title: Nordost Valhalla 2

maintext:
Nordost Valhalla 2
Valhalla, to je dle nordických legend síň padlých, neboli místo nejvyššího pána Ódina, kam za doprovodu valkýr přichází zasloužilí padlí bojovníci, aby tu za hojného popíjení medoviny a pojídání slaniny čekali na Ragnarök, tedy poslední bitvu. Odkaz na toto mystické místo má ve svém katalogu už přes 15 let i severoamerický výrobce kabelů Nordost z maličkého (třináctitisícového) massachusettského Hollistonu, od roku 2013 pak kabely vyrábí ve druhé generaci.
Řada Valhalla 2 sestává z širokého spektra kabelů, od napájecích, přes analogové interkonekty, kabely ke gramofonovým raménkům, přes digitální audio i video kabely až po kabely reproduktorové a soudě dle všech ohlasů nemá zvukově pranic společného s řadou původní (tedy víceméně až na vnější vzhled a jméno).
Základem dobrého zvuku je dobré napájení, v řadě Valhalla 2 samozřejmě nechybí napájecí kabel. Kabel se šedivo-stříbrným povrchem je na obou stranách zakončen vlastními koncovkami Nordost, kterým se říká HOLO:PLUG a jsou bytelné a dostupné ve všech variantách. Kabel sestává ze sedmi samostatných vodičů ve firemní Dual Mono-Filament obalu; vodiče mají pevné jádro, jsou z postříbřené bezkyslíkaté mědi o čistotě 99,999999% a mají průřez 16 AWG, tedy cca 1,3 mm2. Každý vodič je mechanicky zcela oddělený od ostatních a potažený 85 mikronů tlustou vrstvou stříbra. Izolaci obstarává vrstva extrudovaného FEP, tedy Teflonu. Nordost u svých kabelů nabízí pouze předem dané délky, protože říká, že každý kabel je mechaniky vyladěný a jakékoliv krácení či prodlužování mění zvukové vlastnosti k horšímu.
Napájecí kabel má odpor 1,33 Ohm / 1000 stop, zvládne přenést 20 Ampér a výrobce tvrdí, že oproti běžným kabelům, jimiž se signál šíří rychlostí cca 50% rychlosti světla, tak skrze Valhalla 2 prochází 91% rychlostí světla a prý i to je jedním z hlavních důvodů, proč je kabel jaký je.
Signálový kabel má pak opět krásný světlý povrch a výborné zpracování s dřevěnými prvky, stejné je i zakončení zlacenými konektory HOLO:PLUG v podobě RCA nebo XLR. Tentokrát kabel sestává z 10 vláken s plným jádrem, každé má průřez 24 AWG, tedy cca 0,2 mm2. Opět jde o bezkyslíkatou měď čistoty 99,999999% s 85 mikrony postříbření na povrchu, to vše uzavřené v Teflonové izolaci dle Dual Mono-Filament technologie. Stínění obstarává zdvojená postříbřená vrstva, pokrývající 97% plochy kabelu.
Kapacita činí 17 pF / stopa, indukčnost 0,076 uH / stopa a opět je prý velmi důležitým parametrem rychlost šíření signálu, která činí 87% rychlosti světla.
Reproduktorové kabely Valhalla 2 (ale vlastně i Nordost obecně) poznáte díky jejich velké šířce a plochému designu. Reprokabel tvoří 28 vodičů o průřezu 28 AWG, tedy cca 0,08 mm2, rozdělených do skupin po sedmi (i okem lze vidět čtyři skupiny kabelů). Vodiče jsou opět ze stejného materiálu (bezkyslíkatá měď čistoty 99,999999% s 85 mikrony postříbření na povrchu), izolované opět Teflonem a využívající Dual Mono-Filament technologii. Na koncích jsou opět HOLO:PLUG vidličky, nebo Z-plug banánky.
Kapacita 10,9 pF / stopa, indukčnost 0,125 uF / stopa a rychlost šíření signálu 97% rychlosti světla jsou všechny parametry, které se o kabelu dozvíte. Tolik tedy k tomu, co lze vyčíst z oficiálně publikovaných vlastností.
Teď ještě něco k technologii Dual Mono-Filament. Jde o výrobní proces či techniku, která má dle slov výrobce za úkol minimalizovat vliv dielektrika na vodičích. V podstatě jde o omotávání vodiče teflonovým vláknem v propočítané geometrii předtím, než se nasadí běžný teflonový obal. Cílem je minimalizovat kontakt vodiče s izolací a vytvořit mu prostor, aby pracoval pokud možnost téměř zavěšený ve vzduchu. Do spirály smotané vlákno prý též výborně funguje na potlačení mechanických rázů a vibrací. Slovo Dual pak naznačuje, že ve spirále není v této generaci jen jedno, ale rovnou dvě vlákna, která se nejprve omotají jako hadi jedno okolo druhého a pak teprve kolem vodiče, což znamená více vzduchu mezi vodičem a dielektrikem.
Nordost mimochodem také doporučuje minimální délky svých kabelů, v zásadě tak trochu podsouvají nutnost mít alespoň metr pro signálové a dva metry pro výkonové kabely. Je to zajímavé, většinou by mělo platit spíše celkem selským rozumem pochopitelné "čím kratší, tím lepší".
Sestavu prokabelovanou setem Valhalla 2 jsme poslouchali v Kopřivnici u Naim Studio, kde na nás čekala poměrně malá, ale o to lépe akusticky dotažená místnost, řešená jak nábytkem, tak hlavně panely na všech stěnách a dalšími akustickými prvky včetně rezonátorů.
Poslouchalo se přes Naim CDx2, propojené přes BNC do Naim NDS se zdrojem PS555 DR (sám sloužil chvíli jako zdroj signálu), odtud přes RCA kabely do předzesilovač Pass Labs XP30 a odtud symetrickými XLR do koncového stupně Pass Labs X350.8 a ještě odtud přes reprokabely v antirezonančních držácích Nordost Lift do TAD Evolution One, postavených na nožkách Nordost Sort Füt. Komponenty v racku Naim Fraim pak byly podloženy Nordost Sort Kone. A aby toho nebylo málo, používala se i napájecí liště Nordost, pračka Accuphase PS-510 pro komponenty s nízkým odběrem a QRT Qx4 a Qx2, což jsou krabičky, které vyzařují jakési kvantové pole, mající za úkol eliminovat škodlivost elektromagnetického záření. O poslechový prostor tu tedy bylo postaráno až do těch patrně nejmenších možných detailů, z ještě nezmíněných například včetně vlastní pojistky a přívodu k zásuvkám apod.
Kabely Nordost a řada Valhalla obzvlášť si sebou nesly jisté stigma velmi živých, až ostrých a trochu moc řízných elementů, které rozhodně nezněly přátelsky v každém systému. Nutno říct hned na začátku, že Valhalla 2 jako kdyby byly v tomto ohledu z úplně jiného světa a zdají se být naprosto univerzálně použitelné.
Ač jsme měli možnost na různých místech a různých sestavách opakovaně slyšet jednotlivé komponenty použité sestavy, takhle pohromadě a s kabely Nordost to byla premiéra - a hodně vydařená, do velké míry právě i díky Nordostu. Třeba bas, tak pevný, tak autoritativní, tak fantasticky, perfekcionisticky vysochaný, žulově neochvějný a přitom pružnější než tětiva Robina Hooda, tak takový už jsem dlouho neslyšeli. Reprosoustavy reagovaly na signál výjimečně přesně a poslušně, objemově bylo kontrabasu v "Noche de Ronda" ("Nocturne" | 2001 | Universal Music | 013 611-2) od Charlieho Hadena hodně, ale ne přebujele. Navíc ten impuls a důraz! Brouknutí strun byla nelimitovaná a intenzivní, tak sytá, tak bohatá a tak přirozená a skvostně kontrolovaná, že před námi prostě stál kontrabas se vší svou velikostí a autoritou.
Zajímavé bylo, jak si systém poradil se spíše průměrnou nahrávkou, jakou čistě ze zvukového pohledu je "Hallelujah" v podání Renée Fleming ("Dark Hope" | 2010 | Mercury | 2739699). Jako kdyby ta nervozita a ostrost téměř úplně zmizela (taková ta ostrost, kterou většinou zamaskují ty úplně základní sestavy, ty střední a vyšší z ní udělají poněkud otravnou záležitost a jen ty nejlepší z ní udělají zase snesitelnou záležitost). Hlas byl vlastně krásně vykreslený, slyšeli jsme s naprostou samozřejmostí dokonce dodýchnutí, jako kdybychom měli ucho přímo v mikrofonu. Ta fantastická transparentnost, sytost a barevná bohatost byla přímo fascinující, stejně jako pocit, vokálu zcela oproštěného od "kabinetového" zabarvení nebo jakéhokoliv zkreslení. Tohle je prostě krásné...
Ta nádherná znělost, jakou sestava prokázala v "Dreaming" od Art Ensemble of Chicago ("Live in Berlin" | West Wind | WW2051), byla strhující. Nejvíce fascinující byl činel a ta jeho absolutní samozřejmost, to dokonalé vykreslení proporcí, ten realistický objem a ten jasný vjem, že tón vzniká v místě dopadu paličky, šíří se velkou kovovou plochou, rezonuje a pozvolna, lehce a s naprostým přehledem doznívá; průběh tónu, jeho gradace i plynulounké doznění jsou bez nejmenšího problému rozeznatelné i mezi linkami ostatních nástrojů. Kabely samotné jako kdyby posloužily stejně jako finální doladění, doostření a zklidnění, jako odstranění poslední mechanické vrstvy reprodukce, zanechávající čistou organickou přirozenost.
Stejně tak dynamika systému už byla v takhle velkém prostoru naprosto dostačující - třeba "Mefistofeles" z Lisztovy "Faustovské symfonie" (1995 | Denon | CO-78826) byl perfektní; každý tón projel vzduchem jako rozžhavený nůž máslem, všechno bylo naprosto transparentní, tak rychlý, výbušný, přitom ale hutný a mohutný zvuk podtrhl živoucí dynamiku, kterou systém dokázal udržet i při velmi nízkých hlasitostech. Reprodukce je naprosto uvolněná a samozřejmá, jako kdyby oproti jakékoliv příležitosti, kdy jsme jednotlivé součásti sestavy slyšeli dříve, všechno dostalo jakési "turbo" a fungovalo prostě a jednoduše bez omezení.
Velmi výmluvná byla Buckinghamova "Not too late" z "Live at the Bass performance hall" (2008 | Reprise | 9362-49903-1), uvozená potleskem velkého publika. Právě ten potlesk zněl tak živě, tak dokonale čistě a řízně, že to bylo skoro jako sedět přímo v sále. Ale teprve když se rozdrnká Buckinghamova akustická kytara, kdy je slyšet úplně všechno včetně pohybu prstů po hmatníku, včetně lehkých nádechů, včetně zadrnčení trsátka a včetně toho, jak je Buckingham zrovna daleko od mikrofonu, teprve pak je to neskutečně "live". Fascinující je ono přirozené podání všech těch detailů, jejich skloubení v komplexním celku a poskládání v tak přesvědčivém celku, že se skoro cítíte být v první řadě.
Hudební scéna v "The Foggy Dew" od The Chieftains ("The Wide World Over" | 2002 | rcaVictor | 09026639172) byla zcela nezávislá na ozvučnicích, limitovaná jen velikostí místnosti a přesto jdoucí i jasně do hloubky. Nástroje byly naprosto v klidu usazené a prostor přehledný, nehybný, ultimativně přirozený, opět prostě jako kdybychom seděli v nahrávací místnosti a hudebníci prostě a jednoduše kolem nás. Právě kabely Valhalla 2 jako kdyby byly tím posledním článkem, který smaže jakoukoliv mechaniku a zůstane jen vzduch a z něj proudící tóny, jako kdyby reprosoustavy a elektronika přestaly být důležité.
Oproti první generaci se pak jasně potvrzuje, že Valhalla 2 jsou přes všechnu svou detailnost a preciznost hlavně muzikální a velice přirozené, netechnické. I nijak zvukově zázračnou "Song to say goodbye" od Placebo ("Meds" | 2006 | 0602537175369) dokázala sestava prokabelovaná řadou Valhalla 2 zklidnit, "posadit na zadek" a nechat dokonale žít. Tempo, razance a přehlednost od basu po výšky, všechno funguje jako organický celek, všechno šlape a všechno dává smysl.
Valhalla 2 jsou skvělé kabely, téměř dokonale naplňující heslo, že nejlepší kabel je žádný kabel. Jako kdybyste po jejich zapojení měli najednou pocit, že reprodukci něco přestalo brzdit, že z řetězce zmizela jakási hmota, kterou musela hudba doteď procházet. Nordost Valhalla 2 jsou kabely, které, zdá se, fungují opravdu výjimečně dobře a podtrhují organický a přirozený dojem z hudby. Z libovolné hudby - přes Valhalla 2 uslyšíte, jak doopravdy může hrát vaše sestava. A nevýhoda? Inu, pochopitelně cena - bude těžké se rozhodnout, jestli si na propojení běžné složené sestavy pořídíte set Nordost Valhalla 2, nebo jestli dáte přednost ten milion a čtvrt utratit třeba za auto či v některých koutech republiky třeba za dům. Pokud ale máte ultimativní sestavu, byla by škoda neuvolnit její plný potenciál i špičkovými kabely - a Nordost Valhalla 2 jsou právoplatnými členy high endového nebe.
Kč 296 250,- - reprokabel 2x 2m
Kč 189 990,- - signálový kabel 2x 1m
Kč 149 990,- - napájecí kabel 1m
FOTOGALERIE
http://www.hifi-voice.com/testy-a-recenze/kabely-reproduktorove/1149-nordost-valhalla-2#sigProId070f97d7cb View the embedded image gallery online at:
--- --- --- --- ---
KLADY
+ jednoznačně jedny z nejlepších kabelů široko daleko
+ jsou i vizuálně pěkné
+ neuvěřitelně jasný, čistý a vzdušný zvuk
+ i přes lehce esotericky znějící principy se zdá, že každá součást funguje
+ zvuk je usazený, přesný, konkrétní a jednoduše věrný a holograficky přehledný
ZÁPORY
- cena je hodně náročná na vydýchání
--- --- --- --- ---
PRODÁVÁ: Perfect Sound Group | www.perfectsoundgroup.cz
PRODÁVÁ: Naim Studio | www.naimstudio.cz


authors:
Daniel Březina
Autor

description: Online magazín o audio-video technice, domácím kině a chytrém bydlení.

