description: Házenkářky Sokola Poruba poprvé vyhrály Český pohár. V jindřichohradeckém finále dotáhly čtyřbrankovou ztrátu a nakonec porazily 32:27 obhájkyně trofeje z Baníku Most, které mohly soutěž ovládnout počtvrté za sebou. Poruba hrála v pohárovém finále za posledních šest let už popáté, z toho s Mostem potřetí.

title: Házenkářky Poruby zdolaly Most a poprvé získaly Český pohár

maintext:
Úvod finálového zápasu vyšel Ostravankám, ale jejich třígólový náskok Most brzy smazal a krátce před koncem poločasu už vedl 15:11. Po změně stran se ale dotáhla zase Poruba.
Mostu se v druhé půli nedařila rozehrávka, když už mohla Růčková vyrovnat ze sedmimetrového hodu, poslala střelu jen do tyče. Deset minut před koncem vedla Poruba 25:22 a favorizovaný soupeř už neuspěl ani s nátlakovou vysunutou obranou.
Poruba nastřílela v druhém poločase 20 gólů, osmkrát se v zápase prosadila Michaela Konečná. „Jednoznačně rozhodla bojovnost. Dřely jsme, moc jsme chtěly vyhrát, nikdy se nám to zatím nepodařilo. O poločase jsme si řekly, že to hlavně nesmíme vzdávat a musíme bojovat do poslední chvíle. A konečně to vyšlo,“ řekla České televizi.


description: Nymburští basketbalisté si v Lize mistrů drží domácí neporazitelnost, u Labe neuspěl ani dosavadní lídr skupiny A - přední turecký celek Banvit Bandirma. Středočeši zvítězili 86:75 a mají už téměř jistý postup do play-off, stačí jim jedna výhra ze čtyř zbývajících utkání.

title: Nymburští basketbalisté v Lize mistrů přehráli lídra své skupiny

fasttext_language: cs


description: Naposledy spolu ty dva kluby v rozehrané sezoně obchodovaly před 21 lety - vyměnily si mimo jiné Scotta Brookse, dnes washingtonského trenéra Tomáše Satoranského. Od té doby Houston Rockets a Dallas Mavericks pěstují v NBA rivalitu. Po úterním texaském derby vzájemné napětí jedině stouplo.

title: To se přece nedělá! Mezi rivaly létala slova a stály ochranky

maintext: There is always 2 sides to every story.I would never insult an opponent's family regardless of how much a player insulted me repeatedly https://t.co/Gi8b9F8bzD


description: Poloviční úspěšnost měli čeští skokani na lyžích v kvalifikaci prvního závodu Turné čtyř můstků v Oberstdorfu. V pátek budou o body bojovat Jakub Janda, Roman Koudelka a Vojtěch Štursa, naopak nepostoupili Tomáš Vančura, Lukáš Hlava a Jan Matura. Vyhrál Nor Daniel-André Tande skokem dlouhým 139 metrů.

title: Úvodní závod Turné v Oberstdorfu si zaskáčou Janda, Koudelka a Štursa


description: Pokud snad někomu přišlo, že dosavadní basketbalový kalendář je příliš řídký, máme pro něj dobrou zprávu: chystá se nová americká liga. A zdá se, že přinejmenším s marketingem nebude mít problém.

