description: V Praze a Brně proběhne náhradní promítání dokumentárního filmu FC Roma o romských fotbalistech. Původně se mělo vysílat na pražském stadionu v Ďolíčku. Kvůli výhrůžkám radikálních fanoušků Bohemians však vedení klubu akci zrušilo. Zvláštní bezpečnostní opatření se na nadcházejících akcích nechystají.

title: Hooligans neočekáváme, zní z měst, kde proběhne náhradní promítání filmu o romských fotbalistech

maintext:
Vedení klubu Bohemians 1905 o víkendu zrušilo premiéru dokumentu o romském fotbalovém týmu z Děčína FC Roma na stadionu v Ďolíčku. Obávalo se totiž „bezpečnostní hrozby“. Tou měly být protesty radikálních fanoušků.
Autoři filmu na základě této hojně kritizované události dostávali nabídky od lidí ze všech koutů republiky, kteří nabízeli náhradní prostory pro promítání snímku. Po třech dnech usilovného plánování nakonec produkční tým vybral dvě města, v nichž představí dokumentární film o romských fotbalistech, kteří se v minulosti potýkali s neochotou jiných klubů zúčastnit se zápasů proti nim.
Jedno promítání proběhne už v pátek od osmi hodin večer v Praze, a to v pražském kulturním prostoru na břehu Vltavy Containall. Druhým místem pak má být brněnský stadion na Lužánkách.
VIDEO: FC ROMA: Dokument nám pomohl Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
„Jsem ráda, že páteční projekce proběhne tentokrát bez komplikací a že se to podařilo uspořádat takhle narychlo,“ sdělila serveru Lidovky.cz režisérka Rozálie Kohoutová s tím, že na večerním promítání v Praze očekává až tři sta lidí. Zvláštní bezpečnostní opatření její tvůrčí tým nechystá. Není prý důvod.
To potvrzuje i pražská policie. „Akci jsme zaregistrovali, budeme ji, i s ohledem na zvýšenou mediální pozornost, monitorovat, a to v rámci běžného výkonu služby,“ uvedla mluvčí policistů v metropoli Iveta Martínková.
Zato prostředí brněnského sportovního stadionu, kde se pravidelně potkávají fanoušci s odlišnými postoji, vyvolává u tvůrčího týmu větší obavy. „Jestli bude něco hrozit, tak tam. I proto to město řeší s policií,“ řekla režisérka k události, která začne ve středu příštího týdne od půl deváté večer.
O SNÍMKU FC ROMA Dokumentární film Rozálie Kohoutové a Tomáše Bojara
Pojednává o romském fotbalovém týmu z Děčína, který se v minulosti potýkal s nezájmem dalších klubů s nimi hrát. Film se zamýšlí nad předsudky, které mezi Romy a většinovou společnosti panují, a jejich vzájemným soužitím.
Podle brněnského magistrátu, který akci na sportovišti zaštiťuje, ovšem není důvod k jakýmkoli obavám. S tamní policií proto žádné speciální opatření nechystají. „Nevím, co je pravdy na tom, jestli v Praze skutečně hrozilo nějaké nebezpečí. Na stadionu určitě bude zajištěna bezpečnost. Ale teprve kdyby se něco stalo, budeme věc řešit s policií,“ uvedl ve stručnosti náměstek brněnského primátora Matěj Hollan (Žít Brno).
Promítání dokumentárního filmu berou jako běžnou kulturní akci, „Když se v Praze zachovalo vedení klubu Bohemians tímto způsobem, tak jsme se rozhodli tuto akci jako město podpořit. Jsme za to rádi,“ doplnil zastupitel.
Výhrůžné zprávy pro producenta
Nedělní rozhodnutí vedení fotbalového klubu vyvolalo kontroverzní reakce. Zatímco „Bohemce“ chodí od fanoušků spíše pochvalné zprávy, samotným tvůrcům hrozí někteří lidé i násilím. „Chodí nám různé výhrůžky. Lidé mi píšou, co všechno se mi může stát. Vyhrožují mi i fyzickou likvidací. Beru to ale s nadhledem. To dělají nemocní lidé,“ řekl v rozhovoru pro server Lidovky.cz producent filmu Filip Kašiak.
Sám je přesvědčený o tom, že zrušení promítání rozdělilo jak fanoušky, tak samotný klub na dva tábory. Už z předchozího jednání s Bohemians prý pochopil, že by mohly v souvislosti a akcí nastat problémy. „Když jsme klubu odeslali smlouvu k podepsání, dlouho se nevracela,“ uvádí producent s tím, že rozhodnutí klubu přijímá s pochopením.
Zároveň se mu ale nelíbí princip. „Nemyslím si, že by se mělo uhýbat výhrůžkám a lidem, kteří dělají takový humbuk a přitom film ještě ani neviděli,“ uvedl.
Promítání filmu mělo být dostupné komukoli a zadarmo. Šéf klubu se ale obával toho, jak by byla zajištěna bezpečnost v areálu. „Neumím si představit, že by pořadatel vynaložil takovou částku na ochranku, když vím, kolik stojí pronájem. To jsou neuvěřitelně rozličné částky,“ vysvětluje s tím, že pronájem měl být jen symbolický.


description: Britové se společnému vojsku bránili, říká německý velvyslanec Arndt Freiherr Freytag von Loringhoven. Podle něj Německo usiluje o vybudování stálého hlavního velitelství EU. Evropská spolupráce ve výzbroji a kybernetické šikaně se podle velvyslance musí posilovat.

title: Armáda EU je po brexitu ve hře. Podle německého velvyslance se Britové společnému vojsku bránili

maintext:
LN: Německo na summitu NATO ve Varšavě oznámilo, že převezme velení mnohonárodnostního praporu v Litvě. Kancléřka Angela Merkelová apelovala na členy Aliance, aby navýšili své rozpočty na armádu. Znamená to obrat v německé bezpečnostní politice?
Ne, je třeba v tom vidět spíše přizpůsobení se nové bezpečnostní a politické situaci, v níž se Německo stejně jako ostatní země Aliance ocitlo. Chceme zvýšit výdaje na obranu s ohledem na deklarovaný cíl NATO – dvě procenta HDP. Konkrétně jde ale také o vytvoření smíšených praporů v Polsku a Pobaltí, které jsou mimo jiné reakcí na ruskou agresi na Krymu a na východní Ukrajině. Chtěl bych ale zdůraznit, že Německo vždy zastávalo princip, že armáda a politika by měly jít ruku v ruce. Takže na jedné straně budovat obranný potenciál NATO, na druhé straně hledat dialog s Ruskem.
LN: Nejen z Česka, ale i z Maďarska zazněla myšlenka vytvoření evropské armády. Jak se k tomu staví Německo?
Již léta se zasazujeme o další kroky k vytvoření evropské armády. Téma je to čím dál důležitější a kvůli zhoršení bezpečnostní a politické situace na východě Evropy a na Blízkém východě dostává novou dynamiku. Evropa po referendu o brexitu hledá témata, která občanům ukážou, k čemu je Unie dobrá, proč ji potřebují. Platí to zejména o bezpečnosti a ekonomice. Dalšímu prohloubení společné obrany EU se dosud nejvíce bránili právě Britové.
Německo usiluje o vybudování stálého hlavního velitelství EU, intenzivnější spolupráci ve zpravodajství a sestavování situačních zpráv a vzájemnou pomoc evropských armád v dopravě a logistice. Posilovat se musí i evropská spolupráce ve výzbroji a také například v kybernetické obraně.
LN: Mělo by jít jen o spolupráci armád, nebo o společné velení?
V Bruselu již existuje Operační centrum a Německo vždy zastávalo názor, že by mělo dostat silnější kompetence. K tomu, kam až daleko evropská armáda půjde, si musí členské země vypracovat konkrétní představy a ty si pak mezi sebou vyjasnit.
LN: S bezpečnostní politikou nesouvisí jen armáda, ale i policie. V říjnu začne platit nová smlouva o policejní spolupráci mezi Českem a Německem. Co bude policistům na obou stranách hranice umožňovat?
Smlouvu loni podepsali ministři vnitra a jde o akt, který nahradí starou úmluvu, jež byla uzavřena v roce 2000, tedy ještě před vstupem Česka do EU. Za těch patnáct let se samozřejmě mnohé změnilo. Obsahově tato smlouva, mimochodem jedna z nejmodernějších, které německá policie má, pokrývá řadu témat. Potírání organizované kriminality, obchod s drogami a také terorismus.
V praxi umožní například vykonávat smíšené hlídky na obou stranách hranice nebo provádět policejní akce ve vlacích, které překračují hranice.
LN: O víkendu proběhnou v Ostravě Dny NATO, kde je Německo „zvláštní partnerský národ“. Co přesně si pod tím máme představit?
Každým rokem je partnerem jiná země, letos tato role připadla Německu. Dnů NATO se zúčastní i mnoho jiných členů Aliance, partnerská země však dostává velký prostor a má možnost představit celou širokou paletu svých sil, a to jak civilních, tak vojenských. V tom s Českem velmi rozsáhle a úzce spolupracujeme. Je důležité ukázat, jak se tyto složky propojují a doplňují. Proto chceme prezentovat nejen armádu, ale i policii, celní správu, Červený kříž nebo Technisches Hilfswerk, Službu technické pomoci.
LN: Zrovna tato organizace u nás neexistuje. K čemu slouží?
Je to státní organizace pro civilní obranu, která je nasazována při těžkých krizích a katastrofách, jako jsou záplavy nebo zemětřesení. Pomáhá zachraňovat lidské životy, ale podílí se například i na odstraňování ropných havárií. A to nejen doma, ale i v zahraničí. Práci Technické pomoci koordinuje ministerstvo vnitra. Zajímavostí je jistě to, že funguje na dobrovolné bázi. Naprostá většina z 80 tisíc příslušníků vykonává svou práci doma i v zahraničí bez nároku na odměnu.
LN: Na co byste diváky do Ostravy nalákal?
K vidění toho bude jistě dost, i zajímavá technika, vždyť jde o velkou show, kterou navštíví odhadem 200 tisíc lidí. Zmínil bych třeba stíhačky Eurofighter nebo bojový vrtulník Tiger. Bundeswehr bude prezentovat i modernizovaný tank Leopard II. Německo představí také civilní techniku – vozidla Červeného kříže, čluny nebo jednotky pro přípravu pitné vody.
Chceme techniku předvést v akci, na své si určitě přijdou rodiče i děti. Nepůjde o pouhou výstavu, takže dotýkání je samozřejmě povoleno.

fasttext_language: cs


description: Premiérou hry Herec a truhlář Majer mluví o stavu své domoviny zahajuje dnes večer novou divadelní sezonu Studio Hrdinů. Monodrama, ve které se jeho protagonista Stanislav Majer ptá po podobě dnešního Česka, chuti jeho obyvatel žít zde, či odejít, nebo po tom, kdo může za dnešní stav země, napsal David Zábranský. Text napsal pro Studio Hrdinů na objednávku režisérky Kamily Polívkové a je částečně obhajobou prezidenta Miloše Zemana před lidmi z uměleckých a intelektuálních kruhů. Hra bude prvním titulem, jenž vyjde v nově založené knižní řadě Studia Hrdinů.

title: Studio Hrdinů otevírá sezónu Zábranského

maintext:
Postava Řečníka se v přednášeném textu hry klade otázky Co je Česko?, Kde Česko začíná a kde končí?, Kdo chce v Česku žít?, Kdo tady žije, a proč? Kdo nebo co nese vinu za současnou nechuť lidí k Česku? nebo Nese vinu za nechuť současný český prezident? „Chtěl jsem napsat něco o havlistech a zemanovcích, a stejně tak o lidech, kterým se říká hipsteři a kterým by se možná mělo říkat spíš nová zahálčivá třída, která si myslí, že nezahálí. To všechno se pak přirozeně spojilo v tématu hranic, zahraničí a ́bezhraničí ́,“ řekl autor hry.
Jeho hra podle něj mluví o hranicích a o jejich překračování. „S tím přímo souvisejí témata, jako je optimismus a pesimismus, obsese a vůbec duševní zdraví.“ uvedl Zábranský.
Hra měla jistý mediální ohlas již před premiérou, kdy se psalo, že vznikla hra o prezidentu Zemanovi. „Pro nás - inscenátory - je to tedy ještě zajímavější než obvykle. Je to vlastně docela vzrušující výzva - musíme se vypořádávat nejen se samotným textem, ale i s tou vášnivou diskusí kolem. Tím spíš, že hra je svým způsobem kontroverzní a prezentuje postoje a názory v ́uměleckých kruzích ́ dost nepopulární,“ uvedla režisérka.
Zábranský Zemana obhajuje. „Hra se točí kolem základní otázky, proč Zemanovi zdejší umělci nerozumí a používají ho výhradně jako symbol všeho špatného. Proč se ho nesnaží pochopit v celé jeho šíři,“ uvedl Zábranský.
Stanislav Majer se narodil v roce 1978, vyučil se truhlářem, ale stal se hercem. Působil v řadě divadel - například v Činoherním studiu v Ústí nad Labem a řadu let působil v Divadle Komedie, když v něm působilo Pražské komorní divadlo s režisérem Dušanem Pařízkem. Od roku 2012 je v angažmá v Divadle Na zábradlí. Čím dál víc je známý také z filmu a televize.


description: Na gruzínské politické scéně kypí vášně před blížícími se parlamentními volbami, které se budou konat 8. října. Úřady nyní předvolávají předáky opozice k výslechům, zda ve spolupráci s bývalým prezidentem Michailem Saakašvilim nepřipravují státní převrat.

title: V předvečer voleb se Gruzie obává


description: Členské země Evropské unie se dohodly na právním rámci, podle kterého bude moci EU zmrazit majetek a zakázat vstup osobám podporujícím teroristické organizace Islámský stát (IS) či Al-Káida. Dosud se podobné sankce mohly týkat jen lidí a právnických entit, které jsou na seznamech OSN, či musela každá členská země EU rozhodovat samostatně.