title: Focal Sopra No.1

maintext:
Focal Sopra No.1
Francouzský Focal je obrovská firma, dnes patří minimálně na evropském kontinentu k největším výrobcům audio techniky a rozhodně ani z globálního pohledu není zanedbatelný, byť high end tvoří z těchto produktů jen zlomek a většina připadá na ozvučení aut nebo multimediální zařízení či sluchátka. V Saint-Etienne sídlí firma už od roku 1979, kdy ji založil Jacques Mahul (odtud dříve používaná součást názvu JMLab).
Focal je také jednou ze značek, která poměrně výrazně polarizuje veřejnost - buď jejich trochu specifický zvuk rádi máte, nebo ne, rozhodně to není něco, co by kolem vás jen tak proplulo. Jedním z nejaktuálnějších přírůstků do výrobního katalogu je série Sopra, která navazuje svým pojetím na ty nejvyšší modely z řady Utopia, ale rozměrově i finančně je přenáší do světa blíže běžným lidem.
Řada Sopra má prozatím tři zástupce, dnes si povíme o základním modelu, označeném prostě No 1. Jde spíše o větší regálovku, dodávanou včetně mohutného a super stabilního stojanu, s nímž po utažení šroubů vytvoří rigidní a navíc ještě i estetický celek.
Sopra No.1 jsou krásné, byť tak trošku v technickém slova smyslu; jejich kabinet vychází z přístupu vyšší řady Utopia, je tedy "zlomený" tak, aby se vyzařování tweeteru a středobasu zaostřilo do jednoho optimálního poslechového bodu. Zezadu pak najdete krycí mřížku, za níž se skrývá hornový zvukovod pro tweeter a dole u paty pod jedním párem mohutných terminálů decentní bassreflex.
Kabinet samotný je nádherně zpracovaný a akusticky příkladně netečný, ostatně MDF skříň má velmi bohaté vnitřní výztuhy a čelní stěna má kupříkladu tloušťku skoro 7 cm, které spolu s celkovou hmotností 19 kg (připočítejte ještě jednou tolik na stojan) při rozměrech 42,5 x 27,9 x 39,6 cm (v x š x h) zajišťují potřebnou rigiditu. Díky zaoblení zadní strany i boků pak ve skříni nejsou souběžné stěny, čímž uvnitř nevzniká nežádoucí stojaté vlnění. Horní hrana je ozdobená skleněnou deskou, podtrhujícími celkovou "technickou" estetiku.
Kabinety se vyrábí v továrně Focal v Burgundsku společně s těmi od vyšší řady Utopia, podobně pak i měniče pochází z kapacit ve firemní centrále v Saint-Etienne, kde se Sopry také kompletují.
O nejvyšší frekvence se stará pro Focal charakteristická obrácená kalota z beryllia o průměru 2,7 cm, skrytá za hustou ochrannou mřížkou. Focal měniči nadělil vlastní komoru, respektive dozadu se rozšiřující horn IHL (Infinite Horn Loading) - vzadu za komorou tweeteru je maličký otvor, který se táhne přes celou ozvučnici, kde už také zabírá celou šířku kabinetu. Zvukové vlny ze zadní strany tweeteru jsou cestou skrze tento zvukovod téměř úplně pohlceny a tweeter díky tomuto řešení pracuje podobně jako kdyby byl v mnohem větší komoře. Ve Focalu tvrdí, že IHL systém snižuje zkreslení tweeteru o zřetelných 30%.
Středobasová membrána s průměrem 16,5 cm je vytvořena ze sendviče materiálů "W"; tvar membráně udává lehounká pěnová forma, která je z obou stran obložená pevnými vrstvami skelných vláken. Proměnlivá tloušťka pěny slouží k vyztužení nejvíce namáhaných míst v membráně. Závěs pak používá technologii TMD (Tuned Mass Damper), což není nic jiného, než dva dodatečné kroužky, které pohlcují nadbytečnou energii při kmitání membrány a opět snižují zkreslení. V magnetickém "motoru" je použit ještě systém NIC (Neutral Inductance Circuit), který využívá pečlivě spočítaných (co do velikosti i umístění) Faradayových kroužků a stabilizuje magnetické pole, které se bez něj mění podle pohybu cívky.
Focal Sopra No.1 mají udávanou frekvenční odezvu 45 - 40 000 Hz (+/- 3 dB), v toleranci -6 dB jdou dokonce až na 41 Hz. Díky 89 dB / 2,83 V / m patří k těm citlivějším, nominální impedance 8 Ohm přiznává propad na 3,9 Ohm. Dělící frekvenci mezi měniči výrobce nastavil na 2 200 Hz.
Sopra No.1 jsme poslouchali ve studiu Rodel Audio a to primárně na sestavě T+A Power Plant a Music Receiver ze série E, ale třeba i na sestavě od Marantz, která ale nefungovala v této kombinaci dobře; propojeno bylo kabely Parsec od Cardas (jak v podobě signálových, tak reproduktorových kabelů). Ke srovnání jsme měli KEF R900 nebo třeba Dali Rubicon 8 a další modely.
Ačkoliv ozvučnice je poměrně robustní a spolu s cenovkou slibuje, že by bas už scházet navzdory regálové koncepci nemusel, když však brouknul kontrabas v Davisově "So What" ("Kind of Blue" | 2005 | Columbia | CK 64935), bylo znát, jak snadno reprosoustavy nenižší tóny tvarují. Skvostná byla konkrétnost a precizní kontury každého tónu, vynikající byl i impuls, hutnost a váha, bylo snadné odlišit jednotlivé polohy a vlastně se už "vešel" v podstatně celý kontrabas, což je u poměrně skladných reprosoustav prostě výborný výsledek. Sopra No.1 nabízí uvolněný, pohodově plynoucí bas, dospělý a komplexní, nádherně kontrolovaný a důrazný a zabroukání strun a rezonance korpusu kontrabasu vám vykouzlí husí kůži. Objemu a důrazu je ale tolik (obecně napříč pásmy), že bude vhodné zajímat se v menších prostorách o akustiku.
Parádně holograficky a zaostřeně pojaly Sopra No.1 vokální pásmo, bylo úžasně čisté a transparentní a až monitorově soustředěné. Hlas Katie Melua v "God on the drum, devil on the bass" ("The House" | 2010 | Dramatico | DRAMCD0061) zněl s krásnou plasticitou , posazený kupředu před nástroje a parádně srozumitelný, uvolněný a přirozený, fantasticky nenásilný. Sopra No.1 jdou díky skvostné transparentnosti i k jemným nuancím a detailům typu kratičkého nádechu mezi slovy, celkově velmi čistý a srozumitelný hlas ale není chladně suchý, naopak je šťavnatý, bohatý a barevný.
Výšky jsou pak o půl krůčku energičtější a znělejší než středy a basy, ale nepůsobí odtrženým nebo přehnaně výrazným dojmem, naopak reprodukce Sopra No.1 drží pohromadě dobře od basů po výšky. Tweeter skvěle a přirozeně vystihl objem činelů a vibrafonu v "That slavic smile" od The Modern Jazz Quartet ("Echoes" | 1987 | Pablo | 00025218014229); navíc každé ťuknutí do kovové plochy se rozeznělo nebojácně a svižně, neměli jsme pocit žádného tlačení na pilu, bohatý objem se spoustou detailů a výbornou kontrolou přichází s klidem a nadhledem. I lehounké a velmi rychlé poklepávání na vibrafon reprosoustavy kontrolují s velikou suverenitou, stejně jako umí skvěl propracovat ševel činelů.
Focal Sopra No.1 jsou už dynamicky velmi agilní, jak ukázalo velké piano v Mussorgského "Velké bráně kyjevské" ("Obrázky z výstavy" | 1995 | Denon | CO-78827). Nástroj byl velký, dýchal, dokonce už i bylo cítit to množství vzduchu, které kolem něj rezonuje a i když proporcím do úplné realističnosti ještě kousek chybí, ta celková pevnost, ten důraz a schopnost udržet pevnou kontrolu už od poměrně dost nízkých hlasitostí jsou podmanivými charakteristikami. Dynamika je výtečná a hudba žije, plná, sytá, velká a neúnavně šťavnatá a energická.
Už několikrát zmíněnou výbornou kontrolu podtrhuje i vynikající a třídě více než odpovídající rozlišení, díky kterému i live skladba "Indigo dreamscapes" od DeJohnetta, Methenyho, Hancocka a Hollanda ("Parallel Realities" | 1993 | Zaiks | JD 1251/52) působila krásně prokreslená a pečlivě poskládaná a zorganizovaná. Právě pro organizaci sice Sopra No.1 potřebují přeci jen poměrně pečlivé párování s elektronikou, protože nefungují jen tak s lecčíms a čím lepší stroje připojíte, tím lepších výsledků se dočkáte. S T+A setem byl už přednes hodně dospělý, komplexní a parádně zorganizovaný, každý nástroje měl jasnou plasticitu, vlastní vrstvu a bylo slyšet i zvuky prostředí, dokreslující realistický obraz. Není to technicky utažená preciznost, ale uvolněná, klidná samozřejmost, prezentující detaily s klidem a nadhledem.
Focal Sopra No.1 jsou už natolik talentované, že umí vypustit zvuk ze svých ozvučnic a nechat ho hrát všude po místnosti, takže i prostor v Methenyho "Spirit of the air" ("Orchestrion" | 2010 | Nonesuch | 7559-79847-3) byl krásně propojený ve všech třech rozměrech a v předozadním i pravolevém směru byla scéna skvěle přehledná a soustředěná, byť je fakt, že Sopry potřebují hodně prostoru je po stranách, tak za sebou a nejsou to tak stypické regálovky do malých prostor. Sopry také prezentují scénu trochu zvětšenou, lehce nadživotní a byla tu cítit skvělá homogennost, byť trošičku vzdušnosti navíc by dojem plasticity ještě podtrhlo.
Když přijde na trochu zvukově horší, ale rytmicky nadupanou a energickou "Ashes to ashes" od Faith No More ("The very best definitive ultimate greatest hits collection" | 2009 | Rhino | 5186544012), Sopry No.1 se ukážou jako tolerantní a hlavně úžasně zábavné, až koncertně explozivní a našlapané. Ani trochu dynamicky plošší a přiostřenější skladba je nezaskočila a naopak to byl jednoduše nářez, neúnavný, sytý, bohatý, skladbu reprosoustavy rozsvítily a rozebraly, ale přitom téměř úplně zmizely jakékoliv nepříjemné hrany a i když kdesi v pozadí cítíte, že to prostě je blbá nahrávka, nijak to nevadí, protože se hudba sune kupředu s razancí rozjeté lokomotivy a má to až koncertní drajv.
Kdyby někdo překryl výhled na Focal Sopra No.1 plátnem a pustil nám je, asi bychom jen těžko hádali, že jsou to právě Focal. Ten klidný, bohatý, vyladěný, propojený přednes s nádherným prostorem, razantním basem a celkovou sytostí a dramatickou dynamikou jednoduše baví, od tichých až po velmi hlasité úrovně si můžete jen užívat a bavit se a jediným nárokem je co nejvyšší kvalita připojené elektroniky a dost prostoru, aby Sopra No.1 mohly řádně dýchat. Sopra No.1 jsou skvělé, výborné, báječné, zábavné a je radost je poslouchat a pokud se vám ještě vizuálně líbí, není na nich vlastně co řešit. Tohle jsou nejrozumnější a nejzábavnější Focal, s nimiž jsme prozatím měli možnost se setkat...
MĚŘENÍ - FREKVENČNÍ ODEZVA + IMPEDANCE
Měření frekvenční charakteristiky probíhalo ze vzdálenosti 1 m ve výšce mezi tweeterem a středotónovým měničem, v uzavřeném semireverberantním prostoru o výměře podlahové plochy 30 metrů čtverečních. Prostor je standardně zatlumen, ovšem bez rozsáhlých akustických úprav, a proto jsou naměřené hodnoty interpretovatelné jako 100% věrohodné v pásmu 200 Hz a výše, v pásmu 10 – 200 Hz ovlivněné akustickými parametry prostoru – konkrétně mírným zdvihem na basech. Měřeno bylo pomocí software ATB PC Pro vždy v pěti cyklech, vybrána byla střední křivka. Všechna měření probíhala na poslechové sestavě s vždy stejně nastavenou úrovní hlasitosti. Měřeno pomocí PCM stopy o vzorkovací frekvenci 48 kHz s 1/3 oktávovým vyhlazováním.
I přes svou relativní skladnost nabízí Sopra No 1 v běžné místnosti bas od zhruba 40 - 45 Hz, propad na 170 Hz lze mnohem spíše připsat vlivu neupravené místnosti, než reprosoustavám. Od 200 do 10 000 Hz je pásmo vynikajícně vyrovnané, je znát trochu živější podání nejvyššího pásma nad 10 kHz. Naměřené hodnoty jsou s ohledem na umístění v běžném prostoru excelentní.
Impedanční křivka je poměrně klidná, přesto se kolem 200 Hz dotýká úrovně 3 Ohm, takže Sopry nebudou pro zesilovač úplně nenáročnou zátěží. V kombinaci s klidným průběhem elektrické fáze ale lze konstatovat, že nebudou ani nijak dramaticky komplikované.
VHODNÁ MÍSTNOST
MALÁ [< 20m2] [ +/- ] | STŘEDNÍ [> 20m2 / < 40m2] [ ✓] | VELKÁ (> 40m2) [ +/- ]
Kč 219 990,-
FOTOGALERIE
http://www.hifi-voice.com/testy-a-recenze/reprosoustavy-regalove/1140-focal-sopra-no-1#sigProIdb22f97901c View the embedded image gallery online at:
--- --- --- --- ---
KLADY
+ vzdušnost a nadhled
+ dynamika a údernost
+ velmi pěkné zpracování
+ až překvapivá univerzálnost
+ plnost a sytost
ZÁPORY
- žádají si svůj prostor pro "dýchání", aby fungovaly
--- --- --- --- ---
PRODÁVÁ: Horn | www.horn.eu
PRODÁVÁ: Rodel Audio | www.rodel-audio.cz

fasttext_language: cs


authors:
- Hodín
S.R.O. - Websys S.R.O.

description: 24hod.sk - Na policajtov v Keni zaútočili muži s mačetami, skandovali Alláh akbar - Keňskí policajti.


description: 24hod.sk - Kanada zdolala Minsk 3:2 a postúpila do finále Spenglerovho pohára - Hokejisti Kanady sa tešia po strelení gólu na 2:1 v semifinálovom zápase Spenglerovho pohára Dinamo Minsk -Tím Kanada v Davose 30. decembra 2016.