title: Bývalé hvězdy NBA a slavný rapper si zakládají vlastní ligu

maintext:
Soutěž by měla vypuknout v červnu příštího roku, ale už teď přilákala řadu zajímavých jmen.
Kenyona Martina, Stephena Jacksona, Jermainea O’Neala, Rasharda Lewise či Jasona Williamse. Všechno nedávné hvězdy NBA, kterým se nechce končit. Ano, ti se zapojí jako hráči.
To legendární rozehrávač Gary Payton míří do nového projektu také, ale v osmačtyřiceti už nemá zájem hrát. Měl by se stát jedním z trenérů.
A ještě jedno bývalé jméno z NBA můžeme připojit. Není až tak známé jako ta předchozí, zato si už vysloužilo funkcionářské ostruhy. Budou se hodit.
Kenyon Martin Stephen Jackson Jermaine O'Neal.
Prvním prezidentem a zároveň komisionářem nové soutěže bude Roger Mason, muž s jedenáctiletou kariérou v NBA. Naposledy hrál před dvěma lety za Miami Heat. Pak se naplno vrhl do práce v hráčské asociaci NBPA coby zástupce ředitelky Michele Robertsové.
A protože nová kolektivní dohoda mezi zámořskou ligou a hráči byla právě schválena, pro Masona nastal čas vydat se za novou výzvou. Jeho odchod jako první oznámil server The Vertical.
Mason se zásadním způsobem podílel na navýšení důchodů a posílení zdravotní péče pro bývalé hráče NBA (měla by do nich být napumpována osmimístná částka v dolarech), takže je přirozené, že s „vysloužilci“ bude spolupracovat i nadále.
The Big3 - logo nové americké basketbalové soutěže
Zbývá doplnit ještě jedno jméno, to nejdůležitější. Hybatelem celé soutěže je Ice Cube, rapperský klasik a už dlouhá léta známý filmový herec. Teď se podnikavý rodák ze South Los Angeles vydává dalším směrem. Než získal do pozice nejdůležitějšího funkcionáře Rogera Masona, zvažoval dokonce, že se komisionářem stane on sám.
Co můžeme od Ice Cubeova sportovního projektu očekávat a co ne? Určitě se nechystá přímá konkurence pro nejslavnější ligu.
Jak už řečeno výše, soutěž má poprvé proběhnout během léta 2017, až aktuální sezona NBA skončí. Jmenovat se bude The BIG3 - název správně napovídá, že se bude hrát ve třech hráčích na každé straně, a to na jediný koš.
Každý z osmi týmů by měl mít celkem pět hráčů, sháňka bude i po slavných trenérech, kteří by soutěž ještě více zatraktivnili. Hrát se bude turnajovým systémem, chystá se desetidílná šňůra po velkých amerických halách. V každé z nich se diváci mohou těšit vždy na čtyři utkání, uvidí tedy všechny zúčastněné hráče.
„Napadlo mě to jako fanouška, který hodně nerad vidí své basketbalové hrdiny odcházet. Velká část těch hráčů může ještě hrát, jen nezvládne dva zápasy ve dvou dnech nebo dokonce čtyři v pěti dnech. A když jsem se začal dívat na 3x3, říkal jsem jsem si, proč by to nešlo profesionálně. A tak jsme si řekli, že do toho půjdeme,“ popsal Ice Cube zrod svého podniku.
Tak zcela originální jeho nápad ale není, letos se začala formovat americká The Champions Basketball League, inspirovaná golfovou PGA Tour Champions (dříve Senior Tour).
Řádný start této soutěže pro slavné veterány se zatím nekonal, i když se zapojili Al Harrington, Corey Maggette, Stephen Jackson, Mike Bibby, Jannero Pargo, Marquis Daniels, Mikki Moore, Ricky Davis, Earl Boykins, Daniel Gibson, Kareem Rush, Ruben Patterson, Cutino Mobley...
Reportáž ze zakládání newyorského týmu Gotham Ballers pro The Champions Basketball League.
The BIG3 se zatím jeví jako životaschopnější projekt, na začátku pracuje v menším měřítku. A Ice Cube tvrdí, že už vyjednává se zájemci o televizní práva.
„V létě mají lidi možná tak basketbalovou kocovinu po finále NBA a jinak nemají co sledovat, krom baseballu a pár přípravných zápasů v americkém fotbalu. To je na nic,“ Ice Cube přesvědčuje o své myšlence. „Jdu do toho po hlavě. Vlastně jsem kvůli tomu zanedbával jinou práci.“
Na komisionáře Masona teď čeká úkol připravit pravidla a způsob, jak hráče rozdělit do jednotlivých týmů. Počítá se s draftem.
Další novinky očekávejte už v lednu, na první oficiální tiskové konferenci mají zaznít také další nová jména
“Rádi bychom do několika měst, kde NBA nemají. Nakonec s touhle show objedeme Státy i celý svět,“ netroškaří Ice Cube.


description: Reputace je zpět, dobrá nálada taky. Basketbalisté Fenerbahce Istanbul dali ve 14. euroligovém kole zapomenout na středeční prohru v derby s Darüssafakou, z palubovky vedoucího týmu soutěže CSKA Moskva si vezou cennou výhru 95:79 po prodloužení.

title: Povedená odplata. Veselý a spol. se CSKA pomstili za finálovou prohru


description: Tomáš Berdych obsadil na exhibičním turnaji v Abú Zabí poslední místo. V pátečním duelu o pátou příčku podlehl Francouzi Jo-Wilfriedu Tsongovi.

title: Berdych nestačil při exhibici v Abú Zabí na Tsongu a skončil poslední


description: Vyrovnání druhého nejlepšího výsledku kariéry a 22 bodů do hodnocení Světového poháru. Lyžař Kryštof Krýzl se v kombinaci v Santa Caterině blýskl dvanáctým místem, když si ve slalomu polepšil o deset příček. Vyhrál Francouz Alexis Pinturault o 34 setin před Marcelem Hirscherem z Rakouska.

title: Po pěti letech zase dvanáctý. Krýzl uspěl v kombinaci v Santa Caterině


description: Norský běžec na lyžích Petter Northug poprvé v kariéře vynechá seriál Tour de Ski, který se tradičně koná na přelomu roku. Třináctinásobný mistr světa a dvojnásobný olympijský vítěz se před sezonou necítil fit a teprve pracuje na formě.

title: Třináctinásobný mistr světa Northug poprvé vynechá Tour de Ski


description: Jsou tisíce kilometrů od domova a kvůli práci tady zůstanou. Jak oslaví Vánoce cizinci-sportovci?

title: Zkusíme někde ulovit krocana, plánují na jihu Čech hokejisté ze zámoří

maintext:
Basketbalisté stráví svátky v Praze a volejbalista si nejspíš dojde zatrénovat. Hokejisté si užijí den spolu. Na Vánoce by přitom všichni chtěli být se svými rodinami. Jenže to nejde. Kvůli zaměstnání se cizinci ve službách jihočeských sportovních klubů domů nedostanou, protože pracují tisíce kilometrů daleko od domova a soutěže se znovu rozjíždějí pár dní po svátcích.
Jak bude vypadat oslava nejen Štědrého dne u sportovců? Co se bude podávat ke štědrovečerní večeři? Kdo zůstane na jihu Čech a kdo odjede jinam?
Colin Hackworth ze Spojených států amerických už má jasno. „Pojedeme s přítelkyní na tři dny do Vídně,“ popisuje 24letý volejbalista Českých Budějovic svůj vánoční plán. „Nebudou to sice naše tradiční Vánoce, protože jsem v Čechách bez rodiny, ale budeme se snažit americké Vánoce trochu napodobit,“ míní.
Zatím nemá rozmyšlené, co si dají s partnerkou k večeři. „Tak daleko jsme ještě Štědrý večer neplánovali, ale zařídíme se podle toho, co bude na místě k mání. Třeba mexická kuchyně. Normálně doma máme k večeři steaky s krevetami,“ dává volejbalista nahlédnout do rodinné kuchyně.
Jihostroj na aktuální sezonu angažoval i hráče z Ukrajiny. Dvě stě osm centimetrů vysokého blokaře Valerije Toduu. Toho se však české svátky moc netýkají. „Určitě budu trénovat, protože my vlastně nemáme Vánoce. Slavíme Rožděstvo, což jsou pravoslavné Vánoce a ty jsou sedmého ledna. Štědrý večer tak bude pro mě normální den, nic speciálního,“ směje se jeden z blokařů Českých Budějovic, kterému se zatím v Česku líbí.
„Máme dobrý tým i tréninky jsou dobré a baví mě,“ pochvaluje si Todua své zaměstnání. Jak přesně stráví 24. prosince, si musí promyslet. „Ještě nevím, co na Vánoce budu dělat. Možná zůstanu v Čechách, možná za mnou přijede kamarád a možná také pojedeme do Německa za přáteli. Ještě se uvidí,“ pokrčí rameny.
Sebastian Gevert míří na Vánoce do Německa.
Zato jeho spoluhráč a nejlepší hráč českobudějovického klubu, 28letý univerzál Sebastian Gevert už ví, jaký bude jeho sváteční program. Ze všech zahraničních sportovců to má z Českých Budějovic domů asi nejblíž. I když má také občanství Chile, kde se narodil, bydlí v Německu v Dürenu. Odtud přišel i na jih Čech. Jako jediný si proto může o přestávce dovolit odjet od týmu.
„První Vánoce nebudu slavit tady, ale v Německu. Rodina mi už přece jen chybí,“ přiznává Sebastian Gevert. „Pamatuji si, když jsem byl malý, jak jsme slavili Vánoce v Chile. Bylo to stejné jako teď v Německu, protože moje rodina odtud pochází. Chodili jsme normálně ráno do kostela a večer 24. prosince jsme si rozdávali dárky,“ říká chilský reprezentant.
U Gevertů doma nebude chybět ani společná večeře. Smažený kapr to však nebude. „Zatím netuším, co budeme na Štědrý den večeřet, protože letos chceme být u rodičů mé přítelkyně. Opravdu nevím, co její mamka uvaří. U nás i v Německu se tradičně jí takové pečené klobásky s bramborovým salátem,“ popisuje volejbalista, který už sice dárky nakoupil, ale drobnosti k Vánocům spoluhráčům nedal. „Nic pro ně nemám,“ směje se.
Hokejisté se sešli u stromečku
Společné Vánoce si každý rok užívají i hokejisté českobudějovického Motoru. Každý z nich si vylosuje jméno svého spoluhráče, kterému pak musí koupit dárek. U stromečku u šatny si pak maličkosti společně rozbalují.
V úterý u toho nechyběli ani nováčci Motoru, útočník Ben Walker a obránce Mitch Fillman. Ti tak také ochutnali smaženého kapra s bramborovým salátem. „Rybu mám rád a chutnalo mi to, ale Vánoce si raději zařídím podle svého,“ směje se 27letý obránce Mitch Fillman z Kanady. „Napřed jsme měli akci s týmem, takže část Vánoc jsem strávil s Motorem. Jinak nemám na svátky žádné další plány, asi to vypadá, že budeme na Štědrý den spolu s Benem a pokusíme se někde ulovit krocana k večeři,“ popisuje s úsměvem sympatický obránce.
Budějovický Mitch Fillman (vlevo) nahrává Benjaminu Walkerovi.
Díky internetu si mohou cizinci popovídat s rodinou a kamarády za oceánem. „Určitě nás to čeká, řekneme si co a jak a pozdravíme se. Tradiční Vánoce to ale nebudou, protože tu máte menší zimu ao hodně méně sněhu, než je v Kanadě,“ připouští Fillman.
Stejně mluví i 23letý útočník z USA Ben Walker, který v deseti zápasech nasbíral už deset bodů. „Zatím žádné plány na Vánoce nemám, ale s Mitchem budeme určitě spolu. Anglicky u nás v mančaftu mluví spíš jen kluci, kteří mají rodiny, a ty mě asi k sobě domů nevezmou,“ říká Walker s nadsázkou a popisuje, jak vypadají Vánoce u nich v Americe. „U nás doma máme velkou rodinu a vždycky se všichni sejdeme u babičky. Je nás tam opravdu hodně, protože táta má čtyři sourozence. Vzájemně si pak dáme dárky a uděláme si skvělý večer,“ vypráví Ben Walker.
Hořkosladké Vánoce
Na zahraniční hráče často a hodně sázejí i basketbalisté Lions v Jindřichově Hradci. K aktuálnímu devátému místu v nejvyšší soutěži pomohli klubu i čtyři hráči z USA.
Terrell Lipkins v dresu Jindřichova Hradce
„Doufám, že budu trávit Vánoce v Praze. Když ne, oslavím české svátky se svojí přítelkyní. Je zvláštní nebýt na Vánoce doma, takové hořkosladké,“ přemýšlí 25letý basketbalista Terrel Lipkins. „Být doma obklopen rodinou je vždycky skvělé, ale tento rok si vyzkouším slavení svátků v jiné zemi,“ dodává hráč, který v posledním utkání proti Svitavám dal 15 bodů, a byl tak nejlepším ze svého týmu.
Do hlavního města republiky se chystá i Lipkinsův spoluhráč Malcolm Brooks. „Také budu v Praze. Po domově se mi sice bude stýskat, ale do Prahy se už těším. Slyšel jsem, že na slavení Vánoc je to v Evropě město číslo jedna,“ tvrdí 24letý Brooks s tím, že oba Američané v Praze vyzkoušejí ke štědrovečerní večeři i jiné jídlo, než se podává v USA. „Obvykle mívám domácí kuchyni od maminky, ale tentokrát zažiji něco jiného,“ dodává basketbalista Lions.


description: Ke sportovcům má Tomáš Nedělka blízko, stará se především o atlety, ale i o hokejisty a zástupce dalších odvětví. Proