maintext:
Cantabile zve na tradiční adventní koncert, v Drahotuších zahrají Gympleři
Hranice – Co by to byl za předvánoční čas v Hranicích, kdybychom byli ochuzeni o adventní koncert místního Dětského pěveckého sboru Cantabile.
Dětský pěvecký sbor CantabileFoto: Martin Třískala
Tradiční vystoupení se v kostele Stětí sv. Jana Křtitele uskuteční v neděli 18. prosince od 16 hodin. Pro všechny milovníky hudby však bude ve stejný den připraven ještě jeden adventní koncert, tentokrát v drahotušském kostele sv. Vavřince a v duchu country. V 18 hodin zde vystoupí skupina Gympleři. (kra)
Autor: Redakce


description: Hranice – Patricii je teprve 25 let, ale napsala už více než sto písní, a může se pyšnit spoluprací s Ewou Farnou či Václavem Neckářem. V rámci sólové…

title: Otextovala Boky jako skříň pro Farnou, nyní Patricie rozjíždí projekt Vesna

fasttext_language: cs


description: Vysoká – Příjemné vánoční zpestření si mohli užít lidé z Vysoké u Hustopeč nad Bečvou, i blízkého okolí. Místní hasiči se ve spolupráci se zdejší…

title: Ve Vysoké u Hustopeč nad Bečvou ožil betlém

maintext:
Vysoká – Příjemné vánoční zpestření si mohli užít lidé z Vysoké u Hustopeč nad Bečvou, i blízkého okolí. Místní hasiči se ve spolupráci se zdejší ekofarmou a dobrovolníky rozhodli uspořádat živý betlém. Nechyběly tak zvířata ani zpěv koled.
„Letos je to taková velká premiéra. Náš vánoční strom přímo vybízí k tomu, aby pod ním byla nějaká akce podobného rázu uspořádána. Ať už se jedná o zpívání koled či připomenutí slavného biblického příběhu" uvedl starosta místních hasičů Pavel Blažek.
„Oslovili jsme tak pár známých a připravili zde tuto záležitost. Původně jsme mysleli, že se bude jednat spíše o komorní akci. Farmáři z místní ekofarmy Kozí hrádek však událost zpropagovali v širokém okolí, takže návštěva je skutečně velká, za což jsme rádi," nezastíral Pavel Blažek.
Spolupráce těchto dvou subjektů není náhodná. Zdejší Ekofarmu zachvátil na začátku prosince rozsáhlý požár. Právě díky včasnému zásahu hasičů se jej však podařilo rychle zkrotit. „Majitelé si velmi rychle všimli zahoření, pokusili se tak o uhašení pomocí několika hasicích přístrojů. V jejich snaze rovněž velmi pomohl rychlý dojezd místní jednotky. Ta se napojila na nedaleký hydrant a včasným zásahem tak nedošlo k výraznému rozšíření na velkou plochu," prozradil tehdy mluvčí HZS Olomouckého kraje Zdeněk Hošák.
Páteční vánoční akce byla určena především dětem. Ty neskrývaly z krásně nazdobeného místa a přítomných zvířat nadšení. „Líbí se mi to tady. Pohladil jsem si zvířata. Koledy jsem si ale nezazpíval, to až zítra. Už se těším na Ježíška, ale co si přeju, neprozradím," uchoval si své vánoční přání Lukáš Drozd.
Iniciátoři akce věří, že se bude opakovat i v letech následujících. „Doufám, že je to takový krok k tradici, která se tu může dále rozvíjet. Před lety jsme začali s voděním medvěda, bez kterého si to už místní nedovedou představit. Bylo by skvělé, kdyby se podobně ujal i živý betlém," zakončil Pavel Blažek.
David Král


description: Hranice – Městský kamerový systém v Hranicích prošel zásadní modernizací v roce 2015, výměna zastaralých kamer však stále není kompletní. Vedení města tak…

title: Hranice dokončí výměnu zastaralých městských kamer


description: Hranice – Zastupitelstvo města Hranice schválilo odkup studny pro napojení závlahového systému v parku Sady Čs. legií. Finanční náklady na toto opatření…

title: Studnu v hranickém parku odkoupí město, bude pomoci ní zavlažovat

maintext:
Hranice – Zastupitelstvo města Hranice schválilo odkup studny pro napojení závlahového systému v parku Sady Čs. legií. Finanční náklady na toto opatření by se měly vyšplhat těsně nad sedmdesát tisíc korun. Město k tomuto opatření přistoupilo z toho důvodu, aby nemuselo zavlažovat pitnou vodou.
Sady Čs. legií v HranicíchFoto: DENÍK/Pavel Mašlaň
V současné době je voda pro závlahu a veřejné WC v parku Československých legií odebírána z veřejného vodovodu.
„Měli bychom si vytvářet námi provozované zdroje pitné vody. Je to důležité téma pro budoucnost. Nehledě na to, návratnost je něco málo přes čtyři roky, takže po ekonomické stránce je to také v pořádku," uvedl starosta města Hranice Jiří Kudláček.
K zavlažování parku není možné využívat vodu z řeky. Proto bylo město nuceno zavlažovat vodou pitnou, což je podstatně nákladnější.
„Jen bych rád připomněl, že v roce 2010 se toto řešilo, měli jsme možnost studnu koupit, a nyní ji kupujeme o třicet tisíc dráž," upozornil člen zastupitelstva Miroslav Raindl.
Podle Jiřího Kudláčka se však do budoucna vyplatí i nákup za zvýšenou cenu.
„Jedná se o důležitou otázku, kterou se aktuálně začala zabývat i vláda. Vodní zdroje budou nabývat stále na větší a větší důležitosti, takže je potřeba činit příslušná opatření," zakončil starosta.
David Král


description: Hranice – Zjednodušení a zpřehlednění, nejen ve všední dny v průběhu školního roku, ale i o školních prázdninách, je cílem změn v jízdních řádech hranické…

title: MHD v Hranicích bude mít nové linky, mění se i jízdní řády

maintext:
Hranice – Zjednodušení a zpřehlednění, nejen ve všední dny v průběhu školního roku, ale i o školních prázdninách, je cílem změn v jízdních řádech hranické MHD. Ty vstoupí v platnost 11. prosince.
MHD v Hranicích. Ilustrační fotoFoto: Deník/ Iveta Podešvová
„Změny byly připraveny na základě připomínek občanů, úprav v jízdních řádech vlaků i vývoje aktuální dopravní situace v Hranicích. Zejména jde o reakci na pravidelná zpoždění spojů v souvislosti s nárůstem provozu ve městě," uvedl mluvčí města Hranice Petr Bakovský.
Změny se týkají především řádů platných v průběhu školního roku.
„Co se týče změn během školního roku, pak nejdůležitějším krokem je rozdělení současné linky 4 na celkem tři linky. Budou tak jezdit linky 4,7 a 8," řekl mluvčí.
„V dalších linkách jsou navrženy pouze drobné časové posuny u několika spojů," doplnil Petr Bakovský.
Úpravy se týkají také prázdninových jízdních řádů.
„Změny o prázdninách jsou navrženy s cílem lépe reagovat na pokles frekvence dopravy v důsledku školních prázdnin. Úmyslem je také sjednotit časové polohy ve školním období a o prázdninách u co největšího množství spojů," objasnil Petr Bakovský.
Elektrobusy
O víkendech dojde k několika časovým posunům.
„Některé spoje, hlavně na lince 12 budou oproti dnešnímu stavu časově posunuty. Rozdíly jsou do deseti minut," prozradil mluvčí města.
Kolem hranické MHD je poslední dobou rušno. Město totiž nedávno oznámilo plán na výměnu stávajících autobusů. Vozový park budou od příštího roku tvořit ekologicky šetrné autobusy.
„Hranice by měly mít nejmladší vozový park, který bude jako jediný v republice tvořen výhradně elektrobusy. K výměně by mělo dojít v první polovině příštího roku, jezdit by zde mělo pět elektrobusů," uvedl Pavel Slovák z Odboru správy majetku, oddělení veřejné dopravy a údržby veřejných komunikací.
Elektrobus v Hranicích již má za sebou říjnové testování. Pokud by z projektu elektrobusové MHD ale přece jen nakonec sešlo, záložní variantu představují autobusy na zemní plyn.
David Král


description: Hranice – Ačkoliv je hranický CTPark rozlehlou průmyslovou zónou, pěší přístup k ní mohou pracovníci využívat pouze jeden, a sice přes schody na…

title: Nová cesta pro pěší do CTParku? Není na pořadu dne


description: Hranice – Právě končící rok přinesl v Hranicích mnoho významných událostí. Město dále vzkvétalo díky rekonstrukcím, opraveno bylo například sídliště…

title: Hranice 2016: revitalizace Struhlovska, parkoviště na nádraží i rekordní hloubka


description: Hranice – Tak to tedy prošlo. Po letech řečí typu „teď už to teda vážně přijde," sněmovna na začátku prosince prohlasovala takzvaný Nekuřácký zákon.…

title: Od jara 2017 si v restauraci nezapálíte. Co na to říkají hosté a co provozní?

maintext:
Hranice – Tak to tedy prošlo. Po letech řečí typu „teď už to teda vážně přijde," sněmovna na začátku prosince prohlasovala takzvaný Nekuřácký zákon. Od května 2017, tak kuřáci se svou vášní nepochodí v žádném restauračním zařízení. Pro restauratéry v Hranicích a jejich hosty se však nejedná o nic zásadního, naprostá většina místních podniků již totiž nekuřácká je.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Dimír Šťastný
Zákon, který vstoupí v platnost 31. května 2017 se nebude týkat pouze hospod, restaurací a barů, ale také nekrytých zastávek a nástupišť veřejné dopravy či zoologických zahrad. „Podle mého názoru je to špatně. Sám sice nekouřím, ale myslím, že je to příliš velký zásah do svobody jedince. Může se jednat o nebezpečný precedens, který třeba v budoucnu povede k dalším opatřením, která se již budou dotýkat svobody nás všech," myslí si Tomáš Michalčík.
Možná překvapivě se nad novým nařízením pozastavují i další nekuřáci. „Což o to, jakožto nekuřák to samozřejmě uvítám, zápach z cigaret mi opravdu vadí. Všechno mi ale přijde tak trochu postavené na hlavu. Na jednu stranu vám cigarety nutí reklamy a do státní kasy prodejem těchto výrobků připlouvají obrovské peníze, a na druhou stranu vám pak budou kouření zakazovat. Místo zákazu kouření by spíše měli tabákové výrobky přestat vyrábět. To se ale nikdy nestane," prozradil Jan Langer.
Vedoucí Sport Baru Zero, jednoho z posledních kuřáckých podniků v Hranicích, nepovažuje protikuřácký zákon za žádnou katastrofu. „I přesto, že sama jsem kuřačkou, myslím, že je to dobře. V zahraničí je to zcela běžné. Pohybovat se celý den v zakouřeném prostředí opravdu není příjemné. Když pak přijde člověk domů, tak aby hned veškeré oblečení dal do pračky," řekla Eva Porubská. „Jen doufám, že zákaz bude opravdu plošný, a že si v něm některé podniky nenajdou kličky," doplnila.
Přesto, že obavám o odliv kouřících hostů se nelze ubránit, Eva Porubská věří, že lidé budou chodit i nadále. „Já myslím, že si lidé zvyknou. Možná, že to chvíli potrvá, třeba chvíli někteří přestanou chodit, ale věřím, že pak se vrátí," uvedla.
Poslanecká sněmovna schválila Protikuřácký zákon jen týden po zavedení Elektronické evidence tržeb. Někteří provozovatelé hospod a restaurací v tom tak vidí další krok ve snaze o likvidaci drobných živnostníků a menších podniků. Asociace hotelů a restaurací tak apeluje na senát, aby zákon do sněmovny vrátil. Kromě senátu musí zákon podepsat také prezident Miloš Zeman, vášnivý kuřák. (kra)


description: Přerovsko, Hranicko - Přes tři tisíce lidí si ve středu 14. prosince zazpívalo na Přerovsku a Hranicku koledy s celým Českem. V jediný okamžik se tak…

