description: Vysoké Pole a Ostrožská Nová ves mají starosty jen na část úvazku. Stali se z nich totiž vysoce postavení představitelé kraje a funkci na obci hodlají zvládat jako neuvolnění. Hejtman Jiří Čunek zatím řídí kraj i město Vsetín naplno.

title: Starostou jen napůl. Tři lidé z vedení Zlínského kraje řeší souběh funkcí

maintext:
Když v listopadu nastupovali do nově zvolené krajské rady, měli své závazky na obcích a městech, kde dělali starosty. A slíbili, že souběh těchto funkcí vyřeší. Náměstkům hejtmana Josefu Zichovi z hnutí STAN a Pavlu Botkovi z KDU-ČSL se to už podařilo.
Lidovecký hejtman Jiří Čunek chystá změnu příští rok v lednu, kdy by měl skončit jako starosta Vsetína. Původně to chtěl udělat ještě letos, ale vzhledem k tomu, že se ve Vsetíně připravují větší investiční akce, odchod odložil (více zde).
„Nemůže to na nového starostu spadnout naráz. Přípravu projektů dokončíme tak, aby v ní nový člověk jen pokračoval. Aby těžké rozhodovací věci už byly hotové,“ vysvětlil Čunek.
Jestli pak bude radní, či jen řadový zastupitel, ještě neprozradil. Každopádně zůstane i nadále senátorem. Jinak svoji situaci vyřešili Zicha (Vysoké Pole) s Botkem (Ostrožská Nová Ves). Z uvolněných starostů se stali neuvolněnými, takže tuto práci nebudou dělat na plný úvazek.
Přes den na kraji, večer pro obec
„Myslím, že to půjde zvládnout, mám dva šikovné místostarosty. Dali jsme si zkušební lhůtu půl roku, pokud by to nefungovalo, vzdal bych to na obci asi úplně,“ nastínil Zicha.
Původně byl ve Vysokém Poli jeden neuvolněný místostarosta, teď jsou dva. „Scházíme se čtyřikrát za týden, někdy i v sobotu. Na obec chodím navečer, když skončím na kraji,“ nastínil Zicha.
Botek si na rozdíl od něho vyměnil status s místostarostkou, ta byla dříve neuvolněná a teď je uvolněná. „Práci věnuje 100 procent času. Já přijíždím na obec večer vyřídit běžnou agendu. Nebo přijedu na kontrolní den na větší stavební akci,“ přiblížil Botek.
I on si myslí, že posty neuvolněného starosty menší obce a náměstka hejtmana krajského města může zvládnout. Ale také on si stanovil zkušební lhůtu – čtvrtletní. „V březnu uvidíme, pokud by to bylo příliš náročné a nedalo by se to stíhat, tak bychom to řešili,“ řekl Botek.
Oběma starostům posvětili jejich další působení na obcích zastupitelé. Jestli nebudou s jejich prací spokojeni, mohou „sáhnout“ ke změně.


description: Krajský radní Petr Gazdík přebírá školství v době zásadních změn. Revoluci způsobí nový systém financování středních škol i sám Gazdík uvažuje o novinkách. Týkají se třeba počtu míst na víceletých gymnáziích.

title: Gazdík chce praxi i pro gymnazisty. Nejsou připravení na život, říká

maintext:
Když chtěl jeho předchůdce Petr Navrátil omezit počet tříd na dvou gymnáziích v krajském Zlíně, postavil se ostře proti. Poslanec, místopředseda sněmovny a šéf hnutí STAN Petr Gazdík se teď stal mužem, který má na starosti střední školy a další školské instituce zřizované Zlínským krajem.
„O tom, jak bude školství ve Zlínském kraji vypadat, ale rozhodnou rodiče,“ říká Gazdík v rozhovoru pro MF DNES.
O čem mají rozhodovat?
Rodiče směřují děti na střední školu, výběr hodně závisí na nich. Náš úkol bude přesvědčit je, aby volili obory, z nichž budou mít děti uplatnění. Je na nich, jestli dají přednost kvalitní škole před tou nejbližší. A velké téma, o kterém rozhodnou, je i to, jak budou vypadat v kraji bývalé praktické školy.
Petr Gazdík Dvaačtyřicetiletý politik a šéf hnutí STAN je vystudovaný učitel, šest let učil na ZŠ v Bánově. V letech 2002–2010 dělal starostu obce Suchá Loz, od roku 2010 je poslancem. Poslední tři roky působí jako místopředseda Sněmovny. Na kraji je jako zastupitel od roku 2008, ale dvě volební období byl jen v opozici, kde platil za hlavního kritika fungování hejtmanství pod vedením Stanislava Mišáka. Po letošních krajských volbách se stal krajským radním pro školství.
Plánujete jejich rušení?
Na to teď neodpovím, protože to právě záleží na rodičích. Pokud je budou pro své děti chtít, zůstanou. Když zapíší děti na běžné základní školy a ty se speciálním přístupem se postupně vyprázdní, mohou zaniknout nebo se budeme bavit o slučování.
Jsou v nich děti s mentálním postižením. Znamená to tedy, že by třeba musely dojíždět?
Rozhodně ne. Ale administrativně se mohou školy sloučit pod jedno vedení, i když budovy zůstanou.
Když jsme u dojíždění, co studenti gymnázií? Má zůstat všeobecné vzdělání dostupné na všech místech kraje, nebo vsadíte na školy ve větších městech, kam by jezdili z okolí?
Gymnazisté rozhodně dojíždět mohou a mělo by být zcela běžné, že zvolí kvalitnější ze škol i za cenu internátu nebo dojíždění. Na školách pak je, aby si obhájily právo na existenci. Musí přesvědčit, že jsou kvalitní.
Když chtěl Zlínský kraj před dvěma lety zrušit na zlínských gymnáziích po jedné třídě, byl jste proti. Je podle vás míst na gymnáziích příliš, nebo ne?
Počet tříd na čtyřletých gymnáziích přehnaný není, budeme se ale bavit o víceletých. Ta bych omezil. Nebude to ale násilné, protože do nich míří silné ročníky. Všichni se nevejdou a tím se přirozeně zvedne úroveň studia.
To ale znamená, že veřejnost bude volat po navýšení počtu tříd víceletých gymnázií.
Nebude jich přibývat.
V jaké kondici krajské školství přebíráte?
Ve výborné, což dokazuje opakované kontrolní testování i výsledky maturit. Zdejší žáci a studenti bývají na druhém třetím místě v rámci celé republiky. Co ale vázne, je propojení škol a firem.
O tom se ale mluví řadu let.
Snahy byly, jenže pořád to není dost. Na leden plánuji setkání s představiteli firem a budu se jich ptát, co chtějí a co pro to mohou udělat. My je můžeme finančně podpořit. Klidně raději zateplíme o jednu dvě školní budovy méně, ale dáme peníze na kvalitní praxe.
Firmy i samy nabízejí praxe, často ale nemají komu. Jak podpoříte nábor do technických škol a učebních oborů?
Dobře fungují stipendia u vybraných učebních oborů. Jde převážně o řemesla a je prokazatelné, že studenty motivuje k dokončení školy a lepším výsledkům. Co se náboru týká, musíme přesvědčit rodiče, že je lepší, když jejich dítě bude umět řemeslo, než když bude mít maturitu v oboru, který nemá uplatnění.
I to už tady bylo, jak to uděláte v praxi?
Potřebujeme nutně pomoc firem. Díky praxím rodiče uvidí, že dítě může mít jisté zaměstnání, slušný příjem. Ale vrátit prestiž řemeslu nedokážeme za jedno volební období.
Na praxi chcete poslat také gymnazisty, jaký je důvod?
Aby měli spojitost s realitou. Často žijí ve virtuálním světě 160 znaků sociálních sítí, ale netuší, co obnáší které řemeslo, kolik mohou vydělávat a co musí znát. Mám příklad z praxe. Obec Suchá Loz má 1 200 obyvatel, z toho 74 má úřední adresu na obci. Z nich 38 je mladých lidí, které takto přestěhovali rodiče, protože se báli exekutorů. Absolventi jsou velmi dobře teoreticky vzděláni, ale na život připravení nejsou.
Školy dnes dostávají peníze podle počtu studentů, což se má v roce 2018 změnit. Co všechno to přinese?
Budou mít peníze podle počtu odučených hodin, což je revoluční věc. Maturitní obory už nebudou plnit třídy na maximum. Dnes přijímají také čtyřkaře, což snižuje jejich kredit. A zvýší se prestiž učebních oborů. Ani ty nebudou muset držet problémové studenty, kteří nechodí do školy, mění obory a nic nedokončí. Pokud chtějí studovat střední školu do šestadvaceti let, mohou. Ale je v pořádku, když společnost řekne, že je normální dokončit ji dříve a začít pracovat.

fasttext_language: cs


description: Katedrála, postava anděla, chameleon, včelí plástve a další sochy z ledu a sněhu jsou k vidění v Rožnově pod Radhoštěm. Už devatenáctý ročník mezinárodního sympozia Ledové sněhové království se v pátek poprvé otevřel veřejnosti.

title: Pořádně zmrzlé povolání. Rožnovské sochy z ledu neustále mění barvu


description: Okamžiky velké radosti, ale i ty, z nichž mrazilo, prožil na zahraničních misích vojenský kaplan Jaroslav Knichal z Nedachlebic na Uherskohradišťsku. Vánoce mimo domov strávil celkem čtyřikrát – v Iráku, Kosovu a dvakrát v Afghánistánu.