description: 24hod.sk - Plán mobility určí vývoj dopravy v krajskom Nitre - Mesto Nitra, sídlisko Chrenová.


description: 24hod.sk - Ceny ropy mierne klesli - Ceny ropy dnes ráno mierne klesli. Americká WTI sa obchoduje tesne pod úrovňou 54 USD (51,70 eura) za barel.

title: Ceny ropy mierne klesli


description: 24hod.sk - Clintonovú volilo o 2,9 milióna viac Američanov než Trumpa - Na kombosnímke kandidátka Demokratickej strany na úrad prezidenta USA Hillary Clintonová a kandidát Republikánskej strany na amerického prezidenta Donald Trump.


description: 24hod.sk - Ceny ropy mierne vzrástli,americká WTI sa obchoduje po 54 USD za barel - Ceny ropy dnes ráno mierne vzrástli. Americká WTI sa obchoduje okolo 54 USD (51,66 eura) za barel. Dnes je posledný obchodný deň tohto roka a ceny čierneho zlata zrejme ...


description: 24hod.sk - Drucker: Verím, že práce na detenčnom centre sa rozbehnú v roku 2017 - Na snímke minister zdravotníctva Tomáš Drucker.


description: 24hod.sk - Putin: Rusko nevyhostí nijakých amerických diplomatov - Ruský prezident Vladimir Putin, archívna snímka.


description: 24hod.sk - NBA: Atlanta zdolala doma New York 102:98 po predĺžení - Hráč Atlanty Dennis Schroder skóruje proti hráčovi New York Kirstapsovi Porzingisovi počas druhého polčasu zápasu NBA, 28.12.2016.


description: 24hod.sk - Rumunský prezident vymenoval za premiéra Sorina Grindeana - Na snímke prezident Rumunska Klaus Werner Iohannis.


description: 24hod.sk - Rumuni stále bez vlády.Prezident odmietol ďalší návrh na post premiéra - Na snímke prezident Rumunska Klaus Werner Iohannis


description: 24hod.sk - Rozohrávač Seattlu obdaroval spoluhráčov televízormi i letenkami - Rozohrávač Seattle Seahawks Russell Wilson drží Lombardi Trophy


description: 24hod.sk - Netanjahu nariadil diplomaticé kroky v reakcii na rezolúciu BR OSN - Izraelský premiér Benjamin Netanjahu.


description: 24hod.sk - Radek Dlouhý ostáva v Tipsport lige, dohodol sa s MHC Martin - Trenčan Radek Dlouhý sa teší po góle v zápase 16. kola Tipsport Ligy Dukla Trenčín - HK Nitra, 25. októbra 2015 v Trenčíne.


description: 24hod.sk - Taliansky premiér Gentiloni navštívil lokality postihnuté zemetrasením - Archívna snímka, záchranárske jednotky a obyvatelia chodia po sutinách zrútených domov v meste Amatrice po otrasoch v strednom Taliansku 24. augusta 2016. Hodiny na veži kostola zastali v čase otrasov.


description: 24hod.sk - Srbská tenistka Ivanovičová ukončila kariéru - Srbská tenistka Ana Ivanovičová, archívna snímka


description: 24hod.sk - Izraelský osadník o Kerrym: Je škvrnou na zahraničnej politike USA - Šéf americkej diplomacie John Kerry


description: 24hod.sk - VIDEO: Škrtel a Stoch skórovali pri triumfe Fenerbahce v pohári - Futbalista Fenerbahce Istanbul Slovák Martin Škrtel (uprostred) sa teší so spoluhráčmi po strelení gólu


description: 24hod.sk - Keysová pre zranenie vynechá Australian Open - Americká tenistka Madison Keysová


description: 24hod.sk - Izraelský premiér Netanjahu odsúdil Kerryho víziu o Blízkom východe - Americký minister zahraničných vecí John Kerry (vľavo) počas brífingu s izraelským premiérom Benjaminom Netanjahuom, archívna snímka.


description: 24hod.sk - Rosberg je presvedčený, že kariéru ukončil na vrchole výkonnosti - Na snímke svetový šampión Nemec Nico Rosberg.


description: 24hod.sk - NBA: Triumf Warriors v Brooklyne režíroval 26-bodový Durant - Kevin Durant a Stephen Curry


description: 24hod.sk - Anketa Športovec roka 2016 - kompletné výsledky - Kompletné výsledky ankety Klubu športových redaktorov Slovenského syndikátu ...

title: Anketa Športovec roka 2016


description: 24hod.sk - Biatlonová exhibícia prilákala 38 tisíc divákov, ovládli ju Nemci - Simon Schempp, archívna snímka


description: 24hod.sk - Trump hovoril so Sísím o izraelsko-palestínskom konflikte - Abdal Fattáh Chalíl Sísí


description: 24hod.sk - Japonský premiér chce na základni Pearl Harbor vyslať svetu odkaz - Japonský premiér Šinzó Abe.


description: 24hod.sk - Nečakaný rast zásob ropy v USA znížil ceny ropy - Ceny ropy dnes zaznamenali mierny pokles, keď trhy zareagovali na správy amerického ropného priemyslu o nečakanom zvýšení ropných zásob v USA.


description: 24hod.sk - Hráčovi Bilbaa Alvarezovi našli nádor na semenníku - Futbalista Athletica Bilbao Yeray Alvarez (v popredí)


description: 24hod.sk - Nigérijským mestom Maiduguri otriasol samovražedný atentát - Samovražedný atentátnik dnes zaútočil na trh s dobytkom v meste Maiduguri na severovýchode Nigérie, informovali očití svedkovia i polícia.


description: 24hod.sk - Netanjahu zrušil návštevu ukrajinského premiéra Hrojsmana v Izraeli - Izraelský premiér Benjamin Netanjahu reční počas pravidelného zasadnutia vlády v Jeruzaleme v nedeľu 6. septembra 2015. Netanjahu odmietol dnes sobotňajšiu výzvu opozície na to, aby krajina prijala sýrskych utečencov. Informovala o ...


description: 24hod.sk - Sulík: Je dôležité, aby ma politika dlhodobo bavila, a teraz to tak je - Na snímke predseda strany Sloboda a solidarita (SaS) Richard Sulík.


description: 24hod.sk - Trnavská automobilka zakončila rok 2016 s novým objemovým rekordom - Snímka montážnej linky výrobného závodu automobilky PSA Groupe Slovakia v Trnave v stredu 14. septembra 2016.


description: 24hod.sk - Hráči Chelsea prekonali klubový rekord, vyhrali 12. zápas za sebou - Ilustračná snímka


description: Po Barboře Polákové a Luďku Staňkovi vám představujeme další Češku, která je živa smíchem. Momentálně bydlí Bianca Cristovao, mladší sestra zpěváka Bena Cristovaa, v Kalifornii, kde studovala scenáristiku a kde to poslední dva roky zkouší se stand-upem.

title: Stand-up komička Bianca Cristovao: Humorem se uživím těžko. Takže k tomu venčím psy a čtu cizí scénáře

maintext:
„V Česku se zatím žánr stand-up comedy rodí, ale tady v LA je specializovaných comedy klubů nespočet. My všichni, kdo se tím snažíme uživit, navíc vystupujeme taky po kavárnách, v alternativních divadlech, prostě kdekoli. A občas i několikrát za den.“ Bianca do měsíce absolvuje průměrně patnáct regulérních vystoupení, ze kterých jí plyne zisk ze vstupného, ale hlášky chodí denně pilovat i na večery open mike, kam může přijít řečnit každý.
„Jenže na těchhle štacích vystupuješ hlavně před lidmi, co stand-up comedy sami dělají, a ti už prostě všechny fóry slyšeli. Musíš se sakra snažit, abys je rozesmála, a když se ti to povede, můžeš si být jistá, že na platící publikum tenhle vtip parádně zabere.“ Tak jako zabírá její první set s názvem Black Eastern European Girl, nebo její pořad na internetové TV Stream, v němž Bianca české publikum informuje o sexu se svým boyfriendem.
A jestli se stand-upem uživí? „Těžko. Takže k tomu venčím psy, čtu cizí scénáře nebo pomáhám příteli, který je filmovým producentem. Tady v LA je vážně těžké sehnat dobře placený gig, protože tu stand-up comedy dělá každý druhý a všichni by rádi vystupovali třeba i zadarmo. Ale občas to vyjde – jednou jsem třeba otevírala show komika Davida Koechnera, toho herce ze Zprávaře, a to dostanete dvě stě tři sta dolarů za standardní set, což je deset patnáct minut před mikrofonem. V klubech vám ale typicky dají padesátku za vystoupení. Což se dramaticky zvýší, jakmile vyjedete z LA, kde je prostě inflace stand-up komiků,“ říká ctitelka klasiků žánru Louise C. K., Billa Burra nebo Amy Schumer.
Bianca Christovao se právě teď účastní světového finále tradiční soutěže stand-up komiků Laugh Factory Funniest Person In the World, kde reprezentuje Česko. Dvacítka komiků ze všech koutů světa bude v Helsinkách před porotou a diváky sázet hlášky v týdnu od 4. prosince. Soutěž můžete sledovat i online.
8 komiků se vám, i s pomocí jedinečných snímků Romana Černého, představí v Excellentu, který spolu s Reflexem č. 48 vychází 1. prosince.


description: Jen krok od tragédie se v roce 1901 na Boží hod ocitlo osazenstvo kantýny v zeměbraneckých kasárnách na Pohořelci. Vše počalo, když si desátník Emil Nejtek stěžoval na bolení hlavy. Přítomni byli čtyřicetiletý číšník František Polák, třiapadesátiletá kuchařka Barbora Holubová a děti kantýnského – šestnáctiletá Anna a čtrnáctiletý Bohumil „a ti všichni se rovněž přiznávali, že jim po včerejšku není příliš volno“ líčí následky Štědrého dne pražský tisk. „Desátník slíbil všem pomoc a poslal syna kantýnského do síně nemocných pro antipyrin.“

title: Krůček od smrti aneb Na Boží hod jedině rulík zlomocný!


description: V současné době je nejspíše nejznámější českou muslimkou Eman Ghalebová, která zastiňuje kontroverzní představitele muslimské komunity, jako jsou Muneeb Hasan Alrawi či Vladimír Sáňka. Eman se těsně před Vánoci opět stala cílem pozornosti médií v souvislosti s dopisem, jejž adresovala Islámskému státu (ISIS).

title: Integrace podle českých muslimských obcí: Přát známým k Vánocům nesmíte!

maintext:
Osobně vnímám tento její dopis, zveřejněný na jejím soukromém blogu a profilu na sociální síti Facebook, spíše jako takový manifest Eman než reálný dopis směřovaný ISIS, neboť je málo pravděpodobné, že někdo z ISIS umí česky a čte české weby.
Přesto si ovšem myslím, že tento „manifest“ z pera mladé teplické muslimky ukazuje na zásadní vývoj v myšlení některých mladých muslimů v naší zemi. Tito mladí muslimové si nejspíše uvědomují důvody, proč jsou jako muslimové vnímáni v české společnosti negativně. Eman o tom sama píše: „Nechci se dívat na to, jak se mě děti bojí právě kvůli vám.“ A začínají na to reagovat. Ovšem tyto reakce je mohou brzy dostat do konfliktu s vedením muslimské obce v ČR.
Například již zmiňovaná Eman říká: „Svým přátelům popřeju veselé Vánoce, ačkoliv jste se jim snažili ukrást tu radost. Nezapomenu jim popřát a dát dárek, nezapomenu si s nimi zazpívat koledy.“
Tím se ovšem Eman dostává do rozporu s oficiálními představiteli českých muslimů, kteří na webové stránce islamweb.cz (spravované Islámskou nadací v Praze a Islámskou nadací v Brně) zveřejnili náboženský edikt, že není dovoleno slavit svátky nevěřících včetně židů a křesťanů (takzvaných lidí knihy). Například v případě narozenin se tam doslovně píše: „Máme zakázáno napodobovat ‚lidi knihy‘ v záležitostech týkajících se jejich víry a věcí, které se týkají pouze nich, které nikdo jiný nepraktikuje.“ Jako autora uvádí Evropskou radu pro fatwy a výzkum, což je islamistická organizace propojená hlavně s Muslimským bratrstvem a jejímž hlavním představitelem je známý islámský radikál Jusúf al-Karadáví.
Obdobně se k oslavování Vánoc staví i bývalý člen vedení Muslimské obce v Praze a bývalý duchovní pražské mešity Samer Shehadeh, v současné době působí v Praze nezávisle, který v náboženském ediktu (fatwa) v odpovědi na dotaz, jestli je možné oslavovat Vánoce a dávat dárky nemuslimům, říká: „Dávejte jim dárky, ale ne o jejich svátcích.“
O samotném oslavování vánočních svátků Shehadeh říká: „Každý svátek byl založen na nějakém přesvědčení a svátky nevěřících se zakládají na věcech, jež islám odmítá. Jakákoliv účast na svátku, který není v islámu povolen, je proto považována za nepřímé akceptování něčeho, co islám striktně odmítá.“
Chování Eman lze tak podle výkladu islámu hlásaného představiteli českých muslimů považovat za špatné, neboť, jak v dalším náboženském ediktu k tématu oslav svátků nevěřících píše Shehadeh: „Ve sbírkách Sahíh Albuchárí a Sahíh Muslim se vypráví o Prorokovi (nechť ho Alláh pochválí a ochrání), že řekl: ‚Odlišujte se od těch, kteří se přidružují (tj. k Alláhu)!‘ Bylo nám zakázáno kopírovat nevěřící, ať už židy a křesťany, či jiné, a bylo nám přikázáno být hrdými na to, že jsme muslimové.“
V obdobném duchu hovoří i šéf jediné muslimské církve registrované v České republice – Ústředí muslimských obcí v ČR – pan Muneeb Hasan Alrawi. V jednom z pátečních kázání pan Alrawi hovoří o tom, že se „nesmí křesťanům přát k Vánocům, pokud jsou pro ně Vánoce okamžikem, kdy se narodil Ježíš jako člověk a Bůh. Muslimové nesmějí Vánoce vůbec oslavovat, nesmějí kupovat stromky a dávat dárky.“
Na příkladu Eman Ghalebové tedy vidíme, že jakýkoliv pokus o integraci do české společnosti bude nejspíše čelit více odporu ze strany českých islamistů než českých odpůrců islámu. Je jen otázkou, jestli Eman a její rodina udrží svůj výklad islámu v střetu s představiteli českého islámu, anebo podlehnou nátlaku a rezignují na snahu integrovat se do české společnosti.
Je víc než jisté, že tento zásadní ideový spor probíhá a bude probíhat nejen v případě oslavování vánočních svátků, ale i u jiných témat střetu výkladu a praktikování islámu, a nebude příliš veřejně viditelný. O to ovšem bude těžší pozice Eman Ghalebové a její obhajoba jejího výkladu islámu a osobně si myslím, že pro ni větším nepřítelem než hnutí ISIS jsou představitelé českých mešit...