title: Na Přerovsku a Hranicku se zpívalo na 34 místech


title: Chovanec: S Babišem ke Schnellům půjdu. Ale ukřičet se nenechám

maintext:
S ministrem vnitra a místopředsedou ČSSD Milanem Chovancem o „kauze Šlachta": proč trvá na policejní reorganizaci, jak pevná je vládní koalice a co si říkali na schůzce s Andrejem Babišem v proslulé pražské restauraci U Schnellů.
Očekával jste tak silnou, emotivní reakci vicepremiéra a šéfa hnutí ANO Andreje Babiše na vaše oznámení o reorganizaci elitních policejních útvarů?
Když se o reorganizaci začalo hovořit a nevypadalo to na žádnou mediální kauzu a přestřelku, tak jsem se s panem vicepremiérem sešel. Pozval mě do restaurace U Schnellů, seděli jsme tam spolu hodinu. Vysvětloval jsem mu důvody, a rozešli jsme se v klidu s tím, že tomu ne úplně rozumí, že to ne úplně podporuje – ale že to nebude komentovat. Chápal jsem to tak, že žádný problém v této věci mezi sebou nemáme.
Doufám, že vyšetřovací komise seznámí veřejnost s výsledky své práce co nejdříve.
To bylo už v době, kdy jste reorganizaci ÚOOZ (Útvar pro odhalování organizovaného zločinu) a Útvaru odhalování korupce a finanční kriminality (ÚOKFK) veřejně oznámil?
Ano, už kolem toho vyšly v médiích první články, a bylo to těsně před hysterií, kterou kolem toho potom rozpoutaly Lidové noviny Andreje Babiše. Po té schůzce jsem neměl pocit, že by se dynamika diskuse měla zvyšovat – následně se stalo, co se stalo. Andrej Babiš to pojal jako volební téma, vyvěsil po republice billboardy hlavně na dálnici D1, směřující k mému bydlišti. Zjevně to bere nepochybně osobně.
Nebyla to likvidace Roberta Šlachty
Na zmíněné schůzce nepochybně padlo jméno šéfa – dnes už bývalého – ÚOOZ Roberta Šlachty. Andrej Babiš tehdy neměl problém s tím, že Šlachta s reformou nesouhlasí?
Jméno pana Šlachty tam samozřejmě padlo. Vysvětloval jsem panu Babišovi, že to není likvidace Roberta Šlachty, že každý z manažerů policie má šanci být v té takzvané „střeše" těch dvou sloučených policejních útvarů. Vysvětloval jsem, že musíme bojovat s terorismem, s kyberzločinem a využít synergii oněch dvou útvarů k tomu, aby byly efektivnější.
Myslím, že Robert Šlachta se vydal na cestu více politickou než policejní, říká ministr vnitra Milan Chovanec.Autor: František Vlček/MAFRA/Profimedia
Proč podle vašeho názoru zvolil pak plukovník Šlachta cestu nechat se hájit spíše zástupci ANO, než komunikovat s vaší ČSSD, která řídí vnitro?
Myslím, že Robert Šlachta se vydal na cestu více politickou než policejní. Vzkazoval jsem mu to i přes média a on mi pak psal esemesku, že politikem není a politikem být nechce…
Pořád si myslím, že je škoda, že se rozhodl odejít. Byl pak na nás vyvíjen i politický tlak, aby se vrátil – ale vrátit se přece mohl pouze on sám! Stačila jedna žádost o vzetí zpět do služby. Mohl také přijít za policejním prezidentem a říci mu, že nesouhlasí s tímto způsobem reformy, ale chce pracovat pro stát, což mnohokrát zdůraznil, a říci, kde tedy chce pracovat. Ale to se nestalo. Já doufám, že až zchladnou hlavy, spojí se s policejním prezidentem. Telefon na něj má.
Vždyť Robert Šlachta sám řekl, že byl vyzván k tomu, aby se ucházel o „hlavu" nové zastřešující policejní organizace. Ale on se ani nepokusil zapojit do nabídkového řízení, které na tuto funkci musí být vypsáno.
Slyšel jste někde vysvětlení slov Roberta Šlachty, proč nedůvěřuje policejnímu prezidentovi?
Seděli jsme na ministerstvu s policisty ÚOOZ, bylo jich tam osmnáct, dvacet, a seděl tam se mnou i policejní prezident, a konkrétní obvinění nezaznělo. Robert Šlachta bude mít reálnou šanci říci to zřízené vyšetřovací komisi, kde jsou i zástupci hnutí ANO, a ta si bude zvát lidi podle svého uvážení. Doufám, že vyšetřovací komise seznámí veřejnost s výsledky své práce co nejdříve.
Reforma byla nutná
Podle státních zástupců, některých policistů i koaličních politiků nebyla reforma policie řádně, včas a detailně připravena. Proč jste ji spouštěli zrovna v této době, je snad nějaké nebezpečí z prodlení?
Organizační změna byla připravena od samého začátku, ve třech krocích. S tím, jak se rozdělí jednotlivé sekce útvarů, existovala tabulková místa. Jenže se o tom rozhořela debata velmi intenzivně a negativně, že připravena není. My jsme byli schopni dát na stůl od samého počátku argumenty.
Organizační změna sama o sobě má asi 25 stran, není to nic tak složitého. Je plně v kompetenci policejního prezidenta, který vytváří podobné změny poměrně často. V tomto případě šlo o změnu struktury velení, nedocházelo k rozpadu dvou útvarů. ÚOOZ se rozdělil na sekce, ale ty pořád byly tvořeny odbory ÚOOZ.
Proč jste ale s reformou vyrukovali právě teď?
Diskutovalo se o ní velmi intenzivně už na přelomu roku. A podobná změna proběhla například už před časem, kdy se do ÚOOZ včlenilo vyšetřování kyberzločinu – to byla organizační změna asi o osmi stranách a připravoval ji tehdy Robert Šlachta.
Tohle bylo obdobné s tím, že organizační změna měla startovat od 1. července a první půlrok měl být věnován jakémusi „přechodnému období", kdy čas by měl být využit na analýzy, debatu s lidmi z útvarů, na nastavení nových řídících pravidel. Od 1. 1. 2017 měla následovat druhá etapa, jejíž součástí by bylo i konečné organizační uspořádání Národní centrály proti organizovanému zločinu. Pak měla následovat třetí etapa, která počítá od roku 2020 se vznikem Národního kriminálního úřadu.
Sbor by se nám rozpadl pod rukama, nebyla jiná cesta než ta, kterou jsme se vydali.
Zdá se, že jste policejní reformou zároveň vědomě otestoval, jak je ČSSD schopna soupeřit s Andrejem Babišem…
Takový důvod jsem určitě neměl, to v žádném případě. Já ale přece nemohu přijmout hru, že policejní prezident, ze zákona nezávislý, bude chodit do sekretariátů politických stran žádat o jejich podporu k organizačním změnám ve svém vlastním policejním sboru.
Ve vaší gesci je policie, v pravomoci ministra spravedlnosti Roberta Pelikána za hnutí ANO zase státní zástupci. Aby systém fungoval a zástupce dobře dozoroval policejní vyšetřování, musí obě složky nutně spolupracovat co nejlépe. Neohrozí celý vyšetřovací systém do budoucna fakt, že ministr Pelikán chystá reformu státních zastupitelství, vy změnu v elitních policejních orgánech – a „rodné strany" vás obou jsou kvůli tomu v koaličním sporu?
Státní zástupce dává pokyny policistům, ale jejich organizaci práce zase řídí policejní prezident. Pokud jde o připomínky státních zástupců k policejní reformě, teď jsme dostali na stůl i připomínky nejvyššího státního zástupce, poskytneme mu k diskusi návrhy našich opatření.
Ministr Pelikán se ovšem několik dní po zveřejnění vašeho záměru policejní reformy nechal slyšet, že kvůli tomu zváží odchod z vlády…
Pan ministr se nakonec rozhodl neodstoupit, nechci jeho kroky komentovat.
Zvolili taktiku nátlaku
Hnutí ANO nejprve kvůli vaší policejní reformě hrozilo dokonce i vystoupením z vládní koalice, pak žádalo alespoň zásadní revizí koaliční smlouvy. Všechno zatím vyšumělo… Berete to jako vítězství ČSSD?
Vítězství… V politice existuje jen konečná porážka (úsměv). Já to jako vítězství nevnímám, pro mě by bylo jednodušší si sednout s koaličními partnery ke stolu. Oni zvolili taktiku nátlaku a vzkazování si přes média, a dostali mě do situace, kdy 40 tisíc policistů začalo pochybovat o tom, že se v policii ještě velí. Sbor by se nám rozpadl pod rukama, nebyla jiná cesta než ta, kterou jsme se vydali.
Pan Babiš si musí prostě uvědomit, že se sociální demokracie nenechá ukřičet ani vyhubit.
Byl byste schopen se s Andrejem Babišem znova setkat třeba U Schnellů a probrat dopady reformy?
Pan Babiš má pocit, že mu neustále ubližuji. Jsou to nesmysly, ale on si musí prostě uvědomit, že se sociální demokracie nenechá ukřičet ani vyhubit. A pokud si to uvědomí a bude chtít za stolem sedět jako partner, proč ne. Já jsem připraven. Vláda má svou hodnotu. Ale pokud se rozhodne jinak, je to jeho rozhodnutí.


title: Proč se Česko změnilo v zemi uzavírek a objížděk

maintext:
Nové silnice a dálnice se v Česku v posledních letech téměř nestaví, protože nejsou nachystány projekty a vykoupeny pozemky. O to víc se opravuje. Podle mnohých je letošní dopravní situace v tuzemsku katastrofální a nesnese srovnání s žádným jiným státem střední Evropy.
Když to dobře dopadne a vše ještě nezhatí administrativní problémy, 16. prosince letošního roku bude v severních Čechách, na dálnici z Prahy do Drážďan, velká sláva. Šampaňské poteče proudem a celá řada politiků bude třímat nůžky, aby si mohli před fotoaparáty a kamerami střihnout do pásky a spolupodílet se tak na slavnostním otevření posledního (šestnáctikilometrového) úseku dálnice D8 Lovosice–Řehlovice. Přiletět vrtulníkem se chystá i prezident Zeman.
Uprostřed všech vzletných slov patrně zanikne jedna podstatná informace: že je to jediný kus dálnice, který byl (možná bude) letos zprovozněn.
Dříve to tak nebývalo. Například v roce 1997 bylo otevřeno 70 kilometrů nových autostrád, v roce 2006 dokonce osmdesát. I poté, až do roku 2010, bylo standardem 40 až 50 kilometrů ročně. Za „protikoručního" ministra Víta Bárty se však výstavba jaksi zadrhla (i s přispěním finanční krize) a doposud stále ještě pořádně nerozpohybovala.
Vrcholem stavařského zmaru byl rok 2014, kdy se nezprovoznil jediný kilometr nové dálnice. Teď se sice Ředitelství silnic a dálnic (ŘSD) pomalu daří nové stavby rozjíždět, ale stále je to žalostně málo (viz Počet zahájených úseků dálnic a silnic).
Pokud by výstavba dálnic šla dnešním tempem, nebude hotova ani za 50 let.
V současné době má Česko asi 1200 kilometrů dálnic, přičemž cílový stav je zhruba 2100. Pokud by výstavba šla dnešním tempem, nebude hotova ani za 50 let.
Jak se z nouze udělala ctnost
A někde tady je třeba hledat důvody, proč je letos v létě (stejně jako loni) Česká republika doslova zamořena uzavírkami, objížďkami, všemožnými silničními a dálničními opravami. V inkriminovaném období mezi léty 2010–2012, kdy se financování dopravních staveb zcela rozpadlo, se totiž zastavila i projektová a investorská příprava staveb.
Pro mnohé odborníky je to dodnes těžko pochopitelné, ale nepochybně to souvisí s celkovým personálním rozkladem ŘSD, když se v této státní organizaci během čtyř let vystřídalo osm generálních ředitelů.
Situace je taková, že se vesměs dodělává jen to, co bylo připraveno ještě před rokem 2010.
A výsledek? Přestože momentálně nechybějí peníze – jak z evropských, tak i z domácích zdrojů (zde si nelze nevšimnout určité neblahé kampaňovitosti a cykličnosti) –, nejsou v potřebném objemu připraveny projekty, nejsou vykoupeny pozemky, není prostě co stavět.
Situace je taková, že se vesměs dodělává jen to, co bylo připraveno ještě před rokem 2010, tedy v éře poněkud kontroverzního a často kritizovaného ministra dopravy Aleše Řebíčka z ODS.
Týká se to i právě dokončovaného úseku na D8, kde se začalo stavět v roce 2007 a vše mělo být hotovo už v roce 2012. Stavbu přes České středohoří nakonec v červnu 2013 zastavil obří sesuv půdy, o jehož příčiny se odborníci dodnes přou.
Když levá neví, co dělá pravá
A tak se místo budování nových dálnic a silnic opravují ty staré, bourají se mosty, osazují nová svodidla. Z nouze se udělala ctnost. Ministr dopravy Dan Ťok (ANO) se chlubí tím, že do oprav a údržby jde nyní rekordní objem peněz. Efekty jsou násobeny i tím, že stát dal mimořádné peníze krajům na rekonstrukce silnic II. a III. třídy. Loni to bylo 4,5 miliardy, letos další 3 miliardy.
Opravuje se ale často i tak, že levá neví, co dělá pravá. Motoristé si oprávněně stěžují na nezvládnutou a nedomyšlenou organizaci.
Problémy připouštějí i odpovědní úředníci. „Situace z loňského roku by se neměly opakovat, i když bohužel v Česku neexistuje jednotný koordinátor silničních uzavírek a uzavírky na silnicích II. a III. tříd povoluje jiný silniční úřad než například uzavírky na dálnicích. Zveme proto zástupce krajů do uzavírkových komisí, které se týkají akcí ŘSD," uvedl letos v únoru generální ředitel ŘSD Jan Kroupa.
Aktuální uzavírky kolem Prahy. Zbytek republiky je na tom podobně.Autor: www.dopravniinfo.cz
Stále ovšem není výjimkou, že je objížďka vedena tam, kde se opravuje nějaká místní komunikace. Nebo je objížďka tak špatně značena, že si zajedete třeba i 50 kilometrů, jak se to nedávno stalo autorovi tohoto textu, když se vydal na alternativní komunikaci během rekonstrukce obchvatu Vodňan.
Ke všemu dopravnímu chaosu je třeba přičíst i rozsáhlé výluky na železnici.
Kdy přijde rovnováha?
Ne, že by opravy nebyly nutné. Stav mnohých komunikací je opravdu žalostný, přičemž už vůbec nikdo vážně neřeší tankodromy mezi malými obcemi. Česko se ale v tomto směru – z hlediska dopravního stavitelství – dostává z jednoho extrému do druhého. Mnoho let byly opravy zcela zanedbávány a teď je snaha vše rychle dohnat.
„Ročně musíme opravit zhruba 5 % délky dálniční a silniční sítě, což v dlouhodobém měřítku představuje trvale udržitelný stav vozovek. V aktuálním období posledních zhruba pěti let opravujeme výrazně více, protože v minulosti toto pravidlo nebylo dodržováno," uvádí k tomu mluvčí ŘSD Jan Studecký.
Poukazuje i na to, že zhotovitelé jsou dnes více než v minulosti motivováni k tomu, aby rekonstrukční práce skončily co možná nejdříve. „Do letošního roku byl poměr cena/čas brán v hodnocení nabídek v potaz v poměru 80/20 %. Od letošního roku se přechází na hodnocení 70/30 %," podotýká mluvčí.
Týdeník Dotyk chtěl ale také po vedení ŘSD zodpovědět otázku, kdy se investice dostanou do nějaké „rozumné rovnováhy", aby se opět více stavěly nové komunikace a zároveň se objem oprav dostal na nějakou únosnou mez, která nebrání normálnímu fungování silniční dopravy.
Velký vnitřní dluh, který se bude smazávat mnoho let, prý mají hlavně bývalé silnice pro motorová vozidla.
„Přiznám se, že této otázce moc nerozumím, to slyším poprvé. Naším úkolem je dokončit dálniční a silniční síť v souladu s příslušným akčním plánem," reaguje Jan Rýdl, vedoucí oddělení komunikace ŘSD. Zároveň dodává, že kdyby se polevilo s opravami, dostanou se brzy mnohé komunikace do havarijního stavu. Velký vnitřní dluh, který se bude smazávat mnoho let, prý mají hlavně bývalé silnice pro motorová vozidla, které jsou od letoška přeřazeny do kategorie dálnic.
Propadlé posudky EIA jako další průšvih
Podle šéfů některých velkých stavebních firem je ovšem situace dnes taková, že na silnicích, které spravuje ŘSD (silnice I. třídy) často už ani není ani co opravovat. Alespoň z hlediska výměny povrchu vozovek, kde zakázky nejsou tak náročné na administrativu a projektovou přípravu.
Do rozsáhlejších rekonstrukcí (stejně jako do nové výstavby) se podle nich ŘSD nemůže pustit, jelikož na ně vesměs nemá platné posudky EIA (posouzení vlivu na životní prostředí).
Počet zahájených úseků dálnic a silnic: 2015: 9 + 11 (celkem 20) 2016 (předpoklad): 10 +18 (celkem 28)
Pramen: ŘSD
Propadlé posudky EIA – to je další kardinální problém, který možná až na 2,5 roku zbrzdí novou výstavbu. Jak už loni v prosinci poukázal magazín Dotyk, týká se to mnoha desítek projektů v úhrnné hodnotě až 170 miliard korun.
Problém zůstává velmi palčivý, ačkoliv se Sobotkova vláda chlubí, že se jí nakonec podařilo vyjednat pro desítku klíčových staveb u Evropské komise výjimku. Vyjmutým dopravním stavbám ovšem vesměs chybí i stavební povolení a do minulých dnů – než se sešel ministr dopravy Ťok s ministrem financí Babišem a nevyjednal přidání dalších miliard pro příští rok – údajně nebyly v rozpočtu pokryty penězi.
D1: V Rakousku to dělají jinak
Názornou ukázkou, kterak může dlouhá léta odkládaná oprava ve výsledku téměř paralyzovat zemi, je „modernizace" dálnice D1. Jde vlastně o výstavbu zcela nové dálnice za plného provozu.
Práce měly původně začít už v roce 2009, ale kvůli osekaným financím se tak nestalo. V tomto směru nelze jistě veškerou vinu házet na současné vedení ŘSD v čele s Janem Kroupou, které „jen" hekticky dohání skluz. Faktem ale je, že dopravní situace na páteřní české komunikaci, kde jsou na denním pořádku dopravní nehody a mnohakilometrové kolony v místech zúžení, je alarmující.
Za katastrofální označuje situaci i profesor Petr Moos z Fakulty dopravní ČVUT. „Ve světě je to tak, že se k takto rozsáhlých rekonstrukcím připravují strategické projekty, důkladně se řeší objízdné trasy, řeší se jak eliminovat kolony, jak být co nejohleduplnější k řidičům. U nás to tak bohužel není," vidí kriticky Moos, který byl v devadesátých letech i ministrem dopravy.
„Naše fakulta navrhovala už předchozím ministrům, aby byl pro D1 takový komplexní projekt zpracován, ale nebyl o to zájem. Přitom i v blízkém zahraničí vidíme, že to jinak dělat lze. Třeba rekonstrukce rakouské dálnice Linec–Salcburk je toho důkazem," uvádí pro Dotyk Moos.
Klíčové podle něj je zavést liniové řízení dopravy, aby byl provoz dle aktuálních potřeb usměrňován s pomocí tzv. proměnných dopravních značek už třeba 30 km před místem opravy. „Aby se nemohlo stát, že auta přijíždějí k zúžení v plné rychlosti. Lze tak dosáhnout poměrně dobré plynulosti dopravy," míní Moos.
I v blízkém zahraničí vidíme, že to jinak dělat lze. Třeba rekonstrukce rakouské dálnice Linec–Salcburk je toho důkazem.
ŘSD se chlubí tím, že služby motoristům na D1 zlepšuje – informační panely, infolinka s asistenční službou zdarma, vysílání Radia Dálnice –, řidiči si však stěžují, že klíčové informace k nim i přesto přicházejí pozdě, nebo vůbec. V tomto duchu v minulých dnech hovořila v televizi DVTV i Miloslava Pošvářová, bývalá šéfka odboru kvality ŘSD.
Uživatelé až na posledním místě
Specifický názor na rekonstrukci D1 má Jiří Petrák, někdejší ředitel české pobočky poradenské a projekční firmy Mott MacDonald. Patřil k těm, kteří před společenskými a hospodářskými dopady takto pojaté „modernizace" už na samém začátku důrazně varoval. Prosazoval „daleko rychlejší a levnější" metodu fragmentace, kdy se na dálnici nevyměňuje podkladová betonová vrstva, ale pouze se rozbije a „přetáhne" silnou vrstvou asfaltu.
Nakonec podle něj ale zvítězil tlak cementářské lobby, přičemž stát „zbytečně" utratí o 10 miliard korun více. „Vedle těchto ztrát to ale přináší i další obrovské ekonomické ztráty v desítkám miliard korun způsobené zbytečnými kolonami, nehodami a dlouhodobou paralýzou naší hlavní dopravní tepny," poukazuje Petrák. Stejný názor jako on prý mají desítky dalších odborníků, byť jej často nemohou projevit navenek, aby nepřišli o práci.
Nakonec podle něj ale zvítězil tlak cementářské lobby, přičemž stát „zbytečně" utratí o 10 miliard korun více.
Magazín Dotyk se setkal opakovaně i s názory, že takto pojatá modernizace je nesmyslná, když řidičům žádné výrazné zlepšení nepřinese – žádný nový pruh v běžném provozu nepřibude.
Podle Petráka je typické, že se u nás na uživatele silnic a jejich obrovské ztráty vůbec nebere ohled. „Nedávno jsem byl na výletě v Panenském Týnci, přičemž jsem jel po dálnici od Prahy směrem na Chomutov. Hodinu jsme stáli na světlech pár kilometrů před sjezdem na Týnec. Podle mě je tam chybná koncepce nesmírně dlouhé a nákladné opravy – vyměňuje se celé souvrství vozovky, namísto levného a rychlého řešení pouze lokálními opravami poškozených míst a překrytím sjednocujícím kobercem. Je to úplně stejné jako u D1," vidí podobnost Petrák.
Vrátí nám peníze?
V současné situaci řadu lidí napadá, zda je vůbec fér, aby stát na neprůjezdných dálnicích vybíral poplatky ve formě dálničních známek, zda by nebylo slušné peníze vrátit, protože s tak katastrofální dopravní situací se nelze setkat v žádné jiné zemi střední Evropy. Týdeník Dotyk proto položil dotaz ohledně vracení peněz ministru dopravy Danu Ťokovi. Odpověď nepřišla.
Autor: Dotyk


title: Retro Vánoce v mělnickém muzeu trhaly rekordy

maintext:
Školáky zajímá, jak kdysi před lety slavili Vánoce jejich dědečkové a babičky. Výstava bude přístupná do 8. ledna.
Adventní interaktivní projekt pro školy na výstavě Vánoce 50. a 60. let v Regionálním muzeu Mělník před Vánoci navštívilo na 1500 dětí. „Letošní zájem ze strany škol byl rekordní,“ uvedla muzejní pedagožka Jitka Králová. Pracovníci muzea proto na programy museli spojit několik školních tříd dohromady, jednotlivých projektů se proto najednou účastnilo až 60 dětí – takovéto skupiny se v muzeu denně vystřídaly tři až čtyři.
Děti se na výstavě hravou formou při plnění různých úkolů dozvídají, jak vypadaly Vánoce, když jejich dědečkové a babičky byli dětmi, jako jsou nyní ony. V kulisách mělnických trhů z dob dědy Mráze si mohou zahrát na prodavače, zvážit kapra a dozvědět se, co to byl šusťák či bakelit. „Když dětem ukazujeme gramofonovou desku, křičí, že to je velké cédéčko. Sifonovou lahev mají za voňavku a nevěřícně okukují tehdejší nechvalně známý drsný toaletní papír,“ konstatovala Králová.
Děti si také v muzejní dílničce mohou v rámci polytechnické výchovy nově zaváděné do škol mohou vyrobit z kartonu zvířátko, jímž lze pohybovat pomocí kancelářské sponky a magnetu. Interaktivní prvky jako oblékací papírové panenky, puzzle s kvízem, malování nebo motání vlny si mohou děti i ostatní návštěvníci vyzkoušet i v prvním lednovém týdnu.
red


title: Policisté v zimním období kontrolují chatové oblasti

maintext:
Zabezpečení stovky rekreačních objektů v katastru obcí Liběchov, Medonosy, Chudolazy, Želízy a Tupadly v uplynulých dnech prověřili policisté z obvodního oddělení Horní Počaply.
Bezpečnostní akce v chatových oblastech se zúčastnilo deset policistů. „Mělničtí policisté se zaměřují na kontroly chatových oblastí celoročně v rámci běžného výkonu služby a pravidelně organizují i větší akce spojené s pátráním po hledaných osobách, pátráním po odcizených vozidlech a věcech,“ uvedla jejich mluvčí Markéta Johnová.
Tentokrát se muži zákona zaměřili na dveře, okenice a zámky rekreačních objektů i přilehlé prostory v jejich okolí. „Nebyly shledány stopy po vloupání a ani nebylo zjištěno žádné poškození nebo užití násilí při vniknutí do objektu. Na území kontrolovaných rekreačních oblastí se nepohybovala ani žádná podezřelá osoba,“ konstatovala mluvčí.
V některých rekreačních objektech policisté zastihli jejich majitele. Informovali je o tom, jak by měli své chaty a chalupy nejlépe zabezpečit a také jak se chovat v případě, že by přes bezpečnostní opatření jejich domy navštívil nezvaný host. Doporučují například co nejrychleji kontaktovat policii, protože později šance na dopadení pachatele klesá. Lidé by se také měli dohodnout se sousedy, aby jim jejich rekreační objekty chodili kontrolovat.
V roce 2015 bylo do víkendových chalup a chat v ČR spácháno přes 2,5 tisíce vloupání. Policisté objasnili téměř třetinu případů. Nejvíce rekreačních objektů se přitom nachází právě ve Středočeském kraji, kde policisté vyšetřovali 672 případy vloupán. Objasnili jich 116, tedy více než 17 procent. „Přihlédneme-li ke statistickým číslům, úspěšnost dopadení pachatele vloupání do chaty nebo chalupy není velká, a proto je pečlivá ochrana a zabezpečení zcela namístě,“ dodala Johnová.
red


title: Betlémské světlo si od skautů letos nechalo připálit více než sto návštěvníků mělnického hřbitova

maintext:
Po deseti letech se nová vánoční tradice na Mělníku již pevně uchytila, pochvaluje si skautská vedoucí.
Tradice betlémského světla, kterou založili rakouští skauti, již zapustila kořeny i na Mělníku. Právě před 30 lety začali skauti pravidelně na Vánoce do střední Evropy přivážet betlémské světlo – plamínek zapalovaný v místě, kde se prý narodil Ježíš Kristus. Plamínek nejprve letecky cestuje do Vídně, odkud jej skauti dále rozvážejí vlakem do řady evropských zemí, Česko již od roku 1989 nevyjímaje.
„Plamínek jsme zapálili 17. prosince v 10:21 na mělnickém nádraží,“ řekla skautská vedoucí Ivana Siranová přezdívaná Veverka. Ji i její rodinu a stejně tak dvojici jejích kolegů poté čekal poněkud dobrodružný týden, v němž plně využili své skautské zkušenosti práce s ohněm.
„Udržet betlémské světlo celý týden tak, aby nezhaslo, je umění. Máme ho proto všichni tři doma – uchováváme ho třeba ve vaně,“ vysvětlila Veverka.
„Udrželi jsme ho a teď ho rádi předáváme,“ konstatovala na tradičním setkání mělnických skautů se svátečně naladěnými obyvateli města před místním hřbitovem. Během dvou hodin před polednem Štědrého dne si betlémské světlo přišlo připálit přes sto lidí, než setkání ukončil intenzivní zimní liják.
„Lidi si na to za více než deset let, co sem pravidelně chodíme, už zvykli. Ze začátku na nás jenom tak pokukovali, ale teď už se dívají na naše webové stránky nebo mi dokonce volají, kdy tady s betlémským světlem budeme. Těší se na ně a odnášejí si ho na hřbitov i s sebou domů,“ dodala Veverka.
jnd


title: Mezi Mělníkem a Roudnicí pojede historický autobus

maintext:
Rozšíření systému Pražské integrované dopravy (PID) o pět autobusových linek v oblasti Mělnicka a Roudnicka, které nastane 3. ledna příštího roku, doprovodí jízdy historického autobusu Škoda RTO.
„Cestující se budou moci svézt a uvnitř se informovat o novém způsobu cestování,“ uvedl mluvčí Regionálního organizátora Pražské integrované dopravy (ROPID) Filip Drápal. Například linka 467, v jejíž trase autobus vyráběný již více než před půlstoletím v tento den výjimečně pojede, nově zajistí nejrychlejší spojení Roudnice n. Labem a Mělníka za 32 minut se zastávkami v obcích Krabčice, Kostomlaty pod Řípem a Cítov. Jízda historickým autobusem bude pro cestující zdarma podle speciálního jízdního řádu.
Cestující na nově zřízených linkách budou moci použít jízdní doklady PID také na některých linkách Dopravy Ústeckého kraje (DÚK) a cestování v regionu se tak zjednoduší. Lidé budou mít možnost cestovat na jednu jízdenku i s přestupy. „Integrace přináší též lepší návaznosti mezi autobusy a vlaky, on-line informace o provozu a přísnější standardy kvality vozidel a zastávek. To vše přispěje k vyššímu komfortu cestování,“ slibuje Drápal.
Dosavadní spoje od 3. ledna nahradí linky 464 z Mělníka do Jeviněvsi přes Lužec nad Vltavou a Spomyšl, 466 z Mělníka do Kralup nad Vltavou, již zmíněná linka 467 z Mělníka do Roudnice nad Labem, linka 468 na trase Mělník – Dolní Beřkovice – Cítov – Horní Beřkovice – Černouček a 475 z Mělníka přes Dolní Beřkovice do Horních Počapel. Nová linka číslo 496 pojede také z Kralup nad Vltavou přes Veltrusy a Novou Ves do Ledčic.
red


description: Společnost Panasonic testuje samoobslužný nákupní košík, který bude sám umět naskenovat a naložit jednotlivé položky.

title: Budoucnost nakupování: Panasonic představil samoobslužný nákupní košík

maintext:
Společnost Panasonic v současné době testuje vlastní samoobslužný nákupní košík. Chytré zařízení dokáže nashromáždit položky nákupu, identifikovat je a spočítat jejich celkovou cenu. Následně je zabalí do tašky v úsporném rozložení tak, aby zákazník mohl kdykoliv bez jakýchkoliv front odejít.
Testovaný systém by měl zahájit svůj plnohodnotný provoz již příští rok v únoru, testy aktálně probíhají v sídle společnosti v japonské Ósace. Dokud však nebude "elektronická visačka" přidělena všem produktům, musí být skenování prováděno ručně prodavači.
Sadanobu Takemasu ze společnosti Panasonic uvedl, že by tato automatizace mohla být pro průmysl značně revoluční. Odstranění lidské síly v oboru se ale prý obávat nemusíme. "Náš obchod je zároveň místem komunikace se sousedy, kde si zákazníci mohou popovídat s našimi prodavači," říká Takemasu.
Amazon přišel minulý týden s podobným systémem: při návštěvě Amazon Go Store spustíte příslušnou aplikaci a v průběhu nakupování provádíte skenování svým smartphonem. Poté už jen vezmete svůj nákup a můžete odejít. Amazon automaticky přidá vše potřebné do virtuálního nákupního košíku, odečte příslušnou částku z vašeho účtu a pošle do aplikace účtenku.
První Amazon Go Store bude otevřen na seattleské Sedmé avenue, po registraci dostanou uživatelé upozornění o zahájení prodeje.
V Japonsku stále nezanedbatelné množství zákazníků upřednostňuje hotovostní platby. Proto Yasayuki Fukui z obchodního oddělení společnosti Panasonic zdůraznil potřebu řešení pro ty, kterým plná digitalizace nevyhovuje.


description: Předtím, než se Bethesda vydala cestou remaku, byl v plánu regulérní následovník DOOMu s číslovkou čtyři. Pokračování vypadalo dobře na papíře, ale vývoj se nevydal správným směrem. O který titul jsme tedy přišli?

title: DOOM 4 byl zrušen, protože připomínal Call of Duty

maintext:
Nedávný DOOM byl senzačním přírůstkem do herní branže. Hráči byl milován, obchody prodáván, recenzemi opěvován. I v naší redakci jsme titulu málem udělili absolutní hodnocení, nebýt slabého multiplayeru. Než se však studio vydalo cestou remaku, byla podoba nového DOOMu zcela jiná.
DOOM 4 byl přesunut z planety Mars do naší domoviny, planety Země, za přítomnosti démonické invaze. Už změna prostředí hře údajně neprospěla, jelikož se vytratilo démonické ztvárnění cizáckého pekla. Přestože záznamy tehdejšího pojetí se nikdy nedostaly na veřejnost, lze si živě představit, jak by zelená příroda mohla jinak rudému titulu uškodit.
Série DOOM je navíc proslulá svojí rychlou a zběsilou akcí, kde se hráč nikterak nezastavuje a řeže hlava nehlava každou nestvůru. Herní mechaniky byly však pro čtvrtý díl drasticky jiné, jelikož měl titul nabízet krycí systém. Dávka adrenalinu tedy byla výrazně zpomalena ve prospěch taktizování. Titul tak nesl značku spíše jen v názvu než v herním zážitku.
Odklon od série si uvědomili i samotní vývojáři. Původní plán bylo se přiblížit novému táboru fanoušků, čerpáním z úspěchu Call of Duty her, přidáním naskriptovaných scén a zdůrazněním příběhu. Srovnání zašlo až za takové hranice, že hře přezdíval i samotný herní režiséri Call of Doom.
DOOM 4 byl následkem vývoje zrušen a id Software se přesunulo k tvorbě jiného pojetí. Namísto pokračování se ale studio vydalo cestou remaku, který silně čerpal z kořenů. Tento krok se nakonec ukázal být tím správným, staronový DOOM si nakonec vysloužil skvělá hodnocení i prodeje.


description: Praha je město, které v sobě skrývá neuvěřitelné množství památek. S rostoucím vlivem technologie se ale bohužel vzdalujeme od dřívějších zvyků, procházek a sedáváme doma. Technologie je ale zároveň jedním ze způsobů, jak naši touhu poznávat opět probudit.

title: Jak si zpříjemnit procházky po Praze s mobilem v ruce?


description: Kontrola vzorku pneumatik je důležitá a v mnoha případech bohužel podceňovaná. Finská společnost Nokian se tento problém snaží vyřešit zavedením speciální 3D technologie.

title: Finské retardéry zkontrolují stav pneumatik 3D skenem a identifikují řidiče


authors:
Tomáš Herodek
Pavel Vevera
Jáchym Flídr

description: Už to skoro vypadalo, že se nejnovější hry od Fumita Uedy nedočkáme. Titul, jehož vývoj trval prakticky 9 let, měl cestu k vydání více než strastiplnou. Hráčům bylo však přáno a proto je možné si konečně zahrát The Last Guardian.

title: RECENZE - The Last Guardian vyniká ve své průměrnosti

maintext:
Zkoušet sepsat dojmy z The Last Guardian je poměrně nesnadné. Pokud znáte oba předchozí počiny, tedy Ico a Shadow of the Colossus, víte, že jejich kouzlo spočívá v kombinaci fantastické atmosféry a dojmů, které z průchodu máte, nikoliv z herních mechanik. To však neznamená, že by na hratelnosti nezáleželo.
Přivítejme Trica
The Last Guardian je duchovním nástupcem svých předchůdců. Míra propojení s nimi je diskutabilní, ale podobnost v designu světa a architektuře je jasně patrná. Ve výsledku působí titul jako příjemná kombinace obou her, na kterých Fumito Ueda pracoval.
Příběh pojednávající o hledání důvěry mezi přerostlým tvorem jménem Trico a malým chlapcem je krásný a svým způsobem pohádkový. Věrně se drží pravidla, že cesta k cíli je důležitější, než cíl samotný. Předchůdce Ico se promítá do hry právě malým hrdinou a jeho pohybovým repertoárem, Shadow of the Colossus naopak mohutným Tricem a vzájemnými interakcemi.
Co tak dlouho trvalo?
Žánrově je hra někde mezi logickou plošinovkou a akční adventurou plnou hádanek. Ty jsou převážně prostorové a k jejich řešení je potřeba kooperovat právě s přerostlým přítelem. Tomu je možné udílet jednoduché příkazy (například ho vyzvat k přesunu, zavolat k sobě, či ho nechat zaútočit). A zde se může projevit malý problém.
Tím je umělá inteligence Trica. Roztomilý přerostlý tvor má totiž tendence se chovat samostatně, prohledávat okolí a ne vždycky reagovat na příkazy, které mu jsou udíleny. Ve výsledku se spíše jedná o žádosti, než o povely.
Tvůrci toto při vývoji označovali za cíl, aby měli hráči pocit, že je Trico opravdu živým tvorem. Neplechu to však dělá ve chvílích, kdy je na něm závislý další postup a hra nereaguje, jak by měla. Nejednou se tak stane, že v problematických místech vás potvůrka neposlechne, a tak zkrátka usoudíte, že zamýšlený postup je nesprávný. Když se pak čirou náhodou akci zopakujete, najednou Trico poslechne. Kvůli jediné mechanice tedy můžete ztratit i několik desítek minut.
Chlapec spoléhá na svého věrného přítele i v daleko agresivnějších situacích. Proti protivníkům je bezmocný a je tedy potřeba se držet poblíž Trica (ideálně se na něj schovat). V tomto ohledu funguje chlapec jako hybatel událostí a důvodem, aby se Trico dostával dál a dál. Na druhou stranu se člověk o zdejším světě dozví nejednu zajímavou informaci, tudíž prozkoumávací části nejsou zcela zbytečné.
Nejvíce zarážející ovšem je, že z technologického hlediska se nejedná o tak revoluční počin, jak by se dalo z devítiletého vývoje čekat. Svéhlavost Trica, která má být záměrná, působí kolikrát spíše nedotaženě a další mechanismy jsou dávno překonané.
Po této stránce, tedy technické a obsahové, titul postrádá pádný důvod k tolikaletému čekání. To největší kouzlo nalezneme ve formě vyprávění a v poselství, které ale na tak dlouhém vývoji z důvodu nedostatečné technologie, nestojí.
Že by starší titul?
U zpracování ještě chvíli zůstaneme. The Last Guardian totiž dokáže potrápit nejeden malý nešvar. Nepříliš přátelská kamera hapruje v momentech, kdy se chlapec nachází v rohu nebo místě s menším manévrovacím prostorem a pokouší se vyškrábat na Trica. V tu chvíli začne kamera dělat opravdu neskutečné přemety.
Stejně tak samotná ovladatelnost postavy je omezená jen na základní běh, skok a skrčení se. Šplhání na velkého kamaráda občas připomíná spíš houpačku na jeho boku, než se vůbec podaří postavě nějak chytit.
Kapitolou samotnou je grafické zpracování, které po takové době působí spíše průměrně a rozporuplně. Trico samotný je sice nádherně detailní a každé brko se hezky hýbe, ale postava chlapce nevypadá zvlášť vábně (ostatně můžete posoudit ze screenshotů).
Stejně tak na tom je herní svět. Jednou se díváme na překrásnou scenérii, kterou za moment vystřídá fádně vypadající jeskyně. Zde je silně vidět, že hra měla vycházet na vrcholu minulé generace, kdy by takové zpracování oslovilo; případně jako startovací titul současné generace.
Přes všechny vypsané nedostatky je ale nutné zmínit, že hry Fumita Uedy zásadně staví na prožitku ze samotného hraní. A i když se nějaký problém objeví, nijak extrémně to nenarušuje ten fantastický dojem, který si z hraní odnesete. Pokud znáte předchůdce, máte jasnou představu o tom, co čekat. Pokud ne, čeká vás další důkaz, že i hry si čas od času zaslouží označení umění.
Některé hry nemusí být po technické stránce dokonalé. Dodnes vzpomínáme na 8-bitovou éru, které rozhodně nepřinášely grafické teátry dnešní doby. Herní mechaniky také nemusí vždy převrátit veškerý hlavní proud. Kouzlo některých titulů spočívá v něčem jiném, než grafice a technologických inovacích. The Last Guardian naštěstí mezi takové hry patří. A ačkoliv se recenze neobešla bez výčtu všech chyb, lepší hodnocení si díky požitku z hraní zasluhuje.
Verdikt
The Last Guardian rozhodně není titulem pro každého. Pokud mu přijdete na chuť, čeká na vás báječné dobrodružství malého chlapce a jeho velkého kamaráda Trica. Jen škoda těch několika chyb, které se za devět let vývoje nepodařilo vymazat.


authors:
Olga Kolková
Ondřej Čepelák

description: Zařízení pro virtuální realitu jsou nákladná. Zákazníky se tak mnohdy od jejich koupě zdržují a raději vyčkávají. Jedná se ovšem o skvělou příležitost pro herny, které mohou VR zařízení vnést do svého repertoáru. Francie se vydala cestou komplexního zařízení.

title: Ve Francii vzniká největší evropská herna pro virtuální realitu


description: Obsluha ústředen JPA xxx2 je snadná - posluchač snadno vybírá, co chce poslouchat a není zbytečně zahlcen směsicí knoflíků. A také může pouštět hudbu ze smartphonu, tabletu nebo počítače pomocí Bluetooth konektivity.

title: Bluetooth v rozhlasových ústřednách Dexon je standardem


authors:
Byte Rider
Jáchym Flídr
Olga Kolková

description: Přelom října a listopadu patří již tradičně akci pořádané firmou GOPAS s názvem HackerFest. Měl jsem to štěstí, že jsem se 4. ročníku této zvučné akce mohl zúčastnit.

title: Ohlédnutí za akcí HackerFest 2016 aneb co všechno se dá hacknout?

maintext:
HackerFest byl rozdělen na dvě části: teoretická konference, ve které se na informací lačném publiku vystřídalo 8 přednášejících, a praktický workshop zaměřený na hacking a penetrační testování Androidu. Cena 4 400 Kč za dvoudenní vstupenku by se mohla zdát vysoká, pravdou ale je, že všechny lístky zmizely už dva měsíce před zahájením konference. (Tak to asi nebylo tak zlý. ;))
Celý festival byl od první chvíle, kdy mi při registraci pořadatelka udělala jmenovkou díru do trička a zavedla mě do foyer, kde se stolky prohýbaly pod náporem cateringu, prodchnutý puncem jisté exkluzivity. Poté, co se publikum vměstnalo do největšího sálu kina Cinema City na Černém mostě, mohla začít první přednáška s názvem Co oči nevidí, srdce nebolí.
Přednáška byla věnována převážně popisům technik, kterými se útočník pokouší zakořenit v operačním systému (tzv. persistence), a jejich odhalování. Následovala přednáška Ondřeje Ševečka, ve které Ondřej popisoval své úspěchy v odhalování bezpečnostních chyb pro Microsoft.
Třetí přednáška patřila k nejzajímavějším nejen svým epickým názvem Pánem World Wide Webu, ale hlavně děsivou názorností a jednoduchostí. Roman Kümmel předvedl útok, který nám umožní pouhým přepsáním session tokenu v cookies manageru ovládnout všechny aplikace pod stejným doménovým jménem. Útok využívá zranitelnosti aplikací napsaných v PHP, konkrétně toho, že PHP ukládá session token pro všechny aplikace v jedné sdílené složce a při ověření kouká akorát, jestli token má, nikoliv už k jaké aplikaci patří. Máme-li tak například stránku, na které si uživatelé mohou vytvářet e-shopy, můžeme si tímto útokem přivlastnit administrační rozhraní všech e-shopů na této stránce a udělat si tak zatraceně veselé Vánoce. :)
Rudolf Marek šel ve své přednášce o firmwaru procesoru AMD x86 SMU snad hlouběji než zlobivý otčím Rosenberg. Z celé přednášky jsem pochopil pouze základní myšlenku útoku, ale změny v kódu firmware napsaného v Assembleru jsem těžce nestíhal. Ačkoliv byla odbornost přednášky nad moje znalosti, rozhodně jsem se nenudil, protože Rudolf Marek je důkaz, že poctiví oldschooloví IT experti ještě nevymřeli. Důkazem toho budiž jeho němá odpověď na otázku bezpečnosti smartphonů, kde se v odpověď pouze pousmál a vytáhl svojí Nokii 6310.
Následovali další přednášky Ondřeje Ševečka o možnostech zneužití certifikátů pro náhradu přihlašovacích údajů do Windows a v elegantním podání Pauli Januszkiewicz předestřené možnosti extrakce uložených přihlašovacích údajů.
Za zmínku stojí ještě poslední přednáška Hackers Love PowerShell Michaela Grafnettera, ve které byly nastíněné například možnosti obejití antiviru pomocí všudypřítomného Powershellu nebo vytvoření persistence přes modifikaci ikonky prohlížeče, která spustí krom prohlížeče i skrytý PS skript a pro běžného uživatele se tak persistence stává nezjistitelnou.
Po tomto osmihodinovém přívalu šťavnatých informací, který byl přerušován jen pauzami k likvidaci poskytnutého opulentního občerstvení, jsem domů odcházel po střechu narvaný novými informacemi, technikami a úvahami nad jejich použitím.
Po denní pauze ustoupila teorie praxi a já si tak mohl pod vedením Milana Oulehy udělat konkrétní představu o tom, jak probíhá penetrační testování Android telefonů. Jelo se opět celý den v tempu, za které by se nemusel stydět ani Brian O’Conner za volantem Hypersportu. Jeden příkaz střídal druhý, až mě nakonec přednášková síň vyplivla o půl šesté na ulici, kde jsem musel pár minut postupně vracet do reality.
Každopádně jízda to byla velkolepá, přednášející až na jednu slabší výjimku předvedli plně profesionální výkon a pro toho, kdo se zajímá o bezpečnost firemní sítě nebo jiných IT systémů, by měl být tento festival takřka povinnost. :) Za mě tedy vřelé doporučení!