title: Modlitbu žádný voják na misi neodmítl, říká hlavní armádní kaplan

maintext:
Vojákům pomáhal překonat vzdálenost od domova, která na ně zvláště o vánočních svátcích doléhala. Stal se pro ně důvěrníkem, jemuž ukazovali fotky svých dětí, a povzbudil je, když přišly těžké chvíle.
„Nikdy se mi nestalo, že by voják odmítl, když jsem ho požádal, jestli se za něj můžu pomodlit,“ říká čtyřicetiletý vojenský kaplan, který nyní působí ve funkci hlavního kaplana Armády České republiky.
Působí na vojáky v zahraničních operacích adventní a vánoční čas?
Určitě. Sami se ptali, jestli budeme dělat adventní věnec nebo připravovat nějaké vánoční věci. Často slýchávám, že jsme nejateističtější země, ale já na vojácích vidím, že to tak není. Něco si přinášejí z rodiny a i ve vzdálené části světa se snaží prožít něco, co mají každoročně doma. Těší mě to a ukazuje mi to, že v lidech jsou základní hodnoty života, kultury i duchovního rozměru.
Ale oni to asi neprožívají duchovně, ale spíše jako tradici, ne?
To je těžké říci. Sami vojáci si často vzpomenou, že s adventem se pojí roráty, že když byli malí, chodívali na ně s babičkou. Vánoční období je pro ně hodně silné. Jsou to svátky, ve kterých se krásně prolíná rodina a duchovní aspekt. Když si to člověk uvědomí do hloubky, tak Vánoce jsou přece o rodině, narození děťátka a svaté nazaretské rodině. Lidské a duchovní je hodně propojené, proto bych si netroufal říct, jak moc duchovně, nebo světsky ty svátky vojáci prožívají.
Přišli na půlnoční?
Ano. Přišli ti, kteří v danou chvíli mohli. Samozřejmě i o Štědrém večeru byli ti, kteří si museli plnit své úkoly a půlnoční se nemohli zúčastnit. I oni sami mi říkali, že si neumějí představit, že by na půlnoční nepřišli. Třeba v Afghánistánu jsme byli na americké základně a byl jsem tam jediný katolický duchovní. Američané byli překvapení z toho, že se chceme setkat 24. prosince večer, oni Boží narození slaví 25. prosince. To jsem sloužil bohoslužbu i pro ně.
Kolik českých vojáků na zahraničních misích jsou praktikující věřící?
To je opravdu minimum lidí. Na misi bylo kolem 80 lidí, z nich to bylo tak do pěti. Ale třeba na běžnou bohoslužbu jich přišlo více, i několik desítek.
Věřící vojáci od vás očekávají mše, zpovědi, svaté přijímání, modlitby. Co od vás očekávají ti ostatní?
Pomoci překonat vzdálenost od blízkých, dodání odvahy, aby zvládli splnit všechny úkoly, které před nimi jsou. Když třeba vyjížděli ze základny, přišli za mnou velitelé družstev a říkali: Padre, můžeš se za námi zastavit a požehnat nám? Zažil jsem okamžik, kdy se u nás zastavila americká jednotka, vojáci vyřídili na základně, co měli, a pak přišli do kaple a říkali mi: Padre, jsme na cestě, jedeme plnit náročné úkoly, byli bychom rádi, kdyby Boží požehnání bylo s námi, můžeš nám ho udělit? Jsou to okamžiky, ze kterých mrazí, když si uvědomíte, že přijdou oni sami, nejsou to praktikující věřící, ale vědí, že uvnitř každého člověka je duchovní aspekt, který neumí pojmenovat, neumí uchopit, ale ve vzdálenosti od domova a v tom nebezpečí si ho silně, řekl bych, až hmatatelně, uvědomí.
Jaroslav Knichal Vystudoval Cyrilometodějskou teologickou fakultu Univerzity Palackého v Olomouci, na kněze byl vysvěcen v roce 2001.
Jáhenskou a kněžskou službu vykonával v Přerově.
Poté nastoupil základní vojenskou službu v Litoměřicích a ve Velké Hleďsebi.
V roce 2003 nastoupil do služby vojenského kaplana v Armádě ČR.
Má za sebou zahraniční mise v Iráku, Kosovu a Afghánistánu.
Sloužil jako vojenský kaplan u 7. mechanizované brigády v Hranicích, na Velitelství společných sil v Olomouci a na Společném operačním centru v Praze.
Od loňského roku je hlavním kaplanem Armády ČR.
Rovněž je rektorem vojenského kostela sv. Jana Nepomuckého v Praze.
Vojáci vás oslovují „Padre“?
Ujalo se to na zahraničních misích a přešlo to i do České republiky. Je to jednoduché – padre jako otče. Je to zažité oslovení i u koaličních partnerů.
Vraťme se ještě k té modlitbě.
I když to tak možná nevypadá, znamená pro vojáky hodně. Přišel za mnou jeden voják, ukazoval mi fotky svého narozeného dítěte, povídali jsme si o životě, o rodině. Pak mu říkám: Nebude ti vadit, když se za tebe a teď už i tvou rodinu pomodlím? A on mi užasle odpověděl: Ale vždyť je neznáš. Říkám: Znám, už jsi mi je ukázal, povídal jsi mi o nich, navíc by to nevadilo, modlitba má i takovou sílu. A pak jsem vyslovil modlitbu za celou jeho rodinu. Často pak mi vojáci se slzami v očích říkali, že se za ně ještě nikdy nikdo nepomodlil.
Nikdy se vám nestalo, že by modlitbu někdo odmítl?
Opravdu nikdy. Když jsem řekl: Dovolíš mi se za tebe pomodlit? nikdy odpověď nezněla: Já nechci.
Proč se vojáků ptáte, jestli se za ně můžete pomodlit? Vždyť je to přece vaše práce.
Duchovní služba v české armádě to má tak nastaveno. Respektujeme svobodu každého člověka-vojáka, nevnucujeme modlitbu. Nejsme primárně náboženská služba, ale duchovní. Ke všem vojákům a jejich rodinám směřuje ze strany vojenských kaplanů univerzálně pojatá nabídka duchovní služby, jejíž kontext, forma a obsah nejsou nutně náboženské. Je to služba, která respektuje individuální zakotvení, osobní názory člověka. A i modlitba se odehrává v tomto vztahu – jestli ti to nevadí, pomodlím se, ale respektuji tvé rozhodnutí.
Nikdy jste neměl na modlitbu „reklamaci“? Že se třeba nedařilo, jak mělo?
Měl. Po jedné patrole se vojáci vrátili na základnu a jeden z nich byl zraněn. Přišli za mnou a říkali: Padre, ty ses špatně modlil. Já na to: Proč myslíte? A oni: Vždyť máme zraněného kolegu. Já: Ale co když ta modlitba tomu člověku zachránila život a on je „jen“ zraněný? Oni na to: Vidíš, tak takhle jsme o tom nikdy nepřemýšleli... Vždycky jsem se snažil jim ukázat celou šíři situace, že se na ni mohou dívat z různých úhlů.
Když vás vojáci vyhledají k nějakému rozhovoru, a i když se nejedná o zpověď, čekají, že to zůstane jen mezi vámi?
Ano. Institut zpovědního tajemství je velmi silný. Je to moment, který nejen vojáky, ale lidi všeobecně hodně přitahuje. I když nezpovídám, přesto je to z naší strany, vojenských kaplanů, vždy v modu zpovědního tajemství. Samozřejmě neuděluji rozhřešení, protože svátostná zpověď to není. Pokud při společné debatě objevíme problém, který vyžaduje řešení odborníka, například psychologa či právníka, tak dotyčnému vojákovi zprostředkuji kontakt. A pak už je to jen na něm, jestli řekne ano, nebo ne, nechci.
Zažil jste na misi smrt vojáka?
Ano, jednoho českého vojáka, koaličních vojáků několik. To vás samozřejmě lidsky velmi zasáhne. Důležitým momentem je, a to je úkol či služba vojenských kaplanů, aby dokázali pomoci všem v daném kontingentu zvládnout tuto smutnou událost. Kaplan pomůže připravit rozloučení celého kontingentu, ale i těch nejbližších kolegů zemřelého vojáka. Hodně na mě zapůsobilo rozloučení u amerických jednotek. Tam to mají nastaveno tak, že kaplan jen na začátku pomáhá vojákům tuto situaci zpracovat, ale se zemřelým vojákem se pak už loučí jeho vlastní jednotka, kaplan je v pozadí. V naší armádě se vojenští kaplani snaží v rámci etických seminářů pomoci vojákům před odjezdem do mise uvědomit si aspekt smrti. Služba vojáka je spojena s vědomím, že můžete zemřít. Několikrát jsem už i byl v rodině oznamovat úmrtí vojáka. S těmi rodinami jsem dodnes v kontaktu.
Není nemorální žehnat vojákům?
Když řeknete pouze výraz „žehnat vojákům“, může to tak znít. Ale za pojmem voják se skrývá lidská bytost, která se umí smát, plakat, má své radosti, starosti, bere své dítě do náruče, přečte mu pohádku na dobrou noc. Kaplani jsou v armádě právě kvůli té lidské bytosti. Konkrétní člověk nyní slouží jako voják, plní si nějaký úkol, ale pořád je to lidská bytost. Já žehnám člověku, aby dokázal zaujmout správný postoj, správně se rozhodnout, zvláště ve vypjatých, nebezpečných situacích. Vojenský kaplan není od toho, aby řekl, co je konkrétně správné, ale aby pomohl vojákovi v orientaci ve vojenském prostředí, kde je dynamičnost, náhlá změna podmínek, nepředpokládaný směr vývoje situací.
Bylo pro vás těžkým rozhodnutím vstoupit do armády? Dá se to srovnat s rozhodnutím vstoupit do semináře?
Když o tom tak zpětně přemýšlím, tak vstoupit do semináře bylo těžším rozhodnutím. Armádu už jsem bral jako výzvu a možnou zkušenost pro svou službu duchovního.
Jak jste se ke službě vojenského kaplana dostal?
V roce 2003 jsem měl nastoupit na roční základní vojenskou službu. Jelikož jsem byl už duchovním, tak jsem přemýšlel, zda bych nemohl být právě jako duchovní nějak v armádě užitečný. Setkal jsem se s vojenským kaplanem Josefem Konečným, který domluvil mé setkání s tehdejším hlavním kaplanem Tomášem Holubem. Během našeho rozhovoru mi Holub navrhl, abych místo roční vojenské služby vstoupil na čtyři roky do služby vojenského kaplana. A teď už jsem v uniformě 13 let.
Funkce hlavního kaplana v armádě je na čtyři roky, poté může být ještě o další čtyři roky prodloužena. Teď jste v ní rok a půl. Co budete dělat, až skončíte?
Jako katolický kněz jsem stále duchovním olomoucké arcidiecéze. To znamená, že po skončení mé služby vojenského kaplana se budu hlásit u otce arcibiskupa Jana Graubnera a uvidím, co se mnou zamýšlí, do které farnosti v rámci arcidiecéze mě pošle. Všechno má svůj čas. Nyní jsem vojenským kaplanem a všechny své schopnosti a zkušenosti dávám do této služby.


description: Dvacet ledových kvádrů navezou v úterý do areálu Camp Sport v Rožnově pod Radhoštěm, aby z nich sochaři vytvořili umělecká díla. Dohromady půjde o 1 600 kilogramů materiálu. Hotové sochy budou pro veřejnost k vidění od pátku 30. prosince až do konce ledna.

title: Do Rožnova se sjeli umělci, začínají dělat sochy pro Ledové království


description: Po úspěšné loňské premiéře vyhlásila kopřivnická automobilka Tatra Trucks pokračování projektu Navrhni svoji tatru.

title: Chcete navrhnout svou tatru? Nyní máte šanci


description: Sýčkům obecným se v Záchranné stanici v Bartošovicích líbí natolik, že se jim nechce do světa.

title: Malá sovička přinesla velké překvapení


title: Město tahá fotbalisty z krize

maintext:
Ve složité situaci se ocitli fotbalisté SK Beskyd Frenštát. Obrátili se proto s žádostí o pomoc na město.
Fotbalisté Frenštátu pod Radhoštěm. Ilustrační foto.Foto: Deník/Archiv
Situací kolem frenštátského fotbalu se zabývali na posledním zasedání, v prosinci, zastupitelé Frenštátu pod Radhoštěm. Zastupitel Jiří Novotný, předseda frenštátské tělovýchovné jednoty, na úvod objasnil, že majitelem všech pozemků a staveb v areálu fotbalového stadionu je TJ Frenštát, ale když v roce 2008 tehdejší výbor kopané projevil zájem o osamostatnění od TJ, došlo k uzavření smlouvy o výpůjčce na třicet let.
„S tím, že veškeré náklady na provoz, údržbu, energie a podobně i případné investice hradí nový subjekt, který vznikl. Ve smlouvě o výpůjčce je i bod, ve kterém je možnost, že v případě zájmu města o převzetí areálu TJ souhlasí s bezplatným převodem," doplnil Jiří Novotný.
Situaci pak podrobněji přiblížil předseda fotbalového oddílu SK Beskyd Jaroslav Mihal. „O ten areál se staráme v rámci našich možností a provozujeme fotbalový klub, který má několik mládežnických družstev na různých úrovních, sdružujeme zhruba sto deset dětí a mládeže do osmnácti let. To obnáší nějaké náklady a často se nám stává, že nejsme schopni ufinancovat provoz. Dalším problémem je areál jako takový," naznačil Jaroslav Mihal a dodal, že až na novější kabiny je areál ze sedmdesátých let postavený v akci Z.
„Udržet ten areál v chodu, aby tam byly vytápěné kabiny, aby tam tekla voda a podobně, znamená pět set tisíc korun ročně," pokračoval Jaroslav Mihal s tím, že oddíl od města dostává stabilně dotaci 325 tisíc korun na neinvestiční výdaje.
„Naše výdaje bývají obvykle milion a sto tisíc korun. Peníze sháníme přes fotbalovou asociaci, ministerstvo školství a zbytek se snažíme sehnat jinými způsoby. Sami ale s tím areálem nic udělat neumíme. Je ve velmi špatném technickém stavu, trávník, plochy, kabiny, staré stromy," vypočetl Jaroslav Mihal. Nato řekl, že fotbalisté mají návrh, jak by se dala věc řešit. „Je to území určené pro sportoviště. Šla by tam vystavět sportovní hala, umělý trávník, což by umožňovalo celoroční provoz. Halu by využívaly místní kluby," dokončil návrh Jaroslav Mihal.
Pak přešel k jinému problému. Kvůli stavu vodovodní přípojky, uniklo v areálu přibližně čtyři tisíce kubíků vody a fotbalistům přišla faktura na zhruba 313 tisíc korun. „Po dohodě s SmVaK se nám to podařilo snížit, ale stále dlužíme 130 tisíc korun. Kvůli problémům, které teď máme, začínáme dlužit na dopravě, dlužíme za nájem haly, kterou si pronajímáme od učňovky, kde máme zimní přípravu. Dostáváme se do situace, kdy se nám to už nedaří ufinancovat, a máme možnost buď to zaplatit z vlastních zdrojů, nebo požádat město o pomoc," vyjasnil předseda fotbalového oddílu a upřesnil, že fotbalisté potřebují na překlenutí zimního období mimořádnou dotaci 400 tisíc korun.
Zastupitelé vesměs hovořili o tom, že v příštím roce budou muset situaci řešit, a musí počítat také s tím, že se může s podobnými požadavky přihlásit další oddíl. „Je to obecný problém sportovních klubů určitě se problematikou sportu budeme muset zabývat," poznamenala starostka Frenštátu pod Radhoštěm Zdeňka Leščišinová.
Zastupitelé vzali žádost fotbalového oddílu na vědomí a poté mu mimořádnou dotaci ve výši 400 tisíc korun schválili.


description: Letošní 16. listopad se zapíše v kronice Mořkova jako významný den historie obce. Stejně významné bude toto datum také pro mořkovské obyvatele Danu…

title: Hrdina, který válčil i na Dukle, by měl sto let

maintext:
Letošní 16. listopad se zapíše v kronice Mořkova jako významný den historie obce. Stejně významné bude toto datum také pro mořkovské obyvatele Danu Cabákovou a Josefa Černého. V tento den totiž převzali na zasedání zastupitelstva Mořkova plaketu na počest udělení čestného občanství obce Mořkov jejich otci, podplukovníku Josefu Černému, in memoriam.
Titul čestný občan, jehož udělení Josefu Černému 16. listopadu zastupitelé Mořkova schválili, je vůbec prvním v historii obce. Návrh na udělení titulu podala starostka Mořkova Ivana Váňová. Ta je přesvědčená, že podplukovník Josef Černý si zaslouží vyznamenání nejvyšší.
„Dne 1. 3. 2016 jsem zaslala Kanceláři prezidenta republiky žádost o udělení státního vyznamenání in memoriam pplk. Josefu Černému. Náš mořkovský rodák pplk. Josef Černý je hrdinou II. světové války a zaslouží si být poctěn státním vyznamenáním in memoriam. V letošním roce by tento válečný hrdina oslavil 100 let od svého narození. Kancelář prezidenta republiky Miloše Zemana jeho jménem poděkovala za návrh na ocenění zásluh pplk. Josefa Černého a sdělila, že se návrhem bude podrobně zabývat," psala ve svém návrhu na udělení čestného občanství Ivana Váňová.
Byl přísný, ale hodný
„Byl tenkrát v Sokolově s Jarošem, se Svobodou na Dukle," říká mi Dana Cabáková a dodává, že tatínek doma o válce moc nemluvil. „Chodil po školách, i tady v Mořkově, takže i my jsme ho slyšeli vyprávět ty příběhy. Vždycky to hodně prožíval. Doma pak už bylo jen takové láskyplné prostředí," usmívá se při vzpomínce Dana Cabáková.
Vzápětí ale dodává, že doma musel být pořádek, měli to tak trochu po vojensku. „Když řekl, muselo se udělat. A když jsme neudělali, tak říkal: Já taky příště nebudu slyšet. Takže příště už jsme slyšeli. Ale byl moc hodný, oba rodiče byli skvělí," dodává dcera prvního čestného občana
Mořkova.
Drobná žena po chvilce odmlčení říká, že její otec ctil rčení Pravda vítězí a stále k tomu vedl i své děti. „Nevstoupil do KSČ, tak se o něm moc nemluvilo. Měl s tím potom problémy, prakticky ho odepsali, tak šel na invalidní důchod. Se Svobodou se navštěvovali, on jezdil k nám a otec za ním. Nedokázal se ale smířit s okupací a s tím, že Svoboda vzal to prezidentství. Jel tehdy za ním, a když se vracel, tak ho v Suchdole nad Odrou přejel vlak," ztiší Dana Cabáková hlas a jen tiše dodá, že podezřelé a nikdy neobjasněné okolnosti smrti Josefa Černého už nechce veřejně propírat.
„Josef Černý dostal vyznamenání už po bitvě u Sokolova, na veřejné pocty si ale nepotrpěl. Říkal, že pro něj je hlavně důležité, když se k němu lidé chovají slušně. Vážil si lidí, kteří dělali pro obec," poznamenává Dana Cabáková a ukazuje mi jednu z uniforem, které její otec nosil.
Josef Černý byl voják tělem i duší, ale doba, ve které žil, lidem, jako byl on, nepřála. „Učil na vojenské škole, a když se jim nepodřídil, tak doučil. Po nějakém čase mu dali aspoň poloviční invalidní důchod, a tak si přivydělával. Nikdy ale nezahořkl. Miloval život se vším, co mu přinesl,"
uzavírá Dana Cabáková.
DANA CABÁKOVÁ, dcera Josefa Černého, s jednou z uniforem jejího otce. Foto: Ivan Pavelek
Hrdina, který válčil i na Dukle
Život Josefa Černého přiblížila ve zkratce v loňském květnovém mořkovském zpravodaji bývalá učitelka Marie Hromádková. Uvádí, že Josef Černý se nikdy nesmířil se vznikem Sudet a protektorátu a v červnu 1939 překročil hranice. „Nejdříve do Polska a pak do Sovětského
svazu, aby se tak podílel na zahraničním odboji.
V SSSR byl ale jako zajatec internován na různých místech. Až 1. 7. 1942 byl odeslán vojenským transportem do Buzuluku, a to k I. československému praporu, kterému velel podplukovník Ludvík Svoboda," připomíná Marie Hromádková.
Krvavá bitva u Sokolova, kterou vojáci svedli, aby ochránili Charkov, přinesla smrt kapitána Otakara Jaroše a mnoha dalších vojáků. Byla prvním velkým křtem jednotky z Buzuluku a právě tehdy se vyznamenal velmi dobře vycvičený průzkumník Josef Černý. Předstíral smrt, ale
když se němečtí vojáci přiblížili, postřílel je. Josef Černý postupně doputoval až k Dukle.
„Tenkrát už byl tankistou a za svoji bojovnost byl několikrát vyznamenán. Do pekelné vřavy u Dukly byli naši vojáci opět vysláni jako první. Mnoho jich na území vytoužené vlasti nevkročilo a padlo právě zde. Josef Černý si jako jediný skokem z hořícího tanku zachránil život u polské vesničky Zyndranowa, ale se dvěma těžkými zraněními – na hlavě a levénoze…Svěřil se mi jednou, že měl velký sen – dojet s tankem až do Mořkova a svým drahým, které už šest let neviděl, zvěstovat, že jim přiváží mír a svobodu. Sen se mu bohužel nesplnil… Po zranění u Dukly musel být operován v Kyjevě a osvobození republiky se nezúčastnil," připomíná Marie Hromádková osud hrdiny, k němuž se poválečný režim zachoval podobně jako k mnoha dalším, kteří se nebáli mít vlastní názor.
Josef Černý Narozen: 13. září 1916 v domě číslo 47 v Mořkově
Zemřel: 10. září 1970 na nádraží v Suchdole nad Odrou
Některá vyznamenání:
Čs. válečný kříž 1939
Čs. Vojenská pamětní medaile se štítkem SSSR
Vyznamenání SSSR Řád rudého praporu
Vyznamenání SSSR Řád Velké vlastenecké války.