title: Evropa našla způsob, jak potrestat podpůrce IS. Cílí na občany s teroristickým výcvikem


description: Maďarsko, Polsko, Česká republika a Slovensko jsou připraveny odmítnout dohodu o odchodu Británie z Evropské unie, pokud omezí právo jejich občanů pracovat v Británii. Řekl to v sobotu podle Reuters slovenský premiér Robert Fico, který britské agentuře poskytl rozhovor. Zesílil také své výzvy, aby EU ukončila sankce proti Moskvě, protože Ukrajina toho podle něj dělá méně než Rusko při plnění svých povinností stanovených mírovými dohodami z Minsku. Slovensko tento půlrok předsedá EU.

title: Fico: Země V4 odmítnou dohodu o


description: Výsadkáři 43. výsadkového praporu nafotili spolu s uměleckým fotografem Stanislavem Peterou charitativní kalendář na rok 2017 k 70. výročí výsadkového vojska. Veškerý výtěžek z prodeje kalendáře půjde ve prospěch Vojenského fondu solidarity.

title: Letecký hangár, skály, bažiny a

maintext:
„Focení bylo rozsáhlé, výsadkáři jsou univerzální bojovníci, takže fotky vznikaly na souši, na vodě, pod vodou. Fotili jsme z vojenského letadla i dronu, a to v průběhu několika dní. S průzkumem lokací a postprodukcí mi projekt, spolu s retušérem Jiřím Kubíkem, zabral víc než půl roku. Ale stálo to za to. Jak říkám, kalendář jsem fotil jako poděkování a vyjádření obdivu všem vojákům, kteří nasazují životy a zdraví, abychom my ostatní nemuseli,“ říká fotograf Stanislav Petera.
Focení na skalách, přehradě i z letounu C-295M CASA
Kalendář se fotil od února do června tohoto roku, a to, ač to podle některých fotografií nevypadá, celý na Chrudimsku. Je až neuvěřitelné, jaké lokace se dají najít na tak malém prostoru – letecký hangár 43. výsadkového praporu, skály na Škrovádu, bažiny a lesy na Podhůře, přehradní nádrž Seč, pardubické vojenské letiště – nic nebylo dál než půl hodiny cesty od kasáren chrudimských výsadkářů. A přece kalendář působí, jak z jiného světa. Je to samozřejmě dáno i tím, čím je Stanislav Petera ve fotografické komunitě proslulý – extenzivní postprodukcí, která zabere víc času než samotné focení.
„Z pohledu organizace bylo pro mne nejtěžší vytvořit podmínky pro focení fotografií z letové části operace, tedy na palubě letounu C-295M CASA. Jelikož je Standa civilista, tak pro vstup na palubu letícího letounu, ze kterého se provádějí padákové výsadky, musí dát souhlas samotný ministr obrany. Když se mi podařilo sehnat ten, tak jsem si řekl, že vše ostatní již zvládneme. Přeci jen kalendář k 70. výročí výsadkového vojska bez seskoků by vyzněl dost naprázdno,“ vysvětluje zástupce velitele 43. výsadkového praporu major Ivo Zelinka.
Není model jako model
V kalendáři jsou zachyceni chrudimští výsadkáři a vzhledem k příběhu jsou hned z několika jednotek. Většinu tvoří výsadkáři 1. výsadkové roty, ale jsou doplněni o dvojici odstřelovačů ze skupiny odstřelovačů a dvojici potápěčů z průzkumného týmu. Fotograf se spolu se zástupcem velitele praporu snažili, aby zachycoval co možná nejširší paletu výzbroje a výstroje používanou výsadkáři, kterou civilní veřejnost zpravidla nezná a při plnění taktických činností, které jsou pro výsadkáře typické.
„Nejvíc vzpomínám na focení vůbec první fotografie kalendáře. Tu jsme fotili v polovině února v bažině na Podhůře. Ono se to nezdá, ale ta fotografie se fotila za rozbřesku skoro hodinu a půl. Což nebyl vzhledem k teplotě vody zrovna nejpříjemnější zážitek,“ směje se nadporučík Karel Karel, zástupce velitele 1. výsadkové roty.


description: Na Dnech NATO se letos poprvé představuje nadzvukový bombardér B-1B Lancer, legendární B-52 do Česka zavítal již popáté. Piloti obou letounů si na server Lidovky.cz udělali hodinu času. Vyprávěli, jak se provádí jaderný útok, jakými misemi dnes podporují mimo jiné i české vojáky i zda se dá přežít 30 hodin zavřený v hliníkové trubce.

