lidí, kteří by si jinak nemohli dovolit lékařskou pomoc. Trumpovou alternativou mají být „Účty zdravotního spoření“, jejichž systém by dal větší pravomoci jednotlivým státním legislativám v administrativě zdravotního pojištění. Podle kritiků ale nikdy neřekl, jakým konkrétním způsobem Obamův systém nahradí.
Rodinné právo
Trump slibuje 6 týdnů mateřské dovolené a vrátit rodinám útratu za hlídání dětí ve formě odečtu z daní rodinám, které vydělávají méně než 500 000 dolarů. Nedotkne se rozpočtu federálních zdravotních programů Medicare (pro seniory) a Medicaid (pro sociálně slabší popoulaci), ale chce zrušit Obamacare, americké sociální pojištění.
Vzdělávání
Chce se vrátit ke Common Core (společný základní program pro Spojené státy), který byl vytvořený Barackem Obamou v roce 2010 pro děti mladší 12ti let věku. Podle něj, vzdělávání musí být lokálního charakteru. Slibuje abvsolutní svobodnou volbu (základní školy státní nebo soukromé, domácí výuka...). Avšak nepodporuje vysoškolské vzdělávání zdarma.
Střelné zbraně
Podporuje právo použití zbraně na osobní ochranu. Vyhrazuje se ale proti povinnosti ověřování identity dřívějšího majitele majitelem novým.


description: Účast na pohřbu kubánského autoritářského vůdce Fidela Castra podle očekávání odmítla nejen většina světových státníků, nepřijede ani revolucionářova sestra. O účasti Juanity žijící přes padesát let v exilu na Floridě se spekulovalo, ale ona odmítla. Slíbila navíc, že bude pokračovat v boji proti komunistickému režimu, který její bratr přivedl k životu.

title: Castrova sestra na pohřeb nepřijede. Před 51 lety utekla, prý bránila ‚červy‘

maintext:
Třiaosmdesátiletá Juanita Castrová utekla přes Mexiko do Spojených států v šedesátých letech poté, co se ukázalo, že ve svém havanském domově poskytuje útočiště kubánským odpůrcům režimu a spolupracuje s americkou Ústřední zpravodajskou službou (CIA). Věděla prý i o tom, že CIA plánuje vraždu kubánského diktátora.
Po svém útěku se usadila v Miami na Floridě, kde se stala viditelnou představitelkou kubánského exilu. Když se objevily zprávy, že by se měla zúčastnit pohřbu svého bratra, razantně je odmítla. „Chci jen objasnit, že jsem se nikdy na ostrov nevrátila a neplánuji to měnit,“ uvedla podle britského The Telegraph. Ani po 51 letech v exilu nemění podle vlastních slov přístup k režimu na karibském ostrově, přestože za něj zaplatila vysokou cenu, bolest a izolaci.
Ze smrti svého bratra Juanita Castrová radost ale nemá. „Neraduji se ze smrti žádného člověka, o to méně ze smrti někoho, kdo je mé krve a nese mé příjmení. Cítím smutek, jako když umřeli naši nejstarší sourozenci Ramón a Angela,“ řekla s tím, že s Fidelem odešel i kousek jí samotné.
Juanita Castro n’ira pas à l’enterrement de son frère : « il a transformé l’île en une prison à ciel ouvert » https://t.co/C09v6vjiuP pic.twitter.com/FvrqjRa1uB — Dreuz.info (@Dreuz_1fo) 26. listopadu 2016
Částečně i kvůli tomu se jí nelíbilo, jak zareagovala kubánská komunita na Floridě, která vyšla do ulic oslavovat. Radost Kubánců v ní vyvolala pocity pohrdání nad neúctou, kterou projevili. „Přát někomu neštěstí, nemoc či smrt není správné. Není to křesťanské,“ popsala pro New York Times, proč se jí chování přistěhovalců nelíbí.
Není to ale poprvé, kdy ji místní komunita zklamala. „Desítky let jsem se stavěla proti kubánskému systému. Musela jsem ale odrážet i nenávist ostatních Kubánců v USA, kteří na mě neprávem útočili jen kvůli mému příjmení,“ vysvětlila svou složitou situaci Castrová.
„Všem ale odpouštím, včetně svého bratra,“ dodala, přestože si sama myslí, že do poslední chvíle svého života věřil ve správnost svých politických kroků a myslel si, že byl skvělým a bezchybným lídrem.
Jako politicky aktivní podporovatelka dosluhujícího amerického prezidenta Baracka Obamy využila Castrová svého rozhovoru pro New York Times ke kritice nově zvolené hlavy státu Donalda Trumpa. Počastovala jej přívlastky jako odpudivý a odporný a řekla, že neexistují důvody, proč by mu měl nějaký Kubánec dávat hlas.
Neodpustila si ani srovnání se svým bratrem. „Jediný rozdíl mezi nimi je ten, že jeden má na kontě miliony a ten druhý měl mozek,“ porovnávala oba státníky a posteskla si, že její bratr bohužel své inteligence nevyužil pro dobro svých občanů.
Utekla, bránila totiž ‚červy‘
V prvotních fázích kubánské revoluce stála Juanita Castrová věrně po bratrově boku v boji proti předchozímu diktátorovi Fulgenciovi Batistovi. Na podporu revolucionářů cestovala po světě a snažila se získat od dárců peníze na nákup zbraní pro povstalce. Režim Fidela Castra jí po vítězství do rukou svěřil národní zdravotnická zařízení.
S bratrovou vládou podle vlastních slov začala nesouhlasit poté, co zjistila, že se snaží prosadit komunističtější doktríny a začíná se násilně zbavovat svých rivalů. „Moje osobní situace se začala zhoršovat kvůli protirežimní aktivitě, k níž jsem přistoupila. Fidel mě přestal navštěvovat, protože jsem podle něj bránila ‚červy‘, s čímž on nesouhlasil,“ vrací se ke své protirežimní činnosti a ochraně opozičních aktivistů v knize „Fidel a Raúl. Moji bratři: Utajené dějiny“ vydané v roce 2009.
VIDEO: Salvy z děl i truchlící dav. Kuba se loučí s Fidelem Castrem Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Odpůrcům režimu pomáhala Castrová utíkat tajně ze země a stále častěji se dostávala do křížku s Fidelem a jeho nejbližšími věrnými. Hádali se například o lidech, které oba znali a svévolně byli zatýkáni policií, což se jí nelíbilo. Na pohřbu matky v roce 1963 se na sebe téměř nepodívali. Podle vlastních slov poslední kapkou, která ji přiměla k odchodu, byl incident, kdy ji zadržel armádní představitel kvůli tomu, že kouřil cigarety Chesterfield, tedy americkou značku.
Nejvíce ze všeho Juanita Castrová kritizovala, že její bratr nedokázal dodržet sliby. „Zradil většinu Kubánců. Měl to ve svých rukou. Nepotřeboval pomoc žádné velmoci, ale přesto osud Kuby vložil do rukou té nejhorší, Ruska,“ vzpomínala sestra diktátora. Na neplnění slibů proto po odchodu z Kuby upozorňovala na mezinárodních fórech, například na půdě OSN.
Po příchodu do USA si otevřela malou lékárnu, kterou vedla po třicet let. Po celou dobu ale nacházela čas aktivně se zapojit do iniciativ proti Castrově režimu. Jeho smrt teď proto vidí jako příležitost pro vybudování nových pout, která zpřetrhala nenávist mezi ostrovními a exilovými Kubánci v posledních dekádách.


description: Amerika jde ke dnu a letošní volební kampaň je toho důkazem. Ať vyhraje kdokoli, velké změny nečekejte. To si myslí čínská média, místní komentátoři, ale i disidenti. Mezitím se alespoň veřejnost má čím bavit. Právě taková stanoviska nejsou v Číně výjimkou.

title: Čína o volbách: Je jedno, kdo vyhraje ‚karaoke‘. Americký sen končí, čínský začíná

maintext:
Pro čínská média se americké volby stávaly důkazem toho, že „demokracie nefunguje“. Je na místě zmínit, že tato média vydávají především úřady schválený obsah a propagandu.
Lidový deník (žen-min ž’-pao) i další oficiální média pravidelně přicházela se zprávami, komentáři a úvahami o tom, jak americké volby rozdělují společnost, jak se kampaně mění ve frašku a jak racionální politickou diskuzi přehlušuje snaha sestřelit soupeře.
Je to problém
Lidový deník otiskl komentář, „vysvětlující“, co je vlastně špatně s americkým volebním systémem. „Úkol politiků je efektivně řídit zemi, nejen vyhrát volby,“ stojí v úvodu textu, který se pouští do rozboru kampaně.
Letošní volební kampaň bude nejdražší a kandidáti se tak při shánění financí nevyhnuli zájmovým skupinám - ty na své investici vydělají, ať už vyhraje kdokoli, píše například čínský deník. „Veřejnost tyto trpké plody ‚peněžní politiky‘ vidí zcela zřetelně,“ a tak „americký sen je od reality čím dál vzdálenější“.
Podle listu Američané pokládají současnou politiku ve Washingtonu za větší problém než ekonomické otázky a zvolený prezident s touto politickou krizí pravděpodobně nic udělat nedokáže. „Je čas, aby takzvaný ‚učitel demokracie‘ přibrzdil své přefouknuté ego,“ zakončuje Lidový deník svoji úvahu, která vyšla jak v čínské, tak v editované anglické verzi.
Zajímavé je, že čínský tisk kritizoval Trumpa za odmítání globálního oteplování. Stav životního prostředí je totiž v Číně velmi důležité téma a tisk několikrát vybízel kandidáta republikánů aby „byl racionální“.
Je to jedno
„Volby amerického prezidenta se konají každé čtyři roky, volby ‚světového prezidenta‘ se konají jednou za sto let,“ říká Liou Ming-fu, vlivný politický komentátor, který si je jistý vzestupem Číny. “Mohu s jistotou prohlásit, že USA takovým světovým prezidentem ve 21. století již nebudou,“ dodává pro server Chinafile.
„Kromě toho, že USA jsou upadajícím hegemonem, chybí jim skuteční velikáni. Americké volby by dnes nevyhrál George Washington, Franklin Delano Roosevelt, dokonce ani Richard M. Nixon,“ uvažuje Liou. Podle něj Amerika v současntosti čelí „třem nemožnostem“: „Je nemožné fundamentálně změnit Ameriku, americko-čínské vztahy, nebo rozložení světa.“
„Pokud by dnes Američané chtěli revoluci, nejsou (volby) schopné přinést Mao Ce-tunga, pokud by chtěli reformy, nepřinesou Teng Siao-pchinga, a pokud by chtěli inovace, nepřinesou Si Ťin-pchinga,“ dodává.
Podle Lioua jsou americké volby a demokracie pouhé představení a Čína je tedy jako představení sleduje: „Je to jako sledování pekingské opery nebo hollywoodského blockbusteru, který vychází jednou za čtyři roky.“
Je to show
Pro mnoho čínských diváků jsou americké volby skutečně spíše zábavná show a vzniklo i mnoho vtipů přirovnávající volební diskuze ke karaoke. I kvůli jazykovým bariérám a cenzuře nemají většinou Číňané možnost se v této „show“ orientovat a jsou odkázaní na státní média a propagandu. Na čínských sociálních sítích se tak úspěšně šíří nejrůznější spekulace a konspirační teorie o zdraví a blížící se smrti Clintonové, promiskuitě Trumpa a Billa Clintona a mnoho dalších.
Ani serióznější komentátoři ale nečekají ve vztazích s Čínou velkou změnu ať už vyhraje kdokoli. Americký vliv v Asii slábne a USA podle nich nemají peníze na žádný větší obrat, což se prokázalo už za Barracka Obamy, kterému nevyšel proklamovaný „obrat k Asii“.
K horším vztahům s Čínou by kvůli sporům v Jihočínském moři mohlo vést vítězství Clintonové, napsal Global times (chuan-čchiou š’-pao). Současně ji ale dlouhou kariéru nepředpovídá a radikální zhoršení vztahů tak nečeká. Podle listu nebude totiž zvolena podruhé, pokud se vůbec do Bílého domu dostane. Vychází přitom z „jistoty“, že americká ekonomická situace se zhorší a v takových případech prezident málokdy obhájí mandát. U Trumpa na druhou stranu předpokládá, že se z Asie stáhne a tím posílí ekonomické vztahy s Čínou.
Rovněž si Číňané všímají toho, že ani pro jednoho z kandidátů se nezdá zvlášť důležitá dosud neschválená smlouva o trans-pacifickém partnerství (TPP), která měla zjednodušit obchod USA s asijskými spojenci. Čína TPP často kritizovala.
Je to zklamání
Z kandidátů nejsou šťastní ani čínští disidenti. Jang Ťien-li, jeden z předních disidentů a také muž se dvěma doktorskými tituli z Harvardu, kritizoval jak Trumpa, tak Clintonovou. Jang Ťien-li je nejznámější kvůli připomínání masakru na Náměstí nebeského klidu.
Jang spolu s s dalšími disidenty otevřeně kritizovali Donalda Trumpa. Trump se totiž vyslovil, že masakr studentů čínskou vládou v roce 1989 byla zkátka „silová politika“, což je pro mnoho pamětníků nepochopitelné zjednodušení. „Měl by snad americký prezident přijímat takovéto ‚silové vítěze‘ a odsuzovat pokojně protestující? To je velmi špatná zpráva jak pro Američany, tak pro lidi po celém světě,“ napsali pro The Washington Post.
Clintonová je na tom o něco lépe, ale ne o moc. Její postoj k lidským právům je podle čínských disidentů problematický. Když byla ministryní zahraničí, snažila se aby toto téma zůstávalo součástí vyjednávání, současně ale dala najevo, že pokud by to mělo ovlivnit ekonomické vztahy, nebude téma „tlačit“. Demokratická kandidátka je tedy v tomto ohledu zklamala.
Pocit, že volba toho moc nezmění je tedy vidět na mnoha místech Číny.
Je to byznys
Vtipným detailem je dopad amerických voleb na jednu velkou továrnu v Če-ťiangu, informoval Reuters. Vedení továrny, která ročně vyrobí miliony latexových a plastových modelů a masek, sází na výhru Trumpa a rozhodla se tedy zvýšit produkci Trumpových masek. Už teď jich prodává statisíce.


description: Objevily se spekulace, že Tesla, jeden ze symbolů inovací, elektromobility a automatizace 21. století, má zájem vytvořit v České republice tzv. Gigafactory 2, tedy evropskou výrobnu jejich elektromobilů. Zkusme si představit, že je tato spekulace postavená na reálných základech. Dá se jí využít k oživení debaty o daňových pobídkách.

title: Tesla by mohla výrazně pomoct českému průmyslu, a to i za cenu neplacení daní

maintext:
Daňové pobídky jsou nástrojem minulého tisíciletí a v současnosti se od nich zcela správně ustupuje. Proč se jich také držet? Zvyšují nerovnosti, oprávněně rozčilují méně majetné, protože ti mají pocit, že zatímco oni makají a daně platí, zahraniční miliardáři je platit nemusí. Morální rovina je jen velmi těžko napadnutelná – není to spravedlivé. Proti klasickým daňovým pobídkám ale mluví i argument ekonomický – vyplácí se pouze krátkodobě.
Ve chvíli, kdy se začnou používat jako standardní nástroj a investoři je tak nějak automaticky očekávají, se z pobídek stává nutnost. Nedáš-li daňové prázdniny, nedostaneš investici. Státy se tak v porovnání s velkými zahraničními investory ze suverénů proměňují v pouhé účastníky aukce, kde se vzájemně předbíhají v rozsahu daňových úlev.
V konečném důsledku jde o hru s nulovým součtem a státy místo podpory ekonomiky stavějí hladové zdi, které platí všichni a nevydělává nikdo. Navíc argument, že zrovna ty největší firmy vytvářejí nejvíce pracovních pozic, je přinejmenším pochybný, ne-li úplně falešný. Bylo by nejlépe, kdybychom se jako státy na mezinárodním poli dohodli a společnými silami velké firmy donutili daně znovu platit.
Obrovská transformace
V některých situacích ale jde o víc. Držme se případu Tesly – automobilový průmysl v Česku vytváří sám o sobě cca sedm procent HDP, role celého strojírenského průmyslu je ještě výrazně větší. Navázané multiplikační efekty jeho roli dále umocňují. Prozatím se zdá, že je všechno v nejlepším pořádku – Škodovka šlape skvěle, daří se i ostatním automobilkám, a dokonce se probouzí i čistě domácí automobilové firmy.
Problém ale je, že se dnes vedou bitvy, jejichž výsledek bude vidět za 10 let. Automobilový průmysl prochází obrovskou strukturální transformací a za pár let se může ukázat, že jsme sice uměli skvěle vyrábět modely pro rok 2016, modely pro rok 2025 ale neumíme.
Jaké automobily budou jezdit v roce 2025, dnes s jistotou neví nikdo. Vývoj ale postupně ukazuje, že v elektromobilech je skutečně velký potenciál. To ovšem vyvolává velmi nepříjemné otázky: Kolik ze sedmi procent podílu na HDP tvoří výroba spalovacích motorů a převodovek, které v budoucnu nebudou mít využití? Udržely by se případně i jiné sektory automobilového průmyslu? Jak dopadne zbytek strojírenského průmyslu? Doufejme, že zodpovědné orgány už na tyto otázky odpověď alespoň hledají. V datech, která mají k dispozici, se dá nalézt mnoho nápověd.
Po úspěšných firmách musíme skočit
Ve chvíli, kdy se k nám hlásí úspěšná firma, která zde chce postavit supermoderní továrnu, a po zpracování důkladných analýz vyjde najevo, že ohrožení je reálné, a tato firma ukazuje přinejmenším velmi nadějný směr klíčovému průmyslu, tak po ní musíme skočit a pro úspěch udělat všechno. Klíčovému sektoru by se naskytla přirozená cesta k modernizaci. Firmy se naučí moderní technologie a vychovaly by novou generaci odborníků, kteří by se v nové době orientovaly mnohem snáze.
Taková firma by nám mohla pomoci poměrně bezbolestně předejít výrazným strukturálním problémům. Daňová podpora tak najednou získává kladný součet a hladová zeď se mění v investici do budoucna. A to i za cenu nižších, či dokonce žádných daní.
Českému průmyslu hrozí automatizace
Kritik může snadno namítnout, že elektromobilita je módní trend jako každý jiný a odejde stejně rychle, jako přišla. I v takovém případě by se ale přítomnost Tesly nebo podobného podniku v Česku mohla vyplatit. Českému průmyslu totiž hrozí i jiné, možná ještě vážnější nebezpečí – automatizace. Podle odhadů OECD je v Česku automatizací přímo ohroženo 10 procent pracovních míst a dalším 35 procentům hrozí výrazná změna pracovních úkolů. Nenaučíme-li se elektromobily, můžeme se naučit skvělé průmyslové roboty.
Ekonomická úspěšnost stojí a padá se schopností přizpůsobit se nové době. Jedinou udržitelnou možností, jak zajistit budoucí prosperitu, je ekonomika postavená na inovacích. Pokud existují relativně bezbolestné cesty, jak české ekonomice pomoci a potenciálně tak zachránit budoucnost průmyslu, byť za cenu nižších daňových příjmů v současnosti, stojí za to je alespoň zvážit. Snad by to bylo i spravedlivé.
Autor je ekonom EU Office / Knowledge Centre České spořitelny a think tanku IDEA při Národohospodářském ústavu Akademie věd České republiky


description: Šéf pražských strážníků Eduard Šuster si za čtyři roky ve funkci přišel na 1 205 000 korun hrubého na odměnách. Sumu ale kritizují odboráři, podle kterých je příliš vysoká. Podle radního pro bezpečnost Libora Hadravy (ANO) si ale ředitel peníze zaslouží. Jako důvod uvedl, že stabilizoval městskou policii po korupční aféře předchozího ředitele Vladimíra Kotrouše.

title: Šéf strážníků v Praze si přišel od nástupu na milionové odměny. Podle radního je to v pořádku


description: Ministr obrany Martin Stropnický (ANO) se domnívá, že armáda by měla mít v budoucnu aspoň 30 tisíc profesionálních vojáků a k tomu dalších 5000 vojáků v záloze. Dosavadní cíl 27 tisíc profesionálů mu připadá nízký. Řekl to v neděli v pořadu Otázky Václava Moravce v České televizi.

title: Třicet tisíc profesionálních vojáků. Stropnický chce do budoucna větší armádu

maintext:
„Já si myslím, že 30 tisíc profi vojáků plus záloha aspoň těch 5000 je v podstatě minimum. Čili my musíme ty plány našich předchůdců v tomto navýšit,“ řekl ministr. Do roku 2025 se to ale podle něj asi nedá stihnout. Záležet bude i na situaci na trhu práce, protože třeba v regionech, kde je vyšší nezaměstnanost, je zájemců víc. Ministr řekl, že pro letošek má armáda rekrutační cíl 2000 lidí a už v září se jich přihlásilo 2200. „Ten zájem o práci v armádě je,“ uvedl.
Podle údajů ze začátku letošního roku evidoval resort zhruba 22.000 vojáků z povolání, 6400 občanských zaměstnanců a asi 1100 státních zaměstnanců podle služebního zákona.
Stropnický v ČT také řekl, že žádný členský stát NATO to nebude mít jednoduché, pokud by měl do roku 2025 zvýšit výdaje na obranu na dvě procenta hrubého domácího produktu (HDP), což by měly členské země vydávat. Meziroční růst výdajů na obranu o deset procent mu připadá jako přiměřený. Při současném tempu zvyšování výdajů na obranu bude ČR na úrovni dvou procent HDP v roce 2025, uvedl a dodal, že toto tempo by mohlo podle jeho názoru být i vyšší. Poznamenal, že třeba Kanada vydává jedno procento HDP a Španělsko 0,85 procenta HDP.
O plnění požadavků NATO se začalo hovořit především v souvislosti s nově zvoleným americkým prezidentem Donaldem Trumpem, který před volbami spolupráci v rámci NATO zpochybňoval a po spojencích požadoval, aby na své bezpečnosti pracovali více sami.
Podle předsedy KSČM Vojtěcha Filipa, který se dnes s ministrem Stropnickým v debatě utkal, není možné utrácet peníze jen proto, že existuje závazek zvýšit výdaje. Je uapotřebí vědět, k čemu budou sloužit a jestli budou sloužit k bezpečnosti občanů ČR, uvedl Filip. Česká armáda podle něj takovou představu nemá.
Stropnický nechtěl spekulovat o tom, zda by mohlo být z NATO vyloučeno Turecko kvůli tomu, co se v něm odehrává po zmařeném pokusu o puč. Vyloučení je podle něj extrémní varianta, byl by velmi nerad, kdyby nastala.


description: Životy dvou policistů si v noci na středu místního času (ráno SEČ) vyžádaly střelecké útoky v okolí města Des Moines, metropole amerického státu Iowa. Policie podle stanice NBC News uvedla, že oba útoky měly znaky cíleného napadení.

title: Napadeni ze zálohy. Při útocích v


description: Tentokrát jde skutečně o hodně. Američtí voliči rozhodnou, nakolik bude v příštích čtyřech letech jediná světová supervelmoc uplatňovat vliv ve světě a svou roli globálního lídra. Politici na evropské straně Atlantiku se obávají, že Trumpovo vítězství by přineslo oslabení spolupráce v rámci NATO.

title: Nepřevídatelný Trump vyvolává obavy. Evropa fandí Clintonové

maintext:
Od vítězné kandidátky Hillary Clintonové se dá čekat pokračování v linii prezidenta Baracka Obamy. „Zajímá se o zahraniční politiku a nabízí v ní předvídatelné kroky,“ míní Simon Reich, politolog z americké Rutgersovy univerzity.
U jejího rivala Donalda Trumpa se předpokládá izolacionismus a menší vůle Washingtonu ovlivňovat světové dění. Několikeré průzkumy už naznačily, že Trump jako 45. prezident Spojených států se jeví mnoha Evropanům jako krajně nepříznivý výsledek.
„To, co v nás vyvolává obavy, je jeho nepředvídatelnost,“ řekl německý prezident Joachim Gauck, citovaný listem Die Welt. „Nevíme, co bychom mohli od prezidenta Trumpa čekat.“
Evropa přitom potřebuje spolupracující Ameriku z mnoha důvodů. Zvítězil-li by Trump, se svým izolacionismem, transatlantické soukolí by se zadrhlo. Z čeho pramení tyto evropské obavy?
Atlantický obchod i obrana
Mainstreamoví evropští politici i média odmítají Trumpa především ze tří důvodů. Kvůli jeho názorům na transatlantickou spolupráci v NATO, kvůli jeho vstřícnosti k Rusku a také kvůli jeho odmítavému vztahu k mezinárodním obchodním dohodám, jako je plánované Transatlantické obchodní a investiční partnerství (TTIP).
Trump vždy zdůrazňoval americké zájmy. Evropské i asijské spojence upozornil, že by se měli výrazněji podílet na společných nákladech na obranu. Washington prý nebude platit na bohaté státy, jako je Německo.
„V červenci vyvolal Trump značný poprask, když prohlásil, že v případě ruského útoku na některého ze členů NATO by USA nemusely nutně přispěchat na pomoc,“ připomíná Simon Reich. Aliance byla podle Trumpa vytvořena na obranu před nebezpečím – tedy Sovětským svazem –, které už neexistuje.
V Berlíně taková vyjádření mnohé politiky znervóznila. „Trumpovo vítězství by bezpochyby vedlo k největšímu odcizení německo-amerických vztahů od dob války ve Vietnamu,“ soudí šéf zahraničního výboru německého parlamentu Norbert Röttgen ze strany CDU kancléřky Merkelové.
Šéf německé diplomacie Frank-Walter Steinmeier se vyjádřil, že při pomyšlení na Trumpovo vítězství pociťuje úzkost.
Magazín Der Spiegel spočítal, kolik konkrétně by s vítězstvím 70letého miliardáře musel Berlín zaplatit. Jenom na vyšších vojenských výdajích by největší ekonomika eurozóny zaplatila 80 mi liard eur ročně.
Naopak: Clintonová zdůrazňovala výhody dosavadních aliancí se spojenci. „Toto partnerství je jedinečným zdrojem americké síly,“ uvedla kandidátka demokratů, která chce plnit americkou vůdčí roli ve světě.
Chce se ale podobně jako Obama vyhnout trvalejší masivní přítomnosti amerických sil v zónách konfliktů. Spolehla by se spíše na menší, akceschopné jednotky. Mimo jiné navrhuje bezletovou zónu v Sýrii.
Těžké rozhodování
Podobná slova Evropané rádi slyší. Nestabilita i humanitární tragédie v Iráku, Afghánistánu, Sýrii či Libyi totiž ukázaly, že neuralgické body ve světě je obtížné hojit bez vstřícné spolupráce Evropy s Amerikou.
Pro Evropu je Clintonová v Bílém domě lepší varianta. Podle průzkumů agentury Emnid se 67 procent dotázaných Němců domnívá, že v případě jejího vítězství bude pokračovat úzká spolupráce Berlína a Washingtonu. Plných 77 procent se v sondáži vyslovilo, že vítězství Trumpa by vzájemné vztahy zatížilo.
Žádné velké nadšení se ale ve spojitosti s Clintonovou nekoná. Demokratická kandidátka ovšem v Evropě zdaleka nevyvolává takovou vlnu sympatií, s jakou se před lety setkal Barack Obama. Nicméně pokud by rozhodovali o nájemníkovi Bílého domu evropští voliči, o vítězství by se bát nemusela. Podle agentury YouGov by ji volilo 46 procent dotázaných, Donalda Trumpa pouze šest procent.
„Je to těžké rozhodování. Kdybych žila v Americe, asi bych vůbec k volbám nešla,“ prohlásila německá novinářka Beate Brinkmeierová


description: Černá komedie českého režiséra, scenáristy a kameramana Jana Sasky Happy End byla zařazena do užšího výběru deseti krátkometrážních animovaných filmů, které se budou ucházet o amerického Oscara za rok 2016. Oznámila to na svém webu Americká filmová akademie. Prestižní ceny se budou v Hollywoodu udělovat příští rok v únoru.

title: Český animovaný film Happy End je

maintext:
„Samozřejmě je to zpráva dobrá, dozvěděl jsem se ji včera večer. Věděli jsme, že jsme v první sedmdesátce, ale postup do užší desítky nás potěšil,“ řekl dnes ČTK Saska. Svůj bakalářský snímek Happy End připravoval v produkci Kamily Dohnalové dlouhých pět let. Po studiu klasické animace na Univerzitě Tomáše Bati ve Zlíně Saska právě ukončil studia na Filmové a televizní fakultě Akademie múzických umění v Praze (FAMU).
„Nějaké plány mám, ale zřejmě je trochu přehodnotím. Kamila Dohnalová je moje spolužačka z produkce a já neměl žádné představy o nějakých festivalových strategiích. Právě její zásluhou jsme si počkali až na festival v Cannes, což byla dobrá volba,“ uvedl s tím, že i další projekt vznikne za její spolupráce. „Po pěti letech jsem měl v plánu si trochu odpočinout a načerpat inspiraci, proto konkrétní projekt se zatím nerýsuje,“ dodal filmař, který se v případě Happy Endu postaral o režii, scénář, kameru, střih i animaci. Jeho hrdiny jsou myslivci, traktorista, řidič favoritu a náhodně zřetězený sled událostí, kterými se jak červená linie táhne stružka krve.
Šestiminutový snímek se letos představil na filmovém festivalu v Cannes, zvítězil v soutěži studentských filmů na mezinárodním festivalu animovaných filmů v Třeboni. Podle recenzí jde o „morbidní černou komedii o smrti se šťastným koncem“.
Saskův film se do užšího seznamu deseti nejlepších dostal z 69 děl vybraných do soutěže. Podle americké akademie nyní porota seznam dál zúží na pětici animovaných filmů. Konečná nominace na Oscara bude oznámena 24. ledna příštího roku. Ceny se budou rozdělovat v Hollywoodu 26. února, přímým přenosem bude televize podle organizátorů vysílat ceremoniál do 225 zemí světa.
Jan Saska, kterému napřesrok bude třicet let, je i autorem několika komiksů. Jeho předchozí film Přepadení získal ceny na festivalech v Lisabonu a v ruském Gelendžiku.


title: V Německu zatkli syrského uprchlíka s materiálem na výrobu bomb, hlásí se k IS

maintext:
BERLÍN/KODAŇ Německá policie zadržela dvacetiletého syrského uprchlíka poté, co se pokusil dostat do Dánska s materiály, z nichž lze vyrobit bombu. Muž je sympatizantem teroristického Islámského státu (IS), napsala s odvoláním na žalobce ve Stuttgartu agentura Reuters.
Jméno Syřana úřady nezveřejnily. Mluvčí žalobců uvedl, že strážci zákona jej zatkli v neděli v jihoněmeckém městě Ulm poté, co se mu o den dříve nezdařil pokus přejít do Dánska. Informace o případu byly zveřejněny až nyní. Do domova důchodců pro kněze ve Francii vtrhl ozbrojenec a zabil nejméně 1 ženu. Před policií utekl Prokuratura podle mluvčího disponuje důkazy, že Syřan sympatizuje s teroristickou organizací IS. Zatím ale nezjistila, zda udržoval kontakt se členy IS mimo území Německa. Podezřelý muž v Německu již určitou dobu pobýval, podle mluvčího ale není jasné, kdy do země vstoupil a jestli dostal azyl. V říjnu se v cele oběsil Syřan Džábir Bakr, který byl zřejmě napojený na IS a který podle kriminalistů připravoval v Německu teroristický útok na letiště v Berlíně.


description: Americký herec Brad Pitt nebude stíhán v souvislosti s tím, že se v září během cesty ve svém soukromém letadle údajně v opilosti přestal ovládat před svými dětmi a použil násilí. Federální úřad pro vyšetřování (FBI) případ uzavřel, napsala dnes agentura Reuters.

title: FBI ukončil vyšetřování: Brad Pitt


description: Moskva i přes vítězství Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách neočekává, že Západ odvolá své sankce, které na Rusko uvalil kvůli jeho počínání na Ukrajině. Při návštěvě Palestiny to v pátek prohlásil ruský premiér Dmitrij Medveděv.

title: Medveděv: Nečekáme, že USA hned zruší sankce, ale postupné sblížení. Toho se obává Ukrajina

maintext:
Trump se během kampaně několikrát pochvalně vyjádřil o ruském prezidentovi Vladimiru Putinovi, který na oplátku řekl, že je připraven s budoucí hlavou USA spolupracovat na zlepšení vzájemných pošramocených vztahů.
Vztahy Washingtonu a Moskvy se zhoršily po ruské anexi Krymu a k dalšímu vyhrocení došlo kvůli intenzivním bojovým operacím ruské armády na podporu syrského prezidenta Bašára Asada. Trump v průběhu kampaně zpochybňoval současnou americkou zahraniční politiku a prohlásil, že USA by měly uznat anexi Krymu, pokud by to vedlo k lepším vztahům s Moskvou a silnější spolupráci v boji proti IS.
Možné sbližování Ruska a USA vyvolává obavy na Ukrajině, která dosud na podporu Washingtonu spoléhala. Ukrajinský prezident Petro Porošenko by podle informací Reuters rád počátkem příštího roku navštívil Washington, aby zde o další spoluprací jednal.
Postoj k sankcím proti Rusku slábne také v Evropské unii, neboť ne všechny členské státy pohlížejí na odvetná opatření jednotně. Od prosincového unijního summitu se nicméně prodloužení sankcí očekává, jejich další budoucnost je ale otevřená.


description: Americký Federální úřad pro vyšetřování (FBI) v rámci prověřování možného ruského vměšování do amerických prezidentský voleb zkoumá padělané dokumenty, jejichž cílem prý bylo poškodit kampaň demokratické kandidátky Hillary Clintonové.

title: FBI prověřuje padělané dokumenty. Měly poškodit Clintonovou a možná jsou z Ruska


description: Snídáte o víkendu rádi čerstvé pečivo? Zkuste si připravit něco speciálního. Tradiční skotské pečivo scones vás nadchne. Pečivo je oblíbené také v Austrálii, Británii, Americe, Irsku. Nechte se inspirovat.

title: Domácí pečivo k snídani?

maintext:
Scones - skotské pečivo
110 g jemné špaldové mouky nebo hladké mouky
15 g krupicového cukru
1 lžička kypřícího prášku
špetka soli
25 g studeného másla nakrájeného na kousky
75 g/ml studeného mléka
jedno menší rozšlehané vejce na potření
Mouku, kypřící prášek, sůl, cukr a máslo zpracujte pomocí kuchyňského robotu v drobenku (s použitím plochého šlehače).
Do vzniklé drobenky přilijte mléko a zpracujte v lepivé těsto, které následně přemístěte na pomoučněný vál a ručně ještě trochu propracujte. Těsto vyválejte na tloušťku cca 2 cm a pomocí skleničky vykrojte kolečka. Skleničkou však během vykrajování neotáčejte – pečivo by pak nemuselo během pečení správně vyběhnout do požadovaného tvaru.
Takto připravené scones přemístěte na pečící plech s nepřilnavým povrchem, potřete rozšlehaným vajíčkem a pečte v troubě vyhřáté na 200 stupňů asi 10 minut. Hotové pečivo podávejte ještě vlažné, a to, co nesníte, raději zamrazte a před konzumací rozpečte v troubě nebo v topinkovači. Jedná se totiž o tzv. „pečivo jednodenní“, na druhý den obvykle ztvrdne a vyschne. Podávejte s tvarohem a marmeládou a samozřejmě – ideálně také s dobrou kávou.
Recept pro KitchenAid.cz připravila Lucie Jahelková z výživového poradenství FoodBodyLife.


description: To, že je Česko střechou Evropy, odkud všechna voda odteče k sousedům, se ví. Teď vládní analýza ukázala, že jsme odtokovou střechou i na zisky. Výnosy zahraničních firem odsud mizí až trojnásobně rychleji než ze zbytku Evropy.

title: Sobotkův plán: zdanit banky a operátory. Velké firmy mají platit velké daně


description: Už 172 lidí, institucí, profesí či organizací urazil podle analýzy serveru Lidovky.cz mluvčí Hradu Jiří Ovčáček na svém twitterovém účtu. Kancléř Vratislav Mynář slíbil, že se na problém podívá a promluví si s Ovčáčkem, aby označoval, čí názory na síti prezentuje – jestli hlavy státu, či svoje. Řada „dotčených“ lidí na seznamu Ovčáčkovi vzkazuje, že ho neřeší a nesledují.

title: Reakce na útoky Ovčáčka? ‚Bzukot komára, komický kašpar, Lidový dům opouštěl s ostudou‘

maintext:
Reakce na analýzu serveru Lidovky.cz Kamil Švec, politolog
Pořád čekám, že se pan Ovčáček omluví za tweet, ve kterém lhal a otřel se o mě. A jinak: těch otřených je až moc, na úředníka. Mgr. Michal Kačírek, mluvčí ČSSD Některé z těch tweetů jsou natolik expresivní, že snad by bylo lepší věřit tomu, že je píše po pracovní době občan Ovčáček, nikoliv oficiální mluvčí presidenta republiky. Ovčáčkův boj se sociální demokracií je hlubšího rázu, Lidový dům musel totiž kdysi opustit s ostudou. Pro úroveň politického klimatu v zemi je škoda, že si své trauma přenáší i na další pracoviště. Jakub Janda, zástupce ředitele think-tanku Evropské hodnoty
V seznamu urážek mluvčího rezidenta Zemana jsme se umístili mezi Řízením letového provozu a Václavem Havlem, což jako nevládní odborná instituce bránící liberální demokracii považujeme za uznání naší práce. Není pro nás lepší vizitka, než když nás cíleně napadají a urážíti, kteří zaprodávají naší zemi diktátorům. Také je důležité sledovat rozložení urážek a útoků na jednotlivé mezinárodní aktéry. Pokud sečteme přehled připravený redakcí Lidovky.cz, tak nám vychází, že Kancelář prezidenta republiky napadla 13 x EU, 6 x německou kancléřku, 5 x Německo, 5 x USA a ani jednou Ruskou federaci či ruského prezidenta. Koho chleba jíš, toho píseň zpívej.
Miroslav Kalousek, TOP 09
Nelze ode mě spravedlivě žádat, abych komentoval výroky komického kašpara, kterého si nikdo neváží. Michal Horáček, kandidát na prezidenta
Vámi uváděné výroky nesleduji, takže se k nim nemohu vyjádřit. Jiří Dientsbier
Nestojí to za komentář. Terezie Kaslová
Myslím si, že pan Ovčáček funguje velmi netradičně jako tiskový mluvčí. Není to běžné a nejsme na takové tiskové mluvčí zvyklí. Ale zřejmě to vyhovuje panu prezidentovi a mají to tak spolu nastavené. Jinak komentáře pana Ovčáčka u mě za komentář nestojí. Občas se ke mně donesou, tuším, o co jde, ale osobně pana Ovčáčka nesleduji na Facebooku ani na Twitteru. Ani nevidím důvod, proč bych měla. Pavel Bartošek, mluvčí SZ
Ovčáčkovy nejapnosti mají jediný účel: zajistit, aby nám Zemanovy přešlapy připadaly vedle nich snesitelné. Je proto třeba si Ovčáčka moc nevšímat. Martin Ayrer, mluvčí vlády
Pan premiér nebude komentovat aktivity ani výroky tiskového mluvčího prezidenta republiky. Jan Dražan, Echo24.cz
Výsledky mě vůbec nepřekvapují. Toto individuum je prvotní fází přerodu člověka v umělou inteligenci ve stadiu prototypu. Je to mistrovská hříčka přírody deformovaná lidskými zásahy. Daniel Herman, ministr kultury
Výroky nižších státních úředníků se nezabývám. Matěj Holan, Žít Brno
Analýza mě nepřekvapila, je mi to jedno. Alžběta Plívová, mluvčí ČT
Česká televize nevidí žádný důvod vyjadřovat se k názorů mluvčích institucí, obzvláště není-li jasné, zda nereprezentují pouze své vlastní postoje. Petr Gazdík, STAN
Nemyslím, že bych ze své pozice měl hodnotit výroky Jiřího Ovčáčka. Beru je jako bzukot komára.


description: Nejobsáhlejší kuchařská kniha autora knižních bestsellerů Romana Vaňka z dílny Pražského kulinářského institutu. V této velkolepé publikaci se poprvé stává spoluautorkou Vaňkova manželka Jana, která na všech jeho předchozích knihách spolupracovala.

title: SOUTĚŽ: Velká kuchařka Čech a Moravy.


description: Kdo ještě nikdy nezkusil hummus, má co napravovat. Tahle zdravá pomazánka je skvělým zdrojem železa, proteinů a vlákniny. Hummus se podává studený, nejčastěji s nakrájenou zeleninou, která se do hummusu namáčí. Základem je uvařená cizrna a sezamová pasta tahini, kterou seženete v každé prodejně se zdravou výživou.

title: Plný železa, proteinů a vlákniny.


description: Záchranáři ukončili prohledávání vraku vlaku, který v neděli vykolejil na severu Indie. Nehodu podle pondělní policejní bilance nepřežilo 133 osob a více než 200 lidí se zranilo. Neštěstí se stalo asi v polovině sedmadvacetihodinové trasy mezi městy Indaur a Patna.

title: Železniční neštěstí v Indii má


description: Podle jihočeského hejtmana Jiřího Zimoly (ČSSD) je rozdělení funkcí stranického předsedy a premiéra jediným možným řešením, které teď může fungovat. Zimola také zmínil, že na místo šéfa sociální demokracie by se našli zájemci. Důvodem rozdělit stranické funkce je podle Zimoly to, že Sobotka nemá žádný plán.

title: Hejtman Zimola chce rozdělit funkci ČSSD a premiéra. Sobotka podle něj nemá žádný plán


description: Nově zvolený americký prezident Donald Trump ve čtvrtek v rámci sestavování svého týmu jednal s někdejším ministrem zahraničí a nositelem Nobelovy ceny za mír Henrym Kissingerem. Oznámil to Trumpův speciální tým, který má na starosti plánování období předání moci. Trump s Kissingerem hovořil mimo jiné o Číně, Rusku, Íránu a Evropské unii.

title: Trump jednal s bývalým


description: „Snažil jsem se o evropskou obrodu islámu, ale kapituloval jsem,“ říká německý politolog Bassam Tibi. Původem Syřan, který léta přednášel na prestižních univerzitách v USA, před časem v Praze vystoupil na konferenci Homeaffairs.

title: Euroislám tu nikdy nevznikne, říká německý politolog Tibi, který Němce považuje za extremisty

maintext:
Lidovky.cz: Je tomu rok, co se EU dohodla, že migraci bude řešit jako ucelený problém – včetně zapojení afrických zemí. V té době byly ale již v Německu statisíce vašich krajanů. Jak se na uprchlickou vlnu díváte se zkušeností emigranta ze Sýrie, který většinu života prožil jako akademik v Německu?
Své znalosti nečerpám z novin, ale přímo z místa. A často jsou to diametrálně odlišné zdroje. Nejen novináři, ale i politici nám říkali, že je Sýrie vysoce rozvinutá země s elitami a že k nám přijdou především lékaři a inženýři. Mluvím s migranty, které potkávám v Göttingen na každém kroku, za tu dobu jich byly možná stovky. A zatím jsem nepotkal jediného doktora nebo inženýra. Takže mi z toho vychází, že politici a média německé obyvatelstvo obelhali.
Syřané, kteří přicházejí do Německa, prostě nejsou ti nejlepší Syřané. Potkal jsem třeba mnoho sedláků, kteří tvrdili, že jsou z Damašku. Jenže jsem neslyšel žádný odpovídající přízvuk. Je to tím, že v Sýrii nastal obrovský úprk z venkova, města jako Damašek nebo Aleppo se rychle zalidnila. Bohužel jsou mezi nimi i islamisté a spousta mladých, kteří nemají práci ani perspektivu.
KDO JE BASSAM TIBI? Narodil se do aristokratické rodiny v Damašku, v roce 1962 odešel do Německa. Vystudoval filosofii a politologii na univerzitě ve Frankfurtu nad Mohanem, habilitoval se v Hamburku. Je emeritním profesorem mezinárodních vztahů na univerzitě v Göttingen, přednášel a bádal na prestižních univerzitách v USA, mimo jiné na Harvardu, Yaleu a v Princetonu. V Německu vydal na třicet knih zaměřených na vztah náboženství a politiky. Je podruhé ženatý, z prvního manželství má syna.
Lidovky.cz: Jak ale mohla být ta mediální lež, o níž mluvíte, úspěšná? Sám říkáte, že na migranty narážíte všude. I běžný Němec pak přeci pozná, že se zrovna nejedná o vysokoškoláky. Třeba jen z toho, že se s nimi nedomluví jinak než arabsky.
Když jsem ještě žil v Damašku, byl náš vzdělávací systém na vysoké úrovni. Sám jsem mluvil plynně anglicky a francouzsky. To se ale od 70. let změnilo. Dnešní Syřané s maturitou nejenže nemluví žádnou jinou řečí, ale neumí ani dobře arabsky.
Lidovky.cz: Proč podle vás politici a novináři lhali?
Protože v Německu panuje strach z extremismu, na cizince se mnozí Němci dívají přes prsty. I když máte německý pas, za opravdového Němce vás považovat nebudou. Německo je navíc ledovou společností, dostanete sice sociální dávky, ale na ten krásný barevný svět, který vidíte v televizi, jako migrant nedosáhnete.
Takže politici měli strach, co se stane, když se lidé dozvědí, že 90 procent migrantů je nevzdělaných a přetechnizované německé hospodářství pro ně nenajde uplatnění. Raději tak místo diskuse začali šířit nepravdu. Důsledkem je ohrožení svobody. Neprobíhá žádná výměna názorů, neprobíhají žádné debaty. Politika by měla být racionální, v tématech migrace ale rozum chybí. Mám s tím osobní zkušenost. Kdykoliv řeknu špatné slovo, jsem zařazen do koutku špinavých pravičáků. Já, bývalý marxista a reformovaný muslim, který nemá nic proti migrantům ani proti islámu!
Lidovky.cz: Jestli vám dobře rozumím – byla to taková milosrdná lež, která měla lidi uklidnit. Platí to i pro přístup kancléřky Angely Merkelové?
Nejen kancléřku, ale všechny Němce považuji za národ extremistů. Jsou k cizincům buď přátelští, nebo nepřátelští. Filozof Helmuth Plessner jednou trefně napsal, že Němci neznají správnou míru. A to mi dělá starosti. Mám strach, že z vítací kultury se stane kultura nepřátelská.
Lidovky.cz: Bavíme se o přístupu většinové společnosti k migrantům. Co se ale stane se samotnými uprchlíky?
Uprchlíci ze Sýrie mají velká očekávání. Doufají, že dostanou auto, byt, řádnou práci. A možná také blondýnku. A potom zůstanou v uprchlickém táboře a dostávají jen kapesné. Výsledkem je zklamání, odpor, protizápadní naladění. A pocit, že jim slíbili něco, co se nekonalo.
Islám je přitom používán jako politický nástroj, vznikají paralelní společnosti. A ty nepředstavují žádné obohacení, ale bezpečnostní riziko. Když do země přivedete stovky tisíc nevzdělaných migrantů, vznikne současně problém s islámem. Stejně jako ve Francii, kde žije třetí generace muslimů, kteří se neintegrovali a nemají práci. Takže době rozumím zemím, jako je Česko, kde žádné takové problémy mít nechcete.
Lidovky.cz: Řekl byste také jako někteří čeští politici, že migrace je německý problém?
Ano, on to je německý problém. Vždy se argumentuje, že i ostatní země EU musí být solidární. Ale s kým? S paní Merkelovou? S tou já solidární nejsem. Se svými krajany ze Sýrie ano.
Lidovky.cz: Je nějaké jiné řešení kromě solidarity?
Především je třeba omezit příliv uprchlíků. Kancléřka dodnes odmítá, že by nějaká horní hranice měla existovat. Jsem pro vítací kulturu, současně je ale třeba říct, že víc jak řekněme 200 nebo 300tisíc migrantů ročně nezvládneme. A pak je třeba dodat, že víc než milion migrantů, kteří do Německa dorazili, tu zůstane. Oni nepůjdou pryč. Při začleňování těchto lidí je třeba používat čistě praktickou politiku, bez hloupých výroků jako Wir schaffen das (Zvládneme to).
Lidovky.cz: Dlouhá léta prosazujete rozšíření reformovaného islámu. Jak s tímto konceptem zahýbala migrační vlna?
Nestuduji náboženská dogmata islámu, ale reálně existující islám. Nejen v Německu, ale i Indonésii nebo západní Africe, kde jsem žil a pozoroval, jak je islám pestré náboženství. Islám v Senegalu je africký, v Indonésii indonéský.
Islám v Německu ale není evropský. Proto jsem v roce 1992 vymyslel koncepci euroislámu, která je postavena na oddělení náboženství od politiky. Měla to být jedna z možných odpovědí na otázku, jak poevropštit islám. Snažil jsem se tuto myšlenku prosadit, v poslední době jsem ale kapituloval. Evropský islám tu nikdy nevznikne.
Lidovky.cz: Nemůže za vaším neúspěchem stát také fakt, že jste s prominutím akademik? Nakolik reformní hlasy obyčejní muslimové berou vážně?
Muslimské svazy, které v Německu existují, jdou do dvou směrů. Jedním z nich je turecký Svaz pro náboženské záležitosti, který je ovládán islamistickou AKP a kontroluje v Německu asi 960mešit. K tomu druhému směru patří třeba Muslimští bratři, důležitým hráčem zastřešujících organizací jsou Saúdové.
A všechny tyto svazy jdou proti nám. Podívejte se na takového Mouhanada Khorchida, Palestince s rakouským pasem. Napsal knihu s názvem Islám je milosrdenství. Co je na tom tak strašného? A přesto ho pronásledují a pomlouvají. Hlavní potíž je v tom, že euroislám je integrační koncept, jenže muslimské svazy žádnou integraci nechtějí. Přesto je má německý stát za partnera, protože chce mít věřící jako kolektiv. V demokracii ale nejsou žádné náboženské kolektivy, jen občané muslimského vyznání.
Lidovky.cz: Kolik lidí žije v Německu podle zásad evropského islámu?
Politiku a víru odděluje pětaž desetprocent muslimů. Doma jsou věřící, členové náboženské obce, na veřejnosti ale vystupují jako evropští občané. Euroislám bez laicismu nemá šanci na úspěch.