description: Administrátoři a moderátoři, kteří se podíleli na provozu původních stránek torrentového portálu KickassTorrents se pokouší vzkřísit k životu svého času nejpopulárnější vyhledávač torrentů. Doufají, že KickassTorrents vrátí jeho bývalou slávu.

title: Torrentový vyhledávač KAT je zpět, bojuje ale zatím s problémy


description: Fenomén selfies je již nějakou dobu v jistých kruzích standardem. Čím dál častěji můžeme vídat lidi, jak si za pomoci natažené ruky nebo selfie tyče pořizují autoportréty nebo natáčejí vlogy.

title: Zapomeňte na tyče - přicházejí selfie drony!


description: Dnes jsou tarify s neomezeným voláním samozřejmostí, ale s daty se operátoři příliš nepředají. Gigabajty mají cenu zlata. Dá se na operátory vyzrát a nějak ušetřit?

title: Češi závislí na internetu: mobilní data jsou pro ně důležitější než levné volání

maintext:
Možná si ještě pamatujete na dobu, kdy internet v mobilu prakticky neexistoval, a tak člověku nezbylo nic jiného, než se snažit co nejvíce ušetřit na volání, které představovalo jediný a ne vždy úplně levný způsob, jak se spojit s vnějším světem.
Dnes je situace jiná. Volat sice můžeme, jak se nám zlíbí, ale s internetem toho svedeme daleko více. Zaženeme nudu, posloucháme písničky, sledujeme videa a hrajeme hry, komunikace s lidmi také nechybí. Jenže s mobilními daty nejsou operátoři už tak povolní.
Při vyhledávání nejvýhodnějších mobilních tarifů by nejednoho Čecha chytil pořádný žlučníkový záchvat z nervů. Všechno je drahé. Daně, energie, kuřecí řízky a ve finále i internet. Pravděpodobně proto, abychom jeho prostřednictvím nedej bože neušetřili při nákupu. Konspirační teorie se nám v této oblasti stávají vlastními. S aktuálními vyhlídkami se ale není čemu divit.
Je vůbec z čeho vybírat?
Jaké jsou tedy ceny dat nad rámec sjednaného tarifu? T-mobile tarify jsou jednoznačně nejdražší volbou na našem trhu. Za 1,5 GB zaplatíte okolo 349 Kč. Hned v závěsu je tarif od O2, kde za totožné množství dat sáhnete po 149 Kč. Zbylý datový tarif od Vodafone vyjde v podstatě nastejno, když budeme vycházet z faktu, že za 1 GB přihodíte 99 Kč.
S mobilními tarify je u nás situace více než pochmurná. Čeští operátoři nám ale přesto budou tvrdit, že zdejší data patří k levnějším, a proto si k porovnání rádi vybírají sousední Německo, kde za 1 GB můžete zaplatit až 13 euro. No co už, Němci mají levné potraviny, nižší ceny v DM, tak proč by nemohli mít oproti tomu dražší data? Nejidyličtější situace panuje v Polsku, kde 18 GB nabízejí pouze za 200 Kč.
4 tipy, jak přežít s minimem dat
Pokud nemáte možnost využívat firemní telefon, sáhnout po dobíjecích balíčcích anebo duálním mobilu, což jsou nejjednodušší cesty k tomu, jak vyzrát nad operátory, pravděpodobně se budete muset spokojit s málem za hodně peněz. I s tím se ale dá s trochou štěstí hospodařit. Stačí, když se budete řídit jednoduchými pravidly.
Pokud máte možnost, připojte se k wi-fi. Doma, na návštěvě, v kavárně anebo v práci by to rozhodně neměl být problém. Nesurfujte po internetu jen proto, že se nudíte. Najděte si prohlížeč, který vám s úsporou dat pomůže. Mezi nejoblíbenější patří Opera. Pokud je to možné, aplikace neaktualizujte. Aktualizace jsou tím, co žere nejvíce dat. Mezi hotové nenasyty pak patří především nové verze map a navigací.
Nevycházím, neušetřím. Co mám dělat?
V případě nespokojenosti s vybraným tarifem, a to nejen co se dat týče, je nejlepší dát svou frustraci řádně najevo. A to ideálně hned na nejbližší pobočce. Někdy dokonce pomůže i pohrozit odchodem ke konkurenci. Věřte, že operátor a ani zaměstnanci nechtějí riskovat ztrátu zákazníka, a pokusí se vám proto vyjít vstříc. S trochou štěstí a malých či větších zázraků se vám možná povede vybojovat si speciální mobilní tarif s porcí dat přesně na míru.


description: Už je to déle než čtyři roky, co svět poprvé uslyšel o projektu kolonizace Marsu v podání nizozemské neziskové organizace Mars One. Kam se mezitím projekt posunul?

title: Mars One aktualizoval plány pro kolonizaci Marsu

maintext:
Možná máte ještě v živé paměti úsilí společnosti Mars One. Cílem bylo dopravit několik týmů kolonistů k rudé planetě. Jeden takový tým se měl skládat ze dvou mužů a dvou žen, a na Mars měli být dopravování v dvouletých intervalech. To vše mělo být pojato jako reality show, tedy něco na způsob Big Brother.
Diváci by mohli sledovat let kolonistů k Marsu, jejich přistání a následně jejich životní osudy na povrchu planety. Jednalo se přitom o jednosměrný lístek na Mars. Mnohými byla tato mise označována jako smrt v přímém přenosu, a ne bezdůvodně. Podle odborníků z MIT, pokud budoucí kolonisté projektu Mars One ve zdraví přečkají let na Mars a přistání na planetě, tak stejně budou nejdéle do deseti týdnů od přistání mrtví.
V původním plánu bylo, že první tým kolonistů bude vyslán k Marsu v roce 2026. Plán ovšem počítal s tím, že Mars One bude mít dostatek peněz k financování této mise. Ty samozřejmě Mars One nemá, takže došlo k aktualizaci plánů kolonizace Marsu. První tým kolonistů podle nového rozvrhu poletí k Marsu o pět let později. Tedy až v roce 2031. Původní plán, že jejich osudy budeme moci sledovat jako reality show na internetu zůstává.
Takže aktualizace projektu Mars One zní následovně:
2022 – technologická demonstrace (bezpilotní), že Mars One je schopen vyslat přistávací modul na Mars
2024 – komunikační satelit odeslán k oběžné dráze Marsu
2026 – vyslán první rover (průzkumné vozítko), které vybere na Marsu vhodnou lokaci k postavení základny/kolonie pro první osadníky
2029 – vyslán druhý rover, který bude stavět základnu na Marsu + doprava materiálu, techniky a zásob, nutných pro vybudování a vybavení základny/kolonie pro první čtyři osadníky
2031 – první čtyři kolonisté se vydají na Mars (let potrvá sedm měsíců)
2032 – přistání prvních kolonistů na Marsu + doprava materiálu, techniky a zásob pro druhý tým kolonistů
2034 – přistání druhého týmu kolonistů na Marsu + doprava materiálu, techniky a zásob pro třetí tým kolonistů
No nechme se překvapit. Upřímně jsme zvědaví, jestli vůbec někdy vyšle Mars One k Marsu plánovanou demonstrační bezpilotní misi.


description: Počet dronů ve světě roste, s tím rostou i obavy a riziko, že se drony dostanou do nesprávných rukou. Sebevražedné drony s výbušninami už začal využívat islámský stát. Bezpečnostní experti se proto snaží nalézt nová řešení, jak se s hrozbou rychle vypořádat.

title: Pušky DroneGun a DroneDefender sundají z oblohy nežádoucí drony


authors:
Jáchym Flídr
Pavel Vevera
Michal Pospíchal

description: První díl Watch Dogs zanechal v ústech hráčů nemastnou neslanou chuť. Navzdory kritice se ale Ubisoft rozhodl vydat cestou pokračování. Druhý díl vyšel na konzole už v půlce listopadu, my si však dali na čas a počkali si raději na zrecenzování PC verze.