title: Od jaderné války k bitvě o klimatizaci: exkluzivně s piloty bombardérů

maintext:
Oba kapitáni nás poprosili, abychom místo jmen zveřejnili jen jejich callsigny, volací znaky. HOFFA je pilot-instruktor na B-52, HOJO má stejnou funkci na B-1.
Lidovky.cz: Začněme u B-52. Ve vší úctě k B-1, to je skvělý letoun, ale přeci jen B-52 už je legenda. Nedávno oslavila 60 let služby v letectvu Spojených států, během té doby se velmi citelně měnily její role. Byla navržena jako výškový strategický bombardér, sloužící k útoku na sovětské cíle. Můžete mi říct, jak tyto mise, výškové útoky jadernými zbraněmi probíhaly a jestli se ještě dnes trénují?
HOFFA: B-52 je pořád výškový dalekonosný bombardér, v tomto režimu máme největší výkony, nejnižší spotřebu a tím největší, globální dolet. S pomocí tankování za letu jsme v dosahu prakticky neomezení. Stejně jako naše ostatní bombardéry.
Lidovky.cz: Jak dlouho může taková mise trvat? Letadlo sice doplní palivo za letu, ale posádku má jen jednu.
HOFFA: Bez doplňování paliva je vyzbrojená B-52 schopná zůstat ve vzduchu 9 až 10 hodin. S doplňováním paliva je dosah omezen pouze schopnostmi posádek. Když letíme na delší mise, delší než 16 – 20 hodin, tak máme posílenou posádku, to znamená, že bereme jednoho pilota a zbraňového důstojníka navíc. Takže v každou chvíli může jeden člen odpočívat, zatímco zbytek ovládá letadlo. Z posledních příkladů jsou mise trvající 36 i 42 hodin, to je zhruba na limitu posádky i letadla.
Lidovky.cz: Kde v takovém případě odpočíváte? Protože zvenku má B52 hodně daleko k luxusnímu aerolinkovému letadlu.
HOFFA: I když to je velké letadlo, tak to není pohodlný komerční dopravní letoun. Prostory pro posádku jsou poměrně malé, když jsem začínal létat, tak můj první dojem byl dost stísněný. Teď ale oceňuji prostor, který máme, zvláště v porovnání s ostatními bombardéry. (významný pohled na „HOJOa“)
HOJO: My na B-1 nemáme ani polovinu prostoru, co mají kluci v B-52. Nemáme, kam si lehnout, nemůžeme mít posílenou posádku. Taky jsme lítali dlouhé, 30hodinové mise, ale celou dobu to letěli ti samí čtyři lidé.
HOFFA: V B-52 je jedno místo, kde se může člen posádky postavit a vzpřímeně stát, u žebříku spojujícím horní a spodní palubu. Nikde jinde se průměrně vysoký dospělý člověk nepostaví, aniž by nenarazil do stropu.
Lidovky.cz: Takže můžete buď stát u žebříku, nebo ležet na lehátkách.
HOFFA: Lehátku, máme jedno lehátko. Také používáme podlahu mezi oddíly, to je poměrně pohodlné místečko na odpočinek.
Lidovky.cz: Když jsme se dotkli těch dlouhých misí, B-52 dnes drží rekord v nejdelší bojové misi a největší vzdálenosti uletěné v bojové misi. V roce 1991 prolomil falklandský rekord RAF 35hodinový nálet na Irák. Při misi o pět let později, opět na Irák, letadlo uletělo téměř 27 000 km. Ta mise startovala z Guamu, což není zrovna výhodná poloha pro nálet na Střední východ. Byly za tím operační důvody, nebo to byla ukázka síly, ukázka schopností? Že jste schopni zorganizovat a provést tak dlouhou akci, zasáhnout cíl tak daleko od letiště.
HOFFA: Takto dlouhé mise jsou vždy ukázkou schopnosti našich bombardéru operovat na velké vzdálenosti. Odkud vzlétají může být dáno tím, kde jsou zrovna dislokovány jednotlivé perutě a různými typy demonstrativních či podpůrných rolí. Podporujeme naše spojence v pacifickém regionu nebo v Evropě nebo jinde na světě. Jednou z našich současných misí je trvalá přítomnost bombardérů. Například v pacifickém prostoru máme vždy připraveny letadla a ujišťujeme tak naše spojence, že jsme s nimi, podporujeme je a jejich zájmy a spolupracujeme s nimi. Takže takto dlouhé mise jsou částečně dané provozními důvody, ale je to i ukázka našich dálkových schopností. Může to být i nutnost – bombardéry můžou být schopné vzlétnout jen z omezeného množství základen, ale přesto trvá požadavek na provedení mise: zasáhnutí cílů kdekoliv na světě.
Lidovky.cz: Když jste zmínil trvalou přítomnost v Asii a Pacifiku, znamená to, že máte bombardér stále ve vzduchu, nebo „pouze“ na zemi, připravený vyrazit?
HOFFA: Přítomnost bombardéru znamená fyzickou přítomnost letadla v regionu. Může být ve vzduchu, ale ne nutně pořád.
Lidovky.cz: Takže to není jako za studené války, kdy mezi roky 1960 a 1968 bylo nepřetržitě několik B-52 ve vzduchu, připravených zasáhnout.
HOFFA: To byla operace Chrome Dome nad severním Atlantikem. Dnešní nasazení není tohoto druhu.
Lidovky.cz: Vraťme se ještě do dob studené války, kdy B-52ky létaly těsně pod stratosférou. To byl jejich původní účel, létat nad dosahem protiletadlového dělostřelectva, což jim vydrželo až do 60. let, příchodu řízených střel země-vzduch. Poté se B-52 přeorientovaly na zcela jinou taktiku, a sice útok v nízké výšce, do značné míry na typ útoku, na který se o 20 let později specializovala B1. Jak složité je provádět takový útok vyžadující rychlý, dobře ovladatelný stroj s letadlem stavěným pro stabilní let ve velké výšce?
HOFFA: Původní mise B-52 byl výškový útok. Na vylepšení protivzdušné obrany některých našich protivníků ale musela letka zareagovat. Vyvinula se taktika pro útok v nízké výšce, což si vyžádalo i změny na letadle, protože jsme zjistili, že nevydrží dlouhodobé provozování takových misí. Konstruktéři vyztužili trup letadel, aby tyto mise lépe snášely a dnešní B52 jsou použitelné v obou rolích. Můžeme fungovat ve velkých výškách a mít globální dosah, nebo při zemi, pokud to podmínky vyžadují.
Lidovky.cz: Jak takové lety v nízkých výškách probíhají? Léta se „v ruce“ nebo na autopilota?
HOFFA: B-52 má vybavení na automatické kopírování terénu, moc často ho ale nepoužíváme. Často létáme ručně, případně se zvláštním módem autopilota, takovým posilovačem řízení. Ten jednak ulevuje namáhání letadla, jednak snižuje únavu pilotů.
HOJO: B-1 umí obojí, autopilota i ruční řízení a obojí často používáme, jak při tréninku, tak v ostrém nasazení.
Lidovky.cz: Je nízký penetrační let proveditelný i ve špatném počasí, nebo je to jen záležitost za vidu země, abyste se ji mohli vyhnout?
HOJO: B-1 je schopná letu za každého počasí. Dokud to není počasí, které by zničilo letadlo, jsme v pohodě.
Lidovky.cz: Takže můžete letět vysokými rychlostmi kousek nad zemí a nic nevidět. Když se bavíme o přízemním letu, jaká je vlastně typická výška pro takové útoky?
HOJO: Hranice nízké výšky je pro nás 2000 stop (600 m, pozn. red.). Pod ní můžeme dělat spoustu věcí, záleží od mise.
Lidovky.cz: Letět pod hranicí 2000 stop, vysokou rychlostí, nic nevidět, doufat, že autopilot funguje – není to divný pocit?
HOFFA: Celý systém okolo autopilota je postavený s řadou pojistek. Jakmile zjistí chyby nebo nejasnosti, tak nás automaticky zvedne a nastoupá do bezpečné výšky. Takže se nedostaneme do situace, kde bychom tipovali nebo doufali.
Lidovky.cz: B-52 má co do manévrování jednu zvláštnost, vůbec nemá křidélka (řiditelné plošky na koncích křídel, které slouží ke klonění letounu, pozn. red.). Místo nich používá spoilery, zařízení na rušení vztlaku a brždění. Jak se s něčím takovým létá?
HOFFA: B-52 je letadlo, které musíte hodně řídit („hands-on, feet-on“). Běžně používáme dost velké výchylky kniplu, hodně šlapeme do směrovky (ta se u letadel ovládá pedály, pozn. red.). Pomáhá nám velmi účinná směrovka, která dobře funguje ve všech výškách a rychlostech, ale obzvlášť při nízkém a pomalém letu, při přistání. U spoilerů je zajímavá věc, že při jejich vyklápění vztlak prvně krátkodobě vzroste a hned poté opadne. Takže při zatáčení má letadlo prvně tendenci stoupat a hned poté klesat, což musíte podchytit kniplem – prvně potlačit, zatočit a pak se usadit v zatáčce.
HOJO: V B-1 je to prakticky naopak. Směrovku skoro nepoužíváme, nohy máme na zemi. Máme tam dost výkonné počítačem řízené posilovače pro směrovku, klopení i klonění. Takže ať s letadlem dělám cokoliv, automatika letoun drží v koordinovaném letu. Můžete se dostat do neustáleného letu, ale jen pokud s tím pilot letí agresivně, není to letadlem. S manévrovatelností nám pomáhá i rozdělený výškový stabilizátor, při prudkých manévrech se obě půlky pohybují proti sobě a tak pomáhají křidélkům a spoilerům s kloněním.
Lidovky.cz: Dnes se ale role obou letadel posunuly od strategických jaderných úderů k přímé podpoře pozemních jednotek (Close Air Support). Jak tyto mise probíhají? Víte o svých cílech už při vzletu, nebo vše dostanete až za pochodu?
HOJO: Záleží od mise. B jedničky takové mise létají od 11. září, v poslední době nám začaly pomáhat i BUFFy (přezdívka B-52, zkratka z Big Ugly Fat Fucker, velkej ošklivej tlustej zm.., pozn. red.). Při vzletu něco můžete mít, nemusíte. Můžou vám dát jen bod v prostoru, kam letíte a pak se bavíte s JTAC (Joint Terminal Attack Controller, pozemní návodčí, pozn. red.), který pro vás něco může mít, nemusí. Můžete letět jako průzkum, najít si vlastní cíle. Byl jsem na misích, kde jsme vzlétali s nějakým plánem a než jsme doletěli nad místo určení, tak byl v prachu, protože se naše jednotky potkaly s nepřítelem a museli jsme to řešit. Takže se prostě musíte stát dobrými v přizpůsobení se tomu, co pozemní jednotky potřebují, o tom celý CAS je.
Lidovky.cz: Jak rychlé jsou vaše reakční doby? Jak dlouhá doba uběhne od požadavku pozemních jednotek na zásah po zničení cíle?
HOJO: Asi bychom se vešli do 10 minut. Pokud je zkušená posádka, nikdo nedělá chyby, perfektní svět, tak se bavíme někde kolem 10 minut.
Lidovky.cz: Jaký je v takovém scénáři váš dosah, jak daleko jste schopni zasáhnout od vaší pozice?
HOJO: Záleží od naší výšky letu a výšky cíle. Zbytek nám dodá počítač, my akorát víme, na co máme příkaz zaútočit, zkontrolujeme, že to dává smysl a pak to provedeme.
HOFFA: Typicky máme dosah několik mil, záleží to od zbraně, jestli je řízená nebo padá balistickou křivkou. To nám dává určitý odstup od rizikové oblasti, stejně jako nám to umožňuje tu oblast sledovat, detekovat tam nové hrozby.
Lidovky.cz: Takže nepracujete jen jako silová složka, ale i jako pozorovatelé.
HOJO: Naprosto. Spousta našich misí je čistě chránění přátelských jednotek. Můžou se přesouvat mezi základnami a může být pravděpodobné, že na ně zaútočí. Takže se na ně pověsíme, sledujeme je a pokud se dostanou do problémů, tak jim můžeme pomoct hned a neletět k nim přes půl státu.
HOFFA: Obě letadla mají pokročilé zaměřovací vybavení. Kromě cílení zbraní ale umožňují i přenos plnohodnotného videa v reálném čase, ve viditelném a infračerveném spektru.
Lidovky.cz: Jak blízko k vašim jednotkám jste schopni vést palbu, aniž byste riskovali jejich zranění?
HOFFA: Jakékoliv použití zbraní zvažuje bezpečnost lidí, které chráníme. Takže máme minimální vzdálenosti v závislosti na velikosti bomby a jejich počtu použitém při tom konkrétním zásahu. Takže vždycky držíme minimální vzdálenost jak od přátelských jednotek, tak i od dalších objektů kolem cíle, které nechceme zasáhnout. Zabraňování vedlejším škodám (Collateral Damage) je pro nás velmi zásadní, i proto často používáme přesné zbraně raději než nenaváděné bomby.
HOJO: Občas je to dost složitá rovnice. Vše ovlivňuje terén, počasí a i aktuální denní doba může hodně změnit. Takže máme hodně informací, které musíme zpracovat. Mezi roky 2001 a 2016 jsme se toho hodně naučili, snažíme se nedělat chyby.
Lidovky.cz: Obecně vzato se tedy bavíme o stovkách metrů od přátelských jednotek nebo chráněných objektu?
HOFFA i HOJO: Ano, jo.
Lidovky.cz: Zmínili jste, že občas stále používáte i neřízenou munici?
HOFFA: Máme pořád schopnost použít neřízené zbraně. Slouží svému účelu, když není potřeba přesnost a nehrozí vedlejší škody. Nicméně raději používáme zbraně, které jsou naváděné k cíli, jak kvůli účinku na cíl, tak kvůli vedlejším škodám.
Lidovky.cz: Jak přesní dovedete s neřízenou municí být? Nedávno se Rusové chlubili přesností jejich navigačních počítačů při útocích v Sýrii, díky nim jsou schopni s vysokou pravděpodobností zasáhnout cíle velikosti budovy i s neřízenými bombami.
HOFFA: Všechny americké bombardéry mají palubní počítače, které s velkou přesností počítají, kam bomby dopadnou. Přesnost hodně záleží na rychlosti a výšce, ale plošné cíle umíme zasáhnout s velkou přesností. Můžeme tak použít přesné zbraně na malé cíle, jako malé stavení, a neřízené zbraně na velké plošné cíle.
HOJO: Máme na neřízené bomby výcvik. Takže pokud by někdy nebyly k dispozici řízené zbraně, tak budeme schopni dosáhnout našich cílů.
Lidovky.cz: B-1 se nedávno objevila v českých novinách, když v Náměšti provedla průlet, aby se ukázala (Show of Presence nebo Show of Force, nízký průlet nad bojovou zónou s cílem zastrašit nepřítele, pozn. red.). Děláte takové průlety i s B-52kou, nebo u ní ke stejnému efektu stačí, když se nepřítel podívá nahoru a vidí tu osmimotorovou obludu?
HOFFA: Někdy to stačí. (smích) Ale ano, B-52, stejně jako B-1, provádí i průlety k ukázání přítomnosti. Zmínil jste nedávný průlet B-1 spolu se spojeneckými podpůrnými letouny, to je i jasná ukázka podpory pro naše spojence a ukázka přítomnosti a odrazení (deterrence) našich protivníků. Tohle překlenuje všechny naše mise. Mluvili jsme o vývoji typů misí, které nyní provádíme, ale jsme pořád schopni provádět všechny naše úlohy. Pořád máme vybavení pro útok na velké vzdálenosti – střely s plochou dráhou letu, stejně jako pro přímý útok, což jsou například mise přímé letecké podpory. Ale i jenom přítomnost strategických bombardérů něco znamená (makes a statement), komunikuje to spoustu věcí (it says a lot of things).
HOJO: A ukázky síly, ukázky přítomnosti jsou alternativy k používání zbraní. Jak jsme říkali, palba s sebou nese riziko, že ublížíme i někomu jinému, než nepříteli. Takže se můžeme rozhodnout pouze ukázat naší přítomnost a ve spoustě případů to stačí. Bombardéry velikosti B-52, nebo i menší, agilnější B-1 dělají spoustu hluku, dost na to, aby leckdo utekl. Což je vlastně náš cíl, mít jistotu, že naši kluci jsou chránění a dostanou se, kam potřebují.
Lidovky.cz: Počítáte při takovém průletu i s možností následně sílu použít? Krátce po tom manévru jste nízko, zády k nepřátelům, za jak dlouho jste poté schopni skutečně zaútočit?
HOJO: B-1 je o něco obratnější než B-52, takže plánujeme naše průlety tak, abychom byli zpět v bojové výšce během pár sekund. Pokud tedy už máme cíl, můžeme dostat povolení k palbě už během stoupání a zaútočit během 5-6 minut.
HOFFA: Naše možnosti jsou podobné. Je to pár minut od zavolání do útoku. Ovlivňuje to pár faktorů: zajištění, že útočíme na správný cíl, zvážení pozic našich jednotek a možností vedlejších škod. Všechny ty dílky skládačky, kterou při útoku sestavujeme.
Lidovky.cz: Pojďme se chvíli bavit o samotných zbraních. Obě letadla byly vyrobeny primárně jako jaderné bombardéry. Jak takový příkaz o jadernému útoku probíhá?
HOFFA: Mise s jaderným útokem je extrémně kontrolovaná, regulovaná a provedená velice přesným způsobem. Cvičíme na velmi vysoké standardy bezpečného i správného provedení. Tím demonstrujeme jednak schopnost provést takovou misi, ale zároveň, že se tak stane pouze na základě platného rozkazu. Jediná osoba, která může tento rozkaz vydat, je prezident Spojených států. Od něj vede řada zabezpečených zpráv, které tento rozkaz předají k bombardéru vybavenému jadernými střelami nebo základně mezikontinentálních balistických střel. Všichni pracují podle velice kontrolovaného a definovaného postupu k odpálení.
B-52 může nést až 20 jaderných střel a může zasáhnout cíle ze vzdálenosti stovek kilometrů. Jedna z výhod bombardéru schopného nést jaderné zbraně je možnost ho odvolat, a s tím související možnost ukázat i vůli (intent), nejenom schopnost (capability). Všechny posádky, které mohou létat „jaderné“ mise, jsou speciálně vycvičené na všechny tyto možnosti.
Lidovky.cz: Ze všech prvků jaderné triády (mezikontinentální balistické střely, ponorkové balistické střely a strategické bombardéry, pozn. red.) máte k cíli nejblíž. Ostatní sedí v křesle a mačkají tlačítko, vy váš cíl před útokem vidíte. A jediná dvě použití jaderných zbraní se dodnes rozebírají, zda byla opravdu oprávněná. Máte výcvik i na to, abyste psychicky zvládli útok s tak velkou ničivou silou?
HOFFA: Všichni členové posádek B-52 jsou v programu spolehlivosti (Personnel Reliability Program, PRP), který zajišťuje, že pouze ti nejzkušenější a nejschopnější budou jakkoliv pracovat s jadernými zbraněmi. V rámci programu jsou jednotlivci hodnocení k tomu určeným úřadem. Klasifikuje se podle zvýšených kritérií jak v rámci armádní činnosti, tak i mimo službu. Vztahuje se na nás pořád, hlídáme sami sebe, hlídáme své kolegy a jsme případně za všechno zodpovědní.
Lidovky.cz: Přejděme od zbraní k letadlu. Zmínil jste, že má velmi efektivní směrovku, v mých zdrojích se ale píše přesný opak, tedy že směrové řízení moc silné není. Jak to tedy je, jak se s letadlem létá třeba za silného bočního větru?
HOFFA: Já směrovku na B-52 beru jako hodně účinnou. Zvlášť při přistávání, protože v průběhu přiblížení k letišti a dosednutí musíme držet křídla vodorovně (při přistání s bočním větrem se u většiny letadel někdy používá technika, při které letoun dosedá v náklonu, pozn. red.). Je to kvůli našemu vnějšímu podvozku, který má rozchod 150 stop (50 metrů) a chrání naše vnější motory a podvěsné palivové nádrže. Takže pokud chceme změnit směr těsně před přistáním a přitom musíme držet křídla rovně, tak musíme použít směrovku.
Při přistávání s vybočením proti větru nám také pomáhá unikátní mechanizace na podvozku B-52, kdy jej můžeme natočit o 20° do obou směrů od středové čáry. Můžeme tak přistávat – teoreticky – s až 20° vybočením (při přistávací rychlosti kolem 200 km/h to znamená vyrovnání boční složky větru kolem 70 km/h, pozn. red.). Takže pokud je dráha suchá, tak nás opravdu boční vítr neomezuje.
Lidovky.cz: Když jsme u drah, když měla před pěti lety B-52 poprvé přilétnout do Ostravy, tak tomu předcházelo zevrubné zkoumání, zda tu vůbec může přistát. Přitom ostravské letiště má z českých letišť nejširší a jednu z nejdelších drah. Jaké parametry runwaye B-52 požaduje?
HOFFA: Když letíme na nové letiště, tak zjišťujeme dvě věci: zaprvé, jestli jsou přistávací světla zapuštěná nebo nadzemní, protože náš vnější podvozek má kvůli svému rozvodu ve zvyku ničit přistávací a pojížděcí světla. Zadruhé kvůli našemu hlavnímu podvozku, čtyřem párům velkých pneumatik, které vytváří hodně tlaku na malou plochu, potřebujeme hodně silný povrch drah. Rozměrově chceme dráhu 10 tisíc na 200 stop (tři kilometry délky, 60 metrů šířky), byť za určitých podmínek můžeme přistávat i na o něco menších runwayích.
Jedna z výhod B-1 je, že může operovat na kratších a užších drahách, že?
HOJO: O něco ano, ale při běžném fungování máme prakticky stejné požadavky. Vzlétal jsem z kratších drah, ale to vyžaduje dost plánování stran vzletu i následné mise. Pokud letíme z velmi krátké dráhy, tak moc daleko nedoletíme (kvůli váhovým limitům a tedy menší zásobě paliva, pozn. red.), takže to vyžaduje dost plánování, aby taková mise měla smysl.
Lidovky.cz: Dalším zajímavým řešením B-52 je její dvojpodlažní kokpit. V prvních verzích byl údajně problém s klimatizací, kdy se nahoře piloti přehřívali a dole naopak mrzli, což mělo vést k válkám o klimatizaci, které zná každý kancelářský zaměstnanec. Děje se to pořád?
HOFFA: (smích) Děje. Stále řešíme, jakou teplotu v kokpitu mít. Jakmile je jednomu pilotovi tak akorát, tak je hodně pravděpodobné, že zbytek buď mrzne, nebo je mu vedro. Takže teplotu pravidelně upravujeme.
Lidovky.cz: Takže každý člen posádky má pár desítek minut, kdy je mu dobře a potom předá termostat dalšímu.
HOFFA: Většinou to tak nějak funguje.
Lidovky.cz: O něco vážnější problém rozděleného kokpitu představují katapultovací sedačky. Ty horní se vystřelují klasicky nahoru, ale ty dolní se odpalují směrem k zemi. Jaká je minimální výška pro jejich bezpečnou aktivaci?
HOFFA: Potřebujeme letět nad hranicí 250 stop (75 metrů) a 120 uzlů (220 km/h). Horní sedačky mají pouze omezení na rychlost, 90 uzlů (170 km/h).
Lidovky.cz: To jsem čekal nějaké dva, tři tisíce. Z hranice 250 stop zpomalí na přežitelnou rychlost?
HOFFA: Ano. A jsou velmi spolehlivé. Za dobu nasazení B-52 se osvědčily a víme, že pokud to budeme potřebovat, tak nám zachrání životy.
Lidovky.cz: Když se bavíme o B-52, musíme zmínit i motory, jako jediné osmimotorové letadlo je pozná i naprostý laik. Jsou to ale notně zastaralé pohonné jednotky, TF33 jsou ze začátku 60. let. Přitom jiná letadla ve výzbroji amerického letectva prošla přemotorováním, třeba taková KC-135 je jen o pár let mladší a dnes používá moderní motory s vyšší účinností. Proč B-52 nemá nic nového, co by vám dalo větší dolet, větší výdrž ve vzduchu?
HOFFA: Problematika přemotorování B-52ky se řešila v průběhu jejího nasazení několikrát, diskuse se vedou i teď. Boeing i armáda neustále zkoumají možná vylepšení, jejich cenu a přínosy. Současné motory TF33 jsou ale velmi spolehlivé a dostatečně výkonné i pro naše současné potřeby.
Lidovky.cz: Necháme teď na témata kolem B-52 odpočinout a pojďme se věnovat druhému strategickému bombardéru na Dnech NATO, B-1 Lancer. Původně byl určený jako náhrada B-52 pro přízemní penetrační mise. Jak tyhle mise probíhají?
HOJO: Původní plán misí pro B-1 bylo vlétnutí na území nepřítele v nízké výšce, poté ve vnitrozemí nastoupat do určité výšky, určené podle cíle, na který útočíme, a zbraně, kterou máte použít. Po jejím odhození zase sklesat a opustit nepřátelské území. Tyto mise už nejsou tím, na co hlavně cvičíme. Pořád jsme schopni takovou misi provést, ale obecně jsou takové mise věcí minulosti, protože B-1 již nejsou jaderné bombardéry.
Lidovky.cz: To je na B-1 také zajímavé. Jestli jsem to dobře pochopil, původně byla postavena jako bombardér schopný útočit pouze jadernými zbraněmi, časem byla modifikována, aby mohla nést i konvenční střelivo a poté byla opět upravena, aby již jaderné zbraně nést nemohla. Je to tak?
HOJO: Ano, dnešní B-1 není v jakémkoliv smyslu schopná útočit jadernými zbraněmi. Máme pouze konvenční zbraně a pouze na ně se i zaměřuje náš výcvik.
Lidovky.cz: Tím jsem se chtěl zeptat, jaká je vlastně dnes pozice B-1 v rámci letectva. Pokud je váš cíl dobře chráněný, tak máte neviditelnou B-2, v opačném případě tu je univerzální B-52. B-1 je nějak uprostřed a je složité pochopit, jaký je vlastně její účel.
HOJO: Poté, co jsme ztratili schopnost nést jaderné zbraně, tak jsme opravdu byli odstaveni na vedlejší kolej. Koncem 90. let získala B-1 přezdívku „Královna airshow“, protože moc jiných použití jsme pro ni neměli. Po 11. září jsme ji ale začali hodně používat v Iráku a Afghánistánu a i teď v OIR (Operation Inherent Resolve, souhrnné pojmenování pro akce proti ISIL, pozn. red.), kde provádíme útoky, preventivní zásahy i přímou palebnou podporu (Strike, Interdiction, Combat Air Support). Nedávno skončilo období několika let, kdy nebylo minuty, ve které by alespoň jedna B-1 nebyla ve vzduchu na misi. Takže posledních patnáct roků se letka B-1 ukázala v nejlepším světle jako jediné letadlo schopné provádět podporu pozemních jednotek v podobě preventivních zásahů a palebné podpory.
Lidovky.cz: Takže většinu misí letecké podpory odlétaly B jedničky.
HOJO: Jsou na to statistiky, B-1 létají sice poměrně málo misí, ale zajistily dodání více než 60 procent výbušnin, co koaliční síly použily, ať už v Iráku, Afgánistánu nebo Sýrii, ta čísla jsou podobná. B-52 na tom bude podobně.
Lidovky.cz: Takže vaše typická mise je dlouhá a potenciálně při ní zaútočíte na několik cílů. Doletíte na místo, sledujete, co se děje, případně zaútočíte a vrátíte se ke sledování.
HOJO: Přesně tak. Znáte americký fotbal? V něm je pozice linebackera. Je v obraně a tak trochu tam sedí, čeká, kdo se pokusí zaútočit. V roli CAS fungujeme podobně, nic přes nás neprojde. Třeba v Afgánistán může B-1 přeletět nadzvukovým letem ze západu na východ pod 40 minut. Takže nás tam dost používali, protože jsme se byli schopni dostat kamkoliv bylo potřeba dost pod hodinu. Mohli jsme tam vypustit šest zbraní, nadzvukově přelétnout na druhou stranu země a tam jich vypustit dalších šest a tak pořád dokola.
Lidovky.cz: Když jsme nakousli nadzvukové létání, B-1 je jedno z největších letadel schopných supersonického letu. K tomu používá poměrně málo používaný systém měnitelné geometrie křídel. Jak to funguje, jaké jsou s tím spojeny postupy?
HOJO: Je na to velká páka, za kterou akorát zatáhnete. Když jsou křídla vepředu tak se letadlo chová dost jako dopravák, jak jdou dozadu tak ztrácíme trochu vztlaku. To nám ale při rychlostech, ve kterých křídla zatahujeme, nevadí. Navíc je celý drak letounu navržen, aby generoval vztlak (lifting body), takže i s křídly vzadu to pořád letí.
Lidovky.cz: Takže žádné speciální postupy, přístroje.
HOJO: Ne. Přechod do nadzvukového letu je docela v pohodě, ale zpomalení do podzvukových rychlostí je dost agresivní. Je to jako dupnout na brzdu, visíte v bezpečnostních pásech. (Při transsonických rychlostech se na ploše letadla formují rázové vlny, které výrazně zvyšují odpor. Za plně nadzvukového letu se vytvoří jen jedna na špici a celé letadlo se za ní zjednodušeně řečeno schová. Výkon potřebný k udržení nadzvukového letu je tak menší, než k překonání rychlosti zvuku, pozn. red.)
Lidovky.cz: Další diskutovanou vlastností B-1 jsou její prvky radarové neviditelnosti. Jak byste ji umístil mezi klasická letadla a neviditelné stroje jako B-2?
HOJO: B-1 není neviditelná, vůbec. Spoléháme buď na nízký, nebo nadzvukový let. Když máme jít do nebezpečné oblasti, tak se snažíme použít i další síly, které máme k dispozici, aby náš samotný let byl bezpečnější. Jinak ale letíme rychle a umíme odpálit hodně zbraní.
Lidovky.cz: Máte kromě rychlosti i jiné způsoby, jak se bránit?
HOJO: Máme určitou schopnost sebeobrany, ale snažíme se přednostně využívat ostatní prvky armády, aby nám pomáhala. Byla by to taková poslední možnost.
Lidovky.cz: Když jsme prošli historii a současnost, pojďme na chvíli mluvit o budoucnosti. Na jednu stranu mají obě letadla fungovat alespoň do 40. let 21. století. Ale zároveň se jim rýsuje nástupce, loni byl Northropu přiklepnut projekt LRS-B, budoucí neviditelný letoun, možná i bez posádky. Co od něj čekáte, nebojíte se trochu o práci?
HOJO: Myslím, že když nic jiného, tak B-52 ukázala, jak se může situace měnit. B-1 ji měla nahradit, ale teď vidíte, že se doplňujeme. Takže já z LRS-B nervózní nejsem. Přijde, bude mít svou roli, ale pořád se budeme potkávat s B-1, stejně jako s B-52. Nechystáme se na vrakoviště, obě letadla jsou dnes hodně po své plánované životnosti a plánují se další prodloužení. B-52 bude sloužit dvakrát, třikrát déle, než bylo původně plánováno.
HOFFA: Čekáme, že příští bombardér bude z našich letadel nejschopnější, ale bude fungovat spolu se současnými stroji.
Lidovky.cz: Takže nečekáte, že by se B-52 odebrala do důchodu.
HOFFA: Ne. Absolutně ně. (smích)