title: Červené zlato: Proč je šafrán tak drahý a proč je dobré s ním v jídle šetřit

maintext:
Jestliže je něčeho jako šafránu, je toho zatraceně málo. Jednak proto, že je hodně drahý, jednak proto, že ho bývá potřeba opravdu jen nepatrné množství. Gram tohoto koření můžete pořídit už za sto korun, ale stejné množství toho nejkvalitnějšího může přijít i na 1500. Nikdo totiž zatím nepřišel na to, jak jinak sklízet šafrán než ručně. Dělá se to obvykle na sklonku podzimu, tedy někdy touto dobou.
Kamarád mi přivezl z Íránu šafrán. Hezké, že si vzpomněl a plácl se přes kapsu. Tamní šafrán má tradici, která sahá až 3000 let hluboko, navíc asi 90 procent světové roční produkce (ta se pohybuje kolem 250 tun) pochází právě z Íránu, šafrán tu totiž má kromě tradice i ideální klimatické podmínky. Jenže mezinárodní sankce uvalené před časem na Írán kvůli tamnímu jadernému programu zásadně ovlivnily hospodářství, tedy i šafránový trh.
Zatímco cestu na Východ si obratní íránští obchodníci našli poměrně snadno, na Západ se jim to dařilo obtížněji, ale našli ji – například se íránský šafrán neprodával jako íránský. Každopádně jeho už tak vysoká cena šla nahoru. A proč je toto koření i za běžných okolností tak drahé? Na získání jednoho kilogramu je totiž třeba ručně sklidit asi 150 tisíc květů šafránu setého a z nich opět ručně otrhat přes 400 tisíc jemných červených čnělek.
Krev boha války
Jak už to u většiny koření bývá, i šafrán se nejprve začal používat díky svým léčivým a povzbuzujícím účinkům, teprve poté našel své místo v gastronomii. Záznamy o jeho léčivé síle byly zaznamenány na stěnách chrámů ve starém Egyptě, v Sýrii, Palestině či Indii, Hippokratovi učedníci naopak skládali přísahu, že tyto vědomosti budou střežit. Inu, každý nakládá s informacemi jinak.
Například na tzv. Ebersově papyru – tedy soupisu lékařských receptů –, pocházejícím zhruba z roku 1550 před Kristem, se o šafránu píše jako o léku na nejednu chorobu; měl zabírat jak na ženské problémy, tak na nemoci očí. Především se ale dává do souvislosti s bohy války coby „krev boha Setha“. Užívání šafránu mělo vzpružit válečníky a dodat jim sílu potřebnou pro vítězství v těžkých bojích. Měl prý moc rozproudit v těle krev a zachovat je tak v největší síle.
Zda se vítězné boje odehrály zásluhou šafránu, nevíme, jisté však je, že mnozí tehdejší léčitelé ho opravdu hojně využívali a dosahovali s ním pozoruhodných výsledků. Pozitivní vliv na krevní oběh, dýchací, zažívací a smyslové orgány je nesporný. Problematičtější už jsou informace o tom, kterak šafrán dokáže u žen zabránit početí, u mužů naopak pomoci proti neplodnosti.
Dnes už tyhle lapálie umíme vyřešit jinak, takže se spokojme s tím, že šafrán skutečně podporuje smysly a uvolňuje napětí. Studie univerzity v Teheránu například potvrdily pozitivní vliv šafránu na mírnou až střední depresi. Ovšem pozor, doporučená denní dávka je 30 miligramů. Pokud si chcete zlepšit náladu, nepřehánějte to, extrémní dávky jsou toxické.
V kuchyni se tohle červené, velmi lehké a velmi křehké koření používá po špetkách, a to v množství obvykle specifikovaném „na špičku nože“. Bez šafránu by nebylo pravé milánské risotto, používá ho středomořská i blízkovýchodní kuchyně, rozumí si s rybami, drůbeží, hodí se do omáček, polévek i dezertů. Někdy stačí jednoduše přidat pár pestíků, jindy je výhodnější pestíky podrtit, zalít pár lžícemi vody a do pokrmu použít tento aromatizovaný a obarvený nálev – zejména pokud jde nejen o chuť, ale i o barvu.
Recept: Treska v šafránové omáčce
Ryby, smetana a šafrán jsou tradiční kombinace. Tahle úprava je navíc rychlá a směšně jednoduchá.
Filety tresky omyjte, osušte, osolte a krátce z obou stran opečte na olivovém oleji. Do výpeku vlijte 200 ml smetany, přidejte lžíci másla, promíchejte metličkou a krátce provařte. Přidejte špetku šafránu, dochuťte čerstvě mletým pepřem a solí. Rybu krátce prohřejte v omáčce, šafránová smetana ji ovoní a obarví. Ideální přílohou je rýže, hodí se i kuskus, bulgur, ale i těstoviny či brambory… Zkrátka cokoli, co dokáže dobře nasáknout omáčku.


description: Češi v prosinci strávili v zaměstnání mimopracovními aktivitami 95 minut denně, což je o tři minuty více, než loni. Je to zároveň o 37 minut více, než po zbytek roku. Nejčastěji lidé pořizují vánoční dárky, vyplývá z analýzy společnosti truconneXion. Během roku lidé promrhají v průměru hodinu pracovního času denně.

title: Češi v práci věnují 95 minut denně nákupu vánočních dárků


title: Příběh Těchařovic. Jak se žije ve vesnici, kde je třetina lidí bez práce?

maintext:
Nezaměstnanost rekordně klesá, podniky nemůžou sehnat dostatek lidí. Takové jsou novinové titulky z několika posledních měsíců. Zdaleka ne na všech místech Česka ale počet lidí bez práce klesl k necelým čtyřem procentům. Nezáviděníhodné prvenství překvapivě nezískalo místo na Ústecku ani Ostravsku, ale nenápadná vesnice Těchařovice na Příbramsku. Nezaměstnaných je tu skoro třetina. Realita je navíc o něco složitější, než by se mohlo ze suchých čísel zdát.
Těchařovice jsou opravdu malé. Dokonce tak, že tu před pár lety žilo jen třicet lidí a vesnici hrozilo sloučení se sousední obcí. To ale místní nechtěli. „Centrální vesnice totiž investují převážně do sebe a na okolní se nedostává,“ popisuje starostka Vanda Bělinová rozhodnutí, před nímž stála obec šest let zpátky.
„Jediným řešením bylo co nejrychleji navýšit počet obyvatel alespoň na dvojnásobek,“ dodává s tím, že tento plán tehdy opravdu zrealizovali.
Posloužila k tomu opuštěná bytovka na kraji vesnice, v níž bydlela už jen jedna obyvatelka – ještě z dob, kdy stavba patřila zemědělskému družstvu. Těchařovice daly bytovku dohromady a skromné byty za nízkou cenu nabídly k pronájmu.
„Bylo to zvláštní. Vůbec jsme to neinzerovali, ale lidé z okolí se o tom sami doslechli a zájemci se jen hrnuli," vypráví Bělinová. A cíl byl splněn. Počet těchařovických obyvatel skokově vzrostl – přistěhovalo se dvacet pět lidí.


description: Italská policie zastřelila ve městě nedaleko Milána "bez jakýchkoliv pochyb" podezřelého z pondělního útoku na vánoční trh v Berlíně, Tunisana Anise Amriho. Na tiskové konferenci v Římě to dnes uvedl italský ministr vnitra Marco Minniti.

title: Muže podezřelého z útoků v Berlíně zastřelili u italského Milána

maintext:
Muž zastřelený dnes ve městě poblíž severoitalského Milána je "bez jakýchkoli pochyb" Tunisan Anis Amri podezřelý z pondělního útoku na vánoční trh v Berlíně. Informace médií na tiskové konferenci v Římě potvrdil italský ministr vnitra Marco Minniti. Podle italských médií se Amriho totožnost podařilo jednoznačně určit na základě otisků prstů.
Čtyřiadvacetiletého Amriho zastavila ve tři hodiny ráno ve městě Sesto San Giovanni poblíž lombardské metropole hlídka složená ze dvou policistů během rutinní kontroly. Hledaný Tunisan následně podle italských médií sáhl do batohu pro zbraň a za pokřiku Alláhu akbar (arabsky Bůh je veliký!) na policisty vystřelil. Jednoho z nich přitom zranil na rameni. Při pokusu o útěk Amriho další policista zastřelil.
Zraněný strážce není v ohrožení života. Ministr vnitra Minniti oběma policistům poděkoval osobně po telefonu a zraněnému popřál brzké uzdravení. Lidé si podle něj díky nim mohou užít klidné vánoční svátky.
Podle šéfa italského protiteroristického útvaru Alberta Nobiliho se do města Sesto San Giovanni zastřelený podezřelý Amri dostal z Francie. V jeho batohu se údajně našla jízdenka na vlak. Do italského Turína dorazil z Chambéry v jihovýchodní Francii. Pak nasedl na vlak do Milána. Z hlavního milánského nádraží pak vyrazil do Sesto San Giovanni.
Tunisan Anis Amri do Německa v roce 2015 přišel právě z Itálie, kde pobýval od roku 2012. Podle italských médií byl v Itálii rovněž ve vězení.


title: Ze zákona zavřeno. Jak za bolševika...

maintext:
Vydal jsem se na Štědrý den odpoledne prověřit, zda obchodníci na Praze 6 dodržují nový socialisticko - buzerační zákon o omezení prodejní doby na vánoční svátky. Bohoušovi s Andrejem se to fakt povedlo, takhle prázdné ulice jsem viděl naposledy za bolševika.
Především musím přiznat, že na Vánoce jsem na Štědrý den už nepotřeboval nic koupit. Skromný počet mnou obdarovaných má připravené dárky už dlouho, já si na svátky nakoupil pro své skromné osamělé oslavy trochu jídla už v pátek odpoledne, a teď jsem vyrazil - nestydím se přiznat - prudit. Posoudit a zhodnotit, kam nový nemarxistický zákon posunul realitu.
Vyrazil jsem směrem k samoobsluze. Je to obchod, kde jsem kromě papírových kapesníčků, toaletního papíru a tvarohu nikdy nenašel nic použitelného, natož k jídlu. Přesto - kdyby náhodou měl někdo potřebu na Štědrý večer kupovat toaletní papír, měl by smůlu. Supermarket byl zavřený, v souladu se zákonem. Potloukal jsem se okolo, než zakvičely brzdy a před sámoškou zastavil golf. Z něj vyběhl mladý muž, zacloumal dveřmi obchodu, potřásl hlavou a zase odjel. To byl jediný příznak života na celém Kulaťáku a jeho okolí.
Vydal jsem se tedy k Čongovi, ale už jsem předem tušil, že bude taky zavřeno. Je to velký krám, určitě nad 200 metrů. A taky zavřeno měl. A aby se to nepletlo, tak zavřel i Dong, vedlejší malá vietnamská zelenina, protože proč by se snažil, když konkurenci vyřadil z provozu zákon. Ubalil jsem si cigaretu a vyčkával. Skutečně za pár minut dorazila starší žena, i ona zacloumala dveřmi, potřásla hlavou a odešla. Jinak jsem na jindy tak lidnatém Kulaťáku a jeho okolí neviděl vůbec nikoho. Ten nemarxistický nesmysl, podle kterého si nesmíme na Štědrý večer odpoledne nakoupit, vylidnil město jak ebola.
Vracel jsem se domů a přemýšlel, kdy jsem naposledy o Vánocích viděl tak strašlivě liduprázdné město, jako dnes. A vyšlo mi, že za bolševika. Andrejovi s Bohoušem se podařilo jejich postbolševickým zákonem o omezení vánočního prodeje vráti do ulic atmosféru reálného socialismu. Oběma soudruhů proto gratuluji.
Zároveň bych chtěl upozornit pány kontrolory z Inspektorátu práce, že jsem tento článek psal sice na Štědrý den, ale u sebe doma, kde to rozhodně nemá 200 metrů čtverečních, ale mnohem míň. Tak prosím úřady: Neposílejte do Reflexu kontrolu, že pracuju o Vánocíh, pracuji jen z malé provozovny a článek mi neplatí hotově, takže nepodléhá ani EET, ani vánočnímu omezení. Zatím...


description: Myslíte si, že porno ženy nebaví? Chyba. Díky švédské režisérce si erotické filmy mohou pořádně užít i zástupkyně něžného pohlaví.

title: Švédka točí porno, na které se rády dívají i ženy


description: Ruský velvyslanec v turecké metropoli Ankaře Andrej Karlov se dnes stal cílem útoku neznámého střelce. Diplomat údajně utrpěl vážné zranění a byl převezen do nemocnice. Tam svým zraněním podlehl.

title: Ruského velvyslance v Turecku zastřelil neznámý atentátník

maintext:
Ruský velvyslanec v Turecku Andrej Karlov podlehl zraněním, která utrpěl při dnešním útoku v Ankaře. Potvrdila to mluvčí ruského ministerstva zahraničí Marija Zacharovová. "Rusko považuje útok na svého velvyslance v turecké metropoli Ankaře za teroristický čin," dodala mluvčí.
Andrej Karlov • Foto ČTK
"Nezapomínejte na Halab, nezapomínejte na Sýrii, bůh je veliký," zvolal pachatel se zdviženou rukou a ukazováčkem poté, co diplomata na vernisáži výstavy fotografií střelil do zad. Podle jiného svědectví údajně řekl: "Necháme vás zaplatit za Halab".
Video z celého incidentu:
Video of the moment Russian ambassador was shot in Ankara. pic.twitter.com/EYNE3Hkomd


title: Muže podezřelého z útoků v Berlíně zastřelili nedaleka italského Milána


description: To, že někde v Evropě na vánočních trzích dojde k dalšímu útoku, naznačovaly zprávy tajných služeb i zdravý rozum. Nyní k tomu skutečně došlo. Píšu tento text tři hodiny po útoku v Berlíně, kdy je k dispozici minimum informací. Ale jejich distribuce je zaznamenáníhodná!

title: Berlín: Islamisté přejí pěkné Vánoce

maintext:
Skutkově jde v tuto chvíli o pár vět. V Berlíně kolem dvacátého hodiny vjel kamion s polskou poznávací značkou do davu lidí užívajících si vánoční trhy. Na místě usmrtil devět lidí, dalších padesát zranil a mnozí jsou v kritickém stavu. Majitel firmy, které kamion patří, kontaktoval německá média, ujistil je, že za svého řidiče ručí a že nemohlo jít o útok - i když nikdo neví, zda ten autorizovaný řídič v momentě útoku skutečně řídil.
Zpočátku nebylo jasné, zda už je prokázána přímá souvislost s islámským terorismem. V pořadu ČT Události, komentáře vysílaném od 22 hodin opakovaně zdůrazňovali, že ani nevíme, zda šlo o útok či nehodu. Nepřímých důkazů, že o nehodu nešlo, bylo poměrně dost. Podobných nehod je absolutní minimum, a podobný teroristický útok kromě islamistických teroristů jako islamisté letos v Nice zatím spáchala jenom před lety paní Hepnarová. Takže vše ukazovalo na islámské teroristy, ale ČT 24 byla tak korektní, že to neřekla. Až do čtvrt na dvanáct, pak jsem odeslal tento text do redakce. Přitom:
Už ve 20.30 vyšel na účtu Iraqi Popular Mobilization Force - irácké armády bojující proti Islámskému státu, post oznamující, že v Berlíně zaútočil právě Islámský stát.
Nemám pochybnosti, že pánové z irácké tajné služby jsou věrohodným zdrojem. Washingtontimes.com publikovaly irácký tweet o chvíli později, a thesun.co.uk před desátou. Ještě v půl dvanácté (to odesílám text) však byla na ČT 24 živá informace, že se neví, zda vůbec šlo o útok.
Takže - útok v Berlíně je podle všeho dalším kolem teroristických útoků islamistů, je druhým dílem atentátu v Nice. Mohli jsme čekat, že se před Vánoci připomenou, abychom měli strach i o svátcích. Nepřekvapuje. Překvapující je, že v tuto chvíli jasně existující a medii kolující islámskou stopu nezaznamenala ČT 24 až do čtvrt na dvanáct. Že by politická korektnost a nechuť byť jen naznačit, že by za tím útokem mohli být naši milí islamisté??


description: Izrael si předvolal i velvyslance Spojených států, jejichž postoj umožnil, že při pátečním hlasování v Radě bezpečnosti OSN prošel návrh rezoluce požadující po židovském státu, aby přestal s výstavbou osad na okupovaných palestinských územích. Ambasador Daniel Shapiro musel postoj USA v neděli večer osobně vysvětlovat izraelskému premiérovi Benjaminu Netanjahuovi, uvedla agentura AFP. Už předtím si Izrael předvolal velvyslance deseti zemí, které rezoluci schválily. Spojené státy se hlasování zdržely.

title: Na izraelský kobereček. Velvyslanec USA předvolán kvůli rezoluci OSN


description: Letos v lednu uspořádal Jan Hubík první hromadné (dobrovolné!) čipování lidí v Česku. Jak se mu skoro rok poté s čipem v ruce žije? A na co ho používá?

title: Kyborgové mezi námi. Videoreportáž o Honzovi, který má v těle implantovaný čip


description: Ruský fotograf Igor Gavar díky svému projektu "Olduška" objevuje ruské seniorky vymykající se zažité představě bábušky, která jen sedí doma, na klíně má vnoučata a vaří pelmeně. Dámy ale nefotí jen pro rozšíření svého portfolia, jejich fotky se objevují i na stránkách módních časopisů.

title: Modelkou v sedmdesáti? Ruské babičky boří stereotypy o stáří


description: Těžko uvěřitelný příběh o falešné ambasádě, která leta bez povšimnutí čehokoliv nekalého působila v africké Ghaně, zveřejnila o víkendu agentura Reuters. Případ je však o to zajímavější, že falešná ambasáda vydávala platná americká víza.

title: Neuvěřitelné: V Ghaně působila přes 10 let falešná americká ambasáda


description: Vcelku se ztotožňuji s požadavky pošťáků na zvýšení platů za jejich vrcholně otravnou práci. Vynucovat si to však stávkou těsně před Vánocemi je sprosťárna, kdy nejpostiženějšími nebude firma Česká pošta, na kterou pošťáci tlačí, ale tisíce dětí, co nenajdou dárečky pod stromkem.

title: Rukojmím stávky pošťáků budou děti


description: Zatímco oslovení hospodští po prvním dnu platnosti EET nadávají jako špačci, český národ si z účetního fízlování dělá srandu. Webová stránka bonzacka.cz je v plném proudu!

title: Aplikace Bonzačka: Babišova EET slaví první velký úspěch

maintext:
Udávání jako normu zavádí se systémem EET ministr financí proto, že si chce zavzpomínat na mládí. Proto má být součástí systému jednak bonzácká, udavačská loterie, jednak samostatný udavačský web na serveru ministerstva financí, kam budou hrdí Češi moci snadno udávat své spoluobčany. Morální pokleslost tohoto systému je samozřejmě jasná všem kromě Andreje Babiše samotného, protože slovo morálka nezná. A tak začíná vychovávat národ k udavačství.
Jako vždy, když je Čechům ouzko, vyrojí se kvanta politických anekdot. Proto se již první den fungování EET rozjel web bonzacka.cz, který nabízí stažení aplikací pro mobilní telefony. Aplikací, které udávají samy.
Na webu se píše: „Hlásit podezřelé jednání nebylo nikdy jednodušší! Utrácí váš soused víc, než si vydělá? Má podezřele drahé auto? Nevydali vám účtenku v restauraci či na tržnici? Stáhněte si aplikaci Bonzačka a nahlašte to! Díky mobilní aplikaci Bonzačka nebylo hlášení podezřelého jednání nikdy jednodušší. Každý měsíc proběhne za dozoru notáře slosování všech hlášení. Pět šťastlivců pak obdrží poukaz na víkendový pobyt na farmě Čapí hnízdo. Zapojte se i vy. Čím více hlášení zašlete, tím větší šanci na výhru budete mít. Začněte hned stažením aplikace.“
No, a když kliknete na „Stáhnout“, přehodí vás to na stránku, kde se píše: „Vážně jsi chtěl stáhnout aplikaci Bonzačka? Tak běž před zrcadlo a koukni se na sebe. To, co vidíš, je opravdu velkej ubožák.“
Myslím, že jako spontánní reakce na EET to mluví za celé knihy a jasně to celé dokazuje, že je národ opět rozštípnut na dvě části. Stejně jako za nacistů, stejně jako za bolševika je tu najednou nějaký (apriorně podezřelý) lid a proti němu vrchnost, které se chodí na ten lid žalovat. Babiš začíná po bolševicích další kolo mravní devastace našeho národa a není divu, že postupuje podobnými kroky jako komunisté a estébáci – výzvami k udávání. Vždyť on jen vzpomíná na mládí…


authors:
Daniel Baret
Metropolico.Org
Cc By-Sa

title: Tragická čísla: Práci našlo za rok v Německu jen 34 tisíc uprchlíků, ale loni jich přišlo 1,1 milionu

maintext:
V minulém roce registrovali v Německu 1,1 milionu žadatelů o azyl. Jenže podle oficiálních údajů, které byly zveřejněny v pondělí, získalo za posledních 12 měsíců práci pouze 34 tisíc migrantů a to se do toho počítají i lidé, kteří přišli v předchozích letech. Slova kancléřky Angely Merkelové a mnoha dalších lidí, o tom, že přicházejí především lidé, které pracovní trh potřebuje, se ukázala jako zcela lichá.
Problematická je pro zaměstnavatele především struktura uprchlíků. Nejsou to masy inženýrů a lékařů, jak se objevovalo především loni v některých médiích.
Velmi těžko zaměstnatelné jsou pak hlavně ženy, protože většina z nich pochází z islámských států, kde většina žen zůstává tradičně v domácnosti. Problémem je i neznalost jazyka.
Podle pondělní zprávy vládního Institutu pro výzkum práce (Institut für Arbeitsmarkt), který sídlí v Norimberku, našlo za posledních 12 měsíců práci v Německu pouze 34 tisíc uprchlíků. Přitom 22 procent z nich našlo práci jen na dobu určitou.
Studie mapovala zaměstnávání migrantů z osmi zemí, z kterých se uprchlíci většinou v poslední době rekrutují, například ze Sýrie, Iráku, Afghánistánu či Eritreje. Čísla jsou proto podle odborníků relevantní, ale současně varovná. Z loňských 1,1 milionu žadatelů o azyl v Německu bylo totiž 430 tisíc lidí ze Sýrie, 154 tisíc z Afghánistánu a 122 tisíc z Iráku. Zpráva se proto týká naprosté většiny migrantů z posledních dvou let.
Proto pouhých 34 tisíc zaměstnaných uprchlíků za rok je velkým zklamáním. Platí to i v případě, že bereme v potaz, že kolem 25 procent všech migrantů v minulém roce tvořily děti mladší 18 let.
„Pokud se nám podaří získat zaměstnání pro 50 procent migrantů do pěti let, byl by to jistě úspěch,“ řekl Joachim Möller, ředitel Institutu pro výzkum práce. Jenže dodal, že je „iluzí věřit tomu, že se pro ně podaří sehnat práci na dobře placených místech“. Což ale může způsobit do budoucna sociální problémy.
S migrační vlnou jsou proto v Německu spojeny vyšší náklady v řádech miliard euro ročně. Ředitel Möller odhaduje, že paradoxně se v souvislosti s uprchlíky podaří v nadcházejících letech vytvořit spíše místa pro samotné Němce, zejména je potřeba více učitelů či sociálních pracovníků. Zde je jeho odhad 50 až 60 tisíc pracovních míst.
Také Joachim Möller ale přiznal, že Německo na současné uprchlické vlně nevydělá, bude do toho pouze investovat. „Různorodost společnosti ale může mít jiné pozitivní účinky,“ dodal.
Nová zpráva ovšem není povzbuzením pro kancléřku Angelu Merkelovou, na kterou mnoho Němců útočí právě za její vstřícnost k migrantům. Jak se to projeví ve federálních parlamentních volbách, se uvidí příští rok na podzim. Merkelová opět kandiduje na kancléřku za stranu CDU.


description: Bitva o syrské Aleppo se chýlí ke konci, povstalci se stáhli ze všech šesti důležitých čtvrtí, které dosud ovládali. Oznámil to dnes Ramí Abdar Rahmán, šéf exilové Syrské organizace pro lidská práva (SOHR). Podle něj už rebelové v druhém největším syrském městě kontrolují jen jedno drobné území.

title: Konec bitvy o Aleppo. Rebelové se stáhli z klíčových pozic


description: Povrchní bezpečnostní opatření, hlučné motory, nechutné jídlo. To je vysvědčení, které dostaly nejhorší světové aerolinky od svých uživatelů na hodnotící stránce společnosti Skytrax, která uděluje známky leteckým společnostem i letištím. Mezi zástupci z Iránu, Súdánu, Bangladéše nebo Číny je zastoupena i společnost sídlící v Praze.

title: 20 nejhorších leteckých společností světa. Je mezi nimi i nízkonákladovka z Prahy


description: Po pětiletém studiu v německých a amerických archívech vydal berlínský spisovatel Norman Ohler (46) bestseller Totální rauš. Drogy v třetí říši, který se právě objevil na pultech českých knihkupectví. Do souvislostí dává rozvoj německého chemického průmyslu v 19. století s počátečními úspěchy nacistického Německa. Velké téma Nacisté v rauši přinášíme v novém tištěném Reflexu.

title: Hitler v rauši: Pervitin, opiáty, kokain a další drogy v nacistickém Německu


description: Ty tam jsou doby, kdy při aplikaci postřiku proti komárům pomřel všechen hmyz v oblasti. Farmakologové Vanderbiltovy univerzity v Tennessee vyvinuli látku s názvem VU041, která, pokud se dostane do trávicího systému komára, vyřadí z funkce jeho „ledviny“ a způsobí jeho smrt.

title: Konec nepříjemných bodnutí? Nový insekticid zabíjí výhradně komáry, zjistili vědci


description: I když toho za život stihli tito umělci hodně, jejich poslední obrazy jsou opravdu výjimečné. Někteří svůj konec tušili, jiní odešli náhle. Jejich obrazy jsou na pohled opravdu zvláštní a u některých vás dokonce zamrazí. Vědomí toho, že umělci po (ne)dokončení těchto děl už žádné další nepřidali, na ně vrhá úplně jiné světlo. Salvator Dalí, Gustav Klimt, Andy Warhol, Frida nebo Vincent van Goght. Podívejte se na poslední díla slavných malířů v naší galerii.

title: Poslední obraz před smrtí. Podívejte se na díla slavných umělců, která namalovali na konci života


description: Evropané v současné blahobytné době ztrácejí základní přírodní instinkty. Přestali si uvědomovat, co je pro jejich budoucnost stěžejní. Pálí je „dobré bydlo“.

title: Unavená společnost aneb Evropany pálí "dobré bydlo"

maintext:
Vážený pán profesor,
môžem poprosiť o zopár myšlienok na môj dotaz? Môžeme dnes hovoriť o príznakoch unavenej spoločnosti?
PhDr. Dušan Piršel, Bratislava
Každý, kdo je zklamán z vývoje světa a kdo – zejména v naší zemi – nerozumí paradoxnímu rozporu mezi tím, jak se lidé mají (tj. nejlépe, jak se kdy v dějinách měli) a jak se při tom cítí („blbá nálada“, „před pány stýská si, za vraty výská si“), má sklon uvažovat o jakési celospolečenské únavě, neboť vysvětlení pro tento rozpor nenalézá. Svědčí o tom nejen Váš dotaz, ale i názvy úvah myslitelů, kteří mají filozofii v popisu práce.
Religionista O. A. Funda už před časem upozornil svou knihou, že „Znavená Evropa umírá“. Jako by se ve společnosti uplatňovalo cosi jako únava materiálu, jenž se pojednou začne samovolně rozpadat. Epochy s touto atmosférou se v dějinách opakují a bývají provázeny některými společnými průvodními jevy: relativní stagnací dějinného pohybu, ztrátou ideologie, jakousi dekadencí a úpadkem mravů ve společnosti i v umění, ztrátou nějakého vyššího cíle, za kterým by podstatná část obyvatelstva toužebně kráčela („budování nového řádu“, dobývání neznámých území, dobývání vesmíru, odhalování zásadních tajemství přírody, zázraky techniky, víra, apod.), a poklesem bdělosti vůči přicházejícímu zvratu.
Takhle nějak se v roce 1989 zhroutil komunistický svět, který se přitom již předtím vyhrabal z nejhoršího. Setrvával sice v totalitě a nesvobodě, ale už víceméně nevraždil, nepopravoval, zavíral jen nakrátko, hladomory pominuly, šrouby povolily. Jinými slovy: zhroutil se ve chvíli, kdy byl historicky vlastně v nejlepším stavu. Ano, už slyším námitky. Mám však na mysli jeho relativní vnitřní stav, nikoli poměřování ideálem demokracie a individuální svobody či ekonomickou prosperitou obyvatelstva v západních zemích.
Chci spíš říci, že logičtější by bylo, kdyby padl již v padesátých letech, kdy vyhnal tisíce nejlepších lidí do emigrace, desítky jich popravil a značný počet pozavíral, všem všechno ukradl buď přímo, nebo měnovou reformou, zničil krajinu, znásilnil zemědělství – a nic. Podobně staré Rakousko se začalo hroutit v době, kdy se vlastně stalo vůči „svým národům“ uživatelsky přátelským útvarem, vnitřně se demokratizovalo a zničeno muselo být nahonem, aby si to jeho odpůrci nakonec nerozmysleli. Onu zvláštní rozpačitost té dějinné chvíle popisuje mistrně Stefan Zweig v románu Svět včerejška. Co všechno se muselo stát, aby se Evropa nakonec pospojovala do útvaru, jenž je rakouského mocnářství slabou karikaturou. Z nějakých příčin se dějiny nedaly nadejít úspornou zkratkou, když už jednou tu Evropskou unii měly.
Vladimír Iljič Lenin označuje jako revoluční situace „takový stav společnosti, v němž vládnoucí třída již nemůže postaru vládnout a utlačované třídy již nemohou postaru žít“. Z dnešního pohledu viděno takový stav nutně nevyžaduje objektivní důvody. Jde spíše o hnutí mysli, v tomto případě o hnutí celospolečenské nálady. Všimněme si, že jde o děj, jenž se soběpodobně uplatňuje na všech úrovních: každý sportovní klub se časem vyčerpá a začne prohrávat, každý hrdina se unaví, každý – i ten nejoblíbenější – politik dříve či později upadne v nemilost. Vezmeme-li únavu jako metaforu, pak máte pravdu. Jen se snažme, alespoň ti neunavení, aby rozum pokud možno vítězil.


authors:
Čtk
Tereza Stonišová

description: Stav americké herečky Carrie Fisherové, představitelky princezny Leiy v kultovní filmové sérii sci-fi Hvězdné války, je po pátečním infarktu již stabilizovaný. Sdělila to v neděli její matka. Během letu z Londýna do Los Angeles utrpěla šedesátiletá hvězda rozsáhlý srdeční záchvat a její stav byl kritický.

title: Herečce Fisherové je po infarktu podle její matky již lépe


description: Zima se nezadržitelně blíží a dlouhé zimní večery jakbysmet. Už jste přemýšleli o tom, jaký drink si s přáteli společně připravíte nebo čím je obdarujete o vánočních svátcích? Pravá nefalšovaná Tennessee whiskey potěší pod stromečkem každého milovníka kvalitního pití. A nezapomeňte, že letos s Jackem můžete oslavit i jeho 150. narozeniny.

title: Šťastné a stylové!


description: Diskutovat o zjevných věcech je někdy až komické. Jako třeba o tom, jestli byl Fidel Castro neobyčejnou světovou politickou osobností, jejíž odkaz je třeba zachovat a rozvíjet, nebo prachsprostým diktátorem a ekonomickým šarlatánem.

title: Dáme si po smrti Fidela Castra Cuba libre?

maintext:
Fidel Castro zavraždil deset tisíc Kubánců, milióny z tohoto krásného ostrova vyhnal. Za šedesát let proměnil svými bizarními ekonomickými a sociálně inženýrskými experimenty Kubu v druhou nejchudší zemi Latinské Ameriky. Z jeho ostrova se stala ostnatým drátem obehnaná laboratoř, která může sloužit jako jediné: Coby odstrašující případ, jak dopadnou občané země, na kterou se znovu a znovu aplikují různě obměňované experimenty z učebnic marxismu-leninismu.
Budování „nového člověka“ a spravedlivé společnosti dopadlo katastrofálně, a to přesto, že Kuba má mimořádné podmínky pro to, aby byla normálně fungujícím hospodářstvím, včetně soběstačného zemědělství. Místo toho na tomto ostrově nesvobody stále panuje něco jako válečný stav – potraviny na příděl, elektrická energie občas, demokracie a lidská práva vůbec.
Je nutno přiznat, že Fidel Castro měl kromě odvahy zaútočit s hrstkou spolubojovníků na někdejší Batistův režim i štěstí a uměl ho mazaně využít: Jeho fanfarónský převrat vypukl v době vrcholící studené války, v důsledku čehož po krátkém váhání (nejprve šlo v jeho podání o zelenou revoluci, až počátkem šedesátých let se proměnila v rudou) napojil Kubu na sovětský ekonomický cecík. A přestože se navenek tvářil nezávisle, stal se poslušnou karibskou loutkou sovětské moci a Kuba její strategickou výspou.
Těžko říci, co bude po Castrově smrti následovat. Logická by byla jakási proticastrovská revoluce, která by smetla vládu Fidelova bratra a nastolila normální poměry. Každá rada drahá, i ta nejdražší. Třeba se Kubánci s průměrným platem 650 korun měsíčně rozhodnou vyslyšet rady předsedy Evropské komise Jeana-Clauda Junckera (s měsíční mzdou tisíckrát vyšší) a počkají si, až odkaz jejich „hrdiny“ Fidela Castra posoudí historie. Třeba se nakonec ukáže, že vše, co dělal, dělal správně.
Co přineslo Kubě a okolnímu světu půlstoletí trvající vládnutí Fidela Castra? Přečtetě si text Devět dní bez rumu v novém tištěném Reflexu, který vyšel ve čtvrtek 1. prosince.


description: V tištěném Reflexu vychází nepravidelný seriál Prodavači vzduchu o nejrůznějších šizuncích, co šidí lidi. Nyní přináším další díl seriálu zde na webu, protože se odehrává v kyberprostoru. Ale kromě toho, že jsou „za obrazovkou“, jsou prodejci přípravku  stejní šmejdi jako v realitě.

title: Zázračné tablety Tinnitus Stop aneb Prodavači vzduchu


title: Neuvěřitelný hyenismus domarodičky. Zakažme to!

maintext:
Starý rok se loučí kauzou, která by se měla odrazit v naší legislativě. Domarodička se po proběhlém domácím porodu zachovala ke svému čerstvě narozenému dítěti tak nepředstavitelně, že by jí za to měli zbavit rodičovských práv. Proč náš stát nechápe domácí porod jako zanedbání péče o dítě?
V Plzni se přihodil případ, jakých přes vysokou vzdělanost najdeme v naší populaci stále dost. Nějaká bydlenka, která má jako koníčka domarození, se rozhodla ohrozit své ještě nenarozené dítě a porodit doma. K porodu došlo a pro dítě byl naštěstí bez komplikací - sebenepatrnější komplikace po porodu se v domácnosti bez přístrojového zázemí porodnice může zvrhnout v tragédii.
Nějaké drobné komplikace po porodu se však objevily u novorodičky, u matky. Bylo třeba nechat jí odvézt do nemocnice, což byla připravena osádka záchranky, přivolané po porodu, udělat. Dokonce ženu přesvědčovali, aby se chovala jako správná matka, aby se pokoušela postarat o své dítě a být s ním. Odmítla a nechala se do špitálu odvézt s tím, že dítě nechala v péči porodní asistentky, která zatím k ní domů dorazila.
Rozhodla se tak přesto, že jí přítomní zdravotníci vysvětlovali, že dítě je potřeba vyšetřit, a i kdyby nebylo - že po porodu je pro dítě velmi důležitý okamžitý pobyt s matkou. Novopečená maminka nevzala zájem dítě v potaz podruhé, dítě nechala a odjela do špitálu. Mluvčí plzeňské záchranky sdělil: „Přestože nad takovým jednáním zůstává profesionálním záchranářům rozum stát a my jsme se s tím setkali poprvé, ta žena se ničeho nedopustila. Pouze využila svá zákonná práva.“
A v tom právě spatřuji ten problém. Jak je možné, že dvakrát prokázaný očividný nezájem o blaho vlastního potomka nevyvolá úřední reakci?
Už sám domácí porod je obrovský zdravotní risk pro dítě. Z lidskoprávních důvodů (byť je to v dané věci opravdu blbost a mělo by k tomu dojít) nelze domácí porody zakázat. Každopádně by je však stát měl evidovat, a všechny matky, které rodily doma, by měla automaticky dozorovat sociálka stejně, jako dozoruje matky dětí, co chodí do školy špinavé a hladové.
Domácí porod - kromě ezoterických keců domarodiček - totiž především znamená, že matce o dítě nejde, nezáleží jí na něm, je ochotna riskovat pro svoje pohodlí život a zdraví dítěte, a proto by měla být pod dozorem zda zanedbávání dítěte nepokračuje i po porodu.
No a matka z našeho příběhu, kterým končí letošní rok: Ta přece prokázala, že jí na dítěti nezáleží, hned dvakrát. Poprvé plánovaným domácím porodem, podruhé tím, že dítě ihned po porodu odložila a nevzala ho s sebou do nemocnice, aby ho mohla kojit a poskytovat mu pro jeho zdárný psychický vývoj mateřské teplo a pocit bezpečí.
Proto si myslím, že u této dámy by měly úřady uvažovat nejen o trvalém dozoru nad jejími výchovnými metodami, ale spíše o zbavení rodičovských práv. V republice je dostatek náhradních rodičovských párů, co žádají o adopci a na dítěti, pokud by ho dostali, by jim záleželo. Na rozdíl od domarodičky z Plzně. Proto si myslím, že dětem podobných rádoby matek by bylo lépe u pěstounů.


description: Vážení čtenáři, možná si myslíte, že už jste dnes viděli vše, co jste potřebovali. Ale to by nebyl Reflex, aby se vás nerozhodl přesvědčit o opaku. Máme tady pro vás galerii, kterou prostě vidět musíte. Úplně každý si v ní totiž najde to svoje. Je to tzv. galerie pro každého.

title: Krásné dívky a kapři. Bizarní kalendář, který potěší oko každého Čecha!


description: Kabinet děsivých múz nebo projíždku strašidelným parkem připomíná temnokrásná výstava I život může být bolestný a přinášet zklamání v Galerii města Plzně.

title: Horor v Plzni: I život může být bolestný a přinášet zklamání


description: Harvey Collyer, manžel Charlotte a otec malé Marjorie, byl jedním ze zhruba 1500 lidí, kteří zemřeli v noci ze 14. na 15. dubna roku 1912. Matce i dceři se při potopení Titaniku podařilo zachránit v jednom ze člunů, nicméně, jak je z fotografie patrné, Charlotte z toho snad neměla ani radost. Její manžel před plavbou prodal veškerý majetek a chystal se založit vlastní farmu ve státě Idaho. Jenže Harvey měl veškeré rodinné úspory u sebe v peněžence. A ta se společně s ním nenávratně ztratila v hlubinách oceánu. Při pořízení slavného snímku to tedy s pozůstalými opravdu nevypadalo dobře.

title: Zachráněni z Titaniku: Příběh zmaru i naděje v pozadí silné fotografie

maintext:
„Tu neděli 14. dubna jsem si užila výbornou večeři. Vůbec na pasažérech z druhé třídy nešetřili. Bylo to to nejlepší jídlo, jaké jste si mohli kde koupit. Po večeři jsem chvilku poslouchala orchestr a pak si šla lehnout. Zrovna jsem lezla do postele, když přišla stevardka. Byla na mě moc milá. Chtěla bych jí tímto poděkovat, protože ji už nikdy neuvidím. Šla dolů s Titanikem.
Ŕíkala mi, že jsme v nebezpečné části oceánu a kolem je hodně ledovců, takže posádka o možnosti srážky určitě věděla. Já ale vystrašená nebyla. Brzy jsem usnula. Po desáté večer mě probudil manžel a chvíli jsme si povídali. Pak se začal chystat ke spánku i on a najednou rána!“ uvedla Charlotte v rozhovoru pro San Francisco Call.
Vyprávění následně převzala malá Marjorie: „Na palubě to bylo plné lidí a někteří z nich plakali. Důstojník nám řekl, abychom si vzali vesty, a tak mi maminka jednu nasadila. Brečela jsem kvůli panence, kterou jsem zapomněla v kajutě, ale nikdo se pro ni nemohl vrátit. Pak někdo řekl, že máme jít do člunů, a dva muži mě do jednoho odnesli. Tatínek mě zdvihl naposledy do vzduchu a políbil mě. Pak políbil i maminku. Ta šla za mnou do člunu. Slyšela jsem ženy v jiném člunu volat, že chtějí, aby u nich někdo vesloval, a tak do něj tatínek nasedl.
Jeden z důstojníků v našem člunu měl pistoli. Několik mužů skočilo za námi do člunu a důstojník křičel, že jestli toho nenechají, tak bude střílet. Když skočil další muž, tak ho zastřelil. Maminka říká, že jsem křičela, aby nestřílel, ale já si to nepamatuji. Námořníci museli veslovat hodně rychle, abychom se vůbec dostali pryč. Slyšeli jsme, jak hraje kapela. Když jsme se vzdalovali, tak lidé klečeli na palubě a modlili se za zvuku písně Nearer My God To Thee (v překladu Blíž k tobě, Bože můj). Když dohráli, jeden z muzikantů skočil i s nástrojem do záchranného člunu a asi se mu podařilo dostat pryč.
Jak jsme odplouvali, slyšeli jsme pláč velké spousty lidí. Ženy v našem člunu se ptaly důstojníka, co to je. On jim tvrdil, že lidi na palubě zpívají. Pak jsem viděla Titanic ve vzduchu těsně před tím, než se potopil, a vypadal ještě větší než tehdy v přístavu v Southamptonu. Veslovali jsme dalších sedm hodin. Celou dobu jsem se bála a občas plakala. Nakonec jsme viděli světlo a já si nejdřív myslela, že je to jen další hvězda. Hvězdy svítily tak silně, že to vypadalo, jako kdyby byl den. Světlo se ale pořád zvětšovalo a my pak uviděli loď. Všichni začali veslovat jako o život.
Pak jsme spaly na zemi na té nové lodi. Nebylo to takové jako na Titaniku, ale všichni k nám byli moc milí. Myslely jsme si, že tam bude tatínek, ale jeho člun se k lodi nedostal.“
Emotivní výpověď Charlotte a Marjorie vyvolala ve Spojených státech vlnu solidarity. Do redakce San Francisco Call začali lidé posílat peníze a čerstvá vdova se na základě nově nabytých prostředků rozhodla uskutečnit manželův sen a skutečně založit farmu v Idahu. Jedním z hlavních důvodů stěhování bylo ale Charlottino chatrné zdraví. Harvey nikdy neplánoval, že by se jeho žena měla aktivně podílet na stavbě domu či snad sázet ovocné stromy.
Zdraví nakonec Charlotte dostihlo a ona se na pokraji fyzického zhroucení a tváří v tvář stále se ztenčujícím finančním prostředkům rozhodla pro návrat zpět do Anglie. Opět tedy podnikla zaoceánskou plavbu a tentokrát se zdárně setkala se svými příbuznými v Británii. Později se dokonce i vdala, ale vleklých plicních problémů se už nikdy nezbavila. Osmadvacátého listopadu 1916 (čtyři roky po potopení Titaniku) zemřela na tuberkulózu. Její druhý manžel zemřel v roce 1919, a Marjorie tak zůstala v 16 letech úplně sama.
Později se provdala za Roye Duttona a měla s ním dítě. To však záhy zemřelo a Roy Dutton prohrál boj s nemocí v roce 1943. Bylo mu jen 41 let. Marjorie se už nikdy nevdala a pracovala jako recepční. V 60. letech utrpěla mrtvici a už se o sebe nedokázala sama postarat. Byla tedy přesunuta do domu s pečovatelskou službou, kde zemřela 26. února 1965 v nedožitých 62 letech.


description: Izraelské úřady dnes rozhodly v odvolacím řízení o zkrácení trestu pro odsouzeného bývalého prezidenta Mošeho Kacava. Informoval o tom dnes Kacavův právník Cion Amir. Kacav si od roku 2011 odpykává sedmileté vězení za znásilnění a další sexuální delikty. O zkrácení požádal v dubnu, kdy měl odpykány dvě třetiny trestu.

title: V Izraeli rozhodli zkrátit trest bývalému prezidentovi Kacavovi


description: Pohraniční stráž EU (Frontex) vznesla zásadní obvinění proti neziskovým organizacím působícím v Středozemním moři v rámci údajné snahy pomoci uprchlíkům. Podle Frontexu neziskové organizace nejspíše nějakým způsobem spolupracují s pašeráky na organizování nelegální imigrace do Evropy. O obvinění píše mezinárodní ekonomický deník Financial Times v článku „EU border force accuses charities of collusion with migrant smugglers“ a odvolává se na důvěrné zprávy určené vedení EU a vypracované pracovníky agentury Frontex.

title: Pohraniční stráž EU vznesla obvinění proti neziskovým organizacím, které pomáhají uprchlíkům


description: Navštívili jsme muže, který má ve své sbírce přes šest tisíc fotografií prezidenta Miloše Zemana a který sám sebe považuje za prezidentova největšího fanouška. Bylo by snadné jej nějak dusit nebo zesměšňovat - tak jsme jej nechali mluvit bez komentářů.

title: Přes 6 tisíc fotografií prezidenta na stěnách. Seznamte se s největším fanouškem Miloše Zemana

maintext:
Pan Pavel Kočiš nás přijal v domku u Prahy, kde bydlí s otcem a sourozenci, a ukázal nám svou sbírku fotek a relikvií spojených s Milošem Zemanem. Dlouho jsme přemítali, jak sbírku pana Kočiše odprezentovat, aby to nevypadalo, že se mu vysmíváme. Pan Kočiš pracuje jako stavební dělník a nebylo by těžké jej v diskusi sestřelit.
Pavel Kočiš a jeho sbírka více než 6 000 fotografií Miloše Zemana • Foto Archiv Pavla Kočiše
Ale bylo by to zbytečné a sprosté, protože pan Kočiš to s tím Zemanem myslí opravdu upřímně. A tak jsme to vyřešili šalamounsky: Moje otázky a vyzvídání jsme vystříhali a nechali mluvit jen pana Kočiše samotného. Poslechněte si ho také a prohlédněte si i kousky jeho sbírky!


description: Speciální jednotky německé policie podnikly dnes ráno kolem 04:00 razii v hangárech bývalého letiště Tempelhof, kde jsou ubytování uprchlíci, uvedl server deníku Die Welt. Muž podezřelý z útoku na vánoční trh v centru Berlína, při němž zemřelo 12 lidí a další desítky utrpěly zranění, tam byl prý hlášený. Muže již v pondělí policie zatkla.

title: Německá policie zasahovala v uprchlické ubytovně na Tempelhofu


description: Nařídil jejich zničení a zakázal veškeré další publikování, ale všechny již zveřejněné najít nedokázal. Adolf Hitler si vlastní mediální obraz pečlivě hlídal a proto neměl jakýkoliv nelichotivý snímek šanci proniknout do tisku. Až na ty následující, které vyšly již v třicátých letech v pamfletu Deutschland Erwache (v překladu Probuzené Německo).

title: Trapné snímky, které neměl nikdo vidět. Prohlédněte si fotky zakázané samotným Hitlerem


description: Na jedné straně geniální animovaná miniatura, čistá a výmluvná i beze slov, na druhé užvaněný Santa, jenž si marně dělá nárok na hit Vánoc. Kritička Tereza Spáčilová radí, co si vybrat tento týden v kinech.

title: Filmové premiéry: Druhý Anděl páně vede, Santa už je jenom úchyl

maintext:
Tip týdne
Anděl Páně 2
Kdyby církve kázaly se stejnou lehkostí, s níž Jiří Strach točí pohádky, byly by kostely plné. Jeho druhý Anděl Páně dýchá rošťáckou radostí, a tak minimálně kina budou plná zcela určitě. - celou recenzi čtěte zde.
75%
Propadák týdne
Santa je pořád úchyl
Možná ne úplný propadák, ale zklamání týdne určitě: kdo se těšil, jak Santa, jemuž nikdy nebylo nic svaté, provětrá atmosféru plnou rolniček a dobrých skutků, měl by si nechat zajít chuť. Billy Bob Thornton sice zvládá “Ho Ho” zhýrale i po třinácti letech, následovník režiséra Zwigoffa Mark Waters ovšem specifika žánru evidentně nepochopil. Fousaté vtípky smrdí lácí (a často také fekáliemi) a spíš než do vánoční antikomedie patří do taškařic pro teenagery (“daruji orgány kromě ptáka”). Děj těžkopádně variuje viděné - nechybí staří přátelé, plán na loupež a malý Thurman, co už dávno není malý (do sexu jej zasvěcuje Santův “dárek”, prostitutka chvátající pro vnuka do baletu). Problém je, že opakovaný vtip není vtipem, ani když ho vyprávíte z druhé strany. A že Santa už je jenom úchyl.
35%
Další premiéry
Červená želva
Němá a hlavně oněmující krása na ploše animované miniatury. V osmdesát minut dlouhém filmu Holanďana Michaëla Dudoka de Wit nepadne jediné slovo, přesto řekne o životě vše podstatné. Na pláži ztracené kdesi v Pacifiku se totiž miluje, vychovává, stárne i umírá, to vše v odzbrojující symbióze s přírodními cykly. Trosečník, jenž nejdřív zarputile staví vory, aby se dostal zpátky do civilizace, nakonec šťastně existuje mezi želvami a kraby. Nejprve sám, poté i s rodinou poznává, jak málo ve skutečnosti potřebujeme k plnohodnotnému žití. Účinně prostý příběh navíc podporuje poetické vizuální zpracování, jež dokáže udělat zážitek i z úplně obyčejného dne. A když dojde na dramata, jakými jsou tsunami či výpravy na rozbouřené moře, napětí vyvolané důmyslným střihem a výtvarným výrazem si v ničem nezadá s hranými bijáky. Žádná manýra, žádné předstírání “umění” - Červená želva okouzluje prostou samozřejmostí svého půvabu. Jestli tenhle klenot nedostane Oscara, měli by si akademici povinně pořídit brýle.
80%
Kameny bolesti
Typické festivalové drama stavějící na šoku, vypjatých emocí a silném hereckém výkonu. Pro představu stačí popsat výjev z úvodu, v němž se Marion Cotillardová, žena ovládaná pudy a emocemi (jež se v její době u něžného pohlaví moc nenosily), nechává s vykasanými sukněmi omývat řekou a zažívá u toho orgasmus i frustraci zároveň. Gabrielle, dceru levandulového plantážníka, obyvatelé malé provensálské vísky považují za šílenou jenom proto, že své posedlosti nedokáže ovládat. Když dostane na výběr pobyt v blázinci či sňatek z rozumu, zvolí druhou možnost, ale duši jí to samozřejmě nevyléčí. A pak potká smyslného Andrého, šarmantního vojenského veterána… To, co zní jako výňatek z červené knihovny, je ve skutečnosti spíš drásavě extrémní psychologická studie, další z čím dál populárnějších portrétů nymfomanek. Vtomto případě však až příliš sebestředné na to, než abychom ji chtěli porozumět. Stejně jako filmu Nicole Garcíové.
55%
Naše poslední tango
Oslava tance a tanga především, ale i fascinující portrét legendárního páru Maríi Nievesové and Juana Carlose Copese. Bezmála padesát let zosobňovali vášeň na parketě - hádkám a rozchodům navzdory. Dnes je jim osmdesát a vášeň vystřídal respekt. Pravda už trochu rezignovaný a smutný ve srovnání s tím, co předvádějí jejich mladší alter ega, tanečníci nové generace, již zbožně naslouchají vyprávění o nenávratně mizející kráse starého Buenos Aires. Nesmrtelné provedení Tanga Argentina, jejich broadwayského hitu 80. let, jež se filmem připomíná, nicméně zvedne ze židle i zapřísáhlé odpůrce jednoho z nejmagičtějších tanců světa. Chcete-li mu porozumět, běžte na dokument Germana Krale. Domů potančíte.
70%


title: Vědci z Univerzity Karlovy zkoumali, jaká ženská prsa se líbí mužům. Na to skutečně dává stát peníze?

maintext:
Často slyšíme vzdychání, že české vysoké školství je podfinancované a proto se naše instituce nevyrovnají těm nejlepším v zahraničí. Dovolím si tvrdit, že to je lež. Peněz máme jako želez. Například na Univerzitě Karlově odborníci zkoumali, jaká ženská prsa mají muži nejraději. Vypracovali dokonce kvůli tomu studii. Ne to není silvestrovský vtip, výsledky byly zveřejněny na webu odborného časopisu Evolution nad Human Behavior. A výsledky? Jen to, co dávno víme.
Takže nejdříve ty výsledky. Muži mají nejraději prsa střední velikosti, potom velká a na konci jsou malá. Raději pak prý mají prsa pevná, což souvisí už žen s věkem (nemluvíme zde o prsou silikonových, které jsou v takové módě). Jistě, zkoumat to nikdo nemusel, protože to se mohli vědci optat v kterékoli hospodě.
Větší prsa, podle vědců, jsou pro muže symbolem plodnosti. To také ale nemusel nikdo zjišťovat. A když už nejsou tak pevná kvůli věku, souvisí to se snižováním plodnosti u žen. To už se přibližuje „objevu století“, musíte to ale pojmout „vědecky“. Trochu to zaobalíte a napíšete něco jako „poprsí může sloužit jako indikátor potenciálu plodnosti“. A je to. Studie o tom, co všichni dávno víme, je na světě.
Jenže, nebyli by to vědci, aby nevěděli, jak správně utratit peníze. Univerzita Karlova je škola veřejná, takže dostává peníze, které někde vyprodukují daňoví poplatníci a firmy. Rozdělí je pak stát. Nebo si seženete grant, vždy se najde nějaký blázen, který to zaplatí.
Takže výzkum to byl mezinárodní. Hned to vypadá reprezentativněji. Zjišťovány byly rozdíly v pohledu na prsa u různých kultur. To zní zase hodně vznešeně. Dotazováno (ukazovali jim obrázky prsou, to muselo být zábavné) bylo 267 mužů v České republice, Brazílii, Namibii a Kamerunu. Počet zkoumaných je sice v pofiderní, ale když potřebujte dokázat dokázané, nic vás nezastaví.
Těšíme se proto na další podobné studie, protože naše vzdělávací soustava má peníze na rozdávání.
Výsledky výzkumu o ženských prsou najdete na webu Evolution nad Human Behavior. Pokud byste se chtěli také zúčastnit podobné studie, tak jednu, zatím nanečisto, máme. Prohlédnětě si fotografie z našich Aktů X, ovšem na rozdíl od výše zmíněné práce Karlovy univerzity, to nebude stát daňové poplatníky ani korunu:


title: Po každém atentátu následují jen vágní řeči. Příčinu problému přitom známe: Je to islám

maintext:
Evropská komise kritizuje kroky varšavské vlády ohledně polského Ústavního soudu. Evropská komise opakovaně varuje maďarského premiéra Viktora Orbána, aby hrál podle jejich not. Evropská komise hledí s despektem na amerického prezidenta Donalda Trumpa. Tyto výstřely z Bruselu jsou hlasité, ale míří na nesprávné cíle. Protože v tom, co je teď nejdůležitější, a to je řešení migrační krize, islamismu a terorismu, nedokázala Evropská komise udělat nic kloudného.
Bruselský kolovrátek mele dokola a jak už to tak u skvěle placených úředníků bývá, věnují se věcem, které jsou podružné a nejsou pro Evropu až tak zásadní. Naopak to, co je nutné řešit rázně a rychle, Evropská komise a její představitelé selhávají.
Proč ale v Bruselu nedělají to, co mají? Proto, že si to nepřeje německá kancléřka Angela Merkelova? To bude jen část pravdy. Daleko horší je, že s migrací, islámem a terorismem si Evropská komise a Evropský parlament absolutně neumí poradit, protože jsou pořád ovlivněny zničujícím multikulturalismem a politickou korektností.
Když už něco evropské orgány dělají, jsou to jen polovičaté kroky, které nikam nevedou. Vedou leda k vražedným útokům na vánoční trhy v Berlíně či na kolonádě v Nice.
Evropská komise například v posledních týdnech opakovaně zasahuje do vnitřních záležitostí Polska. Varšavská vláda se prý musí zdržet jakýchkoli akcí, které by mohly narušit činnost polského Ústavního soudu. Brusel dal Polsku dva měsíce na odpověď, jak bude situaci řešit. Komise si dokonce vyhradila právo, že na základě polské odpovědi na nové připomínky rozhodne, jaká „další opatření“ by mohla přijmout. Unijní procedura by v krajním případě mohla skončit sankcemi nebo by členské země mohly zbavit Varšavu hlasovacích práv v ministerských radách EU.
Je zcela absurdní, že v době, kdy tisíce islámských džihádistů ohrožují Evropu, řeší tímto způsobem Brusel polské soudy. Jak se dá vůbec takové kolosální selhání evropských institucí slušně komentovat?
Pokud chce Evropa přežít, měly by evropské vlády a instituce konečně zajistit důslednou ochranu vnějších hranic EU. Na co se proboha pořád čeká?
Pokud si máme uchovat svůj způsob života, je potřeba dát více peněz na obranu (armády). Proč se to pořád odkládá?
Pokud mají být alespoň trochu eliminovány další možné teroristické útoky, je potřeba jasně pojmenovat příčiny. Těmi jsou islamismus (pozažmo samotný islám) a jeho financování z arabského světa. Proč to pomocí zákonů nikdo nezastaví?
Pokud se nemají postupně evropské společnosti dál radikalizovat a štěpit, je nutné přijmout rozsáhlé změny v migrační politice. Následně povolit pouze přísně řízenou migraci (vždy budou existovat ve světě lidé, kteří naši pomoc skutečně potřebují), ale bez ilegálních uprchlíků. Co dělá Evropský parlament? Spinká?
Německá kancléřka Angela Merkelová minulý rok v době, kdy přicházely do Evropy každý měsíc statisíce uprchlíků, tvrdila, že to „zvládneme“. Zvládneme, ale i bez ní a pouze za předpokladu, že jednotlivé evropské státy společně s institucemi Evropské unie (když už ji máme) konečně začnou konat. Vágní řeči následující po každém atentátu už nikoho nepřesvědčí o tom, že se situace změní.


