title: Po hladkém startu registrují komplikace

maintext:
Táborsko - Hostinští mají za sebou první dva týdny s EET. Další chtějí skončit, jiní si stěžují na funkčnost.
Zkušenosti s EET pokladnou získává už dva týdny ve Smilových Horách Radek Jech.Foto: Jiří Dintar
Již dva týdny se hospodští sžívají s EET a po optimistickém rozjezdu se dostavují problémy. Další malé hospody tak chtějí zavřít lokál. Na komplikace si ale stěžují i ve větších restauracích. „Zcela v pořádku to není, objevují se problémy s výpadky a připojením," říká Martin Gröhling z Mladé Vožice.
Hostinským vzrostly náklady i zátěž s spojená administrativou. Někteří kvůli tomu skončili, jiní o tom uvažují.
Martin Gröhling z Mladé Vožice se sice zavřít hospodu Na Růžku nechystá, i jemu ale EET komplikuje život. „Obsluhu to zdržuje, to je jasné. Ale objevil se také problém s internetovým připojením. Pokud spadne, při následném manuálním zadávání údajů Finanční správě se tržba nezaúčtuje vždy správně. Stává se, že dojde k jejímu zdvojení," vysvětluje Martin Gröhling.
Situaci už s provozovatelem EET pokladen intenzivně řeší, nejedná se prý zdaleka o ojedinělý problém.
Mezi hostinské, kteří uvažují o zavření hospody, patří například Miroslav Kromka. V oboru se pohybuje už od konce sedmdesátých let, kdy se vyučil kuchařem. V pohostinství podniká od poloviny devadesátých let, ale tak obtížnou dobu jako je dnes nepamatuje.
„Hlavně pro hospody na vesnicích je to hrozné. Lidí chodí málo, radši si otevřou lahváče doma a nebo si zajdou sednout někam s kamarády do garáže. Na malých vsích jsou tržby už dlouhodobě na hranici udržitelnosti, a teď do toho ještě přišly náklady spojené s EET. Pokud máte na hospodě denní tržbu šest sedm stovek, tak se ji těžko vyplatí provozovat. Obzvlášť, když musíte ještě platit internetové připojení a další paušál za EET pokladnu," říká Miroslav Kromka.
Provozuje hospodu v Borotíně a Oldřichově, ale je rozhodnutý na jaře skončit. „V Borotíně budu muset zavřít určitě, jak to dopadne v Oldřichově, ještě uvidím," sdělil Miroslav Kromka.
O tom, že situace na menších vsích je na hranicích únosnosti hovoří také Radek Jech. Hospodu Na Konci světa ve Smilových Horách má pronajatou deset let. Zavřít nemusel jen díky tomu, že se se starostou dohodl na snížení dosavadního nájmu.
„Jsme na malé vesnici, tady drží hospodu při životě vlastně jen pár štamgastů. Lidé tu berou deset dvanáct tisíc, je tedy jasné, že v hospodě moc peněz nenechají. Že by bylo možné provozováním hospody na vesnici zbohatnout, asi neplatilo nikdy, teď je ale problém se i jen udržet. EET pro mne znamená náklady přes 12 tisíc ročně navíc jen za provoz. Naštěstí jsme se domluvili na snížení nájmu, tak snad se tady podaří hospodu zachovat," neztrácí po dvou týdnech praxe s EET chuť.
Zato Zdeněk Veselý z Ratibořských Hor na provozování Hospůdky u Feny už rezignoval.
„Věřte mi, bylo to těžké rozhodnutí. Začínal jsem před třemi lety s nadšením, ale postupem času jsem ho ztratil. Místo toho, aby stát podnikatele podpořil, začal nám házet klacky pod nohy. Čím dál tím větší množství předpisů, vyhlášek a regulací. V závěru se z nás živnostníků pokusili v očích veřejnosti udělat zloděje a poštvat je proti nám, a na tohle já už nemám žaludek ani nervy. Proto jsem se rozhodl zavřít. EET byla poslední kapkou. O udavačském webu pana Babiše snad ani nemluvě. Opravdu chceme žít ve společnosti, kde je v pořádku podporovat lidi, aby udávali živnostníka za neposkytnutí účtenky?" ptá se Zdeněk Veselý.
Starostu Ratibořských Hor Radka Lamboje konec hospody mrzí. „Sice šlo o malou hospůdku otevřenou jen pár hodin večer, ale bude tu chybět," posteskl si starosta. A nebude nejspíš jediný.
Jiří Dintar


title: Tolik dobrot by se pod stromeček nevešlo

maintext:
Tábor - Táborský deník děkuje všem dárcům, kteří vyslyšeli naši výzvu a zapojili se do sbírky pro opuštěné psy.
Do materiální sbírky se zapojila početná skupina ze sezimovoústecké střední školy a kromě redakce také čtenářky Eva Syrová a Dana Slouková.Foto: Alena Šatrová
Pytle granulí, několik šišek salámu, plyšové hračky, psí pamlsky a další dárky od dobrovolných dárců udělaly opuštěným psům v táborském útulku krásné Vánoce. Při předávání je zastupoval Jonáš, který se z hromady dárků tak radoval, že jej bylo těžké zastavit. Kde obal povolil, testoval obsah.
Materiální sbírku vyhlásil Táborský deník a hlavní podíl na jejím úspěchu mají zaměstnanci sezimovoústecké střední školy a COP, mezi nimiž nechyběl ani ředitel František Kamlach, byť ten miluje hlavně kočky.
Na naši výzvu zareagovaly také čtenářky Táborského deníku Eva Syrová ze Zárybničné Lhoty a Dana Slouková z Tábora. Všichni mohou do nového roku vstoupit s dobrým pocitem, že nadělili radost nejen chlupáčům, ale také jejich ošetřovatelkám, což potvrdila Marcela Bětíková.
„Jsem šťastná jak za celý náš útulek, tak za pejsky. Vždycky jsme rádi, když si na ně někdo vzpomene a máme štěstí, že nás podporují i pravidelní dárci," oceňuje přístup dobrodinců.
Štěstí nemají v útulku jen u dárců, ale také u lidí, kteří jsou po ruce, když je třeba. Jako nedávno, když nedaleko útulku někdo odložil krabici s deseti dvouměsíčními štěňaty. Jejich nářek včas uslyšel kolemjedoucí cyklista. Nebýt jeho, dlouho by psí potěr v mrazech nepřežil. Dnes už si všichni psíci užívají lásku a péči nových rodin.
Na pedagogy a další pracovníky střední školy tak už žádné štěně nezbylo, v opačném případě by ale nebyla bez šancí, všichni totiž psy milují a dohromady by dali pěknou smečku. Pouze dva z 11 dárců doma zvíře nemají. Jako například Zdeňka Menšíková, přesto se do sbírky zapojila.
„Protože to byl pěkný nápad, ale bydlím v paneláku, tak zvíře mít nemůžu. S účastí ve sbírce jsem ale vůbec neváhala," vysvětlila, proč mezi pejskaři nechybí.
K početnější skupině patří ekonomka školy Jana Vnoučková, která má doma ročního kavalír king charles španěla. „Je to náš domácí mazlíček, který může i do postele. Ke psům mám tak silný vztah, až jsem se bála, že si z útulku odnesu dalšího," připouští. Nad přístupem některých lidí k němým tvářím jen nevěřícně kroutí hlavou.
„Zastávám názor, že kdo nemá vztah ke psům, nemá ho ani k lidem."
Tým dárců dal na doporučení ředitele dohromady jeho zástupce Miloš Blecha. „Věděl jsem, že kolegové nezradí, ale nic jsem neorganizoval, nechal jsem to všechno na dobrovolnosti."
A nápad dopadl na úrodnou půdu. Každý z nich něco dle vlastního uvážení pejskům něco koupil. Připojil se také šéfkuchař školní kuchyně Josef Boháč, který si dokonce už dvakrát přišel pro nového člena rodiny do útulku. Podobně psa před 17 lety pořídil i správce školy Jiří Malý.
O pomoci opuštěným psům z útulku tak ani oni nezaváhali. Jim i našim čtenářkám tak děkujeme a jak jsme si v útulku povídali, mohla by vzniknout nová tradice.

fasttext_language: cs


title: Dálnice chystá na jihu Čech další kilometry a podchod pro losy

maintext:
Jižní Čechy - Staví se na čtyřech úsecích od Tábora po České Budějovice.
Dálnice D3Foto: Alena Šatrová
Už v roce 2017 mají dostat řidiči na jihu Čech k užívání další úseky dálnice D3 mezi Táborem a Českými Budějovicemi. A kromě zprovoznění nových kilometrů se chystá třeba i žádost o stavební povolení na úsek kolem Českých Budějovic.
Na hranici Táborska a Českobudějovicka má být v říjnu 2017 předán řidičům úsek Veselí nad Lužnicí Bošilec v délce 5,13 kilometru. Podle Jana Studeckého, mluvčího Ředitelství silnic a dálnic ČR (ŘSD), bude příští rok dokončen pravý jízdní pás dálnice v délce celého úseku a pak čeká řidiče menší rošáda. Ze současné silnice I/3 budou přesunuti právě na novou vozovku. A nynější silnice, která se stane polovinou budoucí dálnice, bude patřičně upravena. Podle Jana Studeckého je dokončení celé stavby D3 na tomto úseku plánované v roce 2017 a vysoutěžená částka, za kterou se staví, činí 634,7 milionu korun.
Další díl dálnice, který by měl být hotov v říjnu 2017, je úsek Borek Úsilné. Odvede tranzitní dopravu z Borku, který sužují nekonečné kolony automobilů, a jak už dříve pro Deník uvedl starosta Jaroslav Novák, v čase dopravní špičky se prakticky hlavní silnice na Prahu nedá mimo světelný přechod přejít. I výjezd řidičů z vedlejší na hlavní silnici je v Borku zkouškou nervů.
Úsek mezi Borkem a Úsilným měří 3,16 kilometru, ale je složitější například proto, že se zde nachází most přes potok Kyselá voda a také dálniční sjezd na silnici od Lišova, která má být v budoucnu jedním z přivaděčů pro České Budějovice. Nejobtížnější částí akce je zde několik mostů, ale stavbaři už se s nimi téměř vypořádali.
„Na mostě přes Kyselou vodu jsou kompletně dokončeny obě mostovky," říká Iveta Štočková, tisková mluvčí společnosti Eurovia, která vede sdružení firem stavících tento úsek dálnice. V současnosti pak probíhají práce na mostních římsách. „Na jaře budou zahájeny práce pod mostem," dodává Iveta Štočková k akci nad Kyselou vodou a připojuje, že práce na třech mostech křižujících lišovskou silnici už také pokročily.
U tří mostů nad silnicí I/34 jsou kompletně dokončeny mostovky, římsy i odvodnění. „Na jaře budou probíhat pouze dokončovací práce a bude osazeno mostní příslušenství," říká Iveta Štočková. Úsek Borek Úsilné má stát 717,6 milionu korun.
Mezi Českými Budějovicemi a Veselím nad Lužnicí jsou nyní v různé fázi výstavby celkem čtyři úseky dálnice. Kromě dvou výše zmíněných se ještě pracuje od února 2016 na trase mezi Bošilcem a Ševětínem a přípravné práce se chystají i na úseku Ševětín Borek.
Mezi Bošilcem a Ševětínem se staví 8,14 kilometru dálnice za 1,24 miliardy korun. Podle Jana Studeckého budou v roce 2017 pokračovat práce na hlavní trase, mostech, přeložkách silnic a inženýrských sítích.
Zajímavostí tohoto úseku bude most na Bukovském potoce, který se nachází na migrační trase losů. Bude proto mít jinou konstrukci, aby se získalo pro zvěř více místa a ta mohla volně podcházet pod komunikací. „Na ostatních mostech je použit tak zvaný dvoutrám a tady je to desková nosná konstrukce, která zvýší podchodnou výšku a umožní tak pohodlný průchod i losům s parohy," říká Vojtěch Kostiha, tiskový mluvčí Metrostavu, který vede sdružení firem stavících zde dálnici. Most se začne stavět v září příštího roku. Tento úsek dálnice má být hotový v roce 2020.
Poslední, čtvrtý úsek dálnice ve výstavbě leží mezi Ševětínem a Borkem, tam jsou zatím v běhu jen přípravné práce. Za 933,2 milionu korun tady má 10,7 kilometru dálnice postavit Eurovia.
A u Českých Budějovic chce ŘSD letos žádat o stavební povolení na úsek Úsilné Hodějovice.