description: Sedm zraněných si vyžádala v sobotu časně ráno srážka české dodávky s českým kamionem na německé dálnici A17 z Drážďan do Prahy. Informoval o tom server deníku Sächsische Zeitung. Dálnice byla kvůli nehodě ve směru na Prahu na dvě hodiny uzavřena.

title: Dvě česká vozidla se srazila v


description: Ruská vládní strana Jednotné Rusko, formace blízká prezidentovi Vladimiru Putinovi, po nedělních parlamentních volbách získává ve Státní dumě drtivou většinu. S odvoláním na předběžné oficiální volební výsledky to v pondělí uvedla agentura AFP. Podle ní se tak Putin může v klidu připravovat na zisk čtvrtého prezidentského mandátu v roce 2018.

title: Jednotné Rusko získává ve


description: Nejméně osm zraněných si vyžádal útok v nákupním středisku v americkém státě Minnesota, kde neznámý muž v uniformě bezpečnostní agentury v sobotu napadl přítomné nožem. Informovala o tom v neděli agentura AP. Incident ve městě St. Cloud ukončil policista, který zastřelil útočníka, jenž podle AP vzýval Alláha.

title: Muž zranil nožem osm lidí v obchodu

maintext:
Střílející policista byl z jiného okrsku a nebyl ve službě, středisko navštívil jako zákazník, řekl na briefingu policejní velitel v St. Cloudu Blair Anderson. Odmítl hovořit o terorismu a identitu útočníka neupřesnil.
Policie s útočícím mužem měla v minulosti třikrát co do činění, většinou šlo o drobné dopravní přestupky. Podle Andersona není důvod se domnívat, že by v souvislosti s útokem spolupracoval s někým jiným nebo že byl členem nějaké organizace.
Muž vyzbrojený nožem se při útoku podle očitých svědků odvolával na Alláha a nejméně jednoho člověka se zeptal, zda je muslim, dodala AP. Lidi bodal na různých místech nákupního centra, v obchodech i v pasážích.
Nemocnice města St. Cloud, které leží asi 110 kilometrů severozápadně od města Minneapolis, uvedla, že život žádného ze zraněných není ohrožen, jeden člověk je ve vážném, ale stabilizovaném stavu, ostatní mají lehčí zranění.


description: Francie se stává první zemí na světě, která se rozhodla zakázat jednorázové plastové kelímky a talíře. Podle nového francouzského zákona bude muset být do ledna 2020 všechno jednorázové nádobí vyrobené z 50 procent z biologicky rozložitelných materiálů, které jsou kompostovatelné v domácnosti. A do ledna 2025 má tento podíl stoupnout na 60 procent, napsal zpravodajský server CNN.

title: Ve Francii ročně vyhodí skoro 5 miliard plastových kelímků. Proto je chtějí omezit


description: Od svatby v roce 2014 vydělal nejslavnější pár planety, Angelina Jolie a Brad Pitt téměř 120 milionů dolarů. Přesto se zdá, že neshody panují hlavně kolem toho, kdo bude vychovávat jejich šest dětí.

title: ‚Konec jedné éry‘. Angelina rozpoutala peklo, komentoval rozvod Pitt

maintext:
Angelina Jolie podala v pondělí žádost o rozvod. Se svým manželem Badem Pittem se tak rozvádí po dvou letech manželství a dvanácti letech společného soužití. Spolu mají šest dětí, tři adoptované a tři vlastní. Jako důvod rozvodu uvedla Jolie nesmiřitelné spory.
Na sociálních sítích se okamžitě vyrojilo množství teorií o důvodech, které stojí za rozchodem nejslavnějšího páru planety. Jednou z nich je spekulace o románku Pitta s herečkou Marion Catillordovou, se kterou letos natáčel film Spojenci.
Podle TMZ.com však Jolie uvedla, že za jejich nesmiřitelnými spory stojí především Pittovo zneužívání návykových látek, konkrétně marihuany a alkoholu a také to, že nezvládá vztek. Jolie dále vadí způsob, jakým Pitt vychovává jejich děti a považuje jej za nebezpečného otce. Proto také zažádala o výhradní péči s tím, že Pitt by mohl své děti pouze navštěvovat.
„Jsem z toho velmi smutný, ale nejvíc nyní záleží na prospěchu našich dětí,“ vyjádřil se Pitt pro televizi CNN. „Chtěl bych požádat média, aby jim dala čas a prostor se s tím vyrovnat.“ Podle serveru TMZ je Pitt na Jolie naštvaný, neboť díky jejímu prohlášení je nyní celá rodina terčem paparazziů. „Rozpoutala peklo,“ podotkl Pitt.
Okolí jejich domu v Hollywood Hills je nyní v obležení fotografů a losangeleská policie hlídá dům v pravidelných intervalech. Pitt prý o věci s Jolie v posledních dnech diskutoval a žádal ji, aby rozvod řešili „jako dva dospělí lidé“.
Pár vychovává šest dětí: Maddoxe (15), Paxe (12), Zaharu (11), Shiloh (10) a dvojčata Knoxe a Vivienne (8).
Manželé uzavřeli v roce 2014 předsvatební smlouvu. A přestože si podle časopisu Forbes dohromady vydělal 117,5 milionu dolarů, hlavní bitva se patrně strhne o děti.
„To rozhodnutí učinila pro blaho rodiny,“ vysvětlil právník Angeliny Jolie Robert Offer, proč herečka podala žádost o rozvod. „Nic dalšího nebude (Jolie) komentovat a žádá o soukromí v tomto těžkém období.“
Z rozpadu Brangeliny, jak se hvězdnému páru léta přezdívalo, se stala virální senzace na sociálních sítích. Slavná britská zpěvačka Adele věnovala úterní večerní kocert, jen pár hodin po oznámení o rozvodu, právě Angelině a Bradovi. „Je to konec jedné éry,“ prohlásila Adele. Lítost vyjadřovali v reakcích i hollywoodské hvězdy včetně Goerge Clooneyho.
Některé reakce se zaměřují na bývalou manželku Brada Pitta Jennifer Anistonovou a na to, co tomu asi říká.
Někteří však tento humor neoceňují.
When you post your Jennifer Aniston .gif then realise that perpetuating the imagined rivalry between two women over a man is lowkey sexist. pic.twitter.com/Ptq2WImN2M


description: Francouzská blogerka Laetitia Birbesová si postěžovala, že na ni server YouTube naléhal, aby šéfovi Evropské komise Junckerovi nepokládala „konfrontační“ dotazy.

title: Ptejte se jen na pejska, dávali instrukce blogerce před interview s Junckerem


description: Působí sebevědomě, ale podle expertů první ostrou „prezidentskou“ debatu s Hillary Clintonovou nezvládl. Donald Trump nedokázal využít šancí a chytit se u témat, na kterých mohl posbírat body.

title: Zprávy dne podle editora: Clintonová se vysmála Trumpovi, problematické papírové rakve a vtip o Sobotkovi

maintext:
Clintonová, která v minulých týdnech v průzkumech preferencí spíše ztrácela, předvedla působivý výkon, v němž potvrdila politický přehled, ale i smysl pro humor. Některým tvrdým útokům svého soupeře se vysmála, uvedla americká televize. Trump získal několik politických bodů v debatě o hospodářství a zaměstnanosti. „Debata ale prokázala jeho sklon k nepravdivým tvrzením a nepřesným prohlášením, ať už jde o bezpečnost, podporu války v Iráku nebo spory o rodiště Baracka Obamy,“ konstatovala CNN.
VIDEO: Debata Clintonová-Trump začala ekonomikou Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Bleskový průzkum televizní stanice ukázal, že 62 procent dotázaných považuje Clintonovou za vítězku první debaty, zatímco pro Trumpa hlasovalo 27 procent.
Celou analýzu kolegy Jakuba Fajnora, který kvůli ní ponocoval, si můžete přečíst ZDE.
Duel brzy začala hodnotit i americká média. Clintonová předvedla neúnavný útok na podnikatelskou minulost a prezidentské schopnosti Trumpa, ale dala jen málo důvodů k přesvědčení, že právě ona vyvede zemi z hospodářské a psychologické mizérie. Trump nabídl změnu, ale tak nešikovným způsobem, že se volič ptá, zda má ke zvládnutí úřadu dost potřebných znalostí, konstatuje The Wall Street Journal.
Není pochyb, že Clintonová v debatě na body vyhrála, pokračuje deník. Trump nevyužil všechny možnosti k útoku, i když si vedl lépe v otázkách zločinnosti a rasových vztahů. „Při vší Trumpově slabosti vyzyvatel Clintonové zaznamenal body tím, že ji označil za původce nynější americké slabosti. Ústřední otázkou voleb ale zůstává, zda většina Američanů požadujících změnu je ochotna riskovat sázku na Trumpa. I po pondělní diskusi je tato otázka nezodpovězená,“ napsal The Wall Street Journal.
Podle komentáře listu The Washington Post byla debata věrným obrázkem letošních prezidentských voleb. „Republikánské primárky selhaly, když vyrobily kandidáta, který cynicky nebo z neznalosti šíří deformovaný obrázek reality a prokazuje nezpůsobilost prakticky každou větou. Demokraté zase nominovali špatnou, ale věci znalou, sebejistou a protřelou političku,“ napsal list.
Debata byla velkým tahákem a byla hodně probírané na sociálních sítích. Předběžné výsledky sledovanosti se pohybují kolem 100 milionů, což by byl rekord, napsal server Variety.com. Byl by to nejvyšší počet diváků za 56letou historii kandidátských debat a sledovanost by byla srovnatelná se Superbowlem - finálovým zápasem v americkém fotbalu, kterým vrcholí play-off severoamerické NFL.
A nebyl by to Donald Trump, aby nevytáhl z rukávy „falešné karty“. Republikánský kandidát si totiž stěžoval na moderátora debaty Lestera Holta, který podle něj měl levicové smýšlení a stavěl se na stranu Clintonové. Trump také prohlásil, že dostal špatný mikrofon, u něhož byla hlasitost nastavena mnohem nižší než u jeho soupeřky. „Zajímalo by mě, jestli to bylo úmyslně,“ řekl miliardář.
V Česku jsou prezidentské volby ještě daleko a ani prezident Miloš Zeman, zpoza svého obrněného a uzavřeného Hradu, ještě neoznámil, zda bude znovu kandidovat. Proto se můžeme věnovat prozaičtějším problémům, jako jsou třeba pohřby.
Debata kolem chystaných změn v pohřebnictví se vyostřuje. Soukromé pohřební služby totiž mají zásadní výtky vůči ministerskému návrhu na změnu zákona a požadují jeho přepracování. Vadí jim například údajně neekologické papírové rakve nebo povinnost poskytnout pozůstalým bezplatně místnost na úpravu zesnulého. Ministerstvo ovšem považuje kritiku za absurdní.
Balzamovači vs. Šlechtová
Na jedné straně stojí Asociace pohřebních služeb v ČR podporovaná výrobci rakví či balzamovači, na straně druhé resort ministryně Karly Šlechtové coby předkladatel novely zákona o pohřebnictví, která je aktuálně projednávaná Legislativní radou vlády.
Nyní znepřátelené strany se shodují pouze v tom, že je zapotřebí po patnácti letech změnit české pohřebnictví. Zásadně se však rozcházejí v představě o tom, jak by měla reforma proběhnout.
Ale nakonec se i tady probírají závažná politická témata.Tedy konkrétně je rozebíral v Lucerně britské komik Billly Bailey, známý ze seriálu Black Books.
Asi nejslabším bodem této linie Baileyho programu byl ze záznamu pouštěný mix výroků Donalda Trumpa, předznamenaný otázkou vůči přítomným Američanům: „Jste Trumpovi voliči, nebo jste příslušníci lidského rodu?“ Další dojmy z komikova vystoupení a vtipkování o Bohuslavu Sobotkovi najdete tady.
Jak Číňané nemohou přeskočit století páry
Server Lidovky.cz vám pravidelně přináší dojmologii našinců z cizích končin. Tentokrát jsme zavítali až do daleké Číny. „Kulturní rozdíly jsou obrovské. Setkávám se s nimi přímo v práci. Číňan nikdy neřekne ne, ale zároveň je zde i nepřípustný byť jen náznak kritiky. Stejně jako přiznání chyby, nebo přiznání, že něčemu nerozumí. V Evropě když máte problém, diskutujete o něm a snažíte se zjistit, co je špatně, proč je to špatně a jak vyřešit, aby se do budoucna neopakoval. Zde se velice často nedostanete ani informaci, kdo za problém může. S tím se ale naučíte žít i pracovat. Naučíte se předvídat a odhadovat situace. Číňané jsou ale i velmi pilní a učenliví. Pokrok, kterého dosáhli za posledních 20 let, je neuvěřitelný. Na druhou stranu, jak já říkám století páry nejde tak jednoduše přeskočit. A nekolik generací techniků s technickými dovednostmi, umem a hlavně zkušenostmi nelze simulacemi, výpočty a virtuální realitou nahradit,“ řekl v rámci seriálu Češi v cizině Gustav Ryzner.
Pro ty, kteří preferují cestování jen v rámci naší malé zemičky, jsme přinesli také zásadní zprávy: Restart zanedbaných nádraží. Opravovat se začne v Hradci, Přerově či Sokolově.
Tak hezkou cestu, ať už vyrazíte do Pekingu či do Sokolova...


title: V Parlamentních listech se za peníze zviditelňují i další kraje. Nejvíc zaplatil Jihomoravský

maintext:
Parlamentní listy (ilustrační foto) | foto: Parlamentnilisty.cz , Reprofoto
PRAHA Hejtmanská kampaň je v plném proudu a s ní i vysoké výdaje. Kraje se nebojí sáhnout hluboko do veřejných peněz, utrácejí ve snaze si vytvořit „dobré jméno“. Statisícové platby pak putují do kapes firmy Our Media, vlastníka serveru Parlamentnilisty.cz, nebo společnosti JT Media, jejíž majitel Jan Tvrdoň spoluzakládal konspirační web Protiproud.cz.


description: Čína pravděpodobně ztratila kontrolu nad svou první experimentální vesmírnou stanicí Tchien-kung 1. Čínská strana tvrdí, že vše je pod kontrolou: Aparát o hmotnosti 8,5 tuny by se měl zřítit na Zemi v roce 2017 a shořet v atmosféře. Přesný čas ani místo ale nezná.

title: Čínská vesmírná stanice se zřejmě vymkla kontrole. Oficiální místa to nepotvrdila

maintext:
Čína minulý týden vypustila do kosmu svou druhou experimentální laboratoř Tchien-kung 2 v rámci příprav na umístění vlastní stálé vesmírné stanice s kosmonauty na oběžnou dráhu kolem Země. Ta by podle plánů Pekingu měla fungovat kolem roku 2022.
Představitelé čínského vesmírného programu při vypouštění druhé pokusné laboratoře uvedli, že první laboratoř Tchien-kung 1 (Nebeský palác), která byla na oběžnou dráhu umístěna v roce 2011, „splnila svou historickou misi“, napsal ve středu britský deník The Guardian.
Agentura Nová Čína v březnu informovala, že stanice přestala shromažďovat data, což vedlo ke spekulacím o skutečném stavu Tchien-kung 1.
V současnosti laboratoř Tchien-kung 1 neporušená obíhá kolem Země ve výšce 370 kilometrů a očekává se, že koncem roku 2017 vstoupí do atmosféry Země, sdělila Nová Čína.
Vysoká představitelka čínského vesmírného programu Wu Pching řekla, že laboratoř Tchien-kung 1 byla v provozu 4,5 roku. To je o 2,5 roku déle, než je doba, na kterou byl její provoz plánován.
„Na základě našich výpočtů a analýzy většina částí vesmírné laboratoře při pádu shoří,“ prohlásila Wu. Podle ní je nepravděpodobné, že by úlomky laboratoře mohly postihnout letecký provoz či způsobit škody na Zemi.
„Nyní bude Čína pokračovat v monitorování laboratoře Tchien-kung 1 a posílí systém včasného varování před možnou kolizí,“ konstatovala Wu. Pokud to bude nutné, Čína prý také zveřejní časovou prognózu ohledně zřícení vesmírné stanice na Zemi.
Ztráta kontroly
Harvardský astrofyzik Jonathan McDowell prohlásil, že tyto zprávy naznačují, že Čína ztratila nad laboratoří kontrolu. Pokud tomu tak je, pak bude nemožné předpovědět, kam její trosky dopadnou, dodal.
„Ani pár dní před návratem laboratoře do atmosféry pravděpodobně nebudeme schopni určit s větší přesností než nějakých plus minus šest, sedm hodin, kdy se laboratoř zřítí. A pokud nevíme, kdy se zřítí, znamená to, že ani nevíme, kam se zřítí,“ řekl McDowell.
Základní modul pro první stálou čínskou vesmírnou stanici plánuje Čína instalovat na oběžné dráze kolem roku 2018. V provozu by měla být stanice zhruba v roce 2022.


description: Turecko zadrželo 32 tisíc osob v souvislosti s vyšetřováním hnutí, které vláda viní z červencového potlačeného pokusu o převrat. Oznámil to v sobotu turecký ministr spravedlnosti Bekir Bozdag. Turci viní ze zosnování puče duchovního Fethullaha Gülena, který žije ve Spojených státech a jehož příznivce Ankara dlouhodobě pronásleduje.

title: Turecké úřady zadržely po


description: Ministerstvo vnitro dostane příští rok navíc dalších 420 milionů korun. Dohodli se na tom ve středu ráno před zasedáním kabinetu ministr vnitra Milan Chovanec (ČSSD) s ministrem financí Andrejem Babišem.

title: Ranní schůzka Babiše s Chovancem:


description: Ve městě Hoboken v americkém státě New Jersey narazil ve čtvrtek v ranní špičce příměstský vlak do nástupiště na místním nádraží. Podle stanice ABC bylo zraněno nejméně 100 lidí.

title: V New Jersey narazil vlak do nástupiště. Na místě je nejméně 100 zraněných

maintext:
Fotografie a televizní záběry z místa neštěstí ukazují citelně poškozenou budovu a částečně zřícený strop. Poničen byl i vlak. K nádraží se sjeli záchranáři.
Vlak podle agentury AP přijížděl k zastřešenému prostoru mezi nádražní budovou a nástupištěm. „Prostě nezastavil,“ řekl AP moderátor stanice WFAN, který byl svědkem neštěstí. „Projel zábrany a rovnou najel (do prostoru, kde čekají lidé),“ dodal.
Footage shows aftermath of crash at a train station in Hoboken, NJ -- one of the busiest stations in the NYC metro https://t.co/Ny2pgSTiRJ pic.twitter.com/07NKeWscFZ


description: Smlouva o pronájmu pozemku na Praze 5 pro „ruské“ kolo je podle opozice nevýhodná. „Smlouva byla šita horkou jehlou na míru jedné soukromé společnosti,“ kritizuje ostře zastupitel za Stranu zelených Lukáš Budín. Odstoupení od kontraktu považuje za takřka nemožné.