title: Nejistý osud pořadu Chcete mě aneb Pes, který žádá vysoký honorář

maintext:
Šéf kultury Reflexu Milan Tesař vám přináší pravidelný pateční balíček tipů, co o víkendu musíte a naopak nesmíte slyšet, vidět a číst.
Andělský humor
Kolegyni Spáčilové jsem k recenzi v tištěném Reflexu na Anděla Páně 2 vymyslel titulek Humor jak v nebi, tak i na Zemi. Nechci se chválit, ale zdá se mi docela výstižný. Doufám, že je pravdivý. Snad to Tereza s tou chválou nepřepískla. Přeju si to za nás za všechny, protože tu pohádku budeme teď mít na štědrovečerním talíři rok co rok.
Padesát odstínů Gillian Andersonové
O humor bude naopak jistě nouze ve třetí řadě seriálu The Fall s Gillian Andersonovou (Akta X) a Jamiem Dornanem (Padesát odstínů šedi a Anthropoid). Začíná na HBO 5.12. Podle mě se bude hrát už jedině o to, jestli sériový vrah konečně neodbytnou komisařku zabije a stáhne z ní kůži, nebo se do sebe zamilují – všetko je otvorené, jak kdysi zpíval Elán.
Černý na bílém
Režisér Jan Hřebejk se nám v printu svěřil, že je očarován knihou sebraných článků nestora české hudební kritiky Jiřího Černého. Cituju: „Znovu si pouštím Dášu Voňkovou, Ivu Bittovou, Petra Skoumala, Vladimíra Mertu, Marsyas… A vracím se na ty koncerty, k poslechu těchto nahrávek… Není v tom žádná nostalgie, doba (rozuměj 80. léta – pozn. red.) to byla debilní, ale ta hudba a poezie mají stále sílu a pan Černý o tom umí skvěle psát.“ Pokud si taky chcete udělat nostalgický domácí koncert, pořiďte si knihu Jiří Černý… na bílém 3.
Děsivá Dusilová
Toužíte-li na YouTube vidět něco, co mě vyděsilo, pusťte si klip Lenky Dusilové & Baromantiky Indiánky. Lenka v něm má dokonalou masku vetché stařeny a šílené na tom je, že až takhle bude vypadat zpěvačka, budu já – řečeno se Shakespearem – bezpečně obcovat s červy. Mimochodem, klip získal první místo na mezinárodním festivalu videoartu Crossroads of Arts, který proběhl v Moskvě.
Chceme Chcete mě?
Dost mě pobavil výrok Marty Kubišové, která se kdesi svěřila s nejistým osudem pořadu Chcete mě. „Televize pořád připomíná, že je natáčení drahé a že beze mě půjde do kytek. Chápu, že je to drahý pořad, ale za zvířaty prostě musíte dojet, ta na Kavčí hory sama nepřijdou!“ Sedmimiliardová instituce nemá na to, aby dojela za psy? Proboha! Nebo chtějí ty čoklové tak vysoký honoráře?
Tuto i další absurdity, nonsensy, úžasy a tipy, čtěte v Reflexu, který se i přes počínající mrazy hřeje na stáncích.


description: Česko je jednou z nejbohatších ekonomik v bývalém východním bloku. Mzdy však výrazně zaostávájí oproti západu a nezdá se, že by se situace měla změnit. Proč tomu tak je?

title: 5 důvodů, proč máme nízké platy a mzdy


description: Z Iráku k nám většinou doputují obrázky rozvrácené země a válečných operací. Ovšem na severu Iráku je i autonomní oblast Kurdistán, kde život na mnoha místech plyne dál bez výrazných excesů. Web stanice Al-Džazíra například přinesl pozoruhodnou fotoreportáž z města Dohuk, kde místní kurdská děvčata trénují v tenisovém oddílu. Toto město se přitom od Mosulu, kde probíhají boje s Islámským státem, nachází jen 90 kilometrů.

title: Pozoruhodné obrázky: Nedaleko Mosulu, dobývané bašty Islámského státu v Iráku, hrají děvčata tenis


description: Na Maltě dnes dopoledne přistálo unesené letadlo libyjské státní letecké společnosti Afriqiyah Airways se 118 lidmi na palubě. Dvojice únosců prý pohrozila, že stroj, který měl původně letět na libyjské vnitrostátní lince, odpálí. Požadavky únosců nejsou známé. Informovala o tom agentura Reuters s odvoláním na maltská média. Libyjská vláda únos potvrdila.

title: Na Maltě přistálo unesené libyjské letadlo se 118 lidmi

maintext:
Maltský premiér Joseph Muscat na twitteru uvedl, že "byl informován o potenciálním únosu letadla z vnitrostátního libyjského letu, které bylo přesměrováno na Maltu". Bezpečnostní síly jsou v pohotovosti, dodal Muscat.
Airbus A320 měl letět na lince z města Sabhá na jihozápadě Libye do metropole Tripolis. Na palubě bylo 118 osob, z toho sedm členů posádky. Malý středomořský ostrov Malta je vzdálen asi 500 kilometrů severně od libyjského pobřeží, napsala agentura Reuters.
Libye se propadla do chaosu po pádu režimu dlouholetého diktátora Muammara Kaddáfího, kterého svrhla lidová revoluce na počátku roku 2011. Na základě jednání různých frakcí zprostředkovaných OSN vznikla na počátku roku vláda národní jednoty, která však stále nemá pod kontrolou celou zemi. Některé regiony jsou pod kontrolou různých ozbrojených milic, včetně radikální organizace Islámský stát.
The #Afriqiyah flight from #Sabha to #Tripoli has been diverted and has landed in #Malta. Security services coordinating operations.


description: Polák Jakub Rozalski má nezaměnitelný styl. Do svých obrazů, které zdánlivě vypadají jako malby venkova z první poloviny 20. století, domalovává steampunkové výjevy a fantastická zvířata. Rustikální motivy se prolínají s válečnou tématikou. Na obřích robotech můžete vidět polské orlice a vojáky s tradiční výzbrojí našich severních sousedů. Památná bitva u Westerplatte, kde začala druhá světová válka, dostává zapojením mechanických vojáků zcela jiné obrysy. Ilustrace jsou součástí i stolní hry SCYTHE, která se letos stala hitem komunitního financování. Podívejte se na jeho dílo v galerii a na chvilku se přeneste do skutku bizarního světa, který připomíná počítačové hry ze série Wolfenstein.

title: Venkov za časů robotů a vlkodlaků. Bizarní obrazy polského malíře ukazují alternativní realitu


description: V rámci oslav svých 10 narozenin se internetový vyhledávač Google rozhodl podělit o velmi unikátní video. Ve dvou minutách ukazuje, jak se za poslední tři dekády změnila naše planeta. Snímky z družic zachycují třeba populační explozi v Číně, úbytek ledovců na Aljašce, budování umělých ostrovů v Dubaji či vysychání Aralského jezera. Záběry dali dohromady s fotoeditory magazínu Time a na Facebooku už má video za 13 hodin přes 1 milion zhlédnutí. A má je právem. Je to totiž mírně děsivá a zároveň úchvatná podívaná!

title: Jak se změnila Země za posledních 30 let? Sledujte unikátní časosběrné video


description: Každá z nás chce být ve svatební den nejkrásnější. Záleží na úhlu pohledu. Posuďte samy. Které si vyberete?

title: Nejšílenější svatební šaty. Tohle se fakt nepovedlo? Nebo jo?


description: Zatímco samotný pohřeb se konal v neděli pouze v rodinném kruhu, na smuteční cestě provázely ostatky zesnulého Fidela Castra desetitisíce lidí. Na jednom z úseků však vypověděl vůz ruské výroby službu a vojáci museli vozidlo s rakví, která ukrývala popel zesnulého diktátora, tlačit.

title: Ostuda na Castrově pohřbu. Vůz vezoucí jeho rakev se porouchal a vojáci ho museli tlačit


description: Po pondělním řádění teroristů na vánočním trhu v Berlíně zahynula podle včerejších informací i Češka Naďa Čižmár. Je to třetí česká oběť, kterou zabili při atentátech islámští teroristé. V roce 2005 to byl v egyptském letovisku Šarm aš-Šajch Petr Kořán a v září 2008 v pákistánském Islámábádu velvyslanec Ivo Žďárek. Kdo jsou naši hrdinové?

title: Česko má už 3 oběti islámského teroru: Jmenují se Naďa Čižmár, Ivo Žďárek a Petr Kořán


description: V úterý večer odvysílala Česká televize dokument „Jako bychom dnes zemřít měli“ mapující události okolo takzvaného číhošťského zázraku a osudu faráře Josefa Toufara. Snímek přinesl autentické výpovědi přímých svědkyň celé proslulé události, ale i dosud neznámá fakta či archivní záběry. Česká televize mnoho dní dopředu anoncovala vysílání pořadu, přesto jej podle serveru digizone.cz sledovalo „jen“ 138 tisíc lidí. Tento dokument si totiž zasloužil pozornost mnohem větší. Něco to o nás vypovídá...

title: Místo hlavy máme koblihu s marmeládou a tak nám je nějaký číhošťský zázrak ukradený

maintext:
V posledních letech přitom bylo okolo osoby faráře Toufara i onoho dodnes nevysvětleného pohybu křížku na oltáři číhošťského kostela v prosinci 1949 poměrně rušno. Publicista Miloš Doležal o celé problematice vydal dvě knihy, ze kterých se okamžitě staly bestsellery.
Katolická církev před třemi lety zahájila proces Toufarova blahořečení a v červenci loňského roku byly ostatky Josefa Toufara vyzvednuty z hromadného ďáblického hrobu a slavnostně uloženy do hrobky v hlavní lodi číhošťského chrámu Nanebevzetí Panny Marie. Asistovaly u toho nejen církevní a společenské špičky, ale i televizní kamery, které vše přenášely v přímém přenosu. To samo o sobě už signalizuje, že šlo o velice významnou věc.
Takzvaný číhošťský zázrak je symbolem jedné epochy našich dějin. Epochy velice temné. V jeho světle se ukázala malost a tupost mnoha lidí té doby, kteří sebou nechali manipulovat jako loutky a ve kterých rychle na povrch vystoupaly mocenské choutky a charakterové vady a defekty. Případ ve své době přitom měl velikou mezinárodní odezvu, ale v době nastupující studené války se z něj stala vítaná a zneužitá munice komunistické propagandy. Jejím zhmotněním budiž odpudivý dokument „Běda tomu skrze něhož pohoršení přichází“.
Nedělám si iluze o televizní sledovanosti dokumentů. Někdo by možná mohl i namítnout, že oněch 138 tisíc diváků je slušné číslo. Domnívám se, že není. V tomto případě určitě není. Ve stejnou dobu seděly u televize miliony lidí. Drtivá většina z nich koukala na bezobsažné a nekonečné seriály, rádoby celebrity či klipovité zpravodajství bez hlubšího obsahu. Přitom dokument tohoto typu by měl být takřka povinný pro mládež školou povinnou, která se v hodinách dějepisu k nejnovějším dějinám ani nedostane (a pak ze sebe sype historické perly, na kterými zůstává rozum stát).
360p 240p Propagandistický dokument StB z roku 1950 o tzv. Číhošťském zázraku. REKLAMA Propagandistický dokument StB z roku 1950 o tzv. Číhošťském zázraku. • VIDEO Youtube.com
Přitom právě historické události typu číhošťského zázraku formují historickou paměť a spoluutvářejí hodnotový rámec společnosti a národa. Obdobné historické dokumenty vysvětlují, ukazují nepříjemné pravdy, pokládají stejně nepříjemné otázky či nutí k zamyšlení. Při pohledu na data se člověk spíš nemůže ubránit dojmu, že většina lidí večer u televize přemýšlí, zda má vychlazené pivo v lednici, namalované nehty nebo prostudovaný slevový leták do supermarketu. Tak proč by se trápila historickým vrtáním se v nějaké přes půl století staré kauze. Tento model mnoha lidem vyhovuje.
V pořádku, já jim ho neberu. Tohle stádní uvažování však vyhovuje i mnoha politikům, kteří pak lidem leccos nemluví a utáhnou je na vařené nudli nebo na koblize s marmeládou. Chycení se pak nestačí divit, na co kývli a vinu hledají všude jinde a u jiných, jen ne u sebe. V minulosti se říkávalo, že národ, který nezná svou historii, si ji musí prožít znovu. Někteří lidé by ji možná i rádi prožili znovu. Nemuseli by totiž nijak přemýšlet či myslet. Protože pokud by toho byli schopni, zjistili by, že to mnohdy tuze bolí.


description: Poslední srpnový den příštího roku uplyne 20 let od tragického úmrtí princezny Diany, která zahynula ve svých 36 letech při automobilové nehodě. Smutné výročí připomene rozsáhlá výstava jejího šatníku, který se stal fenoménem doby. Podle princezny z Walesu se oblékaly miliony žen. Zároveň také půjdou do aukce troje Dianiny šaty. Za každými se skrývá unikátní příběh.

title: Troje šaty princezny Diany jdou do dražby. Začínají tak smutné připomínky 20 let od její smrti