description: Nejméně 43 lidí v sobotu přišlo o život a 100 bylo zraněno při explozi v mešitě v centrálním Pákistánu, oznámil list Dawn. Mezi oběťmi jsou ženy a děti. Výbuch otřásl mešitou v okresu Chuzdar v pákistánské provincii Balúčistán. K útoku se přihlásil Islámský stát.

title: Exploze v pákistánské mešitě zabila nejméně 43 lidí. K útoku se přihlásil IS


description: Někteří pražští strážníci kritizují nové nařízení, které umožní kontrolorům, aby je sledovali, aniž by museli s městskými policisty navázat kontakt. „Tohle jsou metody StB, že někoho sledují a natáčí ho,“ zlobí se šéf odborů Richard Krbek. „Je to proti zákoníku práce,“ argumentuje. Podle ředitelství je ale vše v pořádku.

title: Jako metody StB, kontroloři nás smí tajně nahrávat, zlobí se pražští strážníci

maintext:
V červenci podepsal pražský radní pro bezpečnost Libor Hadrava (ANO) odbory kritizované nařízení, v němž stojí, že strážníci mohou být sledováni i bez kontaktu. Podle odborů ale hrozí, že městští policisté budou bez svého vědomí natáčeni a špehováni. „Tohle jsou metody StB, že někoho sledují a natáčí ho,“ zlobí se prezident Svobodných odborů samosprávy Richard Krbek.
„Není-li to v rozporu s právním předpisem nebo s příslušným ustanovením tohoto nařízení, může být namátková kontrola provedena bez toho, aby došlo k navázání jakéhokoliv kontaktu kontrolora s kontrolovaným zaměstnancem; taková kontrola probíhá bez vědomí kontrolovaného zaměstnance,“ píše se v dokumentu.
Krbek se odvolává na zákoník práce, který zapovídá špehování: „[...] že podrobuje zaměstnance otevřenému nebo skrytému sledování, odposlechu a záznamu jeho telefonických hovorů, kontrole elektronické pošty nebo kontrole listovních zásilek adresovaných zaměstnanci.“
Podle ředitelství městské police v Praze je ale vše v pořádku. „Nové nařízení ve své podstatě nezavádí žádné převratné změny nebo novinky. Jedná se o novelu nařízení osoby řídící městskou policii, kterým se vydává směrnice o provádění kontrolní činnosti v městské policii a o vyřizování stížností občanů,“ argumentuje mluvčí městské policie v Praze Irena Seifertová.
Za nařízením si stojí i radní Hadrava. „Každý, kdo vstupuje do práv a svobod občanů, nemůže být vyjmut z kontrolního systému. Neboť tím by se samotný proces ochrany obyvatel stal kontraproduktivním. Ten, kdo střeží zákon, se nesmí nikdy dostat do situace, která by mu umožnila si jej jakýmkoliv způsobem přizpůsobit vlastním potřebám či dokonce jen momentálním náladám,“ sdělil.
V novém nařízení navíc není obsaženo slovo sledování. „Tímto termínem se bezpochyby označuje dlouhodobé, invazivní monitorování pohybu a činnosti osob za použití operativně pátracích metod a prostředků. Takto není myšleno ani aplikováno v praxi,“ dodává Seifertová.
Sporné případy
S takovým tvrzením však Krbek nesouhlasí. „Už v minulosti se objevil případ, kdy jednoho strážníka natáčeli v nemocnici. Ten dokument má dokonce i číslo jednací a je toho víc,“ připomíná Krbek. Jednalo se o starší případ z roku 2014, kdy v dokumentu Oddělení kontroly a stížností je detailně popsáno, jak byl jeden městský policista z Prahy sledován.
Krbek nyní plánuje kvůli červencovému nařízení poslat stížnost. „Plánujeme o tom napsat ombudsmance Anně Šabatové a ministrovi pro lidská práva. Je to v rozporu s Evropskou ústavou,“ řekl.
Odbory navíc kritizují, že pokud kontrolní orgány něco zjistí a sepíší, má strážník jen tři dny na to, aby se odvolal. „Kontrolor má však třicet pracovních dnů na vypracování kontrolního listu. Za tři dny, pokud to dostane v pátek, se strašně špatně věc stačí prokonzultovat s právníkem,“ míní Krbek.
Podle mluvčí strážníků může za opatření i zvýšený zájem společnosti na dodržování zákonů strážníky. „Je dobré si uvědomit, že strážníci, stejně jako například policisté, zcela zásadním způsobem vstupují do práv a svobod občanů. Proto je nezbytné mít fungující kontrolní systém,“ upozorňuje Seifertová.
Podle radního Hadravy zároveň ale není důvodem aplikace nařízení žádné zvýšení počtu stížností na strážníky. „Rovněž jsem se do této chvíle nesetkal s kritikou nařízení. Představuje spíše nezbytnou prevenci,“ podotýká.