title: V nové místnosti mají děti ztrácet strach

maintext:
Tábor - Táborská policie vybudovala výslechovou místnost pro dětské oběti trestných činů.
Táborská policie získala výslechovou místnost pro děti. Foto: Jiří Dintar
Stres, nervozita, strach, obavy. S tím vším vstupují děti – oběti závažných trestných činů, do policejní výslechové místnosti. Lépe zvládat všechny nahromaděné emoce má nyní napomoci nová, která připomíná dětský pokojík a děti již nemusí cestovat do Českých Budějovic.
V ředitelství táborské policie využili dvě kanceláře, z nichž vybudovali speciální výslechovou místnost a místnost s monitorovacím a technickým zázemím. Úprava obou kanceláří začala v říjnu a dokončena byla v těchto dnech. Celkové náklady dosáhly na necelých 260 tisíc. Jak potvrdila vyšetřovatelka Martina Dolejšová, cílem bylo navodit přátelské prostředí. Přátelská atmosféra totiž pomůže dítěti se uvolnit.
„Problémem často bývá, aby se dítě rozmluvilo. Tato místnost má proto navodit příjemnou a uklidňující atmosféru. Předpokládáme, že se tady dětem bude líbit. Je tu plno hraček, jsou zde použité příjemné barvy. Myslím si, že tady by se dítě mohlo rozpovídat," očekává policejní vyšetřovatelka Martina Dolejšová.
Pomohou hračky
Hračky však nemají za cíl pouze děti uklidnit. Některé z nich je možné použít i jako názornou pomůcku. S její pomocí pak dítě může ukázat, co se mu stalo, nebo kde se ho někdo dotýkal.
Jednou z předpokládaných cílových skupin, která bude do této místnosti vstupovat, jsou dětské oběti mravnostních trestných činů. „Na panence dítě mnohem snáz ukáže, co se mu stalo, než pokud by situaci mělo pouze popisovat. Navíc ukazování není tolik stresující," objasňuje dále vyšetřovatelka.
Policisté novou místnost budou využívat i pro jiné věkové skupiny. Mluvčí Miroslav Doubek upřesnil, že tady budou vypovídat i senioři nebo traumatizované ženy.
Kromě uvedené útulně zařízené místnosti mají vyšetřovatelé k dispozici ještě jednu, v níž se sbíhají výstupy z kamer a slouží jako technické a monitorovací zázemí. V ní mohou výslech dítěte sledovat i další určené osoby, které sledují jeho reakce na monitorech. Záznam je nahráván pro případné další použití.
„Tím dochází k mnohem lepší komunikaci než při běžném výslechu, u kterého se odpovědi vyslýchaného okamžitě zapisují," vyzdvihl Miroslav Doubek.
Nahraný záznam usnadní situaci oběti a policistům další práci. „Odpadá tak nutnost dalších opakovaných výslechů dítěte. Naším cílem je být maximálně šetrní a ohleduplní. Speciální výslechová místnost tomu zásadně pomůže," věří vyšetřovatelka.
Ostatní účastníci výslechu, například pracovnice oddělení sociálně právní ochrany dětí, mohou zůstat v technické místnosti a s vyšetřovatelem, jenž s dítětem hovoří, komunikovat prostřednictvím vysílačky či obrazovky v místnosti, což využijí například k podávání zpřesňujících dotazů.
Jiří Dintar


description: Tábor - Letošní rok byl třaskavým nejen ve světě, ale i pro táborskou politickou scénu.

title: Závěr roku roztrhl táborskou ČSSD na dva kusy


description: Jižní Čechy - Od poledních hodin Božího hodu vánočního vyrábí elektřinu první blok temelínské jaderné elektrárny.

title: První blok Temelína jede od 1. vánočního svátku


title: Nejistotu obcím protáhli o další dva roky

maintext:
Jistebnice - Správa úložišť radioaktivních odpadů požádala MŽP o čas navíc. Sedm lokalit vytypovaných pro stavbu úložiště nestihla v termínu prozkoumat.
Schéma úložiště jaderného odpadu. Foto: Reprofoto
Některé letošní úkoly se nestihly, a tak správa úložišť (SÚRAO) do konce roku neukáže na tři obce, které by si mohly oddechnout a do nového roku vstoupit s vědomím, že jim se stavba hlubinného úložiště vyhne. Správa požádala ministerstvo životního prostředí o dva roky navíc. Do cesty se totiž postavilo i výběrové řízení, které dostal na stůl antimonopolní úřad. Časový posun se dotýká i lokality Magdalena na Jistebnicku a starosta Vladimír Mašek vnímá jako špatné i načasování, kdy jim zprávu oznámili. „Myslím, že nasměrování před Vánoce je záměrné, abychom měli malý prostor na vyjádření," míní starosta.
Jistebnický starosta také již dlouho prezentuje názor, že Česko žádné úložiště pro odpad z elektráren nepotřebuje. „Televize je také radioaktivní a nikdo ji neukládá osm set metrů pod povrch," zmiňuje jeden z parametrů stavby, jež by měla vyjít přibližně na sto miliard. Starosta také upozorňuje, že mamutí stavbou by se zastavil hospodářský rozvoj daného území.
Nikol Novotná, mluvčí SÚRAO upřesnila, proč potřebují čas navíc. „Ve velmi krátkém termínu (od poloviny 2015) se nepodařilo provést všechny důležité terénní práce, a připravit tak podklady pro vyhodnocení lokalit," uvedla.
Z tohoto hodnocení už místo sedmi měly v seznamu figurovat již jen čtyři lokality, které by dál zkoumali odborníci. Průzkumy území mají dodat podklady pro zpracování studií proveditelnosti stavby úložiště z hlediska dlouhodobé bezpečnosti a dopadů na prostředí. Teprve pak podá SÚRAO návrh na zúžení počtu dotčených oblastí.
Protihráčem SÚRAO je Platforma proti hlubinnému úložišti, sdružující 17 obcí a 11 spolků. Také její mluvčí a starosta Chanovic Petr Klásek načasování kritizuje. „Příkře odporuje státem proklamované transparentnosti, protože obce i aktivní občané budou muset svá stanoviska vytvářet v čase vánočních svátků," souhlasí s jistebnickým kolegou.
Platforma žádá zastavení probíhajících průzkumů na lokalitách. Její členové chtějí novou a jasnou koncepci, jak se s odpadem bude nakládat, a přesná kritéria, podle kterých místo pro stavbu stát vybere a nebude je měnit každý nový ministr průmyslu. Zejména pak volají po zákonu, jenž by posílil práva obcí.


description: Jižní Čechy - Vánoce a Nový rok jsou časem otužilců, kdy se party nadšenců noří do studené vody. Na silvestra je uvidíte u budějovické Lannovy loděnice,…

title: Otužování léčí nejen duši

maintext:
Jižní Čechy - Vánoce a Nový rok jsou časem otužilců, kdy se party nadšenců noří do studené vody. Na silvestra je uvidíte u budějovické Lannovy loděnice, na Nový rok v Táboře u Jordánu.
Otužilci se zimy nebojí.Foto: Klára Hejdová
Na břehu Malše sto metrů nad Malým jezem se schází od podzimu do jara každou neděli v 11 hodin lidé, kteří mají chuť překonávat zimu a vlastní pohodlnost. V chladné vodě ztrácejí trochu tepelné energie, čerpají tu ale zdraví. A to jak fyzické, tak i psychické.
„Otužování je výborné na zdraví. Já měl kdysi arytmii, vynechávání tepu. Asi po roce otužování mi zmizela," odpovídá rozesmátý Ivan Bárta, předseda skupiny otužilců Promrzlá pijavice, na otázku, jestli je otužování bezpečné a jestli prospívá jeho zdraví. Je nutno dodat, že právě srdce by měli mít otužilci zdravé a pokud možno předem vyšetřené. Ivan Bartoš se ale rozhodl, že pro něj to problém není. „Vím, že se říká, že by to nemocní se srdcem neměli dělat. Ale já si myslím, že srdce nemocné nemám. Rýmu jsem dřív míval klasicky 5 až 7 dní a teď mi trvá 12 hodin. Ráno začne a večer ji nemám. To tělo je tak zblblý, že není nemocný," směje se otužilec, který zanořování do ledové vody miluje tak moc, že si pro letní měsíce vyrobil chladicí box s ledovou vodou. Dopřává si tak svůj koníček i v době, kdy ostatní otužilci čekají na chladnější počasí.
Stačí pobýt mezi otužilci několik minut, aby bylo jasné, že úsměv, humor a parta k otužování patří. Není se co divit, že se u Malého jezu vyskytují i „Čakovské ľadové medvedě". Jeden z členů česko-slovenské skupiny otužilců z Čakova Stanislav Babor říká: „Pokaždé, když vlezu do vody, je mi zima. Prvních deset vteřin se musí rozdýchat. Tělo se brání, lehký šok je to pokaždé. Ale když se to vydrží a rozdýchá, člověk může vydržet mnohem déle."
A zmiňuje jeden důležitý faktor, který má vliv na to, jestli člověk otužování zvládne. Je totiž důležité mít kolem sebe stejně nadšené kolegy a vzájemně se podporovat. „Snažil jsem se začít s pravidelným otužováním čtyři roky. Ale sám jsem to nedokázal. Podařilo se, až když jsem se dal dohromady s kamarády z hospody v Čakově. Tam jsme se domluvili. Od té doby jsme začali chodit v šesti lidech pravidelně, každou sobotu a neděli. Je to vidět na zdraví, běžná nachlazení se nám vyhýbají," říká Stanislav Babor, že ve dvou a více se to i ve studené vodě lépe táhne.
Kam vyrazit
Lannův ponor vltavský - 31. 12. - Lannova loděnice - České Budějovice - 14.00
5. novoroční ponor - 1. 1. - Sokolská plovárna Jordán - Tábor - 15.00
22. novoroční namáčení - 1. 1. - Jistebnice - rybník Chadimák - 10.30


title: Anděl Páně 2 láme rekordy v kinech

maintext:
Jižní Čechy - Další dobrodružství čerta Uriáše a anděla Petronela zhlédlo jen v okresních městech 28 tisíc Jihočechů.
Pokračování úspěšné pohádky Anděl Páně vstupuje do českých kin ve čtvrtek 1. prosince. Foto: Česká televize a Marlene Film Production
Chválou nešetří. Manažerka budějovického multikina CineStar Svatava Kopečková říká, že Anděl Páně 2 je skvělý film. „Sešlo se v něm tolik věcí – příběh, dobří herci, krásná filmová muzika a jako třešnička na dortu je tam pro nás nádherně nasnímaný Český Krumlov.“
Svatava Kopečková není jediná, komu se nová pohádka režiséra Jiřího Stracha líbí. Jen do CineStaru si od předpremiéry, která se uskutečnila 27. listopadu, koupilo na tento snímek vstupenku přes osmnáct tisíc lidí. Další stovky diváků si další dobrodružství čerta Uriáše a anděla Petronela, kteří se na zem vracejí na den sv. Mikuláše, užilyv okolních jihočeských městech.
Jednou z těch, kdo zašli do kina na druhý díl pohádky, byla i Lucie Procházková z Tábora. „Už první Anděl Páně je pro mě klasika. Bez toho, abych si ho pustila, ani neozdobím stromeček,“ vyprávěla Lucie Procházková.
Připustila, že z pokračování, na které si musela počkat deset let, měla jisté obavy. „Pohádka mě ale mile překvapila. Dvojka je vtipnější než jednička, ale pořád tam zůstává to vánoční kouzlo. Výkony Ivana Trojana a Jiřího Dvořáka nemají chybu. Pobavila jsem se jako dlouho ne. A co si budeme povídat, u závěrečné písně mi málem slza ukápla. Půjdu znovu – ještě letos a nejméně jednou,“ dodala se smíchem Lucie Procházková.
Jen o dokonalé chemii mezi hlavními představiteli Uriášem Jiřím Dvořákem a Petronelem, kterého hrál Ivan Trojan, to podle Svatavy Kopečkové není. „Měla jsem možnost být v Krumlově na jednom natáčecím dni a když jsem viděla, jak funguje štáb, přála jsem jim každého diváka. Ten film je točený srdcem. Tu srdečnost vidíte od prvního do posledního záběru,“ dodala.
Dosavadní návštěvnost kin Český Krumlov: kino Luna – 13 představení, 3000 diváků
České Budějovice: multikino CineStar – 177 představení, 18 451 diváků
Trhové Sviny: Kulturní dům – čtyři představení, 443 diváků
Písek: kino Portyč – osm představení, 2358 diváků
Jindřichův Hradec: kino Střelnice – pět představení, 995 diváků
Prachatice: kino Národka – film budou teprve promítat
Tábor: kino Svět – osm představení, 2 200 diváků
Strakonice: kino Oko – šest představení, 1438 diváků
Turisté z nás byli celí paf
Spolu se svým 18letým synem hraje Jana Kučerová z Křemže ve druhém pokračování pohádky režiséra Jiřího Stracha Anděl Páně, jehož děj se odehrává také v Českém Krumlově. „Natáčení bylo super. Jedinou nevýhodou je, že jako komparz dlouho čekáte, pak vás vysílačkou zavolají, vy jdete na plac a pak zase čekáte,“ vyprávěla Jana Kučerová s tím, že si chvíle čekání s dalšími z komparzu zkracovali povídáním a procházkami po městě. „Vysílačky jsme měli vždycky s sebou, abychom byli včas připraveni. Když jsme šli na plac, potkali jsme turisty a ti z nás byli celí paf, chtěli se s námi fotit,“ smála se učitelka základní školy, která měla také možnost setkat se s hlavními představitel. „Všichni byli moc fajn. Stanislav Majer, který ve filmu hraje Mikuláše, byl moc příjemný. Mám s ním i fotku,“ vzpomínala Jana Kučerová na natáčení. Jak ale sama říká, výsledek ještě neviděla. „Na pohádku jdeme teď s dětmi ve čtvrtek a to víte, že se budu hledat,“ dodala na závěr Jana Kučerová.