description: Jsou tvrdí chlapi na mašinách, ale mají dobré srdce. Mnozí motorkáři skutečně jsou takoví a nezřídka pomáhají těm, kdo to potřebují nejvíce.

title: Novojičínsko: Kalendáře pomáhají postiženým dětem


description: Dopis, který může změnit život lidem, již se ocitli v nebezpečí nebo pod útlakem, může v příštích dnech napsat každý, kdo zavítá do čajovny Mandala v…

title: Maraton psaní dopisů odstartoval. Přidat se mohou i lidé v Kopřivnici

maintext:
Dopis, který může změnit život lidem, již se ocitli v nebezpečí nebo pod útlakem, může v příštích dnech napsat každý, kdo zavítá do čajovny Mandala v Kopřivnici.
Kopřivnice je jediným městem na Novojičínsku, kde se někdo veřejně připojil k akci Maraton psaní dopisů, vyhlášené organizací Amnesty International.Foto: Facebook.com/MANDALA.koprivnice
Kopřivnice je jediným městem na Novojičínsku, kde se někdo veřejně připojil k akci Maraton psaní dopisů, vyhlášené organizací Amnesty International. V České republice se k akci, která začala v sobotu 10. prosince, připojilo 105 míst, v Moravskoslezském kraji je to šest míst v Ostravě, dvě místa v Opavě a po jednom v Třinci a Kopřivnici.
Organizátorkami kopřivnického pasní dopisů jsou Nikola Chromečková a Johana Cachnínová. Premiérově to zkusily už loni „Dělaly jsme to ve skautském středisku Vanaivan a na letošek jsme se domluvili v čajovně Mandala," řekla Johana Cachnínová. Nápad vzešel z hlavy její kamarádky Nikoly Chromečkové. „Mám kontakty v české větvi Amnesty International, a tak jsem se rozhodla, že se zapojíme. Ale tuto akci může pořádat každý," upozornila Nikola Chromečková.
Podle ní organizace Amnesty International ze stovek případů, kdy jsou nespravedlivě potlačována práva člověka, vybere každý rok dvanáct, které zařadí do akce Maraton psaní dopisů. Lidé pak mohou přijít na dané místo, kde se s případy seznámí, a mohou si vybrat jeden, kvůli kterému napíší dopis adresátovi, již má možnost věc změnit. „Ten dopis mohou zájemci přepsat podle rad, které jsou v místě psaní dopisů uvedeny anebo mohou přepsat dopis, který jako vzorovou předlohu připravila právě organizace Amnesty International. Máme tady připravenou krabici, kam pak ty dopisy vloží a my je hromadně odešleme," přiblížila postup Johana Cachnínová.
Organizátoři psaní odesílají dopisy přímo těm, komu jsou určeny. „Proto vybíráme dobrovolné příspěvky, z nichž zaplatíme poštovné, abychom Amnesty neobírali o peníze, které mohou použít jinak," dodala Nikola Chromečková.
Nikola Chromečková také doplnila, že dopisy vcelku zabírají z loňských dvanácti případů jich asi sedm bylo řešeno. „Že s tím třeba vláda začala něco dělat, upravili zákony a podobně," vysvětlila spoluorganizátorka akce.
Kdo chce, může zajít do Mandaly a přidat se k pisatelům dopisů. Akce trvá do 20. prosince. „Člověk může přijít kdykoliv, když je tady otvírací doba. My bohužel studujeme, takže tady nemůžeme vždycky být, ale je tu obsluha, která napoví, a všechno je tam popsané. Každý dopis je důležitý. Kdykoliv se může stát, že situace s porušováním lidských práv může nastat i u nás," poznamenala Nikola Chromečková s tím, že pokud někdo nemá možnost přijít, může napsat i email. Na stránkách české větve Amnesty International jsou mailové adresy u jednotlivých případů uvedeny.
Mezi případy jsou například bývalá editorka novin a právnička, která byla již stokrát stíhaná v Turecku, lidé s albinismem v Malawi, kteří jsou unášení a zabíjení kvůli předsudkům, domorodí obyvatelé Kanady, kteří žijí na území, jež by měla zatopit obří přehradní nádrž, nebo dva studenti z Azerbajdžánu , kteří jsou bití a uvěznění ve vazbě. Vůči nim bylo vzneseno falešně obvinění z držení drog kvůli politickému protestu.


description: Ozbrojené policejní hlídky se objevily ve středu na mnoha místech Moravskoslezského kraje.

title: I náměstí na Novojičínsku zažívají bezpečnostní manévry


description: Nová zimní sezona se naplno rozjela nejen v horských střediscích, ale před pár dny také v areálu Heipark v Tošovicích, místní části Oder.

title: Malí i velcí lyžaři si užívali sněhu


title: Město se už třikrát marně pokoušelo prodat vilu. Podaří se to na čtvrtý pokus?

maintext:
Už počtvrté se kopřivnickým zastupitelům vrátil na stůl materiál o prodeji vily v Sokolovské ulici, v níž dříve sídlil dům dětí a mládeže.
Ilustrační foto.Foto: www.rksegeta.cz
Prodejní cena se přitom oproti původnímu návrhu propadla o téměř dva miliony korun. Poprvé zastupitelé jednali o prodeji této nemovitosti s číslem popisným 407 už na svém březnovém zasedání, kdy určili jako minimální prodejní cenu částku pět milionů korun.
Ve druhém a třetím nabídkovém řízení snížili cenu na 3,5 milionu korun, a protože se ani za tuto sumu kupec nenašel, doporučili radní zastupitelstvu města vyhlásit opakovanou výzvu, a to formou obálkové metody. Zájemci za dvoupodlažní vilu v centru města tak nyní zaplatí výrazně méně, konkrétně částku 3,060 milionu korun, jež vychází ze znaleckého posudku.
Šestitýdenní termín
K tomuto bodu vystoupila na prosincovém jednání zastupitelka Dagmar Rysová s tím, že šestitýdenní termín pro podání případných nabídek není příliš šťastný. „Vzhledem k tomu, že se jedná o případ, který se táhne již rok, není příliš vhodné tlačit na čas. Domnívám se, že by bylo dobré prodloužit tuto dobu z 16. února minimálně do konce března. Případnou kupní smlouvou by se zastupitelstvo zabývalo v dubnu," uvedla Dagmar Rysová.
Podle ní nebylo šťastné ani zvyšování ceny při prvním projednávání. V té době prý existovali zájemci, kteří byli ochotni objekt za cenu odpovídající odhadu koupit.
O slovo se přihlásil také zastupitel Karel Kuboš, jenž vyjádřil nesouhlas s výší prodejní ceny. „Pořád si myslím, že ta cena je nízká a že se zbytečně podbízíme. Doporučuji, abychom s realizací prodeje počkali. Myslím si, že se najdou kupci, kteří to místo ocení," nechal se slyšet Karel Kuboš a doporučil svým kolegům stáhnout materiál z programu jednání.
Zub času
Na jeho slova zareagoval vedoucí odboru majetku města Kamil Žák, který pronesl: „Ta vila je už poměrně dlouhou dobu opuštěná a výrazně se na ní podepisuje zub času. Nemyslím si, že by bylo dobré čekat na nějakou lepší situaci."
Podle starosty města Miroslava Kopečného čekají případní zájemci na to, až sníží cenu na reálné hodnoty, které jsou za vilu ochotni nabídnout, a jsou na to připraveni.
„Myslím si, že už bychom s tím neměli otálet a dále to natahovat," doplnil kopřivnický starosta s tím, že několik zájemců se již na objekt přišlo podívat, odradila je ale příliš vysoká cena. Nato Dagmar Rysová poznamenala, že pokud má město skutečného zájemce, šest týdnů navíc by nemělo v tomto případě hrát žádnou roli. Ba právě naopak, může tím získat další kupce, již by nabídli cenu přibližující se znaleckému odhadu.
PROŠEL PŮVODNÍ NÁVRH
Zastupitelé v tomto bodě hlasovali tedy natřikrát. Návrh Karla Kuboše o stáhnutí materiálu podpořilo pouze sedm zastupitelů, dvanáct jich bylo proti a jeden se hlasování zdržel. Návrh tedy neprošel, stejně tak jako protinávrh Dagmar Rysové o prodloužení termínu pro zveřejnění nabídky. Podporu zastupitelů našlo až původní znění materiálu, pro které „zvedlo ruku" jedenáct z dvaceti v tu chvíli přítomných zastupitelů.
Lidé, kteří se chtějí o budovu bývalého domu dětí a mládeže ucházet, mohou své nabídky podávat do 16. února příštího roku.


description: Děti mají různá přání, někdo chce počítačové hry, jiný třeba skateboard, devítiletá Karolínka Dejová z Kopřivnice měla velké přání, kterým byl pomocný…

title: Karolínka si užívá samostatnosti

maintext:
Děti mají různá přání, někdo chce počítačové hry, jiný třeba skateboard, devítiletá Karolínka Dejová z Kopřivnice měla velké přání, kterým byl pomocný motorek na invalidní vozík.
Karolínka Dejová při vystoupení na plese motorkářů v Bílovci. Ilustrační foto.Foto: Deník/Ivana Reková
Karolínka totiž trpí svalovou dystrofii, jenže i přes svůj handicap je doslova hyperaktivní. „Kája navštěvuje normální školu, dělá hodně věcí jako ostatní děti, sama říká, že akorát nechodí," přiblížila při našem prvním setkání povahu drobné blondýnky Daniela Seidlová, její babička a pěstounka v jedné osobě.
Kdykoliv si na to setkání vzpomenu, vidím tu usměvavou modrookou blondýnku, jak mi říká: „Sedněte si na něco měkkého." Pak mi ukazuje, jak umí hrát na flétnu, jak umí na vozíčku stepovat a hlavně tančit.
Tanec byl Karolínčin sen, který se jí splnil před třemi roky. Daniela Seidlová ale neopomněla připomenout, jak byly Kájiny taneční začátky těžké. „Bylo to pro ni i bolestivé, ale svou tvrdostí a tvrdohlavostí to dokázala překonat," poznamenala Daniela Seidlová. Karolínka postupně začala vystupovat s taneční skupinou a nakonec se dočkala potlesku na otevřené scéně na mnoha soutěžích, vstoje jí tleskala i pražská Lucerna. Jako první zdravotně postižené dítě v České republice získala Zlatý oříšek, který se uděluje talentovaným dětem, a to právě za tanec.
Bylo tehdy krátce po Vánocích, když mi Karolínka řekla, že by si přála motorek na vozík, aby mohla více jezdit sama. „To je ale motorek na principu elektrokola, kdy ona musí vyvinout vlastní sílu. Ten motorek jí to jen ulehčuje," vysvětlila princip motorku Daniela Seidlová.
S iniciativou pomoci malé Káji přišla Hana Honová, provozovatelka Motorbaru v Bravanticích. Tam se konal motorkářský ples a jeho účastníci předali Daniele Seidlové 27 tisíc korun, další peníze přidali při první jarní vyjížďce na zahájení letošní sezony. Daniela Seidlová sdělila, že sice nějaké peníze našetřili sami, ale ty by zdaleka nestačily. Začali se přidávat další dárci, někdo sbíral vršky z PET lahví, mnoho dalších lidí, organizací i podnikatelů přispělo penězi. Samotný motor stál 129 tisíc korun, k němu ještě byla nutná osa za dalších asi pět tisíc, která se musela přimontovat na kola. Už v červnu ho Karolínka měla na vozíku.
„Je to super. První, co bylo, že vyrazila se spolužačkami na zmrzlinu, a bylo vidět, že to byl pro ni úžasný zážitek, že se mohla sama pohybovat v Kopřivnici v centru. Já jsem jen trnula, Ať se jí něco nestane, protože ona je přece jen trochu divoká," podotkla s úsměvem Kájina babička.
Karolínka si užívá více samostatnosti, i když do školy jí její pěstouni raději motor nedávají kvůli schodišti. „Ale už se naučila sjíždět z chodníku, zastavovat u přechodů, aby se mohla rozhlédnout: Je to poznat, že je mnohem více samostatná," doplnila Daniela Seidlová, která si, stejně jako Karolínka, a mnoho dalších lidí přeje, aby Karolínka byla jednou natolik samostatná, že kaluž nepřejede, ale obejde. „Musíme věřit," uzavřela Daniela Seidlová.
Co bylo pro právě končící rok typické? Zbytečné spory, přepjaté emoce a lidské tragédie? Jistě. Určitě to byl ale i rok plný podobných kladných lidských příběhů.
Redakce Novojičínského deníku vám přeje vám i vašim blízkým nejen o vánočních svátcích klid a mír. Šťastné a veselé!


description: Pokud se nachystáte vyrazit na nákupy, podívejte, kam můžete vyrazit poslední adventní víkend na Novojičínsku a v okolí.

title: Tipy na víkend na Novojičínsku a v okolí


description: Ani v letošním roce před Vánoci nebudou obyvatelé Kopřivnice ochuzeni o nabídku vánočních stromků z městské plantáže.

title: Radnice i letos nabídne vánoční stromky z plantáže


description: V závěrečném utkání roku 2016 odehráli v Hodoníně zajímavou partii, ale na dlouhou cestu domů si nakonec žádný bod přibalit nemohli. Druholigové hokejisté…

title: Kopřivnice uzavřela rok přestřelkou v Hodoníně


description: /SEZNAM MÍST, KDE SE BUDE ZPÍVAT NA NOVOJIČÍNSKU/ Celé Česko dnes bude zpívat vánoční koledy. Nesem vám noviny, poslouchejte… Právě touto koledou už…

title: Nalaďte se dnes s koledami a Deníkem na pohodovou vlnu


description: Již po několikáté, potřetí však v areálu bíloveckého zámku, byl v minulých svátečních dnech k vidění živý betlém s Marií, Josefem a malým Ježíškem ležícím…

title: Nádvoří zámku opět po roce patřilo živému betlému


description: Předsváteční období i dny svátečního klidu na Novojičínsku opanují živé betlémy. Zájemci je budou moci vidět na řadě míst regionu od Frenštátu pod…

title: Živé betlémy se objeví na řadě míst v regionu


description: Nejvyšší vulkán na Zemi, Ojos del Salado, má dalšího pokořitele. Do téměř sedmitisícové výšky nad mořem se tentokrát podařilo vystoupat řediteli…

title: Nejvyšší sopka světa pokořena


description: Osmou, a tedy i poslední letošní zastávku má za sebou putovní diskusní fórum nazvané Quo Vadis MSK očima mladých. Naposledy se budoucností…

title: Spasí současná mladá generace Moravskoslezský kraj?


description: /FOTOGALERIE/ Dvě původní listiny a staré mince z let 1765 až 1936 byly v tubusu, který vložili naši předci do makovice báně farního kostela Všech svatých…

title: Kostelní věž vydala tajemství

maintext:
/FOTOGALERIE/ Dvě původní listiny a staré mince z let 1765 až 1936 byly v tubusu, který vložili naši předci do makovice báně farního kostela Všech svatých ve Vlčovicích, místní části Kopřivnice.
Místní farář Roman Macura nám prozradil, že nalezené mince a písemnosti, k nimž přidají ty současné, zpět vloží do schránky, kterou také uschovají do makovice báně.
„To bude úplně to poslední, co se bude na té věži dělat, myslím tím instalaci makovice s křížem. Klempíři, kteří budou vyrábět makovici, vyrobí i tubus," poznamenal Roman Macura. Poslední záznam o opravě báně kostela je z roku 1936, podle Romana Macury byla dřívější oprava v roce 1902 a předtím to byl až barokní zásah roku 1780. Kostel pochází z doby před rokem 1597.
„Je to nejstarší objekt v Kopřivnici. Na to, že Vlčovice byly bezvýznamná vesnice, která čítala pár domků, je zajímavé, že všude se tenkrát stavěly dřevěné kostely, jen Vlčovice měly takový kostel," poznamenal vlčovický farář a doplnil, že je pravděpodobné že v místě kdysi stála dřevěná kaplička.
Roman Macura ale uvedl, že to není ničím potvrzené. Proč právě ve Vlčovicích vznikla kamenná a zděná stavba, také není ničím podložené. „Nemůžeme potvrdit, proč se to stalo. Bylo tady Hukvaldské panství a dá se předpokládat, že i ta historie je spojena s Hukvaldským panstvím. Těžko se dopátrat, protože archiv na Hukvaldech vyhořel v 18. století, takže většina dokumentace je zničená.
Má dedukce je, že tím, že to má vysokou věž a vedla tudy tkalcovská stezka na Příbor, mohlo to být nějaké opevnění, něco jako strážní objekt," doplnil Roman Macura s tím, že o vzniku kostela se traduje také příběh. „Ale je to jen legenda," uzavřel Roman Macura.
Legendu o vzniku kostela Všech svatých ve Vlčovicích sepsal počátkem minulého století Jiří Felix, ředitel měšťasnké školy ve Frenštátě pod Radhoštěm a autor dějin místního Sokola.
Jistý pán jel kamencem, což bylo kamenité řečiště Lubiny, které sloužilo jako cesta. Náhle přišla znenadání velká voda, vzala kočár a zanesla ho i s koňmi do nejužší části řečiště. Pán obklopen vodou prosil Boha, aby mu pomohl z tísně, a slíbil, že postaví kapli, pokud jej Bůh spasí.
Tak se i stalo a pán prý svůj slib splnil. Kapli pak v roce 1590 vysvětil biskup Stanislav Pavlovský. Pozdějšími přístavbami byla zvětšena na kostel.


description: Pro mnohé Čechy jsou Vánoce obdobím stresu a přejídání spojeného s trávicími potížemi, které vznikají ze špatné životosprávy, kořeněné a tučné stravy,…

title: Odborníci radí: O Vánocích jezte s mírou a vsaďte na zdravější varianty pokrmů

maintext:
Pro mnohé Čechy jsou Vánoce obdobím stresu a přejídání spojeného s trávicími potížemi, které vznikají ze špatné životosprávy, kořeněné a tučné stravy, nadměrného pití alkoholu i kouření.
Ilustrační fotoFoto: archiv Deníku
Vánoční svátky svátky klidu. Tradiční spojení, ke kterému se dá bezesporu připojit svátky přejídání a nadměrného hodování. Podle nutriční terapeutky Nemocnice Nový Jičín Pavly Jansové přitom nemusí závěr roku nijak negativně ovlivnit naši hmotnost ani zdraví. A to dokonce ani v případech, kdy si dopřejeme tradiční jídla, jako je kapr či bramborový salát.
„Během vánočních svátků se lidé určitě nemusejí vzdávat tradičních jídel. Vhodné je ale vybrat si pro jejich přípravu zdravější suroviny i technologické postupy. Kapra můžeme vařit, dusit, péct nebo zapékat, majonézu v bramborovém salátu lze nahradit jogurtem či trochou kvalitního oleje a místo destilátu si můžeme o svátcích připít třeba vinným střikem. Na trávení jsou navíc skvělé čerstvé bylinky," radí nutriční terapeutka, s tím, že důležité je zařazovat do stravy také dostatek ovoce a zeleniny i vhodných tekutin. Jedno malé pivo po obědě je přitom podle nutriční terapeutky na zažívání vhodnější, než třeba nealkoholický přeslazený nápoj.
Velmi důležitá je pak ve stravě také pravidelnost a umírněnost. „Ideální je stravu rozložit do čtyř až pěti dávek jídla denně a poslední jídlo jíst minimálně dvě hodiny před ulehnutím ke spánku. Pokud dodržujeme pravidelnost a střídmé porce, pak nevadí ani řízek z kapra, nebo to, že si dopřejeme pár kousků cukroví," prozrazuje Pavla Jansová. V takovém případě by se ale vánoční hodování mělo omezit pouze na den či dva, nikoliv celý týden.
Jak dodává mluvčí nemocnice Radka Miloševská, v neposlední řadě pak hraje významnou roli i pohyb, kterým lze efektivně vyvážit přebytečný přísun kalorií z jídla, nebo alespoň eliminovat jeho dopady. „Kdo si chce vánočních pochoutek užít a nepřibrat, neměl by zapomínat na pohyb. Aktivní pohyb kromě toho, že si pak člověk vánoční pochoutky lépe vychutná, přispívá i k tvorbě endorfinů. Stačí půl hodiny a začnou se v těle tvořit látky, které velkým dílem přispívají ke zlepšení psychické kondice a dostaví se dobrá nálada. Nejlépe je vyrazit například na rodinnou vycházku do přírody," radí Pavla Jansová.
Naopak nezdravá strava, přejídání, stres a pasivní trávení volného času mohou vést nejen k přibývání na váze. „Ale také žlučníkovým kolikám, zánětům slinivky břišní, žaludečním problémům či dekompenzaci cukrovky," upozorňuje mluvčí na závěr.


title: Za odpad zaplatí lidé stejně. Snížit cenu likvidace může jeho větší třídění

maintext:
V příštím roce zaplatí občané Nového Jičína za vývoz odpadu 552 korun. Radnice se snaží obyvatele města motivovat, aby odpad více třídili.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Pavel Sonnek
Kromě ekologických důvodů má poctivě tříděný odpad jednu velkou výhodu. Peníze. Neskončí totiž na skládce, za jejíž využití zaplatí města ročně miliony korun. Navíc v budoucnu bude platit pro radnice jasná rovnice: čím větší objem vytříděného odpadu budou mít, tím menší bude taxa za vývoz smetí na skládky.
Poplatek za odpad zůstává v Novém Jičíně a jeho místních částech stejný už pátým rokem. „V roce 2015 vynaložil Nový Jičín na odpadové hospodářství více než 18 milionů korun. Na jednoho občana tak vychází částka 760 korun. Rozdíl pokrývá město ze svého rozpočtu," upřesnila vedoucí odboru životního prostředí novojičínské radnice Eva Bártková. Platbu lze provést bezhotovostním převodem na účet města nebo v hotovosti na pokladně úřadu na Divadelní ulici 1.
„Úhradu poplatku již, oproti minulým letům, nejde rozložit do dvou splátek a termín splatnosti je do 30. června 2017," připomíná mluvčí města Marie Machková.
Zda bude muset v dalších letech putovat z městské kasy na odpadové hospodářství více peněz, záleží z velké části také na samotných občanech. To ostatně potvrzují slova místostarosty Nového Jičína Ondřeje Syrovátky: „Ke snížení výdajů na tuto službu mohou přispět i občané, pokud budou v ještě větší míře třídit odpad. To, co se vytřídí, je totiž možné znovu upotřebit a nemusí se za poplatek umisťovat na skládku. Tento poplatek bude navíc v budoucnu nižší pro města, která mají podíl vytříděných odpadů větší. Aby město aktivitu lidí podpořilo, nabízí jim od 2. ledna 2017 bezplatně sady tašek na tříděný odpad," vysvětlil.
Tašky jsou učeny na sběr plastu, papíru a skla a zájemci si je od 2. ledna 2017 až do vyčerpání zásob mohou vyzvednout na odboru životního prostředí, v kanceláři číslo 306.
Radnice také vyhlásila soutěž o originální nápad na zlepšení separace a zvýšení množství tříděných odpadů v Novém Jičíně. „Stručný popis řešení může do 31. března 2017 zaslat na adresu odboru životního prostředí městského úřadu každý občan města a místních částí. Vybrané návrhy zavedeme do praxe," řekla Marta Kiššová z odboru životního prostředí. Slavnostní vyhlášení pěti vítězů bude součástí oslav Dne Země, jež se uskuteční 21. dubna. Nejlepší nápady budou oceněny designovými nerezovými koši na tříděný odpad.
Kdo musí uhradit poplatek za odpad? Poplatek za komunální odpad platí každá osoba, která trvale žije v Novém Jičíně, včetně cizinců, jež zde pobývají déle než tři měsíce, i občanů, kteří mají na území města rekreační stavbu, byt či dům, v nichž není nikdo přihlášen k bydlení. „Od roku 2012 platí poplatek i ti, kteří mají nahlášen pobyt na úřední adrese, tedy na radnici. Od úhrady za komunální odpad jsou osvobozeni pouze klienti chráněného bydlení, dětských domovů a domovů pro seniory," upozornila vedoucí finančního odboru Jarmila Straková.


title: Frenštát pod Radhoštěm: Kolem obchodů jsou výkaly a špína

maintext:
Nepořádek v areálu nákupního centra Kyčera ve Frenštátě pod Radhoštěm je podle místních provozovatelů neúnosný.
Ilustrační foto.Foto: Deník/Miroslav Fuchs
Situace s kupícími se odpadky v areálu nákupního centra Kyčera došla tak daleko, že se dostala až na jednání frenštátského zastupitelstva. „V minulosti se o odvoz odpadků staralo město technické služby," uvedla jedna z nájemkyň prostoru v nákupním středisku, Věra Vlková, majitelka knihkupectví Globus. Ta také připomněla, že po prodeji pozemků v areálu nákupního střediska technické služby přestaly odpady odvážet.
„Lidé tam ale byli zvyklí nosit odpadky a ty se tam začaly kupit. Nebezpečí infekce a pobíhající hlodavci mě donutili jít za tehdejším starostou Stanislavem Hrabovským. Ten řekl, že se jedná o veřejný prostor a město bude odpady odvážet. Před vstupem do prodejny potravin a knihkupectví byly nainstalovány odpadkové koše a každý den byl odpad odvezen," pokračovala Věra Vlková. Problém opět nastal, když současný pronajímatel prodejny potravin nainstaloval vlastní odpadkový koš, a technické služby tak odvezly předchozí odpadové nádoby a přestaly odvážet odpady.
„My, z knihkupectví, i zaměstnanci prodejny potravin jsme se snažili nepořádek řešit, ale není v našich silách denně uklízet to, co tam je," dodala Věra Vlková a poukázala na to, že nákupní centrum je asi sto metrů od náměstí. „Věřím, že najdete nějaký způsob k spokojenosti nás všech," poznamenala Věra Vlková, načež nechala promítnout fotografie, na nichž byly například hořící odpadkový koš, roztahané odpady po zemi, místo poznamenané zvratky, výkaly a podobně.
Majitelka části objektu Vlasta Mintělová uvedla, že podle ní je největší nepořádek z baru, který je v patře objektu. „Myslím si, že město vůbec nemělo povolit jakousi hernu nebo bar v takovém středisku. V noci je to tam zech…, zblité i zes…," nebrala si servítky Vlasta Mintělová a dodala, že dům omítli a už několikrát volali pojišťovnu kvůli škodě, kterou někdo způsobil. „Nevím, jestli tam nikdo ze zastupitelstva nechodí, abyste to viděli a snažili se udělat nějakou nápravu," pokračovala Vlasta Mintělová.
Oslovený ředitel Technických služeb Frenštátu pod Radhoštěm Pavel Stachura sdělil, že ani jeden z odpadkových košů v areálu objektu není technických služeb a proto je nevyvážejí, a to již od doby, kdy se objekt dostal do soukromých rukou. Z následující diskuze vyplynulo, že zřejmě neexistuje žádná páka na to, aby lidé v areálu nedělali nepořádek, neboť se jedná o soukromý majetek. Místostarosta Pavel Mička připomněl, že každý podnikatel je povinen zajistit si likvidaci odpadů na vlastní náklady. „Máme určitě zájem, aby tam pořádek byl. V prvé řadě by se měl každý vlastník podívat na to, komu prostory pronajímá, a jak se nájemce chová. Je na diskuzi, jestli tam město bude zajíždět kvůli likvidaci odpadů," dodal místostarosta Mička.
Zastupitel Karel Míček navrhl, aby do doby, než se město s provozovateli nějak dohodne, přidalo k provozovnám několik nádob a kontejnerů na odpad, který by ve zkrácených intervalech odvážely technické služby města. „A vyfakturovali bychom to těm obchodníkům s tím, že jsme jim udělali pořádek kolem jejich obchodu," dokončil myšlenku Karel Míček.
Starostka Frenštátu pod Radhoštěm Zdeňka Leščišinová upozornila, že město nemůže fakturovat tomu, s kým nemá uzavřený právní vztah, což potvrdil právník města. Posléze starostka slíbila, že město vyzve vlastníky a bude se snažit hledat nějaké společné řešení.


description: Asi čtyři stovky lidí se sešly ve středu večer na Masarykově náměstí v Novém Jičíně na akci Česko zpívá koledy.

title: NOVOJIČÍNSKO: Také letos zpívaly koledy s Deníkem stovky lidí


title: Poslední den v roce oslaví během

maintext:
Ani na závěr letošního roku nebude v Hodslavicích chybět akce, která každoročně přiláká desítky sportovních nadšenců.
Ilustrační fotoFoto: DENÍK/Petra Pášová
Silvestrovský běh hodslavickými uličkami se v sobotu 31. prosince dopoledne poběží už pošestnácté.
Lidé, již se chtějí s rokem 2016 rozloučit ve sportovním duchu, by si tuto událost jistě neměli nechat ujít. Závodníci se mohou registrovat v Restauraci na Dolním, a to v době od 9 do 9.50 hodin.
Na startovní čáru se běžci postaví v 10 hodin, přičemž cíl závodu bude na parkovišti před Obecním domem. Ti nejlepší se mohou těšit na ceny a připraveno bude také malé občerstvení.


description: Pro kaplana novojičínské nemocnice je práce v adventním čase náročnější než jindy. Na pacienty s příchodem Vánoc mnohem více doléhá osamělost.

title: Nemocniční kaplan: Mohu starosti pacientů vyslechnout, být jim na blízku


title: Exekuce ohrožovaly stavbu

maintext:
Dva exekuční příkazy vydal soud na firmu, která zabezpečovala rekonstrukci domova pro seniory v Bílovci. Stavbu proto převzalo město.
Přístavba a modernizace domova pro seniory v Bílovci začala vloni v létě.Foto: DENÍK / Simona Mikšová
O situaci, která nastala, se hovořilo také na posledním zasedání zastupitelstva v Bílovci. Zastupitel Petr Klimek chtěl, aby všichni zastupitelé byli seznámeni s rozhodnutím Rady města Bílovce, které se týká odstoupení od smlouvy s dodavatelem stavby. „Víme, že akce Rekonstrukce domova pro seniory již nějakou dobu trvá, a víme, že jako město Bílovec jsme měli opětovně smůlu na výběr dodavatele, což nemůžeme ovlivnit. Chci se zeptat na harmonogram, co je předmětem dohody, zda bylo jednáno s poskytovatelem dotace a kdy by reálně mohlo dojít k přesunu klientů do domova pro seniory," uvedl Petr Klímek.
Starosta Bílovce Pavel Mrva nedávno na webových stránkách Bílovce vydal vyjádření, ve kterém upozorňuje, že město nemohlo předpokládat, že taková situace nastane. „Firma G&G Building byla vybrána na základě standardního výběrového řízení, vyhrála díky nejnižší podané cenové nabídce a splnění požadavků zadání, k nimž patřily prokázané zkušenosti s realizacemi obdobných staveb. V portfoliu této společnosti jsou zakázky jako dům seniorů v Odrách a ve Frýdku-Místku, budova soudu v Brně, stavby pro Fakultní nemocnici v Motole a podobně," vysvětlil Pavel Mrva.
Ve chvíli, kdy se město dozvědělo, že na firmu jsou vydány dva exekuční příkazy, začalo situaci řešit. „Vnímali jako vážné ohrožení dokončení stavby a 7. prosince jsme tomuto dodavateli stavby vypověděli smlouvu," sdělil v textu na webových stránkách starosta Bílovce.
Na zasedání zastupitelstva Pavel Mrva také informoval, že se uskutečnila jednání s poskytovatelem dotace. „Ten je s našimi kroky obeznámen. Poskytovatel dotace akceptoval harmonogram a dal nám souhlas, že můžeme poptávat dodavatele na jednotlivé části," ubezpečil Pavel Mrva s tím, že město poskytovateli předložilo nový harmonogram, podle kterého by se stěhování klientů do rekonstruovaného domova pro seniory mělo uskutečnit v dubnu 2017.
Rekonstrukce bíloveckého domova pro seniory má být v hodnotě zhruba 30 milionů korun. Z 90 procent je financována z Programu švýcarsko-české spolupráce, zbývající náklady hradí město.


description: Záchrana turistů se může v příštím roce prodloužit, neboť horská služba není doposud secvičena s novým provozovatelem letecké záchranné služby.

title: Beskydy: Turisté opakují chyby


description: Předčasný dárek k Vánocům dostali v Novém Jičíně nadšenci do cvičení pod širým nebem. Radnice vybudovala ve městě první workoutové hřiště za bezmála půl…

title: Pétanque nahradilo workoutové hřiště


description: Cvičení a posilování na čerstvém vzduchu se těší stále větší oblibě sportovních nadšenců. Není proto divu, že v mnoha městech a obcích postupně vyrůstají…

title: Workoutová hřiště jsou nyní v módě


title: Hotelu Praha nová podoba sluší, staré milionové dluhy ale zůstávají

maintext:
Na další etapu rekonstrukce novojičínského skvostu padlo přes čtyři miliony korun. Ještě více ale dluží první nájemník nemovitosti.
Rekonstruovaná fasáda novojičínského Hotelu Praha v Novém Jičíně.Foto: DENÍK / Adam Knesl
Secesní skvost Nového Jičína několik týdnů zakrývalo nevzhledné lešení, a po jeho odtranění se podoba Hotelu Praha opět ukázala v celé své kráse. Nejviditelnější změnou je nová fasáda, vyměnily se dále dveře v restauraci a hotelovém vstupu, zrekonstruovaly se salonky.
„Náklady přesáhly 4 miliony korun, přibližně 1,2 milionu korun se podařilo uhradit z dotace z ministerstva kultury a z Moravskoslezského kraje. Do konce roku bude ukončena první etapa rekonstrukce sociálních zařízení hotelových pokojů za téměř 3 miliony korun," sdělila výše nákladů poslední rekonstrukce Marie Machková, mluvčí města.
Stavební zásahy se výrazně dotkly nejen vnější podoby, ale také interiéru. „U vstupu do restaurace, do kuchyně a recepce se měnily staré dveře s kovovými rámy za dřevěné s fazetovými výplněmi. V části, kde se vchází do hotelu, se odstranilo obložení, ke schodišti se instalovalo mosazné zábradlí," popsala práce v přízemí historické budovy Blanka Zagorská z odboru majetku, rozvoje a investic.
Radikální přeměnou prošly tři salonky v prvním poschodí. Ve všech bylo odstraněno obložení, v předsálí se navíc zbourala příčka, zrušila se šatna a prostor se otevřel a prosvětlil. „Měnila se také elektroinstalace a u všech místností vstupní dveře," dodala Blanka Zagorská.
Opravou prošla i fasáda, která nakonec získala i jiný barevný nátěr.
Novojičínská radnice má Hotel Praha ve svém majetku od začátku roku 2013 a doposud do něho investovala 15 milionů korun, z toho čtvrtinu pokryly dotace. V současné době hotel provozuje druhý nájemce, ten první za sebou nechal pořádné dluhy, ať už za nájem či energie.
Aktuálně se dlužná částka přibližuje k sumě 5 milionů korun, kdy největší podíl představují pokuty za předčasné ukončení nájmu a úroky.
„Na panu Bobbaersovi (první nájemce pozn. red.) se soudně vymáhá dluh na nájemném 217.950,00 Kč, nedoplatek z vyúčtování služeb za rok 2013 ve výši 292.249,00 Kč a za rok 2014 ve výši 958.028,00 Kč, smluvní pokuta za předčasné ukončení nájemní smlouvy ve výši 3.375.900,00 Kč a další smluvní pokuty a úroky z prodlení z dlužného nájemného a ze služeb, které narůstají do zaplacení jistiny," potvrdila Deníku jednotlivé dluhy mluvčí radnice.
„Pan Bobbaers neuhradil nic, čeká se na nařízení soudního jednání," dodala. Celková dlužná částka k dnešnímu dni dosahuje hodnoty převyšující 4,8 milionu korun.


title: Zdeněk Hruška: Když běžím, cítím se skvěle

maintext:
/ROZHOVOR/ Ultramaratonec Zdeněk Hruška je sportovec tělem i duší. Přestože běhá už od základní školy, naplno se této disciplíně věnuje poslední tři roky.
Ultramaratonec Zdeněk Hruška preferuje běhání v terénu, a proto často vyráží trénovat i do hor.Foto: archiv Zdeňka Hrušky
Nejvíce se zaměřuje na tratě dlouhé přes padesát kilometrů, běhá šestkrát týdně, v létě i v zimě a na svém kontě už má řadu úspěchů. Za svůj nejlepší dosavadní výsledek bezesporu považuje třetí místo v závodě Pražská stovka, kterého se zúčastnil ve své premiéře teprve před pár dny.
V první části rozhovoru Zdeněk Hruška prozradil, co ho k běhání přivedlo, ale i to, kde nejraději běhá a na co při tom myslí.
Co vás k běhání přivedlo a jak dlouho už se této disciplíně věnujete?
Běhání se věnuji asi od šesté třídy, kdy jsem začal hrát fotbal. Tehdy jsme museli běhat v rámci tréninků letní i zimní přípravy. Poté jsem si ale opakovaně poranil koleno, byl jsem na několika operacích, a proto padlo rozhodnutí, že už mě nebaví trávit spoustu časuv nemocnicích a na rehabilitacích, a s fotbalem jsem skončil.
Nastalo období, kdy jsem běhal jen tak pro radost, až do doby, než mi sestra se švagrem koupili přihlášku na Brněnský půlmaraton. Tak jsem začal trénovat na svůj první závod. Běhání mě ale chytlo natolik, že jsem se vzápětí přihlásil na Brněnský masakr, třiašedesát kilometrů dlouhý závod. Tím to vlastně celé začalo. Ale více se běhu věnuji poslední zhruba tři roky.
Takže jste z půlmaratonu skočil rovnou na ultra dlouhé tratě…
Ano, maraton jsem vlastně přeskočil. Zaběhl jsem si půlmaraton, hned nato jsem skočil na třiašedesátikilometrovou trať a poté jsem absolvoval sto kilometrů dlouhý závod. Až po stovce jsem si vlastně zaběhl svůj první maraton.
Co vás na běhání nejvíce baví?
Na běhání je pro mě asi nejlepší to, že se dá běhat úplně všude a cítím se při tom svobodně. Člověk k tomu vlastně nic nepotřebuje. Stačí si vzít boty, tričko a vyběhnout ze dveří. Když běžím, cítím se zkrátka skvěle.
Jak často trénujete?
Běhám šestkrát týdně a čtyřikrát týdně mám druhou fázi tréninku, kdy posiluji. Snažím se ale do tréninků zapojit i nějaké protahovací cviky. Takže tomu věnuji poměrně dost času.
Máte oblíbené místo pro běhání?
Poslední tři roky, co běhám více, se nejvíce zaměřuji na trailové běhání neboli běhání v terénu. Samozřejmě, člověk se nevyhne tomu, že běhá také po cestách.
Já například trénuji v Brně, kde pracuji, takže často běhám i po silnicích. Když si ale můžu vybrat, vždy se zaměřuji na terén, nejlépe na hory. Mým oblíbeným místem jsou například Beskydy, protože se tam dá parádně potrénovat, zaběhat si, a navíc je to kousek od domova, kam jezdím k rodičům.
Běháte pouze v Česku, nebo jezdíte za závody i do zahraničí?
Zatím mám zkušenosti pouze z Česka, ale příští rok bych si chtěl minimálně vyzkoušet závod v Tatrách. Tam jsou velmi pěkné závody, jako například stokilometrová trať přes Malou Fatru.
Kolik závodů už máte za sebou?
Letošní rok byl pro mě přelomový, protože jak už jsem uvedl, začal jsem více závodit. Letos jsem absolvoval celkem dvanáct závodů, z toho bylo devět ultramaratonů. Celkově mám tedy zaběhnuto přibližně do patnácti ultramaratonů.
Běhám i kratší vzdálenosti, ale to spíše v rámci přípravy. Například dvakrát jsem si zaběhnul maraton v Jistebníku, který je sice lokálního charakteru, ale mám k němu určitý osobní vztah. Zkoušel jsem i takové závody, kde jde o to nabrat co největší převýšení.
Kolik kilometrů měla nejdelší trať, kterou jste doposud absolvoval?
Teď nedávno jsem poprvé běžel trať Pražské stovky, která měla sto padesát jedna kilometrů. To byla zároveň moje premiéra na tak dlouhé trati.
Za jakou průměrnou dobu ultramaraton zaběhnete?
To je těžké říct. Každý závod, který se běhá v terénu, je unikátní, má jiné převýšení a hodně záleží i na tom, jaký je terén. Šedesátikilometrové závody zaběhnu průměrně od pěti do šesti hodin. Co se týče stokilometrových vzdáleností, tam to mám okolo třinácti až čtrnácti hodin.
Při závodech strávíte na trati spoustu času. Na co při běhání myslíte?
Při závodu se snažím soustředit pouze a jen na ten závod. Myslím například na to, kdy jsem jedl, pil nebo zda jsem neudělal nějakou chybu. V opačném případě může dojít i k tomu, že člověk závod vůbec nedokončí. V poslední době se proto snažím opravdu více soustředit na to, co dělám.
Ale důležité také je, abych si ten běh samotný užil, protože jakmile se člověk začne toulat v myšlenkách, odvede to pozornost od té samotné činnosti. Při tréninku to je jiné. Výhodou běhání v terénu je to, že je možné se kochat krajinou, obzvláště pak v horách.
Máte už nasbíráno poměrně dost zkušeností. Můžete se pochlubit nějakými úspěchy?
První úspěchy přišly už na konci minulého roku, kdy jsem si zaběhl třetí místo v Beskydech na trati dlouhé od šedesáti do sedmdesáti kilometrů. Letos jsem také vyhrál závod ze série Czech Ultra Trail Tour v Jeseníkách, třetí místo jsem obsadil na Jesenické stovce a s kamarádem jsme skončili druzí na Pěti beskydských vrcholech.
To je u nás velmi populární závod, dlouhý sto dvacet kilometrů, a to také tím, že není předem známa trať, a člověk se proto musí umět orientovat i v terénu. Avšak za svůj nejlepší dosavadní výsledek bych určitě označil třetí místo v závodě Pražská stovka, který jsem běžel poprvé teprve před pár dny.