title: Smlouva k ruskému kolu u Vltavy? Ušitá horkou jehlou a na míru jedné společnosti, říká opozice

maintext:
Praha 5 podepsala na začátku srpna smlouvu k výstavbě obřího vyhlídkového kola na pražské smíchovské náplavce. „Ruské“ kolo, jak mu mnozí k nelibosti autorů projektů přezdívají, stále budí kontroverzní reakce.
Hlasitá kritika nyní zaznívá i od zastupitele Lukáš Budína ze Strany zelených. Tomu vadí především smlouva, která je podle něj nevýhodná. Podle osmistránkového dokumentu se počítá s měsíčním pronájmem za pozemek v páté městské části 56 500 korun. Ten by měla firma Timsbury Capital podnikatele Jiřího Havrdy platit od ledna 2017 do roku 2026 s možností prodloužení o deset let. Celková investice se dotýká částky až 200 milionů korun.
„Praha 5 zde vystupuje jako štědrý donátor společnosti, za kterou nevíme, kdo přesně stojí a která byla zvolena v prazvláštním výběrovém řízení za účasti jedné společnosti, která shodnou náhod vyhrála,“ píše ve vyjádření opoziční zastupitel Budín. „Smlouva byla šita horkou jehlou na míru jedné soukromé společnosti,“ informuje dále za Zelené.
Podle nich tato skutečnost jen podtrhuje nevýhodné právní a ekonomické podmínky projektu vyhlídkového kola pro Prahu 5, které mohou mít dopad na nadcházejících dvacet let.
Server Lidovky.cz pořádal o vyjádření i Jiřího Havrdu, ten ovšem na kritiku ze Strany zelených reagovat odmítl. „Toto je čistě politická otázka, ke které se jako investor nemíním vyjadřovat,“ napsal.
Odpor památkářů i primátorky
Zdali se ale kolo na pražském Smíchově skutečně postaví, stále není jisté. Investor totiž musí ještě získat potřebná povolení pro výstavbu od různých institucí včetně památkářů. U nich ale projekt Prague Wheel nemá dostatečnou podporu.
“V případě, že se bude skutečně jednat o šedesát metrů vysoké kolo, které převyšuje okolní zástavbu v dané lokalitě, bude narušovat pohledové situace v památkové rezervaci, tak naše stanovisko nebude kladné,“ uvedl ještě před podpisem smlouvy ředitel odboru památkové péče Jiří Skalický.
Na odpor se nestaví jen památkář, v nesouhlasném duchu mluvila o projektu i pražská primátorka Adriana Krnáčová (ANO). Vyhlídkové kolo považuje za zbytečné, podle ní má Praha jiná atraktivní lákadla pro turisty.
Nevýhodné odstoupení
Podle zelených je téměř 60 tisíc za pronájem pozemku v porovnání s předpokládanými zisky „směšnou“ sumou. Sami odhadují čistý zisk z provozu kola kolem 25 milionů ročně. Konečná částka přitom podle nich může být ještě vyšší, a to kvůli doprovodným komerčním akcím a projektům. „Na nájemném Praha podle smlouvy obdrží od společnosti Timsbury Capital pouze necelých 700 tisíc korun,“ kontruje Budín.
Zastupitel kritizuje i to, že není téměř možné od smlouvy dodatečně odstoupit. Pronajímatel by vedle smluvní pokuty ve výši dvou milionů korun musel uhradit rovněž vložené a doložené investice nájemce, stejně tak jeho ušlý zisk.
Strana zelených tvrdí, že v dokumentu také chybí zajištění, že pronajímatel získá pozemek zpět v původním stavu a nebude jej muset nijak upravovat. „Proč ve smlouvě není například účelové vyčlenění prostředků pro případ, že provozovatel/nájemník zbankrotuje tak, aby město nebylo jedním z x věřitelů, na které se nedostane řada v insolvenčním řízení?“ ptá se strana.
Podle ní by poté mohly vzniknout dluhy na nájemném či náklady za odstranění objektu a upravení pozemku do vyhovujícího stavu. Ve smlouvě rovněž postrádá bod o povinnosti nájemníka sjednat si pojištění, které by ochránilo okolní budovy pro různé mimořádné události, jako jsou například vichřice či povodně.
Pochybná společnost
Kontroverzní reakce nevyvolává jen samotný projekt Prague Wheel a jeho umístění do centra Prahy. Po zveřejnění informací Transparency International (TI) se pozornost soustředila i na údajné vazby jediného vlastníka společnosti, která chce projekt realizovat, Jiřího Havrdy.
Podle organizace TI jde o podnikatele, jehož jméno se objevuje v souvislosti s firmami a osobami napojenými na podnikatele Romana Janouška, advokátní kancelář MSB Legal a Ivo Rittiga. Havrda však tvrzení TI pro server Lidovky.cz důrazně popřel.
Další pochybnosti nicméně budí záznam o Timsbury Capital v obchodním rejstříku. Vznik společnosti se totiž datuje k dubnu letošního roku. Podle městské části i vlastníka firmy jde o běžnou praxi, že firma vznikne za účelem realizace jednoho projektu. Někteří odborníci, s nimiž server Lidovky.cz mluvil, to ale považují za podezřelé.
Prahu 5 tato skutečnost neodradila od podpisu smlouvy. Firma podle radnice splnila veškeré požadavky městské části a zaplatila požadovanou jistinu 800 tisíc korun. A z míry ji nevyvádějí ani rozporuplné reakce u veřejnosti či na politickém poli. „Když se stavěla Eiffelova věž nebo Petřínská rozhledna, byl proti tomu velký odpor. Lidi nemají potřebu něco měnit, ale budoucnost nám ukazuje, že tento krok byl dobrý,“ uvedl Slabý.


title: Pokud Merkelová nepřijme limit uprchlíků, nebude naší kandidátkou, vzkázal šéf CSU Seehofer

maintext:
Německá kancléřka a šéfka CDU Angela Merkelová s lídrem křesťanských socialistů Horstem Seehoferem | foto: Reuters
BERLÍN Pokud německá kancléřka Angela Merkelová nepřistoupí na stanovení limitu pro přijímaní uprchlíků, nepodpoří ji šéf sesterské Křesťanskosociální unie CSU Horst Seehofer ve volbách. Seehofer to řekl v rozhovoru s magazínem Spiegel. Takový postup by znamenal zlom v desítkách let trvající tradici, podle které Křesťanskodemokratická unie (CDU) a CSU mají společného kandidáta na kancléře.
„Limitu 200.000 uprchlíků se nevzdáme. Tam jde prostě a jednoduše o naši věrohodnost,“ řekl Seehofer v rozhovoru, jehož část zveřejnil server Spiegel Online.
Německá CSU přitvrzuje migrační požadavky, spor s Merkelovou trvá CSU stanovení roční hranice pro přijímání uprchlíků v celém Německu požaduje dlouhodobě, zatímco Merkelová se jí brání. Někteří odborníci podotýkají, že něco takového stejně není možné, protože právo na azyl je zakotveno přímo v německé ústavě. Seehofer, který postup kancléřky v migrační krizi kritizuje opakovaně, si je prý vědom, že dlouhodobé spory konzervativní unii škodí, politika se podle něj ale musí změnit, pokud chce znovu získat důvěru voličů. CDU letos v několika zemských volbách ztratila. Poklesly také volební preference CDU/CSU v průzkumech. CSU, která na zemské úrovni působí jen v Bavorsku, se dalšímu poklesu snaží bránit i tvrdší rétorikou, pokud jde o migraci.


description: Saský ministr vnitra Markus Ulbig (CDU) chce, aby bylo 17 iráckých křesťanů, kteří se letos dostali do ČR a pak získali dočasný církevní azyl v Sasku, deportováno zpět do České republiky. Informovala o tom ve středu agentura DPA. Evangelická jednota, která jim azyl udělila, jedná s úřady a hledá řešení situace po 23. prosinci, kdy šestiměsíční církevní azyl vyprší.

title: Saský ministr vnitra chce deportovat zpět 17 iráckých křesťanů, kterým se v Česku nelíbilo

maintext:
V případě lidí z krizových oblastí by podle Ulbiga mělo být „jedno, zda budou přijati na české nebo německé straně“. Jde o jejich ochranu, a ta by jim měla být poskytnuta stejně tak na české, jako na německé straně, domnívá se saský ministr vnitra. V Evropě teď podle něj neexistuje v tomto směru možnost volby.
Saský ministr v úterý představil vládě své spolkové země novou koncepci řešení migrace, v níž mimo jiné navrhuje snížit na polovinu počet přijímacích uprchlických zařízení v Sasku na polovinu. Z dosavadních 15 tisíc míst chce Ulbig ponechat asi 7500 míst, z toho 2400 jen jako rezervu. Při rozhodování o uzavření středisek by podle něj neměly hrát roli obavy z protestů. Do konce roku by chtěl Ulbig uzavřít 12 přijímacích zařízení pro migranty.
Sedmnáct Iráčanů, o nichž hovořil Ulbig, je ze skupiny iráckých křesťanů, kterou do ČR letos v rámci zvláštního programu přivezl Nadační fond Generace 21. V dubnu odešlo 25 z nich do Německa, kde byli umístěni do uprchlického tábora v Drážďanech. Německý soud ale později rozhodl, že dvacet z nich má být vráceno do ČR. Pětice mohla v zemi zůstat, protože tam má rodinu.
Iráčané se ale do Česka vrátit nechtějí. Sedmnácti z nich se podařilo v červenci získat církevní azyl od Evangelické jednoty bratrské v saské obci Herrnhut. Trojice Iráčanů zmizela. Podle sobotní informace Mladé fronty DNES je několik z Iráčanů z této skupiny v Maďarsku. Maďarsko je hraniční zemí schengenského prostoru a podle MF Dnes se tam chtějí vydávat za nové uprchlíky a žádat znovu o azyl.
Církevní azyl vyprší Iráčanům uplynutím šestiměsíční lhůty, po níž je podle dublinských dohod automaticky za azylové řízení zodpovědné Německo. Evangelická jednota bratrská v Herrnhutu se obává, že devět dospělých a osm dětí, jimž azyl udělila, bude vydáno do ČR, která je pošle zpět do Iráku. Mluvčí jednoty Erdmann Carstens agentuře DPA řekl, že jednota jedná s úřady a hledá řešení. Zatím ale nemůže poskytnout informace.
Přijetím celkem 153 křesťanských uprchlíků z Blízkého východu chtěla podle DPA česká vláda demonstrovat ochotu převzít odpovědnost v uprchlické krizi, ač v EU hlasovala proti přerozdělování běženců. Nešlo to ale podle plánu a někteří z prvních příchozích sedí již týdny v církevním azyl v Herrnhutu, napsala dnes DPA.


description: Služební zákon byl mnoho let politickým tématem a neméně dlouho se odkládalo datum, od kdy měl platit. Je rozhodně nemožné tvrdit, že vznikl ve spěchu (chystal ho již premiér Špidla) nebo že nebyl čas na solidní diskusi a oponenturu. Přesto politická reprezentace selhala – sněmovna hodlá zákon v nejbližší době novelizovat, a přesto se nerýsuje jako příliš reálná možnost, že tuzemské úřednictvo bude výkonné a pružné.

title: ZVĚŘINA: Formalistán. Bill Gates by se vysokým úředníkem v Česku stát nemohl

maintext:
Nikoli, bude ještě rigidnější (vinou definitivy), a pokud se rozmůže praxe zneužívání paragrafů dovolujících rozdávat pokuty za urážku „úřednického majestátu“, pak občané spokojení nebudou a ani nemohou, přestože další a další novely na sebe nenechají dlouho čekat.
Celý koncept je postaven na formálních kritériích a fetišizuje například dosažené vzdělání, takže třeba Billa Gatese (zakladatele Microsoftu) by tuzemský erár na slušnou pozici přijmout nemohl, protože nemá ukončenou vysokou školu. Vykáže-li se zájemce v tuzemsku třeba diplomem z univerzity ve Sládkovičovu, splnil kritéria a může být přijat.
Nemohu nevzpomenout na jednu známou, která své místo v úřadu získala proto, že měla skvělou angličtinu a uspěla ve složitém a náročném testování. Že cizí jazyky pak během několika let vůbec nevyužila, jejím nadřízeným vůbec nepřekáželo. Nakonec odešla do strojírenského podniku, kam nedělala žádné „přijímačky“ a kde její schopnosti dokážou využít. Ze státní služby odcházela znechucená, aktivita je v tomhle sektoru nežádoucí, gros zaměstnanců se hledí hlavně pevně usadit na své židličce a setrvat na ní do důchodu, případně šplhat výš. Zkoumání výkonnosti neprovádí nikdo a jestli, čistě formálně.
Ostatně další osud služebního zákona je též vizitkou jeho tvůrců, novela možná opraví ty největší nesmysly, jenže do služeb státu se nebudou hrnout schopní a výkonní lidé, dokud nebude tento stát schopen ocenit opravdovou práci a ne jen správné vyplňování kolonek. Vždyť zákon se rodil v atmosféře formálního splnění požadavku EU.


description: Piazzetta Národního divadla by v budoucnu mohla nést jméno po Václavu Havlovi. Shodli se na tom členové pražské místopisné komise. Zatím ale není jasné, zda by se místo mělo jmenovat Havlovo náměstí, nebo náměstí Václava Havla. Místopisná komise preferuje Havlovo náměstí, zatímco radní Jan Wolf by byl pro náměstí Václava Havla.

title: Havlovo, nebo Václava Havla? Praha se nemůže shodnout na jménu pro náměstí

maintext:
„Mě se zdá označení Havlovo náměstí celkem divné. Máme náměstí Jana Palacha nebo Winstona Churchilla, takže v tom nevidím problém,“ řekl Wolf. Podle něj je ale finální podoba názvu ještě předmětem diskuzí.
„Neumím si představit, že by název byl Havlovo náměstí obzvlášť, když by se mělo nacházet u Národního divadla. Komise určitě rozhodovala podle svého nejlepšího vědomí, ale já preferuji variantu s celým jménem,“ dodal Wolf.
Václav Havel
Členka místopisné komise Eliška Kaplicky Fuchsová tvrdí, že Havlovo náměstí je návrh opozice. „Tento návrh podala paní z TOP 09 a ještě expert Libor Šíma, který je dosazený magistrátem,“ řekla Fuchsová. Ta také vidí problém v současném stavu piazzetty, tedy prostoru mezi budovou Národního divadla a Novou scénou. „To místo je správné. Dokonce i Dagmar Havlové se líbí, ale bude potřeba jeho revitalizace,“ dodala. Fuchsová si také myslí, že by to byl hezký dárek k Havlovým nedožitým osmdesátinám, které připadají na 5. října 2016.
Jedním z možných problémů názvu Havlovo náměstí je prý to, že by se mohlo plést lidem s Havelskou ulicí nebo Havelským tržištěm. „V tom problém nevidím,“ řekla další členka komise Alena Ježková. Piazzetta je podle ní vhodná zejména proto, že je v centru Prahy a její přejmenování by obnášelo nejméně problémů.
„Náměstím může být piazzetta, pokud si Národní divadlo změní adresu. Byly návrhy přejmenovat část Rašínova nábřeží, ale byl by to obrovský problém, jelikož by si lidé museli měnit adresy. A s tím většina rezidentů nesouhlasila,“ dodala Ježková.
„Myslím, že to je dostatečně důstojné místo, aby neslo jméno Václava Havla. Navíc v tom vidím i určitou symboliku, jelikož je to jednak v blízkosti Národní třídy, která stále připomíná události roku 1989, a pak samozřejmě také Národního divadla a pan prezident sám sebe považoval více dramatika než politika,“ uvedla k plánu na přejmenování piazzetty pražská primátorka Adriana Krnáčová.
Oliva: Je to otázka vkusu
Jazykovědec Karel Oliva nevidí problém ani v jednom z názvů. „Z jazykového hlediska jsou obě varianty správné. Dokonce by to mohlo být i náměstí V. Havla. Snad jedinou špatnou možností by bylo náměstí Havla,“ říká Oliva.
Podle něj je tak jméno možného náměstí otázkou vkusu. „Já osobně bych preferoval variantu s celým jménem, zejména bude-li se nacházet na tak významném místě, jakým piazzetta Národního divadla je,“ řekl Oliva.


description: Článek Přemysla Houdy o kořenech rasismu vyvolal množství bouřlivých i kritických reakcí na sociálních sítích. Autor se proto rozhodl zareagovat. „Nejsem rasista. Chtěl jsem poukázat na to, kde se rasismus v lidech bere,“ píše Houda v názorovém textu, který napsal pro LN a který server Lidovky.cz zveřejňuje.

title: HOUDA: Rasismus dětských hřišť II: Ponižuji sebe i čtenáře, ale nejsem rasista

maintext:
Člověk by své texty vykládat neměl. Je to strašlivá představa, ze které mě mrazí – doslova; ponižuji se tím totiž nejen já sám, ale ponižuji tím i své čtenáře, protože jim výkladem v podstatě říkám, že jsou hlupáci a nechápou psané slovo.
Někdy je ale třeba do kyselého jablka kousnout a ponižovat čtenáře i sebe, protože není tak úplně hezké dozvídat se, že jste rasista a že na zdi svého pokoje máte pověšený Hitlerův obraz. To mi věřte.
Takže zaprvé, světe div se, nejsem rasista (alespoň v to pevně doufám), právě naopak. Chtěl jsem poukázat na to, kde se rasismus v lidech bere. A myslím, že vyvěrá z drobounkých denních zážitků, z velice nepatrných, hloupých, řeklo by se. A vyvěrá z vlastní neschopnosti, z pocitu viny a z potřeby se z tohoto pocitu nějak vyvinit. Třeba tím, že své naprosté selhání svedete na nějakého druhého, odlišného, který je zrovna po ruce – protože je to přece tak lehké; a tak přirozené.
Zadruhé, je smutné, kam klesla schopnost lidí číst text. To je potřeba psát polopaticky („Piš pro blbečky!“ řeklo mi několik lidí), tedy tak, aby tomu rozuměl ten nejposlednější z posledních? Pokud ano, pak psát nechci. Nevidím v tom smysl.
Zatřetí, je až podivuhodné, jakého stupně nevzdělanosti jsme dosáhli. To nikdo nepoznal stylizaci, alegorii? Nikdo například nepoznal, že ony čtyři entity (vlk, krysa, brouk, vir), které zřejmě tak pobouřily, jsou naprosto zřetelnou výpůjčkou z díla postmoderního francouzského filozofa Jeana Baudrillarda? Každý si může přečíst jeho knihu, která je v angličtině nazvána Fragments – tam přesně tyto čtyři entity, na kterých Baudrillard rýsuje jistou genealogii „obrany proti nepříteli“, nalezne; a leccos zajímavého se i dozví. Takže je zřejmé (alespoň doufám), že jsem v hlavě tyto odporné věci neměl (a samozřejmě i onen zážitek z hřiště je stylizací), jen jsem se pokoušel vystihnout – alegoricky, a i tak je potřeba někdy číst – jistý palčivý problém, který ve společnosti je a který se následnou diskusí plně potvrdil.
Hoax naruby
Začtvrté, reakce na můj článek je skvělou ukázkou toho, jak vznikají a jak se šíří (typologicky jde o něco trochu jiného) hoaxy. Někdo něco nepochopí, začne o tom, co nepochopil, vykládat na sociálních sítích, a protože se najde dostatečně velká množina lidí, kteří to nepochopili rovněž, vytvoří se dav, který už nelze zastavit – a který už opravdu nemyslí vůbec. Proč mluvím o typologické odlišnosti hoaxů (o hoaxu naruby)? Protože tady se obětí nepochopení a následného stádního šílenství stali lidé, kteří jsou přesvědčeni, že jsou inteligentní a vzdělaní.
Zapáté, sociální sítě (a ta nejrozšířenější z nich obzvlášť) se ukazují jako čiré zlo, které činí z jindy třeba i kultivovaných lidí tupé stádo, nic víc.
Zašesté, na onom textu (a jeho dalším životě) se velice hezky ukazuje, jak „autor“ není schopen jakkoli kontrolovat svůj „text“. Můj text totiž začal obývat takové kontexty, které se mi například velice hnusí (psali mi třeba příznivci Martina Konvičky, že jsem se stal jejich hlasem). Jinými slovy, onen „text“ už nesplývá s mým Já. Je to text, který nabral tak strašně moc nánosu (a každý si jej vykládá po svém), že už bych jej odmítl podepsat, byť si myslím, že je naprosto jasný ajasně říká, že rasismus je odporné zlo, byť stylizovanou sebereflexivní formou; ataké si ostatně myslím, že leccos důležitého o české společnosti vyjevil (nepěkného, mimochodem).
A zasedmé, přemýšlel jsem, jestli zareagovat na ty sprosté nesmysly. Můj známý mi k tomu napsal, že má nad virtuálním pracovním stolem úryvek z jedné renesanční básně z Holanovy novely Lemuria: Každý moudrý má nač pomysliti / Kdyby ho pobídlo hovno v zápas jíti / Porazíš-li je, co z toho budeš míti / A pakli ono tebe porazí, hned do lázně musíš jíti. Jinými slovy, nevím, jestli je k něčemu reakce na hnus, jestli se člověk spíše neumaže, ale rozhodl jsem se umazat a zareagovat.
Závěrem řečeno, omlouvám se, že jsem záměrně napsal dvojznačný text, protože si myslím, že jednoznačnost není cestou, jak mluvit o těžkých tématech. Omlouvám se za to, že jsem napsal text, který není polopatický anad kterým je potřeba alespoň trochu přemýšlet, než se dojde k úsudku oněm. Musím říci, že mě to velice mrzí a že už to víckrát neudělám (anebo k textu rovnou připíšu úvod azávěr, aby to pochopil úplně každý).


description: Kvůli srážce cisterny a tří osobních aut je až do odvolání neprůjezdná silnice I/16 na okraji Trutnova. Při nehodě byli zraněni dva lidé, řekl v pondělí mluvčí královéhradecké policie Jan Čížkovský. Policie zatím neinformovala o objízdných trasách.

title: Kvůli střetu cisterny a tří aut je uzavřená I/16 v Trutnově. Na místě jsou dva zranění


description: Ve své době byly zjevením a to nejen v Praze a Československu, vědělo se o nich i za hranicemi. Industriální kapela Paprsky inženýra Garina totiž zaujala nejen tím co k této hudbě patří. Tlučením do plechů, rozbruskou zapnutou na jevišti, ale i s pružinami nazvučebou rytmikou aoriginální scénou spojenou s projekcí.

title: Pily, rozbrusky a prasečí hlava. Legendární Paprsky inženýra Garina se vrací

maintext:
V září roku 1986 proběhla ve sklepení krčského sídla Jazzové sekce Svazu hudebníků vernisáž kreseb Vojty Vojtíška, na níž se poprvé představila nová hudební formace Paprsky inženýra Garina. V následujících dnech dostaly věci rychlý spád: většina představitelů Jazzové sekce byla pozatýkána v rámci vykonstruovaného procesu a Ivan Medek, který o události na českém vysílání Hlasu Ameriky informoval, se mimo jiné zmínil i o tom, že StB zabavila „výstavu skupiny Paprsky inženýra Garina“. Lepší reklamy se nové skupině dostat nemohlo. Tak vzpomínal na počátky kapely Petr Zenkl
Jak popsat někomu kdo kapelu nezná, na co se má připravit? Slavný koncert U Zábranských probíhal následovně. Kapela začala hrát za bílým plátnem, na něž se promítaly diapozitivy s Vinnetouem. Pak na ně zezadu začali malovat zapáchajícími barvama. Současně začaly explodovat výbušniny, které ze stropu padaly mezi lidi. Z osvětlovací kabiny se na publikum stříkaly spreje a WC dezodoranty a házely roztažené mucholapky. Na závěr jeden z hudebníků na pódiu začal bruskou demolovat prasečí hlavu, další vše přikryl státní vlajkou a na závěr kapela vše rozmlátila kladivem na kaši. Představení skončilo za zvuku „Vstavaj strana agromnaja“
Kde a kdy Paprsky inženýra Garina vystoupí 28.září ve velkém sále Paláce Akropolis od 19.00. Předkapely: Rány těla a Střední Evropa. Vstupenky možno koupit zde
Kapela se nyní vrací na scénu a ve své nejlepší sestavě vystoupí 28. září v pražské Akropoli. Jako předkapely vystoupí neméně zajímavá uskupení Rány těla a Střední Evropa.
Historie Paprsků, jakoby kopírovala divoké a často neuvěřitelné příběhy, které provázely zrod řady později vzniklých skupin.
Paprsky sdíleli společnou zkušebnu s Ránama těla v samotných počátcích obou kapel v kotelně pod legendárním podnikem Narcis v Melantrichově ulici. Byl to underground v pravém slova smyslu. Narcis byla vinárna, kam chodily výhradně homosexuálové, proto ji všichni dodnes pamatují. Jednoho dne jsme se na zkoušku PIG nedostali, neboť dveře do kotelny v Narcisu byly policejně zapečetěny. Pravděpodobně jsme tenkrát skončili U Kafků. Nikdo nám nechtěl říci co je za problém, pouze jsme se dozvěděli, že údajně došlo pod Narcisem k mordu. V každém případě jsme přišli o zkušebnu i o nástroje. Vše špatné je pro něco dobré a stěhovali jsme se do Meky pražského industriálu do čističky odpadních vod v Padbabě, do legendární Sračkárny, kde nám nabídli azyl hoši ze Střední Evropy a kde jsme pak prožili nejlepší industriální léta. Ani nevím, zda jme Evropářům poděkovali,“ popisuje například basák skupiny Jarda Jehlička.
Po třiceti letech mají za sebou Paprsky skvělá léta, zásadní období hudební revolty prožili s nestorem české industriální scény, tragicky zesnulým Jardou Palátem, jedno vlastním nákladem vydané CD „Blbá Evropa“ a celou řadu nezapomenutelných koncertů včetně společného vystoupení s legendárními Test Dept. v rámci festivalu Alternativa. V průběhu let prošla P.I.G. celá řada hudebníků. Současná sestava, v níž skupina vystupuje již bezmála 10 let, zahrnuje kromě „otců zakladatelů“ i o generaci či dvě mladší hudebníky, a s více než deseti členy tak tvoří skutečný industriální big band.


description: Na žadatele o hypotéky se valí samé špatné zprávy. Nejprve parlament schválil zákon o spotřebitelském úvěru, který posílil postavení dlužníků, a poté se Česká národní banka rozhodla více regulovat trh. Obojí má být pro klienty vlastně špatně – s čímž si tento text dovolí nesouhlasit.

title: KAMBERSKÝ: Hypotéka není

maintext:
V čemže špatné zprávy spočívají? Nový zákon má spoustu důležitých paragrafů, ale lidí pod hypotékou se týká zejména možnost snadněji splatit dluhy bez sankcí a poplatků, které bývají drakonické. Hypoteční ústavy si prý budou muset tyto ztráty kompenzovat vyššími úroky, což v posledku odskáče spotřebitel. O správnosti této teze si dovolujeme pochybovat.
Zatím se nikdy nestalo, že by na zákonem posílené pozici klienta tento klient nějak prodělal. Nestalo se tak při tlaku na snižování poplatků u bank, nestalo se tak ani při tlaku na snižování ceny roamingových služeb.
Ceny roamingu klesly o 92 procent oproti roku 2007, a ačkoli operátoři soustavně tvrdili, že si budou muset „pokles vynahradit jinde“, vliv na cenu domácích služeb je neznatelný. Stejné to bude s hypotékami: hypoteční sazby jsou na minimu, banky se předhánějí v nabídkách – o zdražování momentálně vůbec není řeč.
Podobné je to s rozhodnutím regulátora (ČNB), aby hypoteční ústavy nadále nemohly poskytovat úvěry na plnou cenu nemovitosti, ale nanejvýše na 95, posléze 90 procent ceny. To bezpochyby sníží šanci některých domácností pořídit si vlastní bydlení – ale je to opravdu tak velká ztráta?
Vlivem dlouhotrvající regulace nájmů a výprodeje obecních bytů za hubičku v podstatě v Česku zmizelo nájemní bydlení. Zatímco třeba v Německu je poměr vlastního a nájemního bydlení zhruba půl na půl, v Česku bydlí v nájmu méně než dvacet lidí ze sta. Situace má samozřejmě i své negativní stránky: třeba faktická neexistence sociálního bydlení či ještě větší neochota stěhovat se za prací.
Vlastní bydlení je výborná věc, ale ne nutně a vždy pro všechny. Události z roku 2008 o tom snad přesvědčily i ty, kteří nemají z ekonomie ani jeden semestr.


description: Evropská komise žaluje Německo u evropského soudu kvůli plánu na silniční mýtné pro osobní auta, které je podle názoru komise diskriminační. Německý systém podle ní není v souladu s unijní smlouvou, konkrétně se zásadou zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti a volného pohybu zboží a služeb. Německý ministr dopravy Dobrindt krok uvítal. Věří, že soud dá Berlínu za pravdu.

title: Evropská komise žaluje Němce kvůli plánu na mýtné pro cizí auta. Ti krok uvítali a chtějí vyhrát


description: Dýně rozmanitých tvarů, šišaté brambory a mrkve, které nejsou zrovna rovné. Na zeleninu, která se nikdy nedostane na pulty supermarketů, dlouhodobě upozorňuje iniciativa Zachraň jídlo, jejímž posledním počinem je snaha, aby se z „křivé zeleniny“ vařilo i v luxusních restauracích.