title: Světlo z Betléma už dorazilo i na Táborsko

maintext:
Táborsko - Branou věčného světla se v Jihočeském kraji stal Jindřichův Hradec, následován Kardašovou Řečicí a Veselím nad Lužnicí.
Do sobotní 13. hodiny zbývaly poslední dvě minuty, když se v zatáčce od Českých Budějovic ozvalo typické houkání lokomotivy. Tímto rychlíkem přiváželi skauti do Tábora světlo z Betlému, pro které se dopoledne vydali do Veselí nad Lužnicí. Martinu Šimkovou, Ivetu Šelepovou a Jiřího Bumerleho pak na peronu táborského nádraží očekávala skupina dalších skautů s lucernami. I oni se pro občany stali posly věčného světla. Díky nim se ještě ten den dostalo do Bechyně, Plané nad Lužnicí, Opařan a Sezimova Ústí. Kdo nestihl skauty, může si světlo domů odnést z kostela. V Táboře jej uložili v klokotském klášteře a na Žižkovo náměstí ho přinesou 24. prosince, v 9.30 hodin k vánočnímu stromu. K dispozici bude do 10.15 hodin.
Za světlo z Betléma, rodiště Ježíše, snad můžeme děkovat mládenci z Florencie, který se v 11. století nechal najmout do křižácké výpravy, které měla od mohamedánů osvobodit Betlém a Jeruzalém. Zapřísahal se, že jestliže přežije a vrátí se domů, přinese plamínek ohně z věčného světla, které hoří v betlémské bazilice. Sice trvalo několik let než těsně před Vánocemi stanul před branou Florencie, ale slib dodržel.
Po mnoha staletích na středověký počin navázali v Rakousku v polovině 80. let dvacátého století. Chtěli jím jen ozvláštnit sbírku pro zrakově postižené děti. Ale z jejich cesty do Betléma se stal fenomén, který se rychle rozšířil do všech zemí. Do Rakouska letos přijelo 10. prosince, kam pro něj vyjeli skauti z Brna a spolu s nimi se dostalo do České republiky.
V Jihočeském kraji se k předávání betlémského světla koná celkem 22 akcí. Ve Veselí si připálíte svíčku 22. prosince od 14.30 do 18 hodin v kostele, kam přijede i velbloud a následovat bude koncert. Přesně ve stejný den, ale o dvě hodiny později se předání koná v kapličce v Želči, na Štědrý den si akci naplánoval Tábor. V neděli 18. prosince zanesou skauti světlo také do táborských domovů seniorů. V Sezimově Ústí světlo získáte na náměstí T. Bati 20. prosince, kde v době od 17 do 18 hodin Betlém i ožije. V Budislavi pak světlo rozdají 23. prosince od 18 do 19 hodin.


description: Táborsko - Kdo si chce koupit vánoční stromek od městských lesů, měl by si pospíšit. Stromků někde už mnoho nezbývá. Například v Soběslavi jich na prodej…

title: Stromky brzy koupíte jen od soukromníků

maintext:
Táborsko - Kdo si chce koupit vánoční stromek od městských lesů, měl by si pospíšit. Stromků někde už mnoho nezbývá. Například v Soběslavi jich na prodej zůstalo jen dvacet.
Manželé Peškovi z Jistebnice vybírají vánoční stromek.Foto: Jiří Dintar
Oproti tomu u některých soukromých prodejců si stromek můžete koupit i na Štědrý den. Zásob mají dostatek a průběžně je doplňují. Jejich prodejní nabídka je mnohem širší než u městských lesů, počítejte však s tím, že za nadstandardní stromek si připlatíte. Ceny těch nejdražších šplhají až ke čtrnácti stům korun. Za tuto cenu však už můžete čekat stromek téměř třímetrový.
Josef Přitasil, který prodává vánoční stromky u prodejny Baumax na Sídlišti nad Lužnicí, upřesnil, o jaké stromky je největší zájem. „My prodáváme výhradně kavkazské jedle. Zájemci nemusí mít strach, že by se na ně nedostalo. Máme vlastní plantáže poblíž Vlašimi a stromky na prodejních místech průběžně doplňujeme," ujistil opozdilce Josef Přitasil.
Nejčastěji lidé nakupují jehličnany v cenovém rozmezí od 500 do 800 korun, ale není výjimkou, že si někdo odnese i výrazně dražší.
„Stává se nám to, a proto také máme v nabídce i třímetrové stromy. Ovšem nejde rozhodně o nejběžnější nákup. Na takový strom už musíte mít nejen vysoký příjem, ale i vysoký strop," upozornil Josef Přitasil. Na prodejním místě u Baumaxu si můžete koupit vánoční stromek mezi 8. a 20. hodinou každý všední den až do 23. prosince.
Ještě na Štědrý den se chystá zájemcům nabídnout vánoční stromky Pavel Dlabal. „Budeme prodávat až do 24. prosince. Stromků je dost, zájemci si mohou vybrat z několika druhů. Jedli nabízíme od 490 do 1200 korun, v nabídce ale máme i smrk a borovici. Nejlaciněji u nás pořídíte smrk, ceny těch nejmenších začínají už na 210 korunách," říká Pavel Dlabal. Stromy prodává na Sídlišti nad Lužnicí u kruhového objezdu pod prodejnou Kaufland.
NEZBOHATNOU
Včera začal prodej stromků v Táboře na Čápově dvoře a v hájence Nechyba, které rostly v táborských městských lesích. Prodejcem je tak Správa lesů města Tábora, a jak uvedl její jednatel Jan Kalafut, zájemci by si měli pospíšit. Otevřeno totiž bude pouze tři dny. Na stromcích města nevydělávají. „Začali jsme ve čtvrtek a prodejní dny jsou ještě dnes a v pondělí. Stromů máme ještě zhruba 300, rozděleny jsou do sedmi jakostních tříd, od kterých se odvíjí prodejní cena," vysvětlil Jan Kalafut.
Nejlevnější stromek zde pořídíte už za 100 korun, nejdražší pak za 450 korun. V nabídce je jedle, smrk a borovice. Otevřeno je od osmi ráno do půl čtvrté odpoledne.
Ještě laciněji můžete pořídit stromek od městských lesů v Soběslavi. Vánoční stromky prodávají v ulici U Jatek už od 7. prosince a zásoba jim rychle ubývá.
„K prodeji jsme vyčlenili zhruba sto stromků, nyní jich ale zbývá poslední dvacítka," vysvětlil jednatel Správy lesů města Soběslavi Petr Matouš.
Prodává za jednotnou cenu 80 korun, bez ohledu na jejich velikost. „Nabídli jsme záměrně nízkou cenu, aby to lidi nelákalo jezdit krást do lesa. Vždyť za takovouto cenu si snad ani neumyjete auto od bláta," poznamenal Petr Matouš. Prodávají výhradně smrky z prořezávek. Zakoupit je můžete každý všední den až do vyprodání zásob.
Jiří Dintar


title: Prodala své obrázky a nadělila v Klíčku

maintext:
Jistebnice - Leontýna Mrzenová z Jistebnice udělala radost všem Klíčkařům. Poslala jim peníze, které utržila za prodej svých obrázků.
Leontýna Mrzenová a její obrázky na prodej.Foto: Klára Hejdová
Na adventní výstavě dětských prací, která se konala na radnici, se letos děly věci. Jedna z prvňaček, která tu vystavovala, se rozhodla, že kousek vánoční atmosféry pošle i do Klíčku. Sbalila obrázky, které se spolužačkami nakreslila v družině, a před radnicí si udělala obchod. Kolemjdoucím řekla, že výtěžek pošle „na postižené děti". Ve tmě a v dešti se jí během půl hodiny podařilo prodat hned tři malůvky a doma zaúkolovala maminku, aby peníze předala.
„Moc nás to všechny dojalo. No jen si představte, že se takový nápad vylíhne v hlavě tak malé slečny, to je pozoruhodné," popsal svůj údiv ředitel stacionáře Petr Brázda.
Pro Klíček se jí nakonec podařilo vybrat 284 korun. ,,Je to krásné, že se sama od sebe rozhodla podpořit naše klienty. Do obálky s penězi nám přiložila i ručně psané věnování," popisuje ředitel Petr Brázda adventní překvapení, které na ně čekalo v obálce. Důvod, proč se rozhodla věnovat peníze právě jim, vysvětluje její maminka. ,,Asi tak tři dny před tím, jsme se s Leontýnkou o dětech s postižením bavily. Takže když viděla příležitost jak jim pomoci, chopila se jí," usuzuje Bohumila Mrzenová. Školačka tak v čase vánočním spojila příjemné s užitečným a udělala radost všem zúčastněným.
ROZENÁ PRODAVAČKA
Obchodní nadání se u ní projevovalo už od útlého věku. Jakmile vidí, že se někde shlukuje více lidí, otevře si svůj kvelb. Loni například prodávala cukroví při tradičním silvestrovském namáčení.
,,Obchodního ducha má nejspíš po tatínkovi, má v tomhle směru silný tah na branku a kolikrát z toho vznikají dost vtipné situace," popisuje zálibu své dcerky maminka. Jako jednu z příhod dává k dobru loňskou dovolenou v Bulharsku. Tehdy si malá prodavačka nasbírala na pláži kameny a usmyslela si, že nepůjde jíst, dokud je neprodá. ,,K obědu šla teprve poté, co k ní přišel číšník, a celý ten její obchůdek koupil," dodává s jistou pýchou v hlase nad dceřinou houževnatostí.
Až bude velká, chtěla by být prodavačkou v místní Jednotě. Jestli jí to vydrží, je zatím ve hvězdách. Jedno však je jisté, pomáhat postiženým dětem chce dál.
Klára Hejdová


title: U táborských lesů přišli o část výplaty

maintext:
Tábor - Před Vánocemi dostali lidé ze SLMT špatnou zprávu. Pro příští rok jim šéf krátí plat. Musel najít úspory.
Těžba dřeva.Foto: David Taneček
Jednatel správy lesů Jan Kalafut musel svým lidem sáhnout na platy a snížit je o pět procent. Radní zkritizovali ekonomické výsledky, tak musel najít úsporu 400 tisíc. Rozhodnutí padlo na základě posudku auditora.
Člen dozorčí rady lesů a radní Miloš Tuháček vysvětlil, že vysoké náklady vidí v počtu stálých zaměstnanců. Na paty jednateli šlape už dlouho a v čase, kdy lesy měla v gesci Olga Bastlová, neunikla výtkám ani ona. Do městské kasy chce víc peněz.
Teď se do jednatele obula i nová šéfka Michaela Petrová. Nazvala jej mezkem, zatvrzelým proti výsledku auditu. „Řekla jsem, že je tvrdohlavý mezek, to snad není nadávka."
Miloš Tuháček by snížil počet stálých zaměstnanců správy lesů.
„Obecní lesy jinde v republice často využívají externí služby. U nás máme poměrně hodně stálých zaměstnanců, je jich něco přes dvacet, což vytváří problém vysokých nákladů. Jednateli jsme uložili, aby finanční plán přepracoval a na mzdách ušetřil. Jak to udělá, je na něm," tlumočil postoj dozorčí rady, jíž je členem. S názorem se ztotožnili i městští radní. „Pochybení nebo nějaký finanční konflikt u lesů není, to by tam jednatel už dávno neseděl," ujistil starosta Jiří Fišer, že v této městské společnosti nedochází k vážným nesrovnalostem. Před šesti lety vyšel audit dobře. Radní města upravený plán na příští rok už schválili.
Za ekonomickou část organizace správy lesů dostala od auditora nejhorší známku na stupnici. Pokulhávají hlavně náklady na obsluhu jednoho hektaru, kdyby se hledělo jen na cifru u kubíku, byla by výsledná známka o stupeň lepší.
Na druhé straně si podle závěru znalce dobře vedli při hospodaření v lesích. Zatímco radní s výsledky firmy nejsou spokojeni, Jan Kalafut je přesvědčen, že v hodnocení dopadl dobře, což mu vyneslo nálepku tvrdohlavého zvířete.
Proč trváte na tom, že audit pro vás dopadl dobře, když jste podle závěru drazí?
S výsledky auditu byla rada seznamovaná dvakrát: jednou přímo po auditu, a to mne na radu přizvali, a podruhé po doplňujících otázkách. To už jsem přítomný nebyl stejně jako při projednávání dozorčí radou. Následně jsem se měl k auditu písemně vyjádřit. Co s mým vyjádřením udělali, už nekomentuji, to nevím. Já vám k auditu moc neřeknu. Auditorovi jsem ale napsal a nechal si od něj údaje ve srovnávací tabulce, v níž nás porovnává s podobnými obcemi, podbarvit. Z toho si myslím, že stále jsme srovnatelní.
Jenže radní dostali závěr, že všechno tak dobré není.
Stav byl asi takový: když mi paní místostarostka řekla, že audit dopadl špatně, napsal jsem auditorovi, že hledám, kde je pravda. A on mi v elektronické korespondenci napsal, že i v ekonomické části jsme „v hospodaření srovnatelní s jinými majetky a že je zřejmý pozitivní trend u jednotlivých ukazatelů. Jedinou oblastí, která se může jevit jako problémová, jsou přímé náklady." A pak připsal větu: „Proto plně rozumím vašemu výroku, že jste s výsledky auditu spokojen."
Ale říká, že ve sledovaném období mezi lety 2002 až 2014 máte nízké zisky?
Protože jsme nedočerpali možnost těžby. Od roku 2002 do roku 2012 jsme v lesních porostech nevyužili maximální možnosti těžeb a v lese ponechali přes 23 tisíc kubíků dřeva, protože byly velmi nepříznivé ceny a já si jako hospodář řekl, že počkám na lepší. Kdybych v tom období těžil dle plánu, tržil bych asi 27 milionů. V následujícím období se ale ceny za dřevní hmotu navýšily a za „ono zašetřené dřevo" utržíme o zhruba deset milionů víc. Na zabezpečení provozu společnosti jsem v tom období další peníze získával podáváním projektů, kdy jsme dotace využili například na mechanizaci, opravy lesních cest nebo turistických stezek. Jen poznámka, v tomto naše společnost byla v rámci Jihočeského kraje na předním místě. Hospodaření v lesích je jako spojené nádoby, byť se to na první pohled nezdá. Tedy jednoduché: kdybych těžil na maximum, tak bych byl vůči auditu v pohodě, ale jen já bych asi věděl, že jsem ve skutečnosti prodělal minimálně deset miliónů. V podstatě záleží, jak se kdo na hospodaření dívá.


title: Česko zpívá koledy: vánoční melodie se dnes večer rozezněly i na Táborsku

maintext:
Tábor - Dnes o šesté hodině večerní se lidé po celé České republice ponořili s Deníkem do víru vánoční atmosféry a pohody.
Neopakovatelná atmosféra akce Česko zpívá koledy zavítala i do dvaceti míst na Táborsku a web Táborského deníku u toho rozhodně nemohl chybět.
Melodie vánočních koled se úderem 18. hodiny rozezněly v těchto městech a obcích:
Tábor (náměstí TGM, Azylový dům pro ženy a matky, Dům s pečovatelskou službou Čekanice, lom sv. Anna), Bechyně (náměstí TGM, Domov seniorů, Dům s pečovatelskou službou), Zvěrotice (náves), Dražice (náves), Zárybničná Lhota, Radenín (Dětský domov), Nová Dvory u Opařan, Chotěmice, Soběslav (náměstí Republiky), Sezimovo Ústí (náměstí Tomáše Bati), Hlavňov, Malšice (Galerie), Mladá Vožice (Žižkovo náměstí), Veselí nad Lužnicí (ZŠ Blatské sídliště), Stádlec (hospoda).
TÁBOR: Akce Česko zpívá koledy navštívila poprvé i táborský Azylový dům pro děti a matky. Jeho uživatelky s dětmi a zaměstnanci se sešli u vánočního stromečku, naladili Český rozhlas a zazpívaly si s ním s velkou chutí.
„Klientky byly spokojené a jsme rádi, že tahle akce zapadla do rámce našich prosincových akcí. Například 22. prosince chystáme štědrovečerní večeři. Rozhodně bychom si to za rok rády zopakovaly," vzhlíží do budoucnosti sociální pracovnice Jana Kleinová.
ZÁRYBNIČNÁ LHOTA: Novým místem na mapě České zpívá koledy se stala Zárybničná Lhota. Premiéru akce si nechalo ujít 28 lidí a podle slov členky samosprávy Jany Janů rozhodně neměli nouzi o zážitky a dobrou náladu.
„Zpívali jsme na návsi u kapličky, kterou jsme si otevřeli a osvítili. A ještě teď pokračujeme," hlásí s úsměvem Jana Janů. „Měli jsme to i s hudebním doprovodem saxofonisty Romana Šaška. Aby nám nebyla zima, udělali jsme si grog a kafe. Děti pochopitelně čaj," dodává s tím, že 24. prosince nebude v Zárybničné Lhotě chybět tradiční půlnoční.
HLAVŇOV: V Hlavňově kromě zpívání si vzpomněli i na Annu Radostovou, která před lety akci ve vesnici zavedla, ale letošního ročníku se už nedožila. Naše dnešní zpívání nebylo jen pouhým připojením k akci regionálních deníků. "Všichni jsme vzpomněli a minutou ticha uctili její památku. V roce 2013 si přečetla výzvu v Táborském deníku a přišla s myšlenkou, že se také v této malé vesničce k akci připojíme. Ještě loni s námi zpívala. Bohužel, letos 27. září nás všechny navždy opustila. Doufáme, že se na nás tam se shora dívá a nám zbývá jen jí za to v duchu poděkovat a s láskou na ni vzpomínat," napsaly nám A. Černá a L. Spilková.
VESELÍ NAD LUŽNICÍ: Melodie přinášející klid a pohodu se nastěhovaly také na ZŠ Blatská ve Veselí nad Lužnicí. Akce se stala součástí vánočního posezení s rodiči. U stolů v promítací místnosti se sešli žáci 8. A a 8. B s rodiči a svými sourozenci. Kromě zpívání si děti zatančily i vánoční mazurku a walz.
„Užili jsme si to a chtěli bychom z toho udělat tradici. Sešlo se nás tady bezmála devadesát," informuje třídní učitelka na ZŠ Blatská Anděla Divišová, která spolu se se svou kolegyní Janou Pavlečkovou ujala pořadatelských otěží.
TÁBOR: V loňském roce se zaplnilo zpěváky Žižkovo náměstí. Letos našla akce Česko zpívá koledy svůj azyl na náměstí TGM před zemědělskou školou, které obléklo slušivý sváteční šat už s příchodem adventu. Před zemědělskou školou se sešly zhruba dvě stovky zpěváků. Jako první zazněla tady i na dalších místech Táborska koleda Narodil se Kristus Pán.
Letošní premiéra
V táborském azylovém domě pro matky s dětmi letos stejně jako v Zárybničné Lhotě zpívali poprvé a již nyní plánují, že se za rok zase přidají. Do začátku Česko zpívá koledy zbývalo necelých 20 minut a v azylovém domě už pracovnice netrpělivě procházely zpěvníky. Úderem šesté se v nové klubovně spolu s obyvatelkami a jejich dětmi připojily k celostátnímu zpívání.
Po schodech začaly scházet maminky dokonce i s malými miminy v náručí a většími dětmi hned v závěsu. Před začátkem zpívání jim vedoucí domu Martina Smětáková rozdala zapálené prskavky, a do klubovny vstoupila pravá vánoční atmosféra. Dětem zářily oči. Ještě u nazdobeného stromečku tu a tam zazněly obavy, zda mají dobře nacvičeno, ale brzy se ukázalo, že zbytečně. I Lucie Marunová si mohla oddechnout, trénink se vyplatil. ,,Zkoušely jsme každý den, asi tak hodinku. Někdy i déle," popsala přípravy.


description: Jižní Čechy -  Zatímco některá města mění cenu vody od ledna nového roku, pro aglomeraci Tábora platí již od října. Oproti předchozímu roku klesla cena…

title: Města a obce musí nakupovat vodu dráž

maintext:
Jižní Čechy - Zatímco některá města mění cenu vody od ledna nového roku, pro aglomeraci Tábora platí již od října. Oproti předchozímu roku klesla cena kubíku o 58 haléřů.
Kolik zaplatíme příští rok za vodu?Foto: Deník
Z letošních 14,97 Kč na 15,94 Kč za kubík, tedy o 6,93 procenta, zvýší v příštím roce Jihočeský vodárenský svaz (JVS) takzvanou cenu vody předané. Právě za tu z vodárenské soustavy města a obce vodu nakupují.
Hlavním důvodem zdražení je nutnost soustavu obnovovat a potřeba získat na modernizaci dostatek peněz. „Na obnovu soustavy v příštím roce bude potřeba zhruba 113 milionů korun. Ani to ale zvýšení obchodní ceny zcela nepokryje. Pouze se sníží deficit mezi potřebou a tvorbou zdrojů z 25 na 13 milionů korun," vysvětluje Antonín Princ, ředitel JVS, proč představenstvo zdražení odsouhlasilo.
Ukazuje se, že tvorbu zdrojů na obnovu majetku významně ovlivňuje dlouhodobý pokles prodejů vody předané doplněný snahou vlastníků a provozovatelů vodárenských zdrojů, s nimiž svaz spolupracuje, využívat co nejvíc ty své, místní. „Tedy vodu ze soustavy odebírat co nejméně, vlastně jen jako pojistku," uvádí náměstek pro provoz František Rytíř další důvod. Kdyby přitom obce odebíraly smluvně garantované objemy srovnatelné se skutečně prodanou vodou v roce 2000, mohl by Jihočeský vodárenský svaz cenu naopak o tři koruny snížit. Za současné situace je ale nucen změnit strategii dlouholeté cenové stability.
A na to budou muset mnohé obce reagovat zvýšením cen vodného a stočného pro konečné odběratele. Platí to například o Kaplici. „Cena se zvýšila o tolik, kolik činí navýšení ceny vody nakupované od Jihočeského vodárenského svazu," vysvětlil starosta Kaplice Pavel Talíř.
Návrh na zdražení mají na svých prosincových zasedáních projednat například i strakoničtí či prachatičtí zastupitelé. Najdou se ale i města, která pro příští rok zachovávají stejnou cenu, například Český Krumlov či Jindřichův Hradec, či dokonce zlevňují. O 0,3 procenta klesne cena kubíku vody v Písku, o necelou korunu oproti letošku bude levnější metr krychlový vody také v Táboře.
Konečnou výši vodného a stočného si určují obce samy. V jejich finanční kalkulaci se odráží i to, kolik peněz je potřeba na údržbu či obnovu sítě vodovodů a kanalizací na daném území, vlivů ale může být víc.


description: Jižní Čechy - Přinášíme přehled vybraných událostí, které tento týden čekají Jihočechy.

title: Vybrané události, které nás na jihu Čech čekají


description: Rok 2016 se do historie zapíše mnoha daty. Pro Evropany třeba 22. březnem a útoky v Bruselu nebo 23. červnem a referendem o Brexitu.

title: Foto: Brexit nebo milenci u Seiny. Projděte si fotografie mapující klíčové okamžiky roku 2016


authors:
Karel Javůrek
Roman Zvěřina

description: V době obrovského růstu v segmentu mobilních zařízení a naopak propadu prodejů desktopových počítačů se nelze divit, že i Apple dal vlastním desktopům nižší prioritu. Jak ale v

title: Apple chystá na příští rok nové iMacy, dle Tima Cooka je desktop stále důležitý


description: Česko-slovenský startup Blinnker má ambice stát se globální sociální sítí pro motoristy. Zatím funguje v testovací verzi, ale na příští rok je v plánu velká marketingová kampaň a vývoj dalších užitečných funkcí. K uskutečnění plánů dopomůže čerstvá...

title: Blinnker Radka Hulána získal investici. Sociální síť pro motoristy je ceněna na 80 milionů


description: Společnost ARM sice zažívá obrovský úspěch v mobilní oblasti, nejen díky licenčnímu byznys modelu, ale i úspornou architekturou. V poslední době se ale začíná orientovat i na serverovou oblast, pro kterou má několik řešení. Nedávno dokonce jeden z partnerů...

title: ARM opět posiluje v oblasti datacenter, koupil společnost Allinea Software vyvíjející nástroje pro HPC


description: Na Humble Bundle aktuálně probíhá promo akce, v rámci které můžete získat závodní hru GRID zcela zda

title: GRID dočasně zdarma! Pospěšte si a získáte skvělou závodní hru jen za pár kliknutí

maintext: 10 nejlepších her pro Xbox One, které … Hry jsou oblíbeným ježíškovským artiklem, ale vzhledem k jejich množství bývá problém, jakou vybrat. Máme pro vás 10 tipů, tentokrát pro Xbox One. | | 4 N/A


description: Už je to přes 20 let, co první Playstation spatřil světlo světa a stal se jednou z nejúspěšnějších konzolí všech dob. Znáte všechny jeho následovníky? O tom se můžete přesvědčit v našem článku.

title: Historie Playstationu v obrazech (galerie)

maintext:
Playstation
Všechno začalo na konci roku 1995, kdy v Japonsku vyšel první Playstation. Ostatní části světa si nějaký ten pátek museli počkat. Playstation tehdy soupeřil s konzolemi Nintendo 64 a Sega Saturn a dalo by se říct, že je docela přejel.
Oproti nim totiž poskytoval jak uživatelům, tak vývojářům, širší škálu možností. Díky klasickým CD diskům byl dostatek místa na všechny možné věci, které na cartridge neměly šanci dostat. Třeba takové Final Fantasy VII by se v originálním provedení nedalo udělat na jakékoliv z tehdejších konzolí.
V roce 2000 vyšla zmenšená verze PSOne
Ke konzoli samozřejmě patří i ovladač. Na obrázku níže vidíte úplně původní. Ne, nešálí vás zrak, opravdu nemá analogové páčky. Ty přišly až později. První hrou, která je vyžadovala, bylo Gran Turismo. No řekněte, dokážete si představit hraní na gamepadu jen s D-padem?
Dokázali byste hrát bez analogů?
PocketStation
Ke značce Playstation neodmyslitelně patří i kapesní konzole. Znáte ale ten úplně první? Ani bych se nedivil, kdybyste o něm neměli ani tušení. Vyšel totiž jen v Japonsku. Sloužil jako periferie pro první Playstation a v Japonsku se těšil nemalé popularitě, ale kvůli problémům s výrobou se do jiných končin světa nepodíval.
V Japonsku PocketStation sklízel úspěch, mimo něj se ale nedostal
Playstation 2
V roce 2000 vyšel druhý Playstation. O soupeření s konzolemi Xbox a GameCube se snad ani nedá mluvit. Playstation 2 je totiž nejvíce prodávaným zařízením v historii značky. Jeho prodeje přesahují 150 milionů prodaných kusů, což je asi o 50 milionů víc, než má veleúspěšné Wii od Nintenda.
Playstation 2, nejprodávanější konzole v historii značky
Konzole zvládala zpětnou kompatibilitu a už se začalo experimentovat s hraním po internetu. Mimo původní konzoli ještě vyšla slim verze, která byla menší a hezčí. Krom toho ještě dodala menší power up, takže vývojáři ještě měli kapku výkonu navíc. V balení se samozřejmě nacházel ovladač Dualshock 2, který už nemá tak daleko od dnešních gamepadů.
PSX
Abych pravdu řekl, vůbec jsem nevěděl, že něco takového existuje. Bodejť bych to věděl, když se PSX nepodívalo mimo Japonsko. V podstatě to byla kombinace druhého Playstationu a multimediálního přehrávače. Je to první a také zatím jediná konzole, která v balení neobsahovala gamepad.
Jsem jediný, komu PSX připomíná původní Xbox One?
Playstation Portable
S PSP zaznamenalo Sony úspěch po celém světě. Mohli jste si zahrát na cestách hry stejně kvalitní, jako na klasické konzoli. Vyšel hned v několika verzích. Nejvíce se asi odlišuje PSP Go, který měl vysouvací obrazovku. Ostatně, to vidíte na obrázku.
PSP bylo velmi oblíbené také kvůli snadnému pirátění
Playstation 3
Minulá generace konzolí trvala neuvěřitelných 7 let. Z toho, co s Playstation 3 dokázali vývojáři udělat, občas zůstává rozum stát. Když si porovnáte hry z počátků a z konce cyklu, uvidíte ten neskutečný pokrok.
Tentokrát byl už souboj vyrovnanější. Microsoftí Xbox 360 si vedl mnohem lépe, než jeho předchůdce. Především proto, že byl oficiálně k sehnání na všech trzích. Tady se také zrodila služba Playstation Network, která i dneska spojuje všechny konzole od Sony. Poté také přišel Store s digitálními verzemi her a došlo i na členství v Playstation Plus. Tehdy jste si ale mohli multiplayer zahrát zdarma a PS+ se pořizovalo jen kvůli slevám a hrám zdarma.
Zatím nejvíce revizí má třetí Playstation
Ovladačem se stal následovník druhého Dualshocku, Dualshock 3. Mimo něj ale na scénu přišel i Sixaxis, což byl první Playstation ovladač, který se zbavil kabelu. A k tomu jste si navíc mohli dokoupit pohybové ovladače, které se momentálně využívají v kombinaci s PS VR.
Konzole se také dočkala dvou revizí, slim a superslim. Od původního modelu byly značně menší a méně hlučnější. U Playstationu 3 to se zpětnou kompatibilitou tak na půl. Umí přehrát hry z PS 1, ale z dvojky ne. Tedy pokud nemáte původní 60GB verzi, která zvládala schroustat i disky z PS2.
Playstation Vita
Zatím poslední a ne moc úspěšný handheld od Sony je právě Vita. Při vydání to tak nevypadalo, ale po chvíli zájem úplně opadl a na Vitu se pomalu zapomnělo. Sice má dotykovou přední i zadní plochu, disponuje dvěma analogy, ale nevychází na ni nic pořádného, kvůli čemu by po ní měli hráči sáhnout.
Následovník PSP už neměl takový úspěch
Playstation 4
No, a dostáváme se do současnosti. Čtvrtý Playstation už je na trhu 3 roky a uběhlo to jako voda. Mezi tím stihl vyjít slim model a k tomu ještě vylepšená verze Playstation Pro. Oproti PS3 si za hraní multiplayeru musíte zaplatit PS+, ale myslím, že v porovnání s tím, co za to dostanete, je to jen směšný poplatek.
PS 4 momentálně vládne konzolovému trhu
Zpětná kompatibilita hodně zamrzí. Není tady totiž vůbec žádná. V Sony se rozhodli nahradit ji službou PS Now, která ale není tak rozšířená a dostupná, jako kdyby kompatibilitu implementovali rovnou do konzole.
Ovladač je tentokrát opět Dualshock s pořadovým číslem 4, bezdrátový, ergonomický a s dotykovou ploškou. Co chcete víc?
Momentálně má Playstation 4 na kontě přes 50 milionů prodaných kusů. Oproti jeho staršímu bratrovi je to ale stále jen zlomek, takže by se Sony ještě měla snažit.
PS VR
Virtuální realita v dnešní době zažívá velký boom a Sony si nechce nechat nic utéct, proto nám před nedávnem vypustila na pulty obchodů Playstation VR. Je to zatím nejdostupnější VR zařízení. Sice musíte mít konzoli Playstation 4, ale stejně vás to vyjde lépe, než kdybyste museli kupovat počítač, který utáhne kupříkladu HTC Vive,
Sony naskakuje na VR vlak jako jedna z prvních firem


description: Konec roku se blíží a my tak již můžeme začít hodnotit, jak se letos dařilo hrám v prodejích. Pořadím v žebříčcích ještě samozřejmě může zamíchat nadcházející vánoční sezóna, ale pravděpodobně se už příliš měnit nebude.

title: Nejprodávanější hry roku 2016 pro Playstation 4 a Xbox One

maintext: The Last Guardian: neposlušná bestie (… Na The Last Guardian se pracovalo spoustu let. Vyplatilo se to čekání, nebo se měl celý projekt nechat raději u ledu? | | 2 N/A


description: Jak se dá virtuální realita použít v médiích? Jeden z příkladů právě zveřejnila britská veřejnoprávní BBC. V obchodě s hrami a videem pro VR set Oculus…

title: BBC vydala první VR video pro Oculus. Vypráví příběh uprchlíků

maintext:
David Slížek
Jak se dá virtuální realita použít v médiích? Jeden z příkladů právě zveřejnila britská veřejnoprávní BBC. V obchodě s hrami a videem pro VR set Oculus Rift vydala první příběh připravený speciálně pro toto zařízení.
VR video s názvem We Wait (Čekáme) ukazuje příběh skupiny syrských uprchlíků přes Středozemní moře do Evropy, který vychází z rozhovorů redaktorů se skutečnými běženci. Zážitek ve virtuální realitě má diváky zavést do centra dění a předvést mu, co uprchlíci prožívali.
K plnohodnotnému přehrání uživatel potřebuje VR set. Pokud jej nemáte, můžete se podívat alespoň na trailer:
Nejde zdaleka o první pokus BBC o využití virtuální reality. Dřívější VR videa najdete na webu BBC Taster.


description: Šest set tisíc eur výměnou za dvacet procent podílu. Slovenský Blinnker.com se svou sociální sítí pro motoristy přilákal peníze slovenského fondu Miller…

title: Slovenský motoristický startup Blinnker dostal vánoční dárek. 600 tisíc eur


description: Na výlet vyrazí tvůrci aplikace pro seniory Oscar Tech, mobilní vývojáři Six Guys Labs, výrobci skateboardů XTND a chytrá fotobanka Pixbuf. Dva ze…

title: Na CES do Las Vegas pojedou s CzechInvestem čtyři startupy z regionů

maintext:
Jan Beránek
Na výlet vyrazí tvůrci aplikace pro seniory Oscar Tech, mobilní vývojáři Six Guys Labs, výrobci skateboardů XTND a chytrá fotobanka Pixbuf. Dva ze startupů už jedou podruhé. První zkušenosti startupisté s programem CzechDemo posbírali na podzim, kdy vyjeli na TechCrunch Disrupt v Londýně.
V rámci veletrhu s padesátiletou tradicí proběhne kromě klasické výstavy i konference o nejnovějších trendech v různých oblastech, jako je například 3D tisk. Na veletrhu se pořádá i soutěž CES 2017 Innovation Awards, která každoročně oceňuje nevšední design a zpracování produktu spotřebitelské technologie.
CzechInvest si pro program vyhradil deset milionů korun, což by mělo stačit přibližně pro 144 firem. V několika fázích vyšle ty nejlepší startupy až na 12 akcí po celém světě. Program je financován z Operačního programu Podnikání a inovace pro konkurenceschopnost a měl by být otevřený až do konce roku 2019.


authors:
Jan Sedlák
Autor

description: VSHosting provozuje jedno datacentrum a chystá druhé. To už vznikne i s pomocí dotací. A stále častěji se setkává s požadavky policie na vydání dat.

title: Damir Špoljarič (VSHosting): Policie po nás chce stále více dat. Je to Velký bratr

maintext:
Damir Špoljarič stojí za firmou VSHosting, která provozuje i vlastní datové centrum ServerPark a cloud SnackHost. Chystá také novou cloudovou službu postavenou na kontejnerech a spol. V rozhovoru pro Lupu mluví o stavbě dalšího datacentra, nákladech při komunikaci se státem (data retention, vojenské špehování a další) či financích.
Jaké jsou ve výsledku skutečné náklady na vaše datacentrum ServerPark? Původně jste říkal, že 250 milionů.
Celkový rozpočet byl projektovaný na čtvrt miliardy, takový byl předpoklad. Náklady se postupně dařilo snižovat. První etapa, do které spadala i budova s pozemkem, byla kolem 80 milionů. Druhá etapa už byla výrazně nižší, necelých 40 milionů. Ještě nás čeká třetí etapa. Takže investice nakonec může být asi poloviční oproti původním předpokladům. Snižování se povedlo díky tlakům na dodavatele. Z původních nabídek na UPS či generátory jsme byli schopní se dostat i na polovinu ceny. Dokázali jsme sehnat také „refurbished“ generátor, který byl v podstatě nový.
Takže až bude „barák“ kompletně hotový, dostanete se tedy zhruba na půlku z původních 250 milionů?
Ano, jsme na polovině původních nákladů. Podařilo se nám srazit i cenu stavby, ve všech ohledech se škrtalo. Což je samozřejmě dobře, protože banku jsme připravili na tu nejhorší variantu.
Jak jste datacentrum financovali?
Částečně to byly vlastní zdroje. Firma existuje 10 let, takže jsme kumulovali nějaký zisk. Jako společníci jsme si zisk nikdy nevyplatili, takže jsme měli prostředky na investici. To byla jedna část peněz. A ta druhá, větší, byla financována bankovním úvěrem. Máme zástavu na barák.
Jaký je poměr?
Asi 35 ku 65 procentům.
Kdy to celé budete mít zaplacené?
Myslíme si, že třetí etapu zvládneme z vlastních zdrojů, už jde pouze o technologii. Celé datacentrum bude zaplacené za pět let.
Autor: Jan Sedlák Damir Špoljarič, VSHosting
Datacentrum už asi rok běží. To tedy znamená, že ve vašem případě je návratnost zhruba šest let?
Ano. To je docela dobré, často to bývá tak osm až deset let. Technologie mají nějakou životnost, často těch osm let. Takže mi přijde návratnost do šesti let zcela adekvátní. Za 10 let už je datacentrum zastaralé, to je moc.
V jaké fázi zaplňování servery teď jste?
Aktuálně jsme na stálém příkonu přes půl megawattu, což je zhruba na polovině projektovaného příkonu baráku. Lze navyšovat, ale počítáme, že více než na jeden megawatt to nezatížíme. První etapa, což je asi 52 serverových racků, je zhruba od jara plná. Druhá etapa je o něco větší a ta je teď plná z jedné třetiny. To jsou často naše servery. Další třetina je pak už prodaná zákazníkům, takže někdy po novém roce to budou dvě třetiny. Poslední etapu tedy budeme muset realizovat někdy do léta. Přípravy pak mohou být hotové do dvou měsíců, že nejsou legislativní překážky. Kdy to bude zcela plné, uvidíme. Teď máme dost klientů na rackhosting. Díky výpadkům konkurence je zájem větší.
Co znamenají ty výpadky konkurence?
Chodí k nám klienti z Master Internetu a Casablancy. Nevím, jestli Casablanca teď měla nějaké technické problémy, to asi ne, ale je to spíše jejich technologickou úrovní z nějaké doby. Hraje v tom také roli cena. Díky tomu, že naše datacentrum je nové, můžeme nabídnout nižší ceny energií. Umíme zajistit věci typu stěhování, vyřídit členství v RIPE, zajistíme správu síťových prvků a podobně. Stěhovat jeden dva racky je pro klienty velký krok a my jim s tím pomůžeme.
Kolik racků jste konkurenci přebrali?
Za poslední dva měsíce to může být nasmlouvaných tak 10 až 12 racků. Není to zase tolik, jsou to často velcí klienti.
Proč jste vůbec potřebovali vlastní datacentrum?
My jsme ho nepotřebovali. Měli jsme nějaké prostředky, tak jsme zvažovali, jestli koupit konkurenci, nebo si ty peníze nechat, koupit nějakou technologii. Kdybych se rozhodoval znovu, možná bych přemýšlel jinak. Ale tenkrát to pro nás dávalo smysl. Jednak z důvodu růstu. Měli jsme plno, potřebovali další prostory a v tu chvíli už datacentrum dávalo smysl. Další věcí bylo odlišit se od konkurence. Od všech těch firem, co dělají managed služby. Dostali jsme se technologicky někam jinam. A poslední věcí bylo řídit si technická rizika až na úroveň toho „spodku“, od trafostanice výše.
A teď, když datacentrum máte, v praxi pozorujete výraznou výhodu oproti konkurenci?
Jsou výběrová řízení, typicky pro banky a podobně, kde je podmínkou, aby vlastník datacentra byl i provozovatelem. Datacentrum nám dává velkou výhodu. Technicky jsme na tom dobře, věříme si. Neměli jsme ani jeden technický problém, který by pocítili klienti. Těch, které nepocítili, samozřejmě bylo dost, různé servisní zásahy a poruchy, ale vše je postavené tak, aby nikdo nic nepoznal. Nad datacentrem máme i vlastní kanceláře.
Jak to máte s tím TIER 4? Certifikaci nemáte, ale vy říkáte, že technicky na TIER 4 dosahujete. Jiné hlasy říkají, že nikoliv. Jak tedy tu svoji TIER 4 popisujete?
Zlí jazykové tvrdí, že nemáme TIER 4, já tvrdím, že technologicky ano. Splňujeme, co TIER 4 popisuje. Už se nám to mnohokrát vyplatilo, že to tak máme. Ať už z pohledu chlazení, tak z pohledu energetiky. Já opravdu nevím o jiném datacentru, které veřejně provozuje hostingové služby, které by mělo energetiku pro dvě větve a na každé N+1 zálohování. To je důležitá věc. Poměrně nedávno se nám stala jedna věc. Měli jsme souběžnou poruchu více chladicích jednotek najednou. Ve chvíli, kdy by se to stalo v běžném datovém centru, tak to neuchladíme. Datacentrum by bylo přehřáté a hned máte námět na článek. Jedna chladicí jednotka se porouchala v noci, druhá hned ráno. Byla to čistě náhoda, každá měla jinou poruchu. V tu chvíli jsme byli rádi, že tam záloha je.
Proč si tedy certifikaci na TIER 4 neuděláte?
My říkáme, že splňujeme technologické požadavky TIER 4. Ale je tam spousta dalších požadavků. Ale primárně tomu brání jedna věc, a to je, že je to drahé. Reálný přínos certifikace je nízký. Klienti na tom netrvají, přijdou se podívat, ukážeme, co a jak. Místo certifikace radši koupíme další technologii. Ale věřím, že jsou zákazníci ze zahraničí či korporátní zákazníci, pro které to může mít smysl.
Vy už jste mi několikrát říkal, že byste znovu do stavby datacentra nešel. Na druhou stranu ale chcete stavět druhé datacentrum. Proč?
Ano, plánujeme další datacentrum, jsme ve fázi projektové dokumentace. Máme trochu skluz, protože se řeší dotace. Nicméně datacentrum nám způsobilo jednu věc, strašně nás zbrzdilo v inovacích. I když datacentrum není náš prioritní byznys, je to komodita, tak mě to stálo tisíce hodin času. Koordinovat dodavatele, projekťáky a podobně. Dnes už bychom to byli schopní dělat lépe. Ale nejhorší je, že do všeho investujete spousty peněz a teprve potom vám banka dává zbytek, a navíc jste odkázáni na libovůli úředníka, který se rozhodne, že zrovna odjede na dovolenou. To je stav stavebnictví v České republice. Nesetkali jsme se s tím, že by po nás někdo chtěl úplatek, ale upřímně řečeno, kdyby ho po mně někdo chtěl, tak to snad zvážím, protože to běhání po úřadech bylo strašné. To bylo nejhorší z toho všeho. Stavba samotná byla brnkačka, když to zjednoduším. Horší bylo to, co bylo předtím.
Autor: Jan Sedlák Damir Špoljarič, VSHosting
A co je tedy důvodem, proč chcete postavit druhé datacentrum?
Zatím platí idea, že si myslíme, že si zázemí dokážeme udělat lépe, než jak nám ho zajistí někdo jiný. Byť se trh mění a je spousta datových center, která jsou celkem slušná. Pořád mít vlastní zázemí dává smysl. Je možné, že se to během dvou let změní a stavbu odložíme. Ale myslím si, že druhé datacentrum zaplníme poměrně brzy. Když se podívám, jak funguje zahraniční trh, tak firmy typu Rackspace svoji infrastrukturu nerozšiřují. Když si chcete postavit managed infrastrukturu Rackspace, postaví vám to na Amazonu. Protože pro ně dává smysl dělat know-how nad tím, ale nestarat se o ten spodek. Takže je možné, že se naše strategie změní, trh se vyvíjí rychle.
Na nové datacentrum chcete získat dotaci. Jak velkou?
Představu mám, ale zatím jsme v jednání, takže detaily zatím neřeknu. Uvidíme, jak to vyjde.
A barák by byl stejně velký jako ten současný?
Byl by větší, měl by více racků. Až 250 racků na pět etap, byly by to menší celky.
Vy jste dosti pravicově smýšlející člověk, na druhou stranu chcete na své podnikání dotaci. To znamená, že dotace na datacentra už trh tak pokřivily, že si ji prostě musíte vzít?
Dotace trh ničí. Firma, která je třeba z Brna a roste na dotacích, je schopná dát nižší ceny. Druhý problém je, že konkurenti do dotace schovávají jiné technologie, servery a tak dále. Pak jsou i jiné služby, než je datové centrum jako takové, schopni snížit díky tomu, že mají 40 procent nákladů zaplacených. Trh je z tohoto pohledu dost zkreslený a postižený. Já si teď myslím, že každý, kdo má možnost si o dotaci říci, ať si o ni řekne. Být by neměly, ale když už jsou, tak ať mají všichni stejné podmínky. Ať je dostanou všichni, nebo nikdo. Ideálně by to neměl být nikdo. Trh je přeregulovaný a dotace jsou špatné. Jsou firmy, které jsou opravdu bohaté. K čemu potřebují dotace na datacentrum někde na Moravě? Já tomu nerozumím.
Takže si dotace chcete vzít, abyste měli stejné startovní podmínky?
Musím se chovat jako správný hospodář. Pro politický názor neskončím na ulici. Ve chvíli, kdy konkurence dostane dotaci, tak chci, abych byl na stejné startovní linii, jako jsou oni. Ale měly by se ty dotace zrušit. Dobré je, že teď je jejich poslední kolo, pak už nebudou. Teď ještě nějaká dotovaná datacentra vzniknou a pak už snad bude klid.
Jak byste popsal současný trh s datacentry v Česku?
V každém případě platí, že je přesycený. Nabídka je výrazně vyšší, než je poptávka. Ceny se dost snížily, za racky se platí i polovina toho, co před pěti lety. Také je to samozřejmě tím, že nová technologie je levnější a mnoho věcí se dá udělat levněji. Ale horko těžko se provozovatelům bude naplňovat to, co mají k dispozici. Je to komodita.
Pouštíte se do nových byznysů spojených se softwarem a službami, například máte cloud SnackHost. Je to právě z toho důvodu, že to vespod je komodita?
Učíme se dělat centrální služby, což jsme doteď nikdy nedělali. Vždy jsme dělali individuální služby pro zákazníky, těch je obrovské množství. Co klient, dost často individuální proces. Teď se snažíme dělat služby, které jsou centrální. Vývoj, technická podpora a podobně.
SnackHostu se daří, byl spuštěný v květnu a vydělá si na provoz. Tržby zatím nejsou nijak převratné, máme i klienty, kteří využívají různé promo kódy. Máme asi tisíc virtuálních serverů, stovky webhostingů, ale z toho platí zlomek klientů. Tržby jsou tak 250 tisíc měsíčně. Předpoklady jsou výše. Je to služba, která doplňuje portfolio našich služeb, učíme se na tom s OpenStackem a novými technologiemi a jsme připravení na další služby.
Chystáte i větší věc, infrastrukturu jako kód. Co to přesně bude?
V obecné rovině trh směřuje tam, že klienti, kteří využívají služby na serverech, tak pro ně je větší komfort, když jsou tyto služby automatizované, že se nemusí nikam nic instalovat a že mohou službu sami ovládat. Dnes o výběru služeb často rozhodují programátoři, a ne management, protože ty služby jsou technicky dost složité. Takže začínáme cílit na úplně jiný segment trhu, na programátory. Jsou tu de facto služby typu platforma jako služba (PaaS). Bude to postavené na kontejnerech, není tam klasická virtualizace.
Takže budete nabízet vlastní PaaS platformu?
Cílem je, aby bylo možné spustit aplikaci v cloudu, ovládat ji a ideálně, aby si aplikace byla schopna definovat infrastrukturu. Jak jste říkal, infrastruktura jako kód. Budou tam nějaké NoSQL databáze, relační databáze, webový back-end, věci jako Elastic a tak dále. A k tomu bude naše prémiová podpora, což je věc, kterou umíme dělat.
Takže mi jako cloudovou službu nabídnete MongoDB a další podobné nové technologie?
Bude v clusteru, nad kontejnery, bude možné to škálovat, bude to na našem hardwaru.
Autor: Jan Sedlák Damir Špoljarič, VSHosting
Infrastrukturu budete mít různě po světě?
Bude to začínat u nás v ServerParku a další lokalitě v Praze, kterou máme pronajatou. Idea více lokalit v budoucnu tu je, ale není to klíčové.
A bude to globální projekt?
Má dostatečnou přidanou hodnotu, aby byl zajímavý pro zahraniční zákazníky.
To byste každopádně šli konkurovat dost velkým hráčům.
Problém je ten, že infrastruktura jako služba (IaaS), jako je třeba náš SnackHost, má určité limity, kam může růst. Není tam moc inovačních prvků, jsou to prostě virtuální servery a donekonečna můžete vymýšlet zlepšováky na nějaké to API. Ale pořád je to virtuální server. Velcí hráči jako Microsoft či Google mají jednu věc, a to je, že službu pořád vnímají dost centralizovaně a tomu se přizpůsobují individuální potřeby zákazníka. Naše služba bude mít centrální platformu, ale k tomu dáme managed podporu, která umožní radit se stavbou aplikací a tak dále. Je to model, který prosazuje třeba Rackspace. Služba bude dost individuální. Pro velké hráče to buď není zajímavé, nebo to k nim nedorazilo, není to pro ně zajímavé, nevím.
Je tedy budoucnost infrastruktura jako kód a virtuální servery postupně zastarají?
Myslím si, že klasické virtuální servery rozhodně brzy přestanou být zajímavé. Virtualizace je náročná, má velkou režii. Kontejnery jsou krásné v tom, že si aplikace řekne, co potřebuje, a v tu chvíli to dostane. Nikde se nic nestartuje, nic se nevymýšlí. Tudy to jde.
Dnešní cloudový trh je velice rozebraný, ovládá ho pár hráčů jako Amazon a Microsoft. Další konkurenti to mají hodně těžké, když nedělají nějakou specializovanou vertikálu. Je možné, že popisovaný model vytvoří zcela nové možnosti pro nové hráče?
Je to možné. Na trhu vznikne spousta nových startupů, trh bude pestřejší. Aplikací, které se dají provozovat jako služba, je spousta. Třeba to bude tak, že si aplikaci poskládáte u více providerů. Jeden bude dělat databáze, jinde si pustíte něco jiného, bude prostor pro API. Prostor zde je.
Jaké máte roční tržby?
Za rok 2016 pravděpodobně dosáhneme na 115 až 120 milionů korun. Je to odhad. Obecně rosteme a od nového roku budeme mít poprvé finančního ředitele, který k nám přichází z banky. My finanční věci moc neumíme dělat a dělat to nechceme. Já se chci věnovat víc technickým věcem, teď jsem zabředl v administrativě.
O kolik procent chcete růst v dalším roce?
Každý rok se snažíme růst minimálně o 30 procent. Kdybychom si sáhli na nějakých 140 milionů, bral bych to za úspěch. Ale rok od roku se roste hůř a hůř. Služby jsou samozřejmě pořád stejné, pořád jsme primárně středoevropský provider, trh je nějak veliký. Můj cíl je nyní se oprostit od administrativy, plánování a financí, dát to zkušenějším lidem, a chci se více zaměřit na nové služby a na inovace. Po deseti letech je potřeba firmu posunout zase někam dál. Teď jsem tři roky běhal po úřadech se stavebním povolením a do toho řešil rozpočty, jednal s bankami. Takhle si firmu nepředstavuji a chci dělat to, co mě baví.
Ovšem co se týče byrokracie, ze strany státu přichází překážek stále více. Vedle pomalých stavebních povolení, pokládání optiky k datacentru a dotací jsou tu i věci jako data retention a podobně. Jak moc tohle zatěžuje běžný chod firmy?
Teď se rozmohlo to, že k nám opravdu často chodí policie. Víc než pětkrát týdně. Chodí kvůli klientům, chodí se na něco ptát, chtějí data, informace. To nás stojí peníze. Výhoda je ta, že podle zákona máme nárok na úhradu nákladů. Tak to dělají všichni větší provideři – fajn, chcete součinnost, tak tady máte fakturu. Stát se často cuká s placením, je to dohadování. Náklady chceme zaplatit. Zavedli jsme proces standardizace. Policie chodí se třemi mustry. Mají zákon o polici, paragraf 88 a paragraf 8. Ve většině případů nesplňují to, co se po nich má chtít. My jsme provozovatel veřejné telekomunikační sítě, takže chceme soudní příkaz. My sdělujeme telekomunikační tajemství, takže po policii chceme potřebné údaje. Dost často se pak stává, že už se policie neozve. Občas si je opatří a pak jsou nepříjemní.
Dá se vyčíslit, na kolik hodin měsíčně vás podobný kontakt se státem přijde?
Tak 20 až 30 hodin, možná víc. Je to „opruz“. Otravují vás z pozice státu a jsou dost nepříjemní. Chodí si instalovat odposlechy, které neumí nainstalovat, takže jim naši technici chodí pomáhat šroubovat servery do racků. Snažím se to už neřešit. Další věcí pak bude blokování webů, které bude platit od ledna. Nikdo neví, jak to pořádně bude.
A špehování v rámci novely vojenského zákona bude znamenat co?
V praxi to bude vypadat podobně jako data retention. Bude se instalovat nějaká krabice, která bude uchovávat nějaká data. Asi jich bude víc a bude lepší přístup, protože nebude třeba soudní příkaz. Viděl bych to tak, že zase nějaká firma udělá nějaký produkt, za který stát bude platit, a my zase budeme mít nainstalováno více krabic. Nemyslím si, že by to operátoři platili ze svého. Bohužel je to Velký bratr.
A vy si účtujete pouze reálné náklady, nebo se z toho snažíte „vytřískat“ i nějaký zisk?
U data retention jsme dokládali účty za elektřinu, abychom prokázali, kolik nás stojí energie, kolik nás stojí úvěr, kolik nás stojí jedno „účko“ v datacentru. Realita je taková, že máte ze zákona nějakou povinnost, tu musíte splnit a teprve pak jdete někam škemrat, aby vám to stát zaplatil. Když náklady neprokážete, povinnost stále máte. Může to dopadnout tak, že vám zůstane černý Petr a musíte vše platit. Chodíte, prokazujete, schvaluje se.