description: Vzrušená debata se rozvinula během zasedání zastupitelů ve Fulneku začátkem týdne, v pondělí 12. prosince. Důvodem byla žádost Charity Odry o navýšení…

title: Žádost Charity Odry rozvířila na zasedání ve Fulneku živou debatu


description: Přesně 492 korun zaplatí v příštím roce každý obyvatel Oder za svoz a likvidaci komunálního odpadu.

title: Lidé v Odrách za svoz odpadu zaplatí téměř pět set korun


description: K vánočnímu času patří pohádky. Vědí to i v Základní škole Tyršova 913, kde místní Divadelní kroužek Tyršovadlo hraje již léta pohádky pro školáky na…

title: U pohádek se lidé zastaví, míní frenštátští školáci

maintext:
K vánočnímu času patří pohádky. Vědí to i v Základní škole Tyršova 913, kde místní Divadelní kroužek Tyršovadlo hraje již léta pohádky pro školáky na prvním stupni a děti ze školek.
TYRŠOVADLO, divadelní soubor ZŠ Tyršova 913 ve Frenštátě pod Radhoštěm, i letos potěšil školáky a předškoláky s pohádkou. Foto: Archiv školy
Autorkou her je principálka divadla, paní učitelka Pavla Novotná. „Pro letošek se svými svěřenci připravila pohádku Vánoční hra," sdělil učitel Petr Ondryáš, jenž dohlíží na vznik školního časopisu Druhé patro. Upřesnil, že v průběhu dvou dnů mladí herci pohádku odehráli osmkrát, pokaždé za nadšeného potlesku.
Pohádka byla o třech sourozencích, kteří našli na půdě kouzelnou knihu. Protože nevěděli, že je kouzelná, měli z ní legraci a napsali do ní hlouposti, které by se měly dít o Vánocích. A tak se dělo vše, jak napsali. Po dlouhém hledání našli majitelku knihy, paní Zimu, a ta vše vrátila do pořádku, přičemž pomáhali i diváci.
K tomu proč sledovat pohádky, se vyjádřilo i několik žáků deváté třídy. „V dnešním uspěchaném světě, kdy lidé pořád někam běhají a všechno musí mít co nejrychleji, je dobré si někdy poslechnout nebo se podívat na pohádku. Zasmát se, vzpomenout si, co se vlastně o Vánocích dělá. Aspoň na chvíli se zastavit a odpočinout si," uvedl Christian.
Podle Katky mají pohádky v našich životech důležitou roli. „Na děti působí kouzelně, ony se chtějí jednou stát jejími hlavními postavami a rozšiřují si fantazii. Na nás starší také účinkují, i když slaběji. Dospělí mají rádi pohádky hlavně z doby, kdy vyrůstali. Jsou pro ně nostalgické, zvláště v dnešní uspěchané době, a lidé se rádi odtrhnou od reality".
„Lidé se zastaví u pohádky, protože chtějí společně prožít chvíle a zabavit se. Můžou si odpočinout a jen se tak dívat, ale také si mohou odnést zážitek a třeba i poučení," vyjádřila svůj názor Johana.
„Pohádky tady jsou od pravěku. Byl by zločin přestat je hrát. Samozřejmě nejsou tak lákavé, jako filmy s miliony efektů, auty…," myslí si Ondřej, jenž dodal, že pohádky hrané školáky si určitě budou lidé vážit více, než pohádky s profesionálními herci.


description: /FOTOGALERIE/ Betlémáři si dali dostaveníčko v Příboře potřetí a návštěvníkům předvedli své řemeslnické umění.

title: Sraz betlémářů potvrdil, že zde žijí šikovní řezbáři


description: Pestrý program na tuto sobotu připravila příborská pobočka Muzea Novojičínska. Ráno od 9.00 do 13.00 hodin proběhne v prostorách příborského muzea třetí…

title: Betlémáři mají sraz v příborském klášteře


description: Již podesáté obhájila Kopřivnice své zařazení mezi nejlepší Zdravá města České republiky. Úspěch slaví také ve Studénce, jejíž úřad se ukázal jako…

title: Města z Novojičínska opět bodovala


description: Příznivci zdravého životního stylu ve městě automobilů mohou jásat. Také v závěru letošního roku se kopřivnická radnice spolu se Správou sportovišť…

title: Na sportoviště bude vstup před Vánoci a na Silvestra zdarma

maintext:
Příznivci zdravého životního stylu ve městě automobilů mohou jásat. Také v závěru letošního roku se kopřivnická radnice spolu se Správou sportovišť Kopřivnice rozhodla udělat radost všem milovníkům pohybu, a to tím, že jim jako vánoční dárek nadělí bezplatný vstup na tři nejoblíbenější sportoviště ve městě.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Libor Plíhal
Lidé, kteří si chtějí poslední dny v roce užít aktivněji, mohou navštívit krytý bazén nebo zimní stadion, a pokud počasí dovolí, pak i lyžařský areál.
„Vstup zdarma na kopřivnický krytý bazén, zimní stadion a sjezdovku Červený kámen bude umožněn hned dvakrát. Konkrétně den před Štědrým dnem, tedy v pátek 23. prosince, a na Silvestra v sobotu 31. prosince," informovala Jana Hromočuková, mluvčí kopřivnické radnice.
Zaplavat si zdarma mohou zájemci před svátky v době od 10 do 19 hodin, na Silvestra pak bude bazén veřejnosti přístupný dopoledne, konkrétně od 8 do 12 hodin. Ledovou plochu zimního stadionu budou moci Kopřivničané bezplatně využít od 15 do 16.15 hodin a ve druhém termínu od 10.15 do 11.30 hodin.
„Bude-li přát počasí, areál na Červeném kameni přivítá všechny nadšené lyžaře v pátek 23. prosince od devíti do dvaceti hodin, na Silvestra pak od devíti do šestnácti hodin," doplnila kopřivnická mluvčí s tím, že při vstupu na krytý bazén a do Ski areálu bude nutné uhradit zálohu za čipový náramek nebo skipas, a to ve výši sto korun.


description: Objevy, výzkumy a zajímavé trendy z nejrůznějších vědních oborů. Rozhovory se zajímavými osobnostmi české vědy. Vesmír, technika, medicína a historie.

title: To, že se při nákupech rozhodujeme racionálně, je iluze, tvrdí odborník na neuromarketing


description: Legendární rozhlasový magazín s autentickými reportážemi zahraničních zpravodajů Českého rozhlasu. Historie, skrytá místa, zajímavé příběhy a osudy.

title: Historie v obrazech. Na zámku na Loiře jde umění ruku v ruce s poznáním


description: Vědecko-populární pořad Českého rozhlasu s tradicí přes 50 let. Věda srozumitelně. Novinky, zajímavosti, projekty, dokumenty, příběhy.

title: Velký návrat jeřábů

maintext:
Velký návrat jeřábů
Ještě před 30 lety u nás nehnízdil ani jeden jeřáb popelavý. V posledních letech se tito vznešení dlouhonozí ptáci vrátili. Dnes u nás hnízdí odhadem asi 100 párů. Co jeřábům pomohlo s návratem k českým rybníkům?
Příspěvky Meteoru 17. 12. 2016
01:07 Vražedné sousedské vztahy rostlin
10:25 Jeřábi se k nám vracejí
20:40 Byla dřív genetická slepice nebo vejce?
30:00 Nejrychlejším letcem je savec
35:20 Vlčák Kazan 3/6
36:57 Jak myslí psi?
Je o něco větší než čáp bílý a leckdo by si ho mohl splést s volavkou popelavou. Na rozdíl od ní má ale červenou skvrnu na hlavě, bílá líčka a povislá péra na ocase. Spojuje je popelavé zbarvení a také hnízdní teritorium. Oba druhy vyhledávají vodní plochy.
Vražedné sousedské vztahy rostlin. Jeřábi se k nám vracejí. Byla dřív genetická slepice nebo vejce? Nejrychlejším letcem je savec. Vlčák Kazan 3/6. Jak myslí psi? Vložit na svůj web
Výpravy za jeřáby
Nejbližší ráj jeřábů popelavých i nadšených ornitologů, kteří je sledují, se nachází v severní části Německa. Například v přírodní rezervaci Serrahn mezi Berlínem a Baltickým mořem – tedy v bývalém východním Německu.
„Jezdívali jsme do ní s tátou, když mi bylo nějakých 10 let. Tehdy to byla jediná možnost, jak mohl český ornitolog spatřit živého jeřába. Rezervaci navíc šéfoval Hubert Weber, rodák z Opavy, který mluvil dobře česky,“ uvedl v Meteoru zoolog Jan Andreska z Pedagogické fakulty Univerzity Karlovy.
Zatímco u nás jeřábi vůbec nehnízdili, v Německu mělo v 80. letech svůj domov na 400 párů. Stejně jako u nás, i v Německu ale jejich počet výrazně vzrostl. „Dnes v Německu hnízdí neuvěřitelných 9000 párů jeřábů popelavých,“ dodal Andreska.
Čeští jeřábi a španělské zákony
Na přelomu 80. a 90. let se v Československu a východním Německu změnil politický režim. S návratem jeřábů popelavých do oblasti do pochopitelně nesouvisí. Přesto za jeřábím zázrakem politika vězí.
„V roce 1973 schválili Španělé zákon, kterým zakázali lov jeřábů popelavých, do té doby zcela běžný,“ předestřel nečekanou souvislost zoolog Andreska. Právě Španělskem vede migrační trasa zimujících jeřábů popelavých, kteří hnízdí v Německu a okolí. Díky zákazu jejich lovu se jeřábi začali ze zimovišť častěji vracet a jejich počet se postupně navyšoval.
Hnízdiště se rozšiřovala směrem k jihu – ze severního Německa do Saska a pak přes Lužické hory až k nám. „První jeřábi se usadili u České Lípy, na Novozámeckém rybníku, u Máchova jezera a u Břehyňského rybníku, tam všude jsou velké rákosiny, které jeřábi potřebují k hnízdění,“ řekl Adreska.
Desítky tisíc jeřábů na jednom místě
V severním Německu se nacházejí shromaždiště jeřábů z celého regionu před jejich hromadným odletem za teplem. Dříve se jich tam slétalo zhruba 15 000, především ze Skandinávie. „Dnes je možné jich tam napočítat na 150 000! Je vidět, že ochrana po celé migrační trase přinesla obrovský výsledek,“ dodal Andreska.
Nepřeslechnutelný hlas
Jeřáb je krásný vysoký pták a zejména brzy po rozednění se u svých hnízdišť nedá přehlédnout. Hlavně se ale nedá přeslechnout. Jeho hlas je totiž velmi výrazný.
Čtěte také: Hlas pro tento den: Jeřáb popelavý
„Ty hlasy jsou vlastně dva. Jiný je zvuk letícího hejna, to je takové krákání. A pak je teritoriální hlas podobný troubení. To je slyšet i na několik kilometrů, když troubí několik jeřábů zároveň, připomíná to plující parník,“ doplnil Andryska.
Tento i ostatní záznamy pořadu Meteor najdete v našem Archivu pořadů.


maintext:
Co říká věda o Popelce nebo Pretty Woman
PopelkaFoto: Jaromír Komárek
Kratší délku života chudých lidí máme tendenci zdůvodňovat nezdravým životním stylem, ať už jde o cvičení, kouření, jídelníček nebo menší dostupností zdravotní péče. Nová studie dokládá, že stres na sociálním dně oslabuje imunitní systém, i když dotyčný či dotyčná nekouří a nepije.
Autoři studie zveřejněné v časopisu Science zjistili, že společenské postavení primátů ovlivňuje způsob, jakým se jim vypínají a zapínají geny bílých krvinek, které brání naše tělo před infekcemi. Dobrá zpráva je, že se to dá změnit, nejde o trvalou záležitost.
„Když jste dominantní samice ve skupině opic, nemáte všechno doživotně ztraceno,“ komentuje to primatolog Stanislav Lhota.
Pokud se to povede doložit i u lidí, vědci by dali za pravdu názvu filmu Juraje Jakubiska, že je lepší být bohatý a zdravý, než chudý a nemocný. Popelka, Eliza Doolittelová z My Fair Lady nebo Vivian z Pretty Women by si díky lásce zdravotně polepšily.
Výrazná hierarchie
Při studii, která prokázala změnu imunity při poklesu či vzestupu na společenském žebříčku, byl pokusným zvířetem primát makak rhesus. Samičky makaků, na nichž to vědci prokázali, mezi sebou vytvářejí výraznou hierarchii.
Primatolog Stanislav Lhota, který má dlouholeté zkušenosti s výzkumem primátů v terénu, upozorňuje na to, že my lidé máme méně výraznou hierarchii než makakové.
Dámské koalice
Ta samička, která přišla do zavedené skupiny makaků dřív, na tom byla během pokusů lépe než později příchozí. Vědci pak s pořadím příchozích zamíchali a zjistili, že zvířata na vyšších příčkách žebříčku méně tíhla k infekcím. Té samici, která si pohoršila společensky, se také obvykle zhoršilo zdraví.
„Ve chvíli, kdy přidávate třetí samici, první dvě už vytvořily koalici,“ vysvětluje Lhota. Dodává ale, že v přírodě většina podřízených samic ve svém postavení setrvá až do konce života.
Dětské záněty
Otázkou je míra oslabení imunity u sociálně vyloučených lidí. Buněčná bioložka Fatima Cvrčková poukazuje na starší populační studie dětské nemocnosti v USA.
Jedna studie našla souvislost zánětlivých nemocí s úrovní vzdělání rodičů a s příjmy rodiny, jiná prokázala význam soukromí v rodině nebo čistoty v domácnosti.
„Korelovalo to i s dětskou obezitou,“ dodává bioložka. Autoři nové studie budou zkoumat, proč chudí lidé častěji trpí cukrovkou nebo srdečními nemocemi.
Efekt léků
Zlepšení podpůrné sociální sítě má dokonce podle autorů podobně výrazný efekt jako léky. „Chronický stres spouští nespecifikou imunitní reakci, ta zvyšuje pravděpodobnost některých zánětlivých komplikací,“ objasňuje Stanislav Lhota.
Z 1900 zkoumaných buněk imunity makaků se 1600 projevovalo rozdílně u výše a níže postavených opic. Hladina stresu klesá u zvířat, která si čistí vzájemně srst a navzájem si pomůžou, pokud jedno z nich bylo napadeno.