title: RECENZE - Watch Dogs 2 paroduje sociální sítě i sebe samo

maintext:
Zdá se to, jako by to bylo včera, kdy se herní scéna mračila na Ubisoft za množství vizuálních downgradů, které postihly první díl. Původní Watch Dogs se prezentovaly hned na několika E3 ročnících, než se konečně po mnoha odkladech usmyslely k vlastnímu vydání.
Výsledný titul byl ale vizuálně jen stěží srovnatelný s prezentovanými záběry, a tak se na Ubisoft snesla vlna nevole. Ta byla doplněna i technickými problémy a silně průměrnou hratelností. První Watch Dogs zkrátka zklamaly. Jednalo se ovšem o prodejní úspěch, a tak není divu, že se společnost v sérii pokračovat.
Prodejní úspěch se ale Ubisoftu replikovat nezdařilo. Dalo by se to dát za vinu nemilým zkušenostem hráčů s prvním dílem. Hráči se stali obezřetnějšími a u druhého dílu raději čekají na recenze. Ubisoft tak raději razantně přehodnotil svůj přístup k sérii, která se musela tentokrát řádně obhájit. Nutno říct, že si společnost svoji předešlou chybu uvědomila, a druhý díl tak nabízí velmi odlišný zážitek.
Soukromí jako sprosté slovo
Hlavní téma se odposledně nezměnilo. Největšími antagonisty jsou zlé korporace, které schraňují osobní data všech obyvatelů. Na každém kroku najdeme bezpečnostní kamerové systémy korporace Blume, které bdí nad spořádanými občany výměnou za to, že o nich korporace vědí první poslední.
Vládě tak neunikne žádný krok, žádná účtenka, žádné pozřelé jídlo. Sofistikovaný systém ví o zločinu ještě dříve, než k němu dojde, a každá snězená pizza navýší poplatky na pojištění z důvodu zvýšeného rizika. Schraňované informace si potrpí i na takových detailech.
Cenných dat získaných z bezpečnostních systémů ctOS využívá korporace Blume ve svůj vlastní politický a finanční úspěch. Celý svět ji tak leží na dlani, kterou stačí jen přečíst a definovat celý trh. Společnost se bohužel o okolní dění nezajímá, a nechá se dobrovolně připravovat o vlastní soukromí. Na scénu tak přichází hacktivistá skupina DedSec, aby korporaci Blume potopila.
Zatímco první díl byl svojí myšlenkou potemnělý, druhý díl se na problém dívá z úplně jiného úhlu. Hlavní myšlenka se nebere natolik vážně, a titul tak spíše nabízí hrací plochu, ve které mobilní telefon hraje první housle ve snaze parodovat veškeré aktuální trendy.
Tomu odpovídá i scénář, který se snaží především nacházet prostor pro různé aktivity, než aby nabídl celistvý příběh. Jednotlivé mise jsou poslepovány a působí nekonzistentně. Hlavní premisa poletuje kdesi ve vzduchu a nechává na sebe čekat.
Internet věcí
I tentokrát je celé město jedno velké hřiště, které umožňuje hackování každé drobnosti, která by jen smítkem vyzařovala jakýkoliv druh signálu. Jediným tlačítkem na mobilu tak necháte rozjet auta kterýmkoliv směrem, vyřazujete semafory z provozu, nabouráváte lidem hovory, přepalujete elektrické vedení a další. Oproti předchozímu dílu se možnosti příliš nezměnily, pár jich ovšem přibylo.
Jejich použití velmi souvisí se zkušenostmi hráče. Během jízdy v autě není příliš čas zkoumat jednotlivé možnosti okolních technologií, natož mezi nimi bleskově přepínat. Jízdní model sice nevyžaduje pro svoji arkádovost příliš pozornosti, ale i tak není jednoduché se soustředit na několik věcí najednou
Zpočátku není zážitek tolik příjemný, ale po soužití se hrou se konečně otevřou dveře k té pravé zábavě. Jinou pohádkou jsou ovšem mise, které je možné splnit zpovzdálí. Titul dokonce upřednostňuje kradmý stealth postup, oproti zběsilé akci, a to i na nejnižší možné obtížnosti. Hlavní hrdina mnoho střelných ran nevydrží a padá velmi rychle k zemi.
K ukvapenému postupu sice hra často svádí, ale takový přístup většinou misi zbytečně protáhne. Stačí jediný nepřátelský telefonát, aby se do šarvátky přidaly i další frakce, včetně policie či FBI. Jedinou možností je tak útěk nebo masakr. Ten ale přiláká ještě více jednotek. Začarovaný kruh, který povětšinou končí smrtí.
Hráč by se navíc sám přicházel o zážitek. Watch Dogs 2 nejsou totiž běžnou městskou střílečkou ala GTA, ba naopak – titul by byl mnohem zajímavější, kdyby hráč žádné zbraně k dispozici neměl. Pravé vzrušení totiž přichází s hackováním všeho možného i nemožného.
Není nic uspokojivějšího, než když si hlavní hrdina sedne opodál s notebookem a vytáhne drona, kterým prozkoumá okolí a možnosti. Následně stačí si s nepřáteli jen tak pohrávat, lákat je k dosahu elektrických výbojů, nechat přejet chytrým vozidlem, namaxovat hlasitost MP3ky, poslat falešný e-mail dvěma kolegům, kteří rozpoutají peklo, nebo nechat někomu vybouchnout mobil (Samsung?) u ucha. Meze se nekladou.
Tímto způsobem je možné přehrát celou hru. Hráč nemusí fyzicky hnout ani brvou.
Problémy současného světa
Mrzutý Aiden Pearce byl nahrazen Afroameričanem Marcusem, hipsterkým mladíkem a zkušeným hackerem v jedné osobě, který se snaží kopírovat archetyp současných mileniálů. Zhruba 20letý mladík z hackerské skupiny DedSec se tak věnuje současným trendům podobně, jako všichni jeho vrstevníci.
Sociální sítě pokrývají většinu herní tématiky, včetně hlavního příběhu. Žádná z nich sice není po celou hru jmenovaná, ale svým konceptem by mělo být každému jasné, o kterou se jedná.
K odrovnání zlé korporace Blume je zapotřebí informovanost lidu – ke slovu se tak hlásí sbírání followerů po vzoru Twitteru. Každá mise, každá habaďůra nebo vyzrazení důležitých informací získá hackerské skupině DedSec pověst, kterou nutně potřebuje ke splnění hlavní mise, potopení Blume.
Followery pro hlavní kanál je možné získat i aktivitami v dalších aplikacích, které ve své podstatě zastupují funkci vedlejších úkolů. Mezi ně patří parodie na Uber, Instagram, Google Maps nebo třeba Shazam.
Šéry, lajky, heštegy
Každá herní aplikace funguje veskrze jako hub, ve kterém je možné volit mezi jednotlivými krátkými misemi. Většinou vhodně korespondují s tématikou dané sociální sítě.
Od hlavního příběhu si je tak možné odpočinou třeba řízením pro Uber (nazvanou jako DriverSF). Nejedná se ale o obyčejnou taxi-službu, ale o odvozy koncipované celé tématice na míru. Sbíráte hodnocení za kvalitu jízdy, pomáháte youtuberce natočit akční video k získání odběrů; hledáte zákazníkovi ztraceného Číslo 5 nebo unikáte z léčky naštvaných taxikářů, kteří přicházejí o kšefty.
Instagram (nazván ScoutX) naopak slouží jako prostor pro sdílení svých selfieček, které si hráč může udělat před tou či onou památkou, včetně nastavení filtrů či různých grimas. SongSneak nahradí Shazam, kdykoliv uslyšíte nějakou pěknou písničku v rádiu či baru a chcete si ji zařadit do své kolekce.
Ubisoft nekašle na PC
Po dlouhé době je vhodné upozornit na kvalitní PC port, u kterého si konečně dal Ubisoft záležet. Dobře odvedená práce je poznat už jen na rozsahu možností, které se dnes málokdy vidí. Detaily lze manuálně navýšit i za hranice ultra nastavení.
Framerate, který si nastavíte v klidném prostředí, se v hektických situacích téměř nehne. Ačkoliv padne logicky o pár snímků níže, s malinkou rezervou není propad téměř poznat. Majitele slabších strojů jistě potěší, že hra vypadá skvěle i na nejnižší nastavení (srovnání na videu výše).
Načítací obrazovky netrvají déle než pár sekund i na běžných HDD, v případě přemístění do blízké lokace dokonce hra občas žádné načítání nevyžaduje. Nechybí ani nativní podpora více monitorů, a to i různých rozlišení.
Verdikt
Watch Dogs 2 zahodilo vážnou tvář a představilo zábavnou parodii současných trendů. Styl střílečky v otevřeném městě bohužel trochu odpoutává pozornost od hackovací tématiky, která by si zasloužila větší zastoupení. Za povedený PC port rovněž chválíme.


description: Tradičně spouštíme ke konci roku hlasování o nejlepší hry roku 2016, o kterých rozhodnete přímo vy, naši čtenáři. Výsledky hlasování později doplníme o naše interní redakční názory, které srovnáme s těmi vašimi.

title: ANKETA: Vyberte nejlepší hry roku 2016!


description: 3D tisk je zatím v mnoha sférách spíše ještě hudbou budoucnosti. Ve španělském Alcobendas se ale pokročilých technologií nebáli a nechali zde postavit most pro pěší, "vytištěný" na 3D tiskárně.

title: Španělsko si vytisklo most ve 3D tiskárně

maintext:
Nový most, klenoucí se přes malý kanál v parku Castilla La Mancha, má délku zhruba 12 metrů a tvoří ho osm částí složených dohromady. Kromě 3D tiskárny na něm svou práci odvedla ručně i lidská síla, design mostu připomíná spletené kořeny stromů. Kromě španělského Alcobendas by měl podobný most v budoucnu stát i v Amsterdamu.
Použitým materiálem je beton ze stavitelské firmy Acciona, na návrhu mostu pracovali lidé z katalánského institutu pokročilé architektury.
3D tisk má řadu nesporných výhod - konkrétně v případě španělského mostu je to velmi krátká doba výroby, absence potřeby forem, ohleduplnost k životnímu prostředí díky použití recyklovatelných materiálů a nižší náklady.
V budoucnu by se 3D tisk mohl využít i ke stavbě dalších pouličních prvků, jako jsou lavičky nebo odpadkové koše.


description: Pentagon koncem minulého týdne potvrdil, že Rusové otestovali v listopadu jaderný podmořský dron, který je určen pro ničení přístavů amerických jaderných ponorek a letadlových lodí. Může ohrozit i velká pobřežní města.

title: Projekt Kanyon: vyvíjí Rusko torpédo se 100megatunovou termojadernou hlavicí?


authors:
Ondřej Čepelák
Jáchym Flídr
Olga Kolková

description: Každý mobilní telefon má prostředky k tomu, aby věděl o každém vašem kroku. Zda mezi tyto případy patříte, se dá ověřit jednoduchým krokem. Stejně tak si představíme způsob, jakým sledování zakázat.

title: Mapy od Googlu sledují každý váš krok - co s tím?


authors:
Lukáš Voříšek
Olga Kolková
Ondřej Čepelák

description: Stovky kontaktů, data a tisíce SMS zpráv nemusí vzít s pořízením nového železa za své. Pojďme si ukázat, jak provést export a import u nejpoužívanějších platforem a říci k tomu několik tipů.

title: Dostali jste nový telefon? Přesuňte si kontakty, zprávy a data z toho starého

maintext:
Nový mobilní telefon pod stromečkem letos nalezne rekordní počet lidí. Ne každý se ale při přechodu spokojí s pouhým přesunutím SIM karty. Především majitelé starších karet mají kvůli omezené kapacitě spoustu kontaktů uložených přímo v paměti telefonu samotného. Najdou se i tací, co navíc chtějí zachovat staré textové zprávy, záznamy v kalendáři a samozřejmě uložená data (fotografie, hudbu apod.).
My si zde ukážeme pouze obecný postup, článek si ani neklade za cíl obsáhnout všechny myslitelné platformy a zařízení.
Stejná značka telefonu a stejný systém, zde je přechod snadný
Nejjednodušší situaci budou mít uživatelé stejných platforem a značek. Výrobce často dodává speciální aplikace, které po připojení telefonu k počítači umožní zálohovat zprávy, kontakty, kalendář a spoustu dalšího. V takovém případě stačí synchronizaci s počítačem provést a poté jen připojit nové zařízení, do kterého vše nahrajeme. Seznam dostupných programů naleznete níže.
Software vybraných výrobců pro synchronizaci a zálohování:
Sony (Sony Ericsson) - PC Companion stahujte zde
Nokia - Nokia Suite stahujte zde (na stránce vyberte označení vašeho zařízení)
LG - PC Sync stahujte zde (na stránce hledejte "PC Sync", kde stačí vybrat )
HTC - Sync Manager stahujte zde
Huawei - HiSuite stahujte zde
Apple - iTunes stahujte zde
Samsung - Kies stahujte zde
Postup u každé aplikace se liší, ale většina je navržená tak, aby byl proces co nejjednodušší.
Androidů bude pod stromečkem asi nejvíce
U oblíbeného Androidu stačí nezávisle na výrobci použít některou ze zdarma dostupných aplikací. U kontaktů a kalendáře by mělo (pokud máte synchronizaci zapnutou - Nastavení > Účty a synchronizace > Automatická synchronizace) dojít po přihlášení na novém zařízení k jejich automatickému stažení. Pokud ne, dostupné aplikace poslouží stejně dobře.
Pro zálohu a obnovení kontaktů, SMS, historie volání, oblíbených položek, aplikací a kalendáře postačí jediná aplikace, například ta následující, jež je navíc zdarma:
Import/export kontaktů a zpráv odkudkoliv
Univerzální cestou pro import a export kontaktů a zpráv pro většinu zařízení je formát souboru CSV (Comma-separated values - hodnoty oddělené čárkou). Jedná se o jednoduchý soubor, kde jsou vyexportované hodnoty v textovém formátu. Většina výše zmiňovaných nástrojů umožňuje export právě v CSV. Stejné je to i s importem, kdy stačí vytvořenou *.csv zálohu nahrát do nového přístroje prostřednictvím speciálních aplikací pro daný telefon, nebo přes klienta v počítači.
Tip: pokud volba CSV chybí, často zde bývá export do mailového klienta Outlook. Z něj lze následně provést export do nespočetného množství formátů.
Pokud tedy máte např. starší telefon Nokia, stačí nainstalovat příslušný software (Nokia Suite), připojit zařízení a provést synchronizaci. V možnostech exportu v horním menu pak nechybí výstup ve formátu CSV, do nějž lze exportovat jak kontakty, tak SMS zprávy.
Import hodnot v CSV do Androidu
Pro import z jiných zařízení není problémem využít bezplatné nástroje z Google Play. Postačí vytvořený CSV (nebo např. XML) soubor se zálohou a k němu adekvátní aplikace.
Ve vyhledávání v marketu stačí hledat pojmy jako "csv restore", "contacts import" apod.
Nový Windows Phone? Microsoft poradí jak na přechod
Operační systém softwarového giganta bojuje o svou pozici na trhu jak může. Microsoft proto poskytuje svým zákazníkům poměrně vyčerpávající návod na sblížení s novou platformou a především také přechod z platforem konkurenčních, jako je právě Android či iOS.
TIP: Paměťová karta se v novém zařízení hlásí jako poškozená?
Pokud pouze vezmete kartu ze starého zařízení a vložíte jí do nového, může nastat situace, kdy bude hlásit problém. Například při nedávném přechodu ze symbianové Nokie hlásil Android v Xperia Go "Poškozená karta, proveďte její formát". Není nutné propadat panice. Jednoduchým řešením je záloha dat do počítače, provedení formátu prostřednictvím telefonu (případně počítače) a opětovná obnova.
Cest pro přechod je samozřejmě více a u větších výrobců a platforem nebývá problémem. Horší situace může nastat u opravdu starých zařízení. Vyhledávač je v podobných případech neocenitelným pomocníkem. Pokud máte vlastní tip, jak provést jednoduchou migraci na nový telefon, určitě jej neváhejte zmínit v diskuzi. Ty nejzajímavější vybereme a budeme citovat v článku.
TIP 2: Nepasuje mi SIM karta do nového telefonu
Nová zařízení jdou dobou a snaží se o neustále zmenšování svých komponent. Před nějakou dobou došlo i na SIM karty operátorů. Nová zařízení tak místo standardního velkého slotu mají integrovaný slot pro micro SIM karty či dokonce NANO SIM. Majitelé novějších karet mohou mít kartu připravenou pro vylomení do požadované velikosti. Ostatní raději nesahejte po ořezávání, přestože to řešením je a dokonce funkčním. Nikdy však nevíte, co se při ořezu karty do menších rozměrů může přihodit a zůstat přes svátky úplně offline chce asi málokdo.
Ideálně se stavte na jakékoliv pobočce vašeho operátora. Během pár minut dostanete do ruky kartu novou, často s větším úložným prostorem, ale co je důležitější, v potřebných rozměrech. Výměna karty je ZDARMA a otázkou několika minut.
Pokud se ořezu nebojíte, návod přináší třeba následující video:


description: Střední Čechy – Velmi emotivní setkání zachráněného pacienta s týmem jeho zachránců se uskutečnilo v ředitelství Zdravotnické záchranné služby…

title: Se smrtí si muž tykal 45 minut

maintext:
Střední Čechy – Velmi emotivní setkání zachráněného pacienta s týmem jeho zachránců se uskutečnilo v ředitelství Zdravotnické záchranné služby Středočeského kraje v Kladně. Celý příběh završený popisovaným setkáním, se stal 21. srpna v obci Horoušany nedaleko Prahy. Tehdy v dopoledních hodinách začal boj o život třiapadesátiletého Petra Zápotockého. Toho v domě jeho rodičů náhle postihl infarkt myokardu a zástava srdce.
Petr Zápotocký se synem Tobiášem.Foto: Deník
„Vše se odehrálo velmi rychle. Manžel, který byl do té doby bez jakýchkoli zdravotních potíží a navíc poměrně aktivním celoživotním sportovcem, si ten den nejprve začal stěžovat na bolest na hrudi a znecitlivění levé ruky. Několik dní před tím jej také lehce pálila žáha. Jelikož nepatříme k těm, kteří v případě menších zdravotních potíží hned volají sanitku, domluvili jsme se s mužem, že zajedeme do nemocnice na vyšetření v pozdějších hodinách. Ovšem jeho zdravotní stav se zhoršil během několika málo okamžiků. Upadal do bezvědomí a špatně dýchal. Tak jsem hned vytočila tísňovou linku 155," popsala situaci jednačtyřicetiletá Alice Zápotocká.
Na druhém konci se jí ozval osmadvacetiletý dispečer Vojtěch Bek, který okamžitě na místo vyslal z Českého Brodu tým záchranné služby v s lékařem Tomášem Gazdičem, záchranářkou Pavlínou Černou a řidičem Janem Koptou. A po celou dobu s velmi profesionálním přístupem paní Zápotockou naváděl, jak má správně postupovat při resuscitaci svého muže.
V tu chvíli se z venku vrátil do bytu také pětiletý syn Tobiáš, který doběhl pro pomoc do vedlejšího domu, kde bydlí sestra manžela Jana Junková, zdravotní sestra. Společně pak ženy přemístily muže měkkého gauče na zem, kde pokračovaly již v kvalitnější masáži srdce. Navíc se střídaly v umělém dýchání.
„Přiběhl za mnou Tobiáš a říkal, že tatínkovi není dobře, a že má o něj strach. Vzala jsem tonometr spěchala za bratrem. Ležel na posteli a nedýchal. Když jsme ho přemístili z gauče, pokračovaly jsme v resuscitaci. Přišlo mi to nekonečné," sdělila své pocity pětapadesátiletá Jana Junková.
A jak situaci vnímal dispečer Vojtěch Bek?
„Velký dík patří zejména členům rodiny, jelikož skvěle spolupracovali, což je v takovýchto případech to nejdůležitější. Výtečným krokem bylo zahájení umělého dýchání. Díky tomu tak byl lépe okysličován mozek. Naštěstí nikdo nepanikařil a všichni se snažili vnímat, co jim říkám. Můj obdiv má i Tobiáš, který rychle doběhl pro tetu. Díky němu se vše podařilo zvládnout uvedl dispečer, ale připomněl, že se moc často nestává, že by lidé byli v takové situaci duchapřítomní a komunikovali s operátorem tísňové linky," uvedl Vojtěch Bek.
V sanitce, která odvážela pacienta byl také kardiolog z pražského IKEMU Tomáš Gazdič.
„Po našem příjezdu jsme převzali resuscitaci pacienta do svých rukou. I přes to, že dohromady se oživování protáhlo na pětačtyřicet minut, podařilo se nám jej zachránit. Pacienta jsme převezli do IKEMU, kde podstoupil operaci srdce, která proběhla bez komplikací. Pokud by resuscitace nebyla zahájena ihned, šance na oživení pana Zápotockého by byla velmi malá," konstatoval devětatřicetiletý lékař.
Jak Petr Zápotocký dnes přiznává, v době, kdy jeho tělo „vypnulo," nevnímal vůbec nic. V IKEMU ho pak probudili po dvou dnech a následně podstoupil plánovanou operaci bypassu.
„Nyní se cítím moc dobře, a to jak po fyzické, tak i psychické stránce. Chtěl bych nejen za sebe, ale i za všechny zachráněné lidi moc poděkovat celému týmu záchranářů za jejich nezdolnou vůli bojovat o lidský život. Oficiálně by totiž mohl lékař po třiceti minutách resuscitaci ukončit. V mém případě ještě pokračoval dalších patnáct minut, díky čemuž mohu nyní žít plnohodnotně bez jakýchkoli trvalých následků. Všechny členy záchranářského týmu, kteří byli při mém oživování sehraní, obdivuji a skládám jim veliké díky," řekl Petr Zápotocký.
Pro rodinu Zápotockých bylo neplánované setkání se záchranáři a jeho dobrý konec obrovským vánočním dárkem. A stejně tak to později při setkání na základně záchranářů v Kladně vnímal z druhé strany také ředitel Zdravotnické záchranné služby Středočeského kraje Martin Houdek.
Jeho tým rozložený po celém kraji vyjíždí každý rok k tisícovce srdečních zástav. Ve třetině z nich dojde ke spontánní obnově oběhu na místě.
Zdaleka ne všichni pacienti se ale vracejí do normálního života a to především kvůli poškozenému mozek, který utrpí nedostatkem okysličené krve.
„Linka 155 je ale také velmi často zneužívána a to může zkomplikovat zásah u člověka v ohrožení života," dodal náměstek ředitele ZZS Středočeského kraje Jiří Knor.
KATEŘINA JUHÁSZOVÁ


description: Benešov – Jak bývá u slušných firem zvykem, jejich pracovníci před Vánocemi neodcházejí jen s řádnou mzdou, ale vedení společností jejich úsilí ohodnotí…

title: Za dobrou práci dostali benešovští pedagogičtí pracovníci i úředníci odměnu

maintext: Posázaví – Navrhnout protipovodňová opatření, která by rozložila zátěž v krajině tak, aby se eliminovaly dopady záplav na spodních tocích, a řešit zadržení vody v krajině ke zmírnění následků sucha, je cílem Studie odtokových poměrů v povodí řeky Sázavy.Připravují ji společně obce a města ve spolupráci s Povodím Vltavy a Lesy ČR. Koordinátorem této spolupráce je obecně prospěšná společnost Posázaví. Celkové způsobilé výdaje projektu činí 17,2 milionu korun. Celých 85 procent pokryje dotace Ministerstva životního prostředí. Zbylých 2,6 milionu korun by měli pokrýt zainteresovaní partneři. Milion korun dá do projektu Povodí Vltavy a polovinu této přislíbily LČR.Spoluúčast dotčených obcí a měst se vypočítává podle délky toků v jejich správních územích a počtu míst s kritickou hranicí ohrožení povodněmi.


description: Louňovice pod Blaníkem - Místo sváteční pohody, která by se dala v závěrečné fázi roku očekávat, prožila spisovatelka z Podblanicka Zuzana Koubková minulé…

title: Tradice Zuzana Koubková nepřerušila navzdory životním útrapám

maintext:
Louňovice pod Blaníkem - Místo sváteční pohody, která by se dala v závěrečné fázi roku očekávat, prožila spisovatelka z Podblanicka Zuzana Koubková minulé Vánoce těžké chvíle. Životní útrapy jí ale naštěstí pohled na svátky nezměnily. Proto rodinné tradice stále dodržuje. „Před rokem během Vánoc volala maminka, že mi pomůže s výrobou cukroví, na který máme recept od pratety Petronily," vzpomíná paní Zuzana. Kvůli času se ale nakonec ženy domluvily, že se sejdou až na společné večeři. Než se tak mohlo stát, mamince se udělalo špatně.
Zuzana Koubková se synem Bolkem a manželem Lubošem.Foto: Archiv Zuzany Koubkové
„Až potom jsme zjistili, že již v té době měla rakovinu tlustého střeva. Přes péči doktorů nám maminka skonala několik dní po Novém roce," svěřila se Zuzana Koubková s tím, že před půl rokem odešel na onen svět i její tatínek. Podlehl stejné nemoci.
Přes velkou bolest však Zuzana na svátky nezanevřela. Vánoce jsou podle ní příjemná příležitost vzpomenout si na své nejmilejší a v kruhu rodinném si na chvíli i odpočinout.
Proto také zítra vytáhne, jak sama říká, „hoddbóžovou" výbavu po předcích. Upeče hodně máslového cukroví a štědrovečerní stůl prostře zeleně zdobeným nádobím a po generace pečlivě uchovávanými stříbrnými příbory.
Vzpomene si při tom nejen na rodiče, ale také na to, jak vánoční svátky prožívala jako malá.
„Nejvíce jsem si užívala ten typický vánoční shon. Když jsme s maminkou hledaly sto padesát let staré recepty naší pratety a následně podle nich pekly cukroví. Sladké pečivo plné másla je o poznání lepší než to z obchodů," je přesvědčena spisovatelka Zuzana Koubková s tím, že vánoční atmosféru nasávala s rodiči a bratrem, jako správní obyvatelé Prahy, na Starém Městě.
Své nejkrásnější Vánoce ale Zuzana Koubková prožila jinde. Pod bájným Blaníkem. Se synem Boleslavem v rodinné chalupě v Louňovicích pod Blaníkem.
„S Bolkem jsme si připravili skromnější Vánoce, které sice nebyly plné dárků a vybraných pochoutek, zato jsme mohli být spolu sami a užít si tak jeden druhého. U krbu jsme si rozdali dárky, vyprávěli příběhy a koukali na pohádky. Protože jsme utekli z hlavního města na Podblanicko, mohli jsme si k večeru udělat i štědrovečerní procházku na Malý Blaník. Den jsme pak zakončili kouzelnou půlnoční mší v místním kostele," dodala Zuzana Koubková.
Kdo je Zuzana Koubková
Zuzana Koubková se narodila v máji 1973 a jako absolventka ČZU obor ochrana rostlin, pracuje ve státní správě. Oblíbila si historický šerm, a proto byla několik let členkou historicko – šermířského spolku Záviš. Hobby ji nakonec přivedlo i ke studiu historických pramenů pak také vlastnímu psaní historických románů vycházejících z osudů některých osobností českých dějin. Má syna Boleslava a její manželem je Ľuboš Bartúšek.
Zvyky Zuzany Koubkové
Spisovatelka si oblíbila obyčej založený na loupání jablka. Podstatou zvyku je házení slupky přes rameno. Na zemi se slupka stočí do tvaru, který připomíná písmeno. Podle toho se pak dá odvodit jméno životního partnera. „Ze slupky se mi často vytvořilo písmeno L. To jsem ještě nemohla tušit, že za několik let se do jednoho Luboše skutečně zamiluji. Nebyl sice můj první, ale poslední je určitě," usmívá se nad hrou osudu Zuzana.
Recept pratety Petronily
Na vánoční cukroví pratety Petronily je potřeba 40 dkg hladké mouky, 24 dkg másla, 12 dkg moučkového cukru, čtyři žloutky, citrónová kůra. Těsto se peče při nižší teplotě. Kousky cukroví se spojují marmeládou.


description: Benešov - Stereotyp cesty do zaměstnání nebo školy narušily v pátek 9. prosince ráno cestujícím na benešovském vlakovém nádraží manévry policistů,…

title: Hazardéry v kolejích čekala ráno na nádraží ČD pokuta

maintext:
Benešov - Stereotyp cesty do zaměstnání nebo školy narušily v pátek 9. prosince ráno cestujícím na benešovském vlakovém nádraží manévry policistů, strážníků, pracovníků ČD a SŽDC. Tak, jako se to děje na nádražích po celé České republice, uskutečnila se včera na benešovském nádraží ČD akce se všeříkajícím názvem, Vstup do kolejiště zakázán! Zatímco někteří cestující, například také muž a žena s dětskými kočárky, udělali při spatření uniforem čelem vzad a z nástupiště odjeli výtahem, jiné ani neobvyklá situace neodradila od zaběhnutého rituálu.
„Celkem jsme při přecházení kolejí zastavili a také pokutovali patnáct lidí," potvrdil na závěr zhruba tříhodinové bezpečnostně preventivní akce mluvčí středočeských policistů Zdeněk Chalupa.
Někteří cestující z páteční cesty od vlaku odešli jen s domluvou, jiní ale museli sáhnout do peněženky.
„Pokuty jsme uložili od čtyř stovek do tisícikoruny," připomněla jedna z policistek zúčastněných na akci.
Nejčastěji se načapaní cestující vymlouvali na nedostatek času. Jeden ze studentů se ale proti zásahu ohrazoval tím, že ho na přecházení kolejí neupozornila žádná výstražná cedule, a proto to není možné považovat za přestupek. Po policistech požadoval omluvenku do školy za zdržení a také videozáznam, jako důkaz, že skutečně přes koleje přecházel.
Policisté se ale poměrně často setkali také s těmi, kteří přebíhání kolejí mají povoleno – pracovníky Českých drah.
„Když jiní cestující vidí, jak těmto lidem policisté nic neudělají, není to pro ně ani pro celou tuhle preventivní záležitost dobrým příkladem," míní místostarosta Benešova Jiří Švadlena, který se akce na nádraží také zúčastnil. Současně ji zhodnotil jako prospěšnou, i když je jasné, že na nádraží nemůže být každý den tolik policistů. „Problém přecházení kolejí se proto musí řešit i jinak. Pro nás je zásadní vybudování podchodu pod kolejemi až do ulice Jana Nohy, s návazností na cestu do Konopiště," řekl Jiří Švadlena s tím, že o této problematice osobně jednal také s ministrem dopravy Danem Ťokem a ten prý přislíbil, že se o problematice podchodu v Benešově bude bavit se zainteresovanými úředníky a popožene ji. „Slíbil nám podporu," dodal Švadlena.
A jaký účinek měla akce na samotné cestující? Obecně se dá říci, jak na koho. Ti, co policejní manévry na benešovském nádraží viděli nebo dokonce prošli policejní kontrolou a třeba i zaplatili pokutu, se možná poučí a do kolejiště nejspíš v nejbližší době už nevstoupí.
Jiný dopad měly policejní manévry na ostatní, kteří o nich vlastně ani nevěděli. To se ukázalo už krátce po skončení akce. Cestující od vlaku opět zamířili do města nejkratší cestou, tedy přes koleje. Že se to nesmí, jim už nikdo nepřipomněl.
„Kvůli rizikovému chování na nádraží a osvětě přijel letos na benešovské nádraží takzvaný Preventivní vlak a byl o něj ze strany studentů velký zájem. Proto máme Českými drahami přislíbeno, že do Benešova tento vlak přijede nejméně jednou i následujícím roce," doplnila mluvčí benešovské radnice Martina Vachtlová.


description: Benešovsko – Jen běžné zdravotní komplikace, kvůli nimž se lidé na zdravotníky obracejí každý den, řešili na Vánoce zdravotníci v kraji. Potvrdila to…

title: Vánoce a zdravotnická záchranná služba: až na mdloby hysterika, běžná služba

maintext:
Benešovsko – Jen běžné zdravotní komplikace, kvůli nimž se lidé na zdravotníky obracejí každý den, řešili na Vánoce zdravotníci v kraji. Potvrdila to včera odpoledne pro Benešovský deník mluvčí Zdravotnické záchranné služby Středočeského kraje Petra Effenbergerová.
Sanita.Foto: DENÍK/ilustrační foto
„Nic typicky vánočního jsme neřešili," uvedla s tím, že zdravotníci pomáhali se zažívacími potížemi, bolestmi břicha nebo dušností.
Pacientům ošetřili i zranění způsobená pádem a to jak těm naprosto střízlivým, tak častěji těm, kteří to na Vánoce přehnali s alkoholem.
Lékaři ale pomáhali i lidem s klasickým vánočním „úrazem", kostí uvízlou v krku. K takovým pacientům však rychlé sanity ZZS tentokrát nejely. Pacienti totiž vyhledali ambulantní ošetření sami.
A tak asi jedinou skutečnou vánoční neobvyklostí byla z pohledu zdravotnických záchranářů pomoc pacientovi v bezvědomí. Do něho ho upadl na Štědrý večer po dvaadvacáté hodině. A příčina? Záchvat hysterie. Co pacienta tolik rozčililo, ale zdravotníci neupřesnili…
„Vánoce byly pro nás, co do počtu výjezdů, na Štědrý den jich v celém kraji bylo 383, naprosto běžným pracovním dnem. Bylo tomu tak i loni. Jiné to asi bude na Silvestra," odhaduje ze zkušeností mluvčí ZZS Středočeského kraje Petra Effenbergerová.


description: Benešov -  Závěr sezóny benešovských mažoretek se famózně vydařil. Jak festival v Brandýse nad Labem, tak v Praze byly bohaté na medaile a to ty…

title: Benešovské mažoretky stály opět na stupních vítězů

maintext:
Benešov - Závěr sezóny benešovských mažoretek se famózně vydařil. Jak festival v Brandýse nad Labem, tak v Praze byly bohaté na medaile a to ty nejcennější.
Brandýs je již tradiční soutěží, kam benešovské mažoretky jezdí soutěžit. Všechny soubory s maximálním nasazením uspěly. A nejen sóla a duo nenechaly nikoho na pochybách, že sportovní úroveň jde stále nahoru.
Benešovská koťata MINI a Koťata získala 1.místo, WILD CATS 2.místo. Sólisté Rozálie Zavřelová, Kateřina Škrabánková a Martin Kotouč si dovezli zlaté medaile. A jediné duo Kateřina Birošová a Kamila Dozbabová stříbro.
Předtím koncem listopadu se v Lomnici nad Popelkou střetly na Národním twirlingovém poháru nejlepší mažoretky, které se zaměřili na disciplínu práce s holí v kat. B a C. Kapitánka souboru WILD CATS Kateřina Škrabánková v kat. C „senior" po loňském druhém místě se pokusila ještě své umístění vylepšit a podařilo se to na jedničku. Po celoroční přípravě na tento individuální vrchol sezony zaslouženě získala prvenství.
Praha byla závěrem sezóny a to doslova. Zde všechny soubory zakončí svou sezónu, protože se samozřejmě chystají na sezónu následující. Rozložení dle kategorií svedlo dva naše soubory dohromady a to Benešovská Koťata a WILD CATS. Po zvážení vzájemného soupeření se rozhodl nejstarší tým WILD CATS pro přesun do kategorie „profi". Zde byly týmy, které byly v minulosti mistry republiky.
V den soutěže jsme na místě zjistili, že pořadatel kvůli povrchu zakázal kozačky tedy klasickou mažoretkovou obuv a povolil obuv sportovní. Což znamenalo, že zmiňované soubory Benešovských Koťat a WILD CATS musely vystupovat bosí. Další velká výzva byla tu!!! A možná právě proto byla snaha uspět ještě větší.
Završení sezóny se nakonec famózně vydařilo
Benešovská Koťata 1.místo, WILD CATS v kategorii profi 1.místo, Benešovská Koťata MINI 2.místo.
Crazy Cats, což je skupina rodičů, kteří pro podporu dětí soutěžili také, samozřejmě zvítězili, protože odvahu neměl nikdo!!! Proto jim patří velké díky a ráda bych uvedla jména. Je to patnáct statečných s věkovým průměrem 40, kteří dokážou veřejně s maximálním nasazením podpořit děti v tom, co dělají. Jsou to Martina a Mirek Garajovi, Lenka Jindrová, Markéta Hauzarová, Martina Čuříková, Lenka Kotoučová, Klaudie Kukačová, Petra Bernasová, Alena Schubertová, Jan Kukačka, Šárka Zavřelová, Lucie Soušová, Petra Bernasová a také zraněné Veronika Filipová a Jana Sochová.
A to stále není vše!!! V odpoledním bloku soutěžili také sólisté. Rozálie Zavřelová, Martin Kotouč a Kateřina Birošová. Ani tu nenechali nikoho na pochybách, že jsou velmi dobře připraveni. Rozárka a Kateřina získaly 1.místo a Martin místo druhé. Všichni si zaslouží velký obdiv a pochvalu, protože úspěchy v individuálních soutěžích jsou vykoupeny maximální přípravou a tréninkem.
Tímto se v roce 2016 Benešovské mažoretky s Vámi loučí. Přejí Vám krásné a klidné svátky vánoční. A těšíme se s Vámi na rok 2017. Martina Procházková, vedoucí mažoretek
Společné fotografie souborů naleznete v pondělním Benešovském deníku


description: Benešovsko – Bylo toho opravdu hodně, co přinesl rok 2016 na Benešovsku. O zásadních událostech Benešovský deník samozřejmě psal a lze to snadno dohledat…

title: Podívejte se, co na Benešovsku přineslo druhé čtvrtletí roku 2016

maintext:
Benešovsko – Bylo toho opravdu hodně, co přinesl rok 2016 na Benešovsku. O zásadních událostech Benešovský deník samozřejmě psal a lze to snadno dohledat i na jeho webu. Přesto není na škodu si některé opravdu TOP události ještě v krátkosti připomenout. Třeba ty, které se staly v dubnu, květnu a červnu.
Objekt bývalých Pražských kasáren v Benešově.Foto: DENÍK/Zdeněk Kellner
Duben: prezident sliboval ve Vlašimi
Šéfem benešovské nemocnice po odstoupení Petra Hostka schválil Středočeský kraj šestačtyřicetiletého Pražana Oldřicha Vytisku.
Obec Tisem nesouhlasí s tvrzením, že je trasa chystané dálnice D3 navržená „spravedlivě", ve srovnatelné vzdálenosti mezi obcemi Tisem a Neštětice. Obec proto požaduje posunout trasu dálnice o přibližně sto metrů západním směrem při zachování, nebo snížení výškového uspořádání, a tím docílení většího zářezu. A také vybudování náspu před přemostěním silnice Jírovice Neveklov zmíněným způsobem. Od navrhovaných změn představitelé Tismi očekávají snížení negativního vlivu D3 na život v obci.
Objekt bývalých Pražských kasáren chceme. Právě to deklarovali v dubnu svým hlasováním komunální politici při schůzi benešovského zastupitelstva. Vedením města předložený návrh na podání žádosti o bezúplatný převod objektu z Ministerstva obrany prošel bez připomínek. A už druhý den dokument putoval do Prahy. Benešov chce objekt využít jako jednu z částí svého úřadu. Nejlépe pro úředníky z budovy B, což je bývalé sídlo okresního úřadu a banky na Masarykově náměstí.
Město Benešov se chce zbavit hotelů Pošta a Nové myslivny na Konopišti. To by se mělo stát ve chvíli, kdy o tom rozhodnou zastupitelé Benešova.
Pracovní návštěva prezidenta ČR Miloše Zemana, kterého přitom doprovázela jeho choť Ivana, zavedla hlavu státu i na Benešovsko. Přesněji, do Vlašimi. Po prohlídce zbrojovky Sellier & Bellot se sešel Zeman s jejími zaměstnanci. „Ne zcela obdivuji výši vaši průměrné mzdy, která je podle údajů dodaných panem generálním ředitelem pětadvacet tisíc korun," řekl prezident, a vyvolal bouřlivý hořký smích zaměstnanců zbrojovky. Tu Zeman pochválil, i když nato generálnímu řediteli Radku Musilovi připomněl, že to jediné, co by ve zbrojovce chtělo ještě vylepšit, je ona průměrná mzda. „Až sem příště přijedu, tak doufám, že pan ředitel dá na moje moudrá slova, protože bez zvyšování životní úrovně, je jakýkoliv růst firmy jen krátkodobý," upozornil Zeman a odměnou mu byl potlesk zaměstnanců. Na závěr návštěvy ve firmě Sellier & Bellot prezident slíbil, že jako vrchní velitel armády ČR promluví s ministrem obrany na téma dodávek munice z Vlašimi přímo české armádě nikoliv přes zprostředkovatele.
Nedostatky v účetnictví a evidenci majetku, které odhalil vnitřní audit plánovaný už bývalým vedením města z VPM, ODA a STAN v Městských sportovních zařízeních Benešov, zahájený po převzetí radnice ČSSD a ANO s podporou KSČM a TOP 09, vyústily v odvolání ředitele MSZ Pavla Kheka. Ten je vedl od roku 1992. Na místo šéfa MSZ jmenovali benešovští radní Petra Kotouče.
Květen: RÚ Kladruby řídí TOP manažer
O necelých deset procent se pro obyvatele Benešova zvýšila cena vody. Ještě na sklonku loňska vydávaly domácnosti za vodné a stočné, za jeden kubík, 72,23 koruny. Nyní je to 80,25 koruny. „Necháme proto udělat právní rozbor smlouvy, zda není zjevně nevýhodná pro jednu smluvní stranu," sliboval v máji starosta Petr Hostek.
Na pověst takzvané losovačky, nechvalně známé z karlovarského „náhodného" vybírání zhotovitele veřejné zakázky, dojela i další města v Česku. Patří mezi ně i Benešov. Ministerstvo financí došlo k závěru, že forma losovačky není morální, i když ve své době bylo vše v pořádku. Benešovu teď kvůli pravidlům, které Babišovo ministerstvo změnilo teprve nedávno, sportovní terminologií vlastně po zápase, hrozila pokuta 11 milionů. Po jednáních se Benešovu podařilo snížit výši sankce na 6,5 milionu korun.
V žebříčku TOP 10 nejlepších českých manažerů pro letošní rok figurovalo také jméno ředitele RÚ Kladruby Josefa Hendrycha. Ocenění převzal za přítomnosti předsedy české vlády Bohuslava Soboty a také prezidenta Miloše Zemana na Žofíně. Ale odvezl si odtud i další ocenění, absolutní vítězství v soutěži určené pro jednotlivá odvětví. Josef Hendrych se stal držitelem titulu Manažer odvětví 2015 Zdravotnické služby.
Nepříliš pozitivně se pro Benešov vyvíjela kauza objektu bývalých Pražských kasáren. První „bitvu" Benešov, i díky masivní podpoře veřejnosti, a to nejen té ze samotného města, vyhrál. V květnu ale „válka o dům" vypadala pro Benešov téměř beznadějně.
Více než čtvrt století trvající trápení obyvatel obce Ostředek s pitnou vodou kontaminovanou posypovými solemi z blízké dálnice D1, už brzy skončí. Právě s touto nadějí vzhlížejí tamní obyvatelé na dohodu obcí o stavbě přivaděče želivské vody.
Na horké léto se začali v květnu připravovat v Benešově kvůli plánům ŘSD. To právě v létě, během velkých prázdnin, bude opravovat silnici E55, lemující Benešov.
Bouřky doprovázené přívalovým deštěm a krupobitím útočily na konci máje na jihu Benešovska. Voda zahlcovala kanalizaci a vyplavovala jímky. Hasiči pomáhali lidem celkem sedmnáctkrát. Převážně se jednalo o čerpání vody ze sklepů či odstraňovaní spadlých stromů a větví.
Červen: kasárna Benešov nezíská
Benešovský pivovar není prodej. Platilo to i v červnu, kdy se Benešovem šířila zvěst a chystané transakci. Potvrdil to jednatel společnosti Petr Dařílek.
Do horkého křesla velitele Městské policie Benešov usedne už první prázdninový den sedmačtyřicetiletý Radek Stulík, bývalý policista. Už v červnu bylo místo šéfa strážníků v Benešově prázdné. Poslední velitel, Pavel Kulvejt, z rodinných důvodů odstoupil.
Další škrty ve výdajích Benešova chystá jeho vedení sloučením tří školních jídelen při základních školách. Až dosud mají jídelny autonomii, jsou příspěvkovými organizacemi a nezávislé na školách. Vedení města uvažuje i o tom, že by zařízení získala do pronájmu některá cateringová společnost. O tom přemýšleli už v květnu 2011 tehdejší vládci města. Po protestech veřejnosti i zaměstnankyň jídelen radnice od záměru ustoupila.
Jednání zastupitelstva v Čerčanech skončilo rezignací někdejší starostky Dany Tomáškové na všechny funkce v zastupitelstvu. Na protest proti kauze v základní škole, v níž se podle ní, jak uvedla, neřeší podstata stížnosti žákyň deváté třídy na chování zástupce ředitele, ale hledají se iniciátoři protestu z řad dospělých.
Dobojováno. Tohle jediné „vojenské" slovo, přesně vystihuje situaci kolem objektu bývalých Pražských kasáren v centru Benešova. Dům, který patří MO, chtělo získat MV a využít ho pro azylanty z Asie či Afriky. Kvůli protestům veřejnosti i radnice nakonec MV ustoupilo od svého záměru. Benešov v tu dobu požádal o převod či odkoupení objektu pro vlastní potřeby. Jenže současně o totéž usilovaly dvě organizace státní správy, celníci a zeměměřiči z Katastrálního úřadu Benešov. A těm nakonec objekt bude patřit. Benešov měl totiž v souboji se státem pouze morální, nikoliv zákonný nárok objekt získat.
Osmaosmdesát let dlouhá historie učňovské školy v benešovské Husově ulici končí. Střední škola ekonomiky, obchodu a služeb Svazu českých a moravských spotřebních družstev Benešov, společnost s ručením omezeným nebyla schopna plnit své poslání, tedy generovat zisk. O objekt má zájem také město Benešov. Chce tam umístit děti z DDM, ZUŠ a ZŠ Jiráskova.
Celých 24 kilometrů si k jinak běžné trase do zaměstnání musejí od konce června přidávat ti, kteří k tomu využívají most přes Želivku. Důležitou spojnici mezi Středočeským krajem a Vysočinou, čeká generálka. Most je jedinou cestou přes vodu v celé délce přehradního jezera Švihov s pitnou vodou pro Prahu.