title: Boj proti plýtvání. Křivá zelenina

maintext:
Zemědělci každý den vyhodí tuny zeleniny. Proč? Protože nesplňují estetická kritéria supermarketů. Pod tlakem obchodních řetězců tak musí pěstitelé velkou část úrody zaorávat. Zelenina a ovoce, které neodpovídají estetickým standardům obchodních řetězců, jsou kvalitní surovina, přesto se jich většina vyhodí. Jediné, čím se “křivá” produkce liší, je její vzhled, jinak jsou nutričně stejně hodnotné a neměli bychom jí plýtvat.
ZACHRAŇ JÍDLO Skupina Zachraň jídlo se problémem plýtvání v zemědělství zabývá už od roku 2014, kdy během úspěšného happeningu Tisíc kilo rozdala u Národního divadla 2,5 tuny mrkví, cibulí a brambor, které neprošly výběrem. V roce 2015 uspořádala happening Křivá polévka, kdy se na stejném místě rozdalo 2 000 porcí polévek z nevyhovující zeleniny.
Menu z křivých dýní
Z vyřazených dýní, které se nedostanou do prodeje kvůli nevyhovující barvě nebo velikosti a nezužitkovaly by se, jde uvařit luxusní pokrm. Šéfkuchař Restaurace V Zátiší Igor Chramec bude v období od 17. do 21. října vařit hostům z dýní od zemědělce Vojtěcha Sýkory z rodinného hospodářství Dobrá farma. V menu se objeví dýňové špagety, pyré, polévka nebo dýňové koláčky.
„Spojením s resturací Zátiší chceme ukázat, že jde především o chuť, ne o vzhled potravin, které se na Dobré farmě pěstují dokonce v bio kvalitě a byla by je škoda vyhodit. V plánu je také spolupráce s restauracemi Ambiente“ říká Adam Podhola ze Zachraň jídlo.
„Zdá se neuvěřitelné, že v dnešní době, kdy miliony lidí hladoví nebo žijí pod hranicí chudoby existují pojmy jako je nevzhledná nebo nadrozměrná zelenina nebo ovoce. A že se tyto plodiny jen kvůli nevyhovující velikosti a tvaru nedostanou z polí ke spotřebitelům. Jsem tedy velmi rád, že organizace Zachraň jídlo přišla s projektem Jsem připraven, který tento problém otevírá veřejnosti a je mi potěšením být jeho součástí,“ vysvětluje šéfkuchař restaurace Zátiší Igor Chramec.


description: Koněšín je malá zemědělská vesnice nacházející se východně od Třebíče na levém břehu řeky Jihlavy, nedaleko vodní nádrže Dalešice, kterou místních zhruba pět stovek obyvatel považuje za jedno z nejmalebnějších a nejromantičtějších míst v republice.

title: Koněšínské zdobí ochota pomáhat

maintext:
Koryto řeky lemují příkré zalesněné stráně, které jsou místy až 100 metrů vysoké. Krásu přehrady samotné dále umocňují zříceniny dvou středověkých hrádků – Kozlova a Holoubka. Místní si přehradu cení jako přírodní památku a ideální místo k odpočinku. Mnozí navíc tento ráj rybářů využívají k pěstování svého koníčku.
Koněšín byl už ve středověku důležitou obchodní křižovatkou na cestě z Brna do Jihlavy a dále do nitra Čech. Chuť setkávat se a vést pestrý společenský život místním obyvatelům vydržela až do dneška. Pravidelně tak pořádáme celou řadu pohybových i kulturních aktivit, máme vlastní keramický a výtvarný ateliér a své dlouholeté tradici zůstává věrný i místní ochotnický spolek. Koněšínské navíc zdobí to, že jim nechybí ochota, když je někde potřeba podat pomocnou ruku. Pomáhali tak například obcím, které v minulosti zasáhly povodně. Pravidelně navštěvují osamělé seniory při příležitosti jejich narozenin a pořádají společná setkání seniorů tří sousedních obcí – Koněšín, Kozlany a Třesov.
Dobrovolníky ochotné pomáhat nám nabízejí také firmy s nedalekými provozy. Příkladem je Jaderná elektrárna Dukovany ze Skupiny ČEZ, kde pracuje i několik našich obyvatel. Díky firemnímu dobrovolnickému programu Čas pro dobrou věc nám energetici už několik let pomáhají před prázdninami čistit břehy Dalešické přehrady, aby turistům v letní sezóně nic nerušilo pohled na tuto přírodní krásu. Letos se jich sešlo pětadvacet a spolu se členy Tělovýchovné jednoty v Koněšíně pročistili oblast přehrady od Koněšína, přes Kozlany až po obec Třesov. Celkem nasbírali a odvezli desítky pytlů s různým odpadem a přispěli tak k ochraně přírody i lepšímu a bezpečnějšímu životu zdejších ohrožených druhů zvířat, jako jsou některé druhy čápů, volavek, labutí, orlů nebo divokých kačen.


description: V kraji na česko-moravském pomezí musí vyřešit dopravu. Napětí budí i možné úložiště jaderného odpadu.

title: VOLBY 2016: Vysočina stárne. Kraji chybí hospic i centrálně řízená doprava

maintext:
Pod vrcholem Javořice, nejvyšším místem Vysočiny a Českomoravské vrchoviny (837 metrů nad mořem), se rozkládá jeden z nejméně lidnatých krajů v ČR. Má pět okresů a půl milionu obyvatel. Nebývalé je, jak je územně roztříštěn – na 704 obcí, nejvíce v zemi. I to se, spolu s členitým terénem, podílí na největší slabině: dopravní obslužnosti.
Potřebu zlepšit dopravu zmínili jako jednu z priorit všichni oslovení lídři stran, jež mají v průzkumech největší potenciál. Propojení Třebíčska či Žďárska vázne.
VOLEBNÍ SERIÁL Server Lidovky.cz vám přináší třetí díl z předvolebního seriálu, který vychází v Lidových novinách. Postupně se zde věnuje vždy jednomu kraji, kde budou občané volit. Tento díl se věnuje kraji Vysočina.
„Veřejná doprava Vysočiny je během na dlouhou trať, kde už je vidět cílová páska. Jde o komplexní systém regionální dopravy, který může být spuštěn do konce roku 2019. Cestujícím má přinést pohodlnější přestupování, nákup jízdenek i přes internet a úspory za jízdné,“ slibuje hejtman Jiří Běhounek za ČSSD (za stejnou stranu je i poslancem). ČSSD kraji vládne posledních osm let; od minulých voleb, kdy druzí komunisté získali téměř dvacet procent hlasů, také s podporou tamní KSČM.
Sociální demokraty kritizuje lídr ANO, bývalý „důvěrník“ nejvyšší státní zástupkyně Renaty Vesecké a manažer Josef Pavlík. „Kraj Vysočina je v ČR jediným krajem, který svou dopravu centrálně neřídí a nekoordinuje. Nemáme dobudovánu páteřní silniční síť, chybí obchvaty. Někdo se řešení musí denně věnovat, a proto bych chtěl být hejtmanem na plný úvazek,“ říká Pavlík, jenž varuje před stárnutím populace.
Jak zabránit odchodům lékařů
Komunisté považují za klíčové zdravotnictví, především udržení kvalitních lékařů a sester v pěti krajských nemocnicích – třeba i formou náborových příspěvků.
„Problémem je i úložiště jaderného odpadu. Stát mimo jiné zařadil dvě lokality na Vysočině. Je logické, že občané obcí, jež jsou v těsné blízkosti vybraných míst, je tam nechtějí. Nejen z důvodů ohrožení bezpečnosti, ale i kvůli nárůstu dopravy a zvýšené prašnosti, hluku,“ říká Milan Plodík (KSČM). Na vládě a kraji bude, aby všechny „nečernobílé“ souvislosti uměly lidem vysvětlovat.
Podporu v těchto jednáních se státem nabízí i ODS. Její kandidát, podnikatel a autor uměnovědných knih Zdeněk Geist hovoří ještě o potřebě posílení výuky přímo v cizích jazycích. „Jsme pro snižování administrativy při řízení škol a uvolnění rukou jejich ředitelů, aby měli více času i energie pro rozvoj,“ plánuje Geist.
Na Vysočinu jakožto významný zemědělský region pamatují lidovci. Podporují přirozené zadržování vody v krajině. Stěžejní je pro ně výstavba kamenného hospice na Vysočině. „Jsme poslední kraj v Česku, kde chybí. Už jsme i našli jeho vhodné umístění v Jihlavě jako přirozeném centru kraje,“ řekl LN Jaromír Kalina, bývalý sládek a lídr KDU-ČSL, která obhajuje bronzovou pozici.
Volby 2016
Do voleb mohou promluvit i několikerá uskupení starostů, například Pro Vysočinu, jež minule získalo tři krajské mandáty. „Po volbách bude neodkladné dopracovat a realizovat koncepci regionální dopravy a zdravotnictví,“ opakuje krajové bolístky Lukáš Vlček, jenž starostuje v Pacově.
Vysočina bývá v posledních letech spjata i s dovolenkami prezidenta Miloše Zemana. V jeho domovině je lídrem koalice „zemanovské“ SPO a okamurovské SPD senátor Jan Veleba. Mantrou je pro něj bezpečnost občanů.
Veleba: Pozor na migranty!
„V Evropě se stala katastrofa, která nekončí a která se nás dotkne ve chvíli, kdy se Němci budou snažit dostat zpět ty migranty, kteří nedostanou azyl. Stane se to, že oni dobrovolně nepůjdou a zmizí. Kam? No přece do sousedních států,“ sdělil LN Veleba.
„Narodil jsem se na patnácti hektarech půdy a můj otec, obyčejný sedlák, mi vštípil, že ta
je vedle jazyka a kultury to hlavní, co k této zemi a k identitě s ní patří. A já chci, aby to tak zůstalo,“ dodal Veleba, jenž se chce zasadit o využívání přírodního potenciálu Vysočiny a opět: o lepší dopravu a zamezení stárnutí kraje.


description: Maďarský premiér Viktor Orbán připustil, že neexistuje žádná známka svědčící o souvislosti mezi migrační krizí a výbuchem nastražené nálože, který v sobotu večer v centru Budapešti vážně zranil dva policisty.

title: Orbán: Nic nenaznačuje souvislost

maintext:
„Nejsme schopni to vyloučit, ale nyní tomu nic nenasvědčuje, což je uklidňující,“ řekl Orbán, jehož vláda útočí na migranty a spojuje je s terorismem. „Ať už byly motivy pachatele jakékoliv, byl to ohavný čin. Nařídil jsem ministrovi vnitra jej dopadnout a dostat z něj, co udělal a proč,“ dodal premiér v televizi.
Výbuch zasáhl policejní hlídku: třiadvacetiletá policistka se ocitla v ohrožení života, těžce zraněn byl i její šestadvacetiletý kolega. Dosud není jasné, zda terčem útoku byla právě tato hlídka, anebo policie jako celek.
Policisté zkoumají místo výbuchu.
Náčelník maďarské policie Károly Papp ještě v neděli vyzval veřejnost, aby pomohla při pátrání po podezřelém mladíkovi ve věku 20 až 25 let a vysokém asi 170 centimetrů. Mezitím policie zveřejnila záznam z pouličních kamer i fotografie podezřelého. Za informace vedoucí k dopadení vypsala odměnu ve výši 10 milionů forintů (asi 880 tisíc Kč).


description: Podívejte se na akrobatické vystoupení francouzské stíhačky Rafale, kterou se Francouzi pochlubili na 16. ročníku Dnů NATO v Ostravě.

title: Francouzi se v Ostravě


description: Výrazně tvrdší postoj slíbil republikánský prezidentský kandidát Donald Trump v reakci na newyorský výbuch, při němž bylo v sobotu večer zraněno nejméně 29 lidí. Jeho demokratická soupeřka Hillary Clintonová varovala před unáhlenými závěry, které by například přisoudily explozi teroristům. Podle newyorského starosty šlo zřejmě o záměrný čin, důkazy o jeho spojení s terorismem však nejsou.

title: Reakce na newyorskou explozi: Trump chce tvrdší postoj, Clintonová varuje před unáhlenými názory

maintext:
„Žijeme v době, kdy musíme velmi přitvrdit. Bude lépe, když budeme velmi, velmi tvrdí,“ řekl Trump na sobotním předvolebním mítinku v Coloradu, kde lidem oznámil, že v New Yorku došlo k výbuchu. Ačkoli v té době ještě nebylo jasné, zda šlo o úmyslný útok, a i republikánský magnát připustil, že „nikdo neví, o co jde“, vzápětí Trump událost nepřímo spojil s teroristickými činy ve světě. „Je to hrozné, co se děje v našem světě a v naší zemi. Budeme tvrdí, pohotoví a ostražití. A ukončíme to,“ slíbil voličům.
Trump učinil z ráznějšího přístupu k bezpečnosti jedno z hlavních témat své kampaně a vymezuje se vůči současnému prezidentu Baracku Obamovi, jehož postoj vůči terorismu Trump považuje za málo důrazný a selhávající.
Clintonová, která stojí pevně za Obamou, vyjádřila soucit lidem zraněným při výbuchu, jeho další okolnosti ale nechtěla komentovat. „Podle mne je vždycky moudřejší počkat si se závěry na dostatek informací,“ řekla prezidentská kandidátka novinářům v letadle během cesty z Washingtonu do New Yorku, kde stejně jako Trump žije.
O výbuchu byl podle mluvčího Bílého domu v sobotu večer informován i prezident Obama, žádnou oficiální reakci však nezveřejnil.


description: Krajské volby nejsou pro většinu stran příležitostí, jak se voličům pochlubit mezinárodními kontakty. Extremistický Blok proti islamizaci, který jde do voleb na společné kandidátce s Úsvitem, je ale výjimkou. V Praze by měl proti „vlastizrádné a probruselské vládě“ pomoci agitovat Tommy Robinson, třiatřicetiletý Brit s bohatou násilnickou minulostí.

title: Král anglických bitkařů míří


description: V Paříži ve čtvrtek novinářským dnem začíná mezinárodní autosalon. Nabídne více než 60 výstavních premiér sériových aut a přes dvě desítky konceptů. Mezi novinkami je i Škoda Kodiaq, Hyundai i30 nebo Seat Ateca X-Perience, které se vyrábějí v České republice. Pro veřejnost se největší světová automobilová výstava otevře v sobotu a potrvá do 16. října.

title: V Paříži začal Autosalon, nabídne