authors:
Autor
Matěj Štýs

description: Svět (Věda a technika)

maintext:
Vizionář Musk chce osídlit Mars. Lidé mohou být vesmírnými cestovateli, věří
PŘÍBĚH 2016. Jsou lidé, kteří žijí budoucnost už dnes. Jedním z nich je i Elon Musk - muž, který investuje do obnovitelných zdrojů, vyrábí obdivovaná elektrická auta a jeho firma zatím jako jediná soukromá společnost vozí náklad do vesmíru. Člověk, který se rozhodl změnit svět. Ne za sto, ani 50 let, ale hned.
„To, čeho chceme skutečně dosáhnout, je učinit Mars přístupným. Udělat z cesty na jinou planetu něco, co se může uskutečnit už za našich životů. Umožnit lidem, aby na Mars skutečně mohli odletět, pokud budou chtít."
Plán na osídlení Marsu. Něco, na co si netroufají ani světové velmoci, letos představil majitel soukromé společnosti. Elon Musk je zkrátka člověk, kterého je možné po právu nazývat vizionářem.
Vizionář Elon Musk investuje do obnovitelných zdrojů, vyrábí elektrická auta a plánuje osídlit Mars Vložit na svůj web
Společnost Space X, kterou založil a která zatím jako jediný soukromý dopravce dokáže vynést satelity a zásoby do vesmíru, je přitom jen špička ledovce. Elon Musk se narodil v jihoafrické Pretorii. Už v deseti letech objevil zálibu v programování a byl opravdu talentovaný.
V pouhých 12 letech naprogramoval hru BlasTar. Hra se dostala do počítačového magazínu. Svůj talent pro matematiku a fyziku pak rozvíjel na několika vysokých školách.
V roce 1995 založil s bratrem první softwarovou společnost Zip2. Později pak vytvořil internetový platební systém Paypal, který umožňuje převádět peníze, aniž byste použili platební kartu. Službu koupilo internetové tržiště Ebay za 1,5 miliardy dolarů. To Muskovi umožnilo začít plnit své sny.
Revoluce v každém odvětví
Vesmír a obnovitelné zdroje: v obojím se Elon Musk dostal mezi špičku. Společnost Tesla Motors se poprvé dostala do povědomí v roce 2008, kdy vytvořila eketrický roadster.
S Modelem S, který dnes vídáme na silnici, pak dosáhl něčeho, čemu lidé možná ani nevěřili. Vytvořil elektrické auto, které bylo bezpečné, rychlé jako sportovní vozy a mělo takový dojezd, který ho nepředurčoval jen pro cesty k nákupnímu centru a zpět.
Navíc dnes dokáže jezdit i bez řidiče. Jeho solární panely a baterie napájí celý ostrov a plánuje i potrubní vlak, který bude jezdit nadzvukovou rychlostí.
Musk se zkrátka snaží udělat revoluci v každém odvětví, do kterého vkročí, a stal se i celebritou o které se letos hodně mluvilo. Objevil se dokonce i v jednom z nejoblíbenějších seriálů světa - Simpsonových.
„Myslím, že lidstvo stojí před dvěma zásadními cestami, které se liší. Buďto zůstaneme na zemi navždy a jednoho dne náš druh nakonec nevyhnutelně vymře, nebo se z naší civilizace stanou vesmírní cestovatelé a náš druh bude žít i na jiných planetách. Doufám, že věříte v to, že tohle je ta správná cesta," řekl Musk na tiskové konferenci v září.
Autor: Matěj Štýs


description: Regiony

title: Dva vzácné orly na Tachovsku možná někdo otrávil. Případ vyšetřují kriminalisté s veterináři


description: Zpravodajství z kultury

title: Zemřel George Michael. Bývalému zpěvákovi kapely Wham! bylo 53 let


authors:
Autor
Kateřina Golasovská

description: Ekonomický servis

title: Babišův Agrofert má nejnižší tržby za čtyři roky. Vázl prodej hnojiv


description: Aktuální informace o životě v Královéhradeckém kraji. Každý den zprávy, publicistika, zábavné a soutěžní pořady i žánrově pestrá škála hudby.

maintext:
Co si o Hvězdě betlémské myslí věda? To zjistíme na královéhradecké hvězdárně
K symbolům Vánoc patří mimo jiné i takzvaná Betlémská hvězda. Ta vedla na cestu tři mudrce z východu, kteří se chtěli poklonit malému Ježíškovi, píše se v Matoušově evangeliu. Co ale o tomto symbolu Vánoc říkají astronomická zjištění a výpočty?
Astronomické pátrání po tom, co to vlastně byla ona Betlémská hvězda, začalo už před několika staletími, říká astronom z hvězdárny v Hradci Králové Jan Veselý: „Zdá se, že řešení našel už v 17. století Johannes Kepler. Astronom, nebo spíš matematik, který se zabýval pohyby planet a přišel na zákonitosti pobybu plamet. Díky tomu dokázal tehdy počítat poměrně přesně polohy planet do budoucnosti, ale i do minulosti. A přišel na to, že někdy v té době, při počátku našeho letopočtu, nastala třikrát za sebou takzvaná konjunkce, čili spojení Jupiteru se Saturnem. Tedy setkání těchto dvou planet v Souhvězdí ryb."
Objevily se i další teorie - za Betlémskou hvězdu mohla být považována planeta Venuše nebo některá z komet.
Čtěte také: Slavný Proboštův betlém má po opravě zvuk jako při svém zrodu v 19. století
Jenže to je podle astronomů nepravděpodobné, vysvětluje Jan Veselý: „O kometách víme, že v minulých dobách je lidé považovali za špatná znamení. Navíc komety jsou nevyzpytatelné, objevují se opravdu náhodně. A v té době je dokonce ani nepovažovali za vesmírné objekty. Považovali to nejčastěji za atmosférické jevy. Za něco, co bylo příbuzné spíš s bouřkou nebo oblačností. Čili kometa by pravděpodobně v té době nepřiměla mudrce k tomu, aby hledali Spasitele."
A proč se tedy komety objevují ve vánoční symbolice?
I na to existuje jasná odpověď: „Víme, že autorem té komety nad Jestličkami je italský umělec Giotto di Bondone. Inspirován kometou na obloze jednou nakreslil fresku a místo té klasické Betlémské hvězdy, která se malovala tak, že svými paprsky svítila dolů na jestličky s Jezulátkem, tak on ty paprsky nakreslil na druhou stranu. Čili zobrazil kometu. A protože Giotto di Bondone ovlivnil řadu následovníků, tak se prostě stalo tradicí, že se Hvězda betlémská zobrazuje jako kometa."
Z astronomického úhlu pohledu nebyla Betlémskou hvězdou pravděpodobně ani vybuchlá supernova.
I po ní astronomové pátrali: „Podle historických záznamů, ani podle astronomických pozorování, když třeba hledáme na obloze zbytky po výbuších supernov, nemá svoji předlohu. Prostě to nevypadá, že by někdy kolem roku 0 na obloze vybuchla supernova."
Ať už byla Betlémská hvězda čímkoli, jedním ze symbolů Vánoc je i letos.


maintext:
I dnes si ve Vánocích každý z nás najde, co potřebuje, tvrdí etnoložka
Kultura se mění, proto nelze říct, jestli se Vánoce změnily k lepšímu, nebo k horšímuFoto: pixabay.com
Ubližuje současná komercionalizace Vánoc těmto svátkům? Jaký je jejich původní smysl a význam? Hostem Magazínu Leonardo byla etnoložka Jana Poláková z Moravského zemského muzea v Brně.
„Vánoce jsou křesťanské svátky, kdy se oslavuje narození Ježíše Krista, spasitele a vykupitele,“ uvedla odbornice.
Adventní doba byla tradičně časem osobního a duchovního očištění, kdy lidé dávali najevo pokoru, třeba tím, že méně jedli. Tradice adventního věnce je ale poměrně nová. „Vznikla v protestantském prostředí Německa na počátku 19. století.“
„Tamní kněz se staral o děti v sirotčinci, a ty se tak těšily na Vánoce, že jim farář k tomu, aby si čekání zkrátily, vytvořil věnec se 23 malými a čtyřmi velkými svíčkami. Každý den zapaloval jednu svíčku, podle podobného principu, jaký známe dnes.“
Tradice vánočního stromku přišla také z Německa. „Je ale starší než adventní věnec. První zprávy jsou z 16. století, ačkoli o stromečkách v českých rodinách se píše až na počátku 19. století, a do venkovského prostředí se stromek dostal ještě později,“ upozornila Poláková.
Vánoční svátky? Čas vážnosti i veselí
Podle ní byl Štědrý den, tedy 24. prosinec vždy dnem veselým, nevázaným. „Oslavoval se příchod spasitele, byl to také ale den plný různých úkonů.“
Anglosaský Santa Klaus skutečně chvíli vážně ohrožoval českého JežíškaFoto: pixabay.com
Následující Boží hod, tedy vlastní den narození Ježíše, byl původně určen k rozjímání a modlitbám. Lidé neměli pracovat, hospodyně často nevařily.
Také 26. prosinec měl svá specifika. „Mužští sloužící a pomocníci v hospodářství odcházeli na takzvané vakace neboli prázdniny, často dostávali výslužku za práci. Po týdnu nastupovali opět ke stejnému hospodáři, nebo měnili službu.“
„Dost často se na svatého Štěpána pořádaly i taneční zábavy, takže dosavadní zákaz zpěvu a tance, který platit v období adventu, přestal platit,“ vysvětlila etnoložka.
Ježíšek prostě funguje
A co dnešní Vánoce? Ztrácí se nám jejich původní smysl díky jejich komercionalizaci? „Myslím si, že si ve Vánocích každý dnes najde to, co sám hledá,“ soudí Poláková.
„Jestliže někdo rád nakupuje, bude to pro něj příležitost vyrazit do nákupního centra. Ale naopak jsou lidé, kteří chápou Vánoce stále v tom původním smyslu, a je pro ně mnohem důležitější zajít na roráty, což jsou ranní mše ve vánočních obdobích.“
Protože se kultura neustále vyvíjí, je těžké rozhodnout, jestli je současná proměna podoby Vánoc dobrá nebo špatná. „Ale ta obměna je skutečně veliká,“ souhlasí badatelka.
„Když si uvědomíme, jak na české Vánoce nastoupil Santa Klaus, tak to skoro vypadalo, že Ježíšek bude zapomenut, protože na každém rohu na nás koukal tento představitel anglosaských Vánoc. A pravda dnes je taková, že český Ježíšek vedle Santy Klause i Dědy Mráze funguje,“ shrnula vánoční dilema Jana Poláková.


description: Stanice mluveného slova. Aktuální dění v širších souvislostech. Domácí i světové události. Rozhovory, komentáře, reportáže, diskuse.

title: Start evropského navigačního systému Galileo: „Signál bude i tam, kde dnes není,” říká vládní zmocněnec


maintext:
Léčit epilepsii Mozartem? To bylo na mě moc silné kafe, vzpomíná neurolog Ivan Rektor
Neurolog Ivan Rektor při přednášce Hudba v mozkuFoto: Adriana Krobová
Jak funguje tzv. Mozartův efekt? Proč Mozartova hudba snižuje epileptické výboje v mozku, zatímco třeba Haydnova ne?
„Mozartův efekt byl popsán v 90. letech, kdy při poslechu jedné konkrétní skladby, Mozartovy Sonáty pro dva klavíry, byly pozorovány některé účinky například na prostorové učení,“ uvedl v Magazínu Leonardo vedoucí Centra neurověd Středoevropského technologického institut CEITEC Ivan Rektor.
Při dalších pokusech amerických vědců s epileptiky se zjistilo, že při poslechu Mozarta dochází také ke snížení počtů epileptických výbojů, jak ukázal elektroencefalograf u nemocných.
„Tyto výsledky byly opakovaně replikované, a byly provedeny další testy v Číně na Tchaj-wanu, kde posluchači nejsou zvyklí poslouchat Mozarta, a tam rovněž popsali podobný účinek,“ upozornil neurolog.
Jak se dá měřit vnímání hudby? „Nedá se říci, že měříme vnímání hudby, ale měříme aktivaci mozku, která vzniká při poslechu hudby... Měříme pomocí funkční magnetické rezonance, která ukazuje aktivaci různých částí k mozku... Je to komplexní kaskáda různých dějů, ale úplně nahoře je kognitivní a emocionální zpracování.“
Ten uznává, že jde o poněkud alternativní metodu. „Mozartem léčit epilepsii? To na mě bylo moc silné kafe,“ vzpomněl na své první setkání s Mozartovým efektem Rektor.
„Chtěli jsme vědět na kolik je to pravda. Pokusili jsme se to ověřit u nemocných, kteří mají vnořené elektrody přímo do mozku. S týmem našich vědců jsme začali snímat epileptickou aktivitu z mozku,“ popsal výzkum neurolog.
Tito nemocní poslouchali 8 minut Mozarta a jako kontrolu 8 minut Haydnovy skladby. „Překvapivě Mozart ze srovnání vychází o mnoho lépe.“
„Výzkum zatím není kompletně hotový, ale zatím to vypadá, že dochází ke statisticky významnému snížení počtu výbojů při poslechu Mozarta, a nikoli Haydna, ačkoli je to hudba podobná a jsou to skladatelé stejné doby,“ shrnul svá neobvyklá bádání oblasti Mozartova efektu Ivan Rektor.


description: Netradiční komentáře z politiky a kultury. Unikátní postřehy. Václav Cílek, Cyril Höschl či Tomáš Halík k aktuálním tématům. Pořad Zity Senkové.