authors: Provozuje Www.Pooh.Cz. Podle Některých Si Myslí

authors: Sám Je Však Přesvědčen O Pravém Opaku A Ani V

description: Miliardový hack Yahoo, macOS raději neukazuje, kolik zbývá baterie, Grand Tour překonala Hru o trůny, Super Mario Run je tu. Co přinesl právě končící…

title: Šmírující Uber, nejsdílenější články na Facebooku a AI v péči o zákazníky

maintext:
Twitter prý nebyl pozván na setkání šéfů velkých IT firem s Donaldem Trumpem, protože nepovolil emoji pro hashtag #CrookedHillary. Jeho spolupracovníci ovšem tento důvod oficiálně vyloučili. Vypadá to na takové to typické pomstychtivé malicherné chování, které tak důvěrně známe od jiného prezidenta. Viz Source: Twitter cut out of Trump tech meeting over failed emoji deal.
Yahoo přiznalo hack týkající se více než jedné miliardy účtů. Dojít k němu mělo v srpnu 2013 a nemá nic společného s doposud známým únikem údajů o 500 milionech účtů. Špatné je, že Yahoo netuší, jak o údaje k miliardě účtů vlastně přišlo. Součástí úniku jsou jména, e-mailové adresy, telefonní čísla, data narození, MD5 hashe hesel a v některých případech i bezpečnostní otázky. Viz Miliardu účtů Yahoo kompromitovali hackeři. Útok firma odhalila po třech letech nebo Yahoo discloses hack of 1 billion accounts.
Uber toho o svých pasažérech ví až příliš a nedokáže tato data ochránit. Jak jinak, pokud existuje možnost zneužití, bude vždy využita. Ať už přímo subjektem, který data shromažďuje, nebo lidmi, kteří pro něj pracují. Viz Uber said it protects you from spying. Security sources say otherwise, kde zjistíte, že zaměstnanci Uberu sledovali vysoce postavené politiky, celebrity a samozřejmě vlastní či cizí ex. Co navíc, Uber sledoval i to, kam se zákazníci vydali poté, co opustili „taxi“. Výše uvedený článek je opět skoro detektivní čtení plné nelegálního konání, šifrování a mazání počítačů i dat a o vyhození toho, kdo skoro rok proti těmto věcem uvnitř Uberu protestoval. Nakonec je to celé jen pokračování starších afér – jako třeba té z roku 2014 o šmírování novinářů a snaze najít na ně nějakou špínu nebo úniku osobních údajů více než stovky tisíc řidičů. A pro pobavení? God Mode se nově jmenuje Heaven Mode. Jako kdyby přejmenování šmírovací pomůcky něco řešilo.
TELEgraficky
Transformers 5 The Last Knight aneb hustý ■ A nová Mumie taky, když už na to přijde ■ IO ■ Copak to ten Netflix chystá? ■ Fedora 25 ■ 69 virálů, které byly totální výmysl.
WEBDESIGN, INTERNET
Pandora Premium je další konkurence pro Spotify postavená na pozůstatcích služby Rdio, která sama byla konkurentem Spotify, než loni šla do bankrotu (a Pandora ji koupila). Pandora v našich krajích moc známá není, hlavně proto, že za a) šlo o internetová rádia a za b) nám byla zapovězena přes geofencing. Teď spouští streaming hudby, který jako by z oka vypadl službě Rdio a míchá do toho to, že (teoreticky) ví, co její uživatelé poslouchají. Viz Pandora officially unveils its long-awaited Spotify competitor, a pokud si snad děláte naděje, tak www.pandora.com je stále stejně odmítavá.
Amazon rozšířil Prime Video do dalších více než 200 zemí. Zaváděcí cena 2,99 USD/eur vystačí na půl roku, pak služba stojí 5,99 USD/eur (a někde je i sedmidenní zkušební lhůta zdarma). Amazon tak sice má více zemí než Netflix, ale obsahu má méně, byť ani ten u Netflixu není žádná sláva. Viz Grand Tour už jede i v Česku. Amazon otevřel Prime video i zbytku světa nebo Amazon Prime Video Now Available in More Than 200 Countries and Territories Around the World a ano, najdete tam i Česko.
SOFTWARE
Bittorrent Sync změnil jméno na Resilio Sync a při aktualizaci migruje vše potřebné. Přejmenování souvisí s vytvořením samostatné společnosti jmenující se právě Resilio.
Poslední watchOS se trochu nepovedl, dělá z Apple Watch „cihličky“. Tedy pokud se tenhle termín, pocházející z anglického ekvivalentu „brick“, k něčemu tak malému hodí. WatchOS 3.1.1 sice Apple stáhl, ale postižení musí své hodinky vrátit Applu, sami je totiž většinou do provozu neuvedou. Viz Latest watchOS update bricks some Apple Watches.
Netscape Navigator se objevil 15. prosince 1994 ve své 1.0 verzi. Patří neodmyslitelně k počátkům internetu, byť dnes už neexistuje. Jak vypadal, můžete vidět na Wiki v heslu Netscape Navigator. Ke stažení je, čistě teoreticky, dostupný zde.
RIP Cisco Cloud, do kterého firma vrazila nějakou tu miliardu dolarů. Cisco Intercloud Services skončí v březnu 2017 a uživatelé budou „migrováni na jiné platformy“. CIS vznikl v září 2014 a byl založen na OpenStack technologii. Jak je ale vidět, nepodařilo se, dost hodně i proto, že v této oblasti je tlak konkurence příliš silný (zejména pokud vezmeme v potaz Amazon). Nutno dodat, že Cisco není jediné, kdo z podobných aktivit couvá. Nepovedlo se HP (Helion), OpenStack opustilo i Rackspace. Špatná zpráva pro Cisco je nakonec i ta, že ostatní cloudoví poskytovatelé se nijak nesnaží používat Cisco hardware. Viz Cisco to kill its Intercloud public cloud on March 31, 2017.
Může být umělá inteligence budoucností pro péči o zákazníky? V Is artificial intelligence the future of customer service? se na to snaží přijít, ale je nutné k tomu dodat, že to, co dnes většina firem označuje jako AI (umělou inteligenci), je jenom strojové učení (machine learnign) a někdy ani to ne. Chatovací boty jsou záplavou naskriptovaných řešení, která nic reálného řešit nedokážou. Pokud by ale skutečně existovala umělá inteligence, tak jistě, byla by velmi užitečnou náhradou unavených lidí na zákaznické lince. Problém je, že žádná AI zatím neexistuje.
HARDWARE
Film The Circle jde do kin v dubnu. Zkuste si „Circle“ nahradit slovem „Google“. Nebude to až tak daleko od reality:
Na macOS se už nedozvíte, kolik vám zbývá provozu na baterii. Zlé jazyky tvrdí, že je to hlavně proto, že nové MacBook Pro mají jednak špatné baterky, ale hlavně, že tam odhady prostě nefungují. A proto funkci v Applu raději odstranili. Apple ale říká, že za to mohou moderní procesory, které prostě dokáží jak hodně spotřebovávat, tak enormně šetřit. Sami uživatelé si ale stěžují, že slíbených 10 hodin práce na baterky prostě nedostanou. Šest hodin stěží. Viz Apple removes the ‘time remaining’ battery estimate in new macOS update.
MARKETING A KOMUNIKACE
Chcete příběh? V téhle kouzelné reklamě ho dostanete:
Nejsdílenější články roku 2016 na Facebooku? Nečekejte, že by snad šlo o něco hlubokého, kvalitního a přínosného. Bližší analýza v The Most Shared Articles on Facebook in 2016 (and What We Can Learn from Them) a je zajímavé si všimnout, že nejvíce sdílený má pouze pět milionů nasdílení (samozřejmě jde o analýzu všímající si nejspíš pouze USA).
Grand Tour lidé pirátí více než Hru o trůny. Jde o pokračování Top Gearu, ale v režii Amazonu. První díl si lidé prý stáhli 7,9 milionkrát. Dvojku 6,4 milionkrát a trojku už „jenom“ 4,6 milionkrát. Viz More people are illegally downloading The Grand Tour than Game of Thrones.
Když už tiskové oddělení Facebooku komunikuje, tak omylem posílá to, co nemá. Viz Facebook Spokesperson Calls Muslim Registry “Straw Man”.
Fake news byly problémem roku 2016, ale větší problém je skutečné zpravodajství. Analyzuje to Fake news is a convenient scapegoat, but the big 2016 problem was the real news a je to správný postřeh. Degradace žurnalistiky, snaha o generování návštěvnosti na úkor kvality, volba témat a copywritingu diktovaná jenom tím, aby přinesla co největší návštěvnost, a tím docházelo k maximalizaci možných příjmů. To je jenom něco málo z toho, co v zásadě velmi pomohlo vzestupu fake news.
BEZPEČNOST, SOUKROMÍ, PRÁVO
Lidská hloupost je nekonečná, tisíce lidí chtějí falešný kupon na 2 500 Kč do Lidlu. Navíc hoax šíří na přátele, a tím je také ohrožují. Co na tom, že ani v příspěvku na Facebooku ani na samotné stránce nejsou na webu Lidlu. Na czechvo.com/lidl/ je čeká nesmyslný dotazník a klasické sociální inženýrství: nejprve po lidech chtějí nasdílet na Facebook, poté poslat 10 kamarádům. Pak si podvodníci vyžádají jméno, příjmení, telefonní číslo a e-mail. Doména je, jak jinak, registrovaná se skrytím údajů o držiteli, ale je to stará známá, kde stejně podvodné aktivity existují i pro Albert (/albert). Lidl samotný na Facebooku varuje už od 10. prosince, ale je to marné. Více viz také Lidl varuje před podvodnou akcí na Facebooku. Prý s ní nemá nic společného.
Podmínky soukromí poznámkové aplikace Evernote měly nově umožňovat zaměstnancům číst si vcelku bezdůvodně váš obsah. Samozřejmě vše mělo být pro dobro uživatelů, protože Evernote nasazuje strojové učení, které ale funguje jenom, pokud se lidé mohou podívat na to, co máte v Evernote uloženo. Ze strojového učení sice mělo být možné vystoupit, ale zaměstnanci Evernote stále měli mít kdykoliv možnost zkoumat, co si tam ukládáte, byť to mělo mít nějaká ta pravidla (o kterých víme, že mohou být kdykoliv porušena). O pár dní a řadu článků později Evernote couvl a ujistil, že zaměstnanci poznámky volně prohlížet nebudou. Tedy až do chvíle, než to příště zkusí znova, případně pravidla změní klasicky tak nějak potichu, aby si nikdo nevšiml. Ale on už ten příští pokus nebude mít tak bouřlivé ohlasy. Tuhle techniku perfektně zvládá už roky Facebook. Viz Evernote reverses course on opt-out privacy policy that would’ve exposed users’ content to employees a trochu pseudoomluva CEO v A Note From Chris O’Neill about Evernote’s Privacy Policy. Z té plyne, že stejně nic nepochopili a zachraňuje to až Evernote Revisits Privacy Policy Change in Response to Feedback.
Americká US Election Assistance Commission (EAC) potvrzuje možný hack. Jde přitom o vládní organizaci zodpovědnou za testování a certifikaci hlasovacích přístrojů. Hack se měl navíc odehrát zhruba právě v době voleb. Což sice má souvislost, ale ne takovou, že by to mohlo znamenat hacknuté hlasovací přístroje. K hacknutí nejspíš došlo přes SQL injection na mezinárodním webu EAC. Viz The government body that oversees the security of voting systems was itself hacked.
SOCIÁLNÍ SÍTĚ
„Bezpohlavní bradavky“ se pokoušejí změnit pravidla cenzorů na Instagramu. V zásadě docela vtipné, ale ve výsledku k pláči. Týká se to toho, že dámské bradavky vedou k mazání fotek a účtů, pánské bradavky nikoliv. Viz ‘Genderless Nipples’ wants to challenge censorship on Instagram a @genderless_nipples. A když už jsme u toho, tak ještě Android and iPhone reject female nudity app.
Facebook opět ukazuje staré fotografie uživatelů, aniž by oni sami chtěli. A ne že by je jenom ukazoval v nějakých těch extrémně otravných „co jste dělali před rokem“, on je rovnou „vkládá“ jako „nové“ příspěvky. Viz A Facebook glitch is taking users on a trip down memory lane, kde navíc píší, že lidem odebírá a přidává (staré) přátele.
Instagram má 600 milionů uživatelů, sto milionů jich získal za posledního půl roku. Aktuální proměna Instagramu ve Snapchat je samozřejmě v zájmu lákání těch mladých, ale bohužel to znamená, že mizí původní Instagram založený na fotografiích. Nejvíce fascinující na tom je, že miniaturní (150M DAU, teoreticky) Snapchat dělá Facebooku tak obrovské starosti. A zároveň s tím má Twitter (s 300M+ uživateli) tak zásadní problém přežít.
Facebook opět špatně počítal návštěvnost, pro některé vydavatele udával menší čísla pro přístupy z iPhone. Na druhou stranu, správně určit počet zhlédnutí na iOSu je prakticky nemožné, protože to, co chvíli necháte v prohlížeči, se velmi snadno natáhne ještě několikrát jenom proto, že stále není dostupný skutečný multitasking. Zajímavé na dalších podivných číslech je, že iPad ovlivněn nebyl, Android také ne. Prostě stále platí, že „jaké si to Facebook spočítá, takové to je“. Stále chybí nezávislé ověřování. Viz Facebook underreported iPhone traffic for some publishers.
Když se právník podívá na Podmínky užití Instagramu, tak… to dopadne tak, že ukáže, jak hluboce nezná některá technologická fakta a vidí pouze právní stránku věci. Viz A Lawyer Digs Into Instagram’s Terms of Use.
Facebook vyrazil do boje proti fake news, bude je označovat a pomáhat mu budou lidé ověřující fakta. Zní to skvěle, že? Jenže to má hodně zásadních problémů. Nebude to dělat celosvětově. Neodstraní zásadní problém, že jeho algoritmy fake news milují a šíří je daleko více než reálné seriózní zprávy. A není vůbec jisté, kdo vlastně bude určovat, co je pravda a co není, ani kdo bude zprávy kontrolovat. Celé je to absurdní a postavené na hlavu a během pár měsíců či let budeme řešit následek tohoto kroku. Viz Facebook now flags and down-ranks fake news with help from outside fact checkers a News Feed FYI: Addressing Hoaxes and Fake News.
MOBILNÍ APLIKACE
Super Mario opravdu vyžaduje připojení k internetu a už je vidět, jak hloupý nápad to byl. Viz Super Mario Run’s internet-connection requirement is dumb, kde je přesně vidět ono „Try again after finding an area with a better connection“ pocházející nejspíš z dílny šíleného copywritera kříženého s ještě šílenějším programátorem. Viz obrázek níže z VentureBeat.com/Nintendo. Je to fakt povedené.
Super Mario run pro Android je, samozřejmě, malware. Takže pokud jste naletěli a stáhli si APK, tak gratulujeme, vyhráváte Darwinovu cenu. Nintendo prostě Super Mario pro Android prozatím nemá. A jako vždy platí, jakékoliv instalace mimo Google Play vás prostě mohou přivést do maléru. Viz Did you download a Super Mario Run APK for Android? That’s malware.
STARTUPY A EKONOMIKA
Delivery Hero koupilo Foodpandu. Ta se v krátké epizodě objevila i na Českém trhu a patří mezi startupy vlastněné Rocket Internet, který je ale (a to je na tom trochu zábavné) také vlastníkem Delivery Hero (byť by bylo vhodnější napsat investorem). Podle valuace Delivery Hero by cena za Foodpandu mohla být 31,8 milionu eur (investice RI do DH je 800 milionů, podíl 49,1 %). K Foodpandě je nutno dodat, že snaha uchytit se na trzích v Evropě i v USA se nepovedla a nakonec se nedaří ani v Asii, odkud se musela nakonec také stáhnout. Viz Delivery Hero buys Foodpanda in sought after food delivery market.
Nakupvakci.cz krachnul a vypadá to tradičně vesele jako u řady předchozích konců slevových serverů. Viz E15 a Slevový Nakupvakci.cz stojí. Mluví se o milionových dluzích a trestních oznámeních a nutno dodat, že ještě stále je v Česku slevových serverů příliš. Zlatá doba nakupování na „sleváčích“ je ale tak tři, či spíše pět let zpět a dnes už téma slevových serverů a nakupování novináře zaujme opravdu jenom, když něco krachne. A viz též Slevový Nakupvakci.cz přestal fungovat, partneři mluví o milionových dluzích zde na Lupě.
Co se (většinou) nedostalo do článků a stojí z právě uplynulého týdne za pozornost. Mohlo by se hodit, mohlo by zaujmout, možná to prostě jenom nějak tak uniklo v záplavě stovek článků a zpráv, které se v uplynulém týdnu objevily. Ručně tříděné ze stovek zdrojů a tisíců přečtených zpráv. V drtivé většině zahraničních.
Vzniká průběžně celý týden.


description: Ověřit si, jestli jsou e-shopy schopny doručit zboží ještě do Vánoc, chtěli analytici z agentury Acomware. „Ptali jsme se e-shopů, zda nám zboží stihnou…

title: Acomware rozjel předvánoční test e-shopů. V prvním kole obchodníci uspěli

maintext:
Jan Beránek
Ověřit si, jestli jsou e-shopy schopny doručit zboží ještě do Vánoc, chtěli analytici z agentury Acomware. „Ptali jsme se e-shopů, zda nám zboží stihnou doručit do Vánoc. Přes Facebook jsme s naší otázkou oslovili devítku e-shopů s výjimkou Mountfieldu, jehož Facebook stránka je nefunkční (přestože na ni prodejce odkazuje z webu) a došlo proto na klasický e-mail,“ vysvětlují autoři na stránkách projektu. Reakce byly prý potěšující a devět z deseti velkých oslovených e-shopů zareagovalo do hodiny.
Jediným e-shopem, který v komunikaci na Facebooku trošku pokulhává, byla podle Acomware Alza.cz. „Pravděpodobně preferují jinou formu komunikace, jelikož na jejich FB stránce jsme nenašli možnost napsání zprávy. To nás ale neodradilo od publikace dotazu přímo na nástěnku,“ tvrdí studie.
Notino.cz vytasilo standardní automatickou odpověď s informací, že se nám budou věnovat, jakmile to bude možné. „Většina e-shopů včetně MALL.CZ nám sdělila, že pokud si dnes (19. 12.) objednáme, můžeme zboží před Vánoci dostat. Sportisimo – největší sportovní e-shop – se nám dokonce „zaručilo“, že zboží dorazí do 23. prosince,“ dodává Acomware na webu.
Další součástí testu bude samotné doručení. Na to mají obchody ještě tři dny. „Naším plánem je vyzkoušet spolupráci e-shopu a dopravce. A navíc, na pobočkách čeká na zákazníka pravděpodobně také pořádný nával,“ tvrdí blog firmy.


authors:
Jan Beránek
Zdroj

description: Inzertní server letos poprvé překonal tržbami svého papírového bratra. Nakročeno už k tomu měl loni. Tržby z webu už loni posunuly výsledky firmy na…

title: Směr internet. Web Annonce poprvé trumfl v tržbách papírové vydání


description: Zákazník objedná po internetu multimediální přehrávač (samozřejmě jde o jeho vlastní Fire TV) a obsluha jej ve skladu zabalí do krabice a přihodí pytlík…

title: Jak to lítá Amazonu? V Cambridgi testuje plně automatické drony


description: Aplikaci s jízdními řády koupil Seznam loni a teď do ní zapojil nová data. Nově se uživatelé dovědí, do kterého vagónu pražského metra nastoupit, aby…

title: Seznam rozšiřuje Pubtran. Pomůže s výběrem vagónu


description: Agentura Pew Research Center zveřejnila výsledky průzkumu, podle něhož téměř čtvrtina Američanů, ať vědomě či nevědomě, přeposlala falešnou zprávu…

title: Facebook připravuje nástroje proti šíření falešných zpráv. Zapojí i experty


description: Chvíli to vypadalo, že se tuzemští poskytovatelé připojení dočkají slibované metodiky, jak mají od ledna postupovat při blokování webů s nepovoleným…

title: Ministerstvo financí slibuje vydat metodiku pro blokování webů "v průběhu ledna"


authors:
Martin Malý
Autor

description: Jednoznačně největší bolest nejrůznějších IoT zařízení (čest výjimkám) je jejich nepřívětivost. Jediná pořádná výjimka je robotický vysavač.

title: Senzory Martina Malého: Nejisté krůčky do podivných, možná slepých uliček

maintext:
Za letošek mi rukama prošla spousta nejrůznějších IoT zařízení, od hraček přes vážná zařízení a vážně míněná, leč obskurní zařízení, až k zařízením totálně obskurním, založeným na ještě divnějších nápadech. Asi nejčastější otázka, kterou jsem si kladl, byla: “Proč?” Proč bych měl chtít zrovna toto? Upřímně řečeno: jen málo věcí bylo takových, že jsem si s klidným svědomím mohl říct: Ano, to chci, to budu používat. O něco víc bylo takových, kde jsem si nedovedl představit, že bych to reálně použil, ale říkal jsem si, že by mohlo být fajn to zkusit hacknout a pohrát si s tím. No a zbytek byla zařízení, kde jsem osciloval mezi “no, někdo pro to využití mít bude” a “kdo, proboha, tohle použije?” Ne, fantazie mi nechybí a zlými jazyky jsem někdy považován za early adoptera, ale IoT je v té své “spotřebitelské” části tak mladý, že mu asi musíme tolerovat tápání a nejisté krůčky do podivných, možná slepých uliček.
Jednoznačně největší bolest nejrůznějších IoT zařízení (čest výjimkám) je jejich nepřívětivost. Sice to má fungovat “úplně samo”, ale předtím je to potřeba nastavit, a to bývá peklo. Buď mám na tyhle věci nos, nebo jen nehoráznou smůlu, ale jak to začíná slovy třeba, “připojte přes USB ke svému počítači a pomocí jednoduchého programu nastavte”, tak téměř s jistotou nastane alespoň jedna z následujících variant (většinou víc a po řadě):
Zařízení se nepodaří detekovat.
Když se detekuje, nenajde ovladače.
Ovladače nebudou fungovat s mou verzí OS.
Obslužná utilita nepoběží na mém systému.
Obslužná utilita se spustí a vzápětí vypíše “Error: 1008. See manual”, v manuálu nebude nic a Google najde stránky, kde dalších osmnáct lidí před vámi napsalo “Error 1008. Já taky. Co mám dělat?”
Obslužná utilita poběží, ale nenajde zařízení.
Utilita najde zařízení, připojí se, ale nepůjde nic nastavit.
Vše půjde nastavit, ale po odpojení to nebude fungovat.
Bude se to tvářit, že to funguje, ale v aplikaci, kterou se to má řídit, neuvidíte nic (v tom lepším případě), nebo “Error: 1008” (v tom horším).
Dovoláte se na hotline a ti se vás budou ptát, jaké jste si nastavil heslo pro komunikaci s hotline (cože?) a jestli jste zařízení spároval tím, že jste podržel tlačítko 5 sekund a nechal čtyřikrát krátce bliknout LEDku, nebo tím, že jste podržel obě tlačítka a LEDka blikla třikrát dlouze, a ještě se budou tvářit, že člověk, který si takhle zásadní věc nepamatuje, by vůbec neměl dostávat do rukou moderní techniku.
Jediná pořádná výjimka byl robotický vysavač, který byl “IoT Powered”. Vysával stejně jako ten předtím, chlupatý koberec ho zastavil a pod nábytkem se zasekával stejně jako ten předchozí model, ale měl aplikaci na mobilní telefon, díky níž jsem mohl z práce vidět, že je robot zaseklý pod nábytkem. Ten šel nastavit poměrně snadno a bez problémů. Ale možná to bylo tím, že stál o dvacet tisíc Kč víc než ten předchozí, non-IoT model.
Když zařízení nepoužívalo WiFi, ale nějaký jiný bezdrát, znamenalo to téměř pravidelně to, že buď nemám signál vůbec, nebo mám signál, když se nakloním z balkónu a držím anténu v natažené ruce. A to jsem se vždycky ptal, jak je to s pokrytím. “Jo, Prahu máme bez problémů.” – “I okrajové části?” – “Jasně, až ke Kladnu”. O bateriích (“vydrží až deset let!” – reálně tři týdny) ani nemluvě. Zkrátka, když to řeknu hodně kulantně: vidím tu obrovský prostor, kam se může technologie ještě posunout.
Kdysi jsme měli doma takovou pračku. Na rozdíl od naprosté většiny praček, které mají tak osmnáct různých programů a šest různých dalších modifikátorů, měla tahle jeden velký panel s pěti čudlíky: Vyprat, Vyprat na 60, Vymáchat, Vyždímat a Vypnout. Uvnitř to bylo napěchované elektronikou, která vážila prádlo a měřila špínu, co teče z bubnu, a nějakým zvláštním hrkáním si obsah převracela tak, aby při ždímání nepochodovala po koupelně a všechno tohle vyhodnocovala a nějak to zohledňovala, ale byla tak ohleduplná, že mi to necpala pod nos a nechtěla, abych to nějak nastavoval. Technickým nadšencům a nadšencům do praní to musí připadat jako noční můra: nemohou si nastavit každý aspekt, každou drobnost, a tím pádem je výsledek neefektivní. Ostatní naopak uvítají, že pračka vypere, když je o to požádána, a zabudovaná inteligence slouží k tomu, aby vyprala dobře a bez zbytečného ptaní.
Víte, bylo by moc fajn, kdyby stejnou radikální odvahu našli i výrobci IoT zařízení pro koncové uživatele. Třeba bych si přál bezdrátové zařízení, které spáruju se základnou tím, že je nějak k sobě přiblížím a oni se už domluví. Když to má WiFi, tak nechť to má hybridní režim, kde se to po spuštění tváří jako AP s jednou nastavovací stránkou. Zkrátka: přál bych si takové zařízení, jehož tvůrci pochopili, že uživatel je od slova “užívat”, nikoli od slova “nadšenec do techniky, co miluje nastavování a hledání příčin podivných problémů, které by bez techniky nikdy neměl”.


description: Budoucí nová centrála firmy Apple v kalifornském Cupertinu měla být původně hotová do konce letošního roku. Jak to u velkých staveb bývá, i tahle se…

title: Jak vypadá Apple Campus 2 pár měsíců před dokončením? Podívejte se


description: Kauza hackera, který utekl z Austrálie do České republiky, pokračuje. Matka Dylana Wheelera, se kterým jsme na Lupě publikovali rozhovor, byla nedávno…

title: Matka hackera z Ostravy byla zadržena, za napomáhání k útěku jí hrozí 14 let