maintext:
David Storch: Že polovině druhů hrozí vymření kvůli globálnímu oteplování? To není úplně pravda
Lední medvědi se stali symbolem globálního oteplováníFoto: Fotobanka Pixabay
Jak správně číst „varovné“ zprávy, které nedávno uveřejnil i Český rozhlas?
Jako jasný důkaz oteplování našel vědecký tým vedený českým botanikem v rekordní výšce v Himálaji rostliny. Píše se o tom, že rozsah arktického a antarktického ledu byl letos rekordně nejnižší. V důsledku nárůstu teplot roztála plocha ledu o velikosti Indie. A taky se prý skoro polovina zvířecích a rostlinných druhů nedokáže vyrovnat s globálním oteplováním.
Šokující titulky
„Že se otepluje, víme. Na to nám stačí teploměry. Že to má efekt na přírodu, vidíme,“ souhlasí ekolog David Storch. „A s tou polovinou druhů... To bylo převzato ze zprávy BBC. Ale v českých médiích se to objevilo s horším titulkem: že polovině druhů hrozí kvůli oteplování vymření. Ono je to trošku jinak.“
Host: prof. David Štorch, ředitel Centra pro teoretická studia Univerzity Karlovy a Akademie věd ČR. Témata: jaký postoj má Donald Trump ke klimatickýcm změnám; je globální oteplování výmysl; točí se svět kolem vody? Moderuje Zita Senková. Vložit na svůj web | Stáhnout
Storch prostudoval přímo originální článek Johna Wiense. „Ukázalo se, že z druhů, jejichž areály se vůbec měnily vlivem globálního oteplování (tzn. nejde o světové druhy, ale jen ty, které se měnily), tak polovina z nich měnila areály taky tak, že taky vymřely.“ Co to spojení „taky vymřely“ znamená?
Lokální vymření? Čti: přesun
„Některé se jenom posunuly, jenom třeba zvětšily svoje rozšíření. Ale polovina z nich kromě toho taky lokálně vymřela. To znamená, že se posunul celý jejich areál. Ty druhy nemají reálně problém s vymíráním. Prostě se jejich areál posune z jihu na sever. Na severu přibyde a na jihu ubyde. To není zas tak hrozné.“ Za jak dlouho by mohlo dojít ke skutečnému vymření?
„Tady je podstatné říct, že většina vymření, které pozorujeme, není vlivem globálního oteplování. Většina lokálních vymření i vymření celých druhů je dána změnami prostředí, transformací původních habitatů, kácením původních tropických lesů... Globální oteplování nemá na vymírání takový vliv jako jiné činnosti člověka,“ uzavírá David Storch.


description: Domácí události

title: Nejhledanější muž Evropy? Tunisan podezřelý z útoku v Berlíně nemá fotografii v databázích hledaných osob


authors:
Autor
Vojtěch Koval

description: Domácí události

maintext:
Evropská unie podpoří vznik veřejných wifi sítí. V Česku by jich mohlo vzniknout až čtyřicet
V Česku by už v příštím roce mohlo z evropských peněz vzniknout až 40 míst s veřejným připojením k internetu. Projekt veřejných wifi schválila začátkem prosince Rada ministrů Evopské Unie. Do roku 2020 přispěje Unie na veřejné wifi sítě až 120 milionů euro, tedy více než 3 miliardy korun.
Hotspoty, tedy místa, kde se lidé budou moct k veřejné síti připojit, budou moct vznikat například na náměstích nebo autobusových a vlakových nádražích.
„Typickým žadatelem, který si o tu dotaci bude moc zažádat je veřejný subjekt, zejména kraj, město či obec. Případně to podle pravidel Evropské komise může nějaká další veřejná instituce jako například nemocnice nebo škola. Dotace nejsou určené pro soukromé firmy, “ popisuje Jiří Průša ze sdružení CZ.NIC, která projekty do Bruselu připravuje.
Čtěte také: Bez wifi a mobilu. V boji se závislostí pomáhají podniky i aplikace
Veřejné sítě by měly vznikat po celé Evropě pod jednotným názvem WIFI4EU.
„Evropská komise zasponzoruje zřízení toho hotspotu, to znamená jeho zřízení a vybavení až do výše 20 tisíc eur. Žadatel poté musí zajistit připojení k internetu. Parametrem je minimální rychlost 30 MB/s, takže to musí být opravdu vysokorychlostní internet,“ doplňuje Jiří Průša.
Podle odhadů sdružení CZ.NIC by dotaci mohlo už v příštím roce dostat až 40 subjektů v Česku.
Podle Průši by se nemělo jednat o místa, kde už nějaká wifi existuje. Zájemci tedy musejí připravit takové projekty, které nebudou konkurovat soukromých poskytovatelům.
Informace o velmi štědrém balíku peněz je velice čerstvá, takže zájemci se teprve rodí. Ovšem v kraji Vysočina se to díky kontaktům dozvěděli a už začal jednat.
Čtěte také: Kubánské úřady spustily první veřejné wifi, zóny jsou na hlavní třídě v Havaně
„Za tím projektem může být třeba několik škol nebo několik obcí. Naše představa je v řádu několika lokalit, do kterých bychom na území kraje chtěli dostat připojení,“ říká vedoucí odboru informatiky Petr Pavlinec
Zájemci navíc o peníze nežádají v Česku, ale přímo v Bruselu. „Z projektu vyplývá, že veškerou administraci zajišťuje přímo Evropská komise pro celou EU. Znamená to, že zapojení našeho ministerstva se nepředpokládá,“ říká mluvčí ministerstva průmyslu a obchodu František Kotrba.
První výzvu spustí Evropská komise v březnu. Žadatele, kteří dotaci dostanou, pak vybere do podzimu 2017.


description: Domácí události

maintext:
Soud rozhodl o svobodě pro Nečesaného za osm dnů. Nic výjimečného, tvrdí mluvčí
Lukáš Nečesaný má pozastaven výkon trestu. Rozhodl o tom Nejvyšší soud.Foto: ČTK
Lukáš Nečesaný, odsouzený k třinácti letům vězení za pokus o vraždu kadeřnice, stráví letošní Vánoce doma s rodinou. Výkon trestu mu pozastavil Nejvyšší soud. Senát stihl věc nastudovat a rozhodnut za osm dnů, jak vyplývá z justiční databáze. Podle mluvčího Petra Tomíčka to prý ale není nic výjimečného.
Spis k případu Lukáše Nečesaného doputoval na Nejvyšší soud už podruhé. Čtyřiadvacetiletý mladík podal dovolání proti rozsudku třináct let vězení za pokus o vraždu kadeřnice přesně 15. listopadu.
"Dovolání i se spisem bylo odesláno pátého prosince," uvedl mluvčí královéhradeckého soudu Jan Kulhánek. O tři dny později dokumenty doputovaly na Nejvyšší soud do Brna, který se s nimi vypořádal za zhruba týden.
Čtěte také: Nečesaný je na svobodě. Nejvyšší soud mu přerušil výkon třináctiletého trestu
Podle výpisu z justiční databáze byl případ přidělen trojici soudců o čtyři dny později, tedy dvanáctého prosince. Ti podle mluvčího Nejvyššího soudu Petra Tomíčka "ihned začali spis studovat".
"Je to běžná praxe, neboť příslušný senát co nejdříve zkoumá, má-li dovolání patřičné náležitosti a je-li právě důvod k tomu, aby se rozhodovalo o přerušení výkonu trestu nebo vazby obviněného," popsal pro Zpravodajský web Českého rozhlasu mluvčí.
To vše stihli soudci za osm pracovních dnů, až 21. prosince vydali usnesení, že až do rozhodnutí o odvolání bude Nečesaný na svobodě.
Nepřípustný výkon trestu
Předseda senátu Jan Bláha podle usnesení nechce předjímat finální rozhodnutí. "Nemohl (ale) již v tomto stadiu řízení především se zřetelem k uplatněné dovolací argumentaci vyloučit, že dovolání bude shledáno, ať již zcela či částečně důvodným, a že věc bude posouzena a rozhodnuta způsobem, jehož se obviněný dovolává," napsal Bláha do usnesení, které si můžete přečíst ZDE. V takovém případě by se podle jeho mínění stal výkon trestu "nepřípustným".
Navíc: pokud se dovolání odsouzeného týká i možného přerušení výkonu trestu, rozhoduje Nejvyšší soud podle mluvčího Tomíčka zpravidla ve lhůtě čtrnácti dnů. Soudce, který dovolání do Brna posílá, může dokonce připojit i vlastní návrh na přerušení trestu.
V případě Lukáše Nečesaného se tak ale nestalo, neboť to byl právě nižší královéhradecký soud, který ho poslal na třináct let do vězení.
"Nevěřil jsem tomu, že mě pustí. Ve věznici jsem pořád myslel na rodinu," řekl ČTK Nečesaný po propuštění z plzeňské věznice Bory.
Že soudní senát stihl spis nastudovat a rozhodnout o přerušení trestu za osm pracovních dnů, tak je údajně běžnou záležitostí.
"Obvykle se o přerušení trestu rozhodne do 14ti dnů. Tak tomu bylo i v tomto případě, tedy nedošlo k ničemu výjimečnému," uvedl mluvčí Tomíček. Statistiky o tom, jak často a rychle senáty Nejvyššího soudu o přerušení trestu rozhodují, ale neexistují. "Je to ale věc poměrně běžná, řádově v desítkách případů ročně," doplnil ještě mluvčí.
Vrah na zakázku
Nečesaný byl uznán vinným za útok v hořickém kadeřnictví. Došlo k němu v únoru 2013, kdy pachatel tehdy kadeřnici šestkrát udeřil do hlavy polenem a okradl ji o deset tisíc korun. Na Nečesaného coby pachatele ukázaly pachové stopy z kabelky a vypínače.
Podle státního zástupce i soudu měl Nečesaný motiv. Ženu chtěl zabít kvůli penězům, protože v té době měl dluhy. Nečesaný od počátku přiznává, že v kadeřnictví byl. Žena už prý ale obchod zavírala, a proto odešel. Pachatelem musí být podle jeho slov muž, který se v kadeřnictví objevil krátce po jeho odchodu. Podle Nečesaného policie udělala "z dvacetiletého kluka na zakázku vraha".
Případ řešilo hned několik soudních instancí. Policie Nečesaného obvinila v roce 2013. O rok později odešel od Krajského soudu v Hradci Králové s trestem 16 let za mřížemi. Pražský vrchní soud nejprve vrátil věc k novému projednání, po dalším odvolání trest o tři roky snížil.
Čtěte také: Za pokus o vraždu kadeřnice půjde Nečesaný na 13 let do vězení. Rozsudek je pravomocný
V květnu 2015 případ doputoval k Nejvyššímu soudu, který trest po stížnosti tehdejší šéfky resortu spravedlnosti Heleny Válkové zrušil pro nedostatek důkazů.
Při novém projednávání ale královéhradecký soud svůj předchozí verdikt potvrdil a Nečesanému uložil 13 let za mřížemi. Letos v srpnu jeho verdikt posvětil opět Vrchní soud v Praze.


title: Vánoční pokus - svíčka z pomeranče

maintext:
Vánoční pokus – svíčka z pomeranče
Pomeranč, nůž a olivový olej. Tyto tři věci vám stačí k výrobě voňavé vánoční svíčky. Recept přináší vánoční díl pořadu Meteor.
Příspěvky Meteoru 24. 12. 2016
00:58 Svíčka z pomeranče
10:30 Edison v Meteoru
35:25 Vlčák Kazan 4/6
37:11 Psí pomsta
Výrobní postup originální pomerančové svíčky nám v Meteoru představili Petr Holtzhauser a Jan Havlík z Vysoké školy chemicko-technologické (VŠCHT).
Svíčka z pomeranče. Edison v Meteoru. Vlčák Kazan 4/6. Psí pomsta. Vložit na svůj web
Knot součástí pomeranče
Provázek jako knot k pomerančové svíčce není potřeba. Využijeme totiž „stopku“, která se nachází přímo uvnitř ovoce. „Říká se tomu semenicový sloupek. Je to ten bílý provazec, kolem kterého se obtáčejí pomerančové plátky,“ uvedl Jan Havlík.
Postup
„Pomeranč uchopíme do jedné ruky a nožem opatrně nakrojíme kůru podél celého pomeranče jako po rovníku. Potom opatrně strčíme prsty do nakrojeného rovníku a odloupneme kůru od vnitřku pomeranče,“ popsal Petr Holtzhauser.
Jedlou část pomeranče nebudeme potřebovat, podstatná je pro nás část kůry se sloupkem. Položíme ji na stůl jako mističku se sloupkem trčícím vzhůru. „Pod kůrou se nachází vnitřní porézní nasákavá dužina, kterou naplníme olejem,“ dodal Havlík.
Voňavý plamínek
Zapalovačem nebo sirkami zapálíme sloupek – knot. V této fázi je třeba být trpělivý, protože nemusí chytnout napoprvé. Výsledek ale stojí za to. Krásně to voní. Vůně je způsobena nejen olejem, ale i silicemi z pomeranče.
„Silice jsou éterické oleje, které se nacházejí ve svrchní slupce pomeranče. Jsou to těkavé organické látky a snadno se šíří prostorem. Hlavní složkou pomerančových silic je limonen, díky kterému cítíme příjemnou citrusovou vůni,“ vysvětlil Holtzhauser.
Pomerančové silice jsou hořlavé. „Pokud zmáčkneme čerstvou pomerančovou kůru nad ohněm, tak silice vystříknou a vzplanou jako plamenomet,“ dodal Havlík.
Knot nehoří
Překvapivě to, co u svíčky hoří, není knot. „Knot funguje jako přívodní potrubí, které nasává olej. Tím, jak je na vršku rozžhaven, tak tam dochází k rozkladu a částečnému odpařování oleje. Teprve tyto plynné produkty rozkladu hoří čadivým plamenem, který my vnímáme jako žlutý plamen svíčky,“ vysvětlil Holtzhauser.
„Žlutá barva plamene je způsobena drobounkými částečkami sazí, které se v plamenu rozehřívají a žlutě svítí. To, že v plamenu vznikají saze, si můžeme vyzkoušet – použijeme k tomu třeba bílý hrnek. Když ho necháme olíznout plamínkem svíčky, tak se nám těmi sazemi očoudí. Kdybychom ale totéž udělali s plamenem lihového kahanu, který má modrý nesvítivý plamen, tak to ten efekt mít nebude,“ uzavřel Jan Havlík.
Tento i ostatní záznamy pořadu Meteor najdete v našem Archivu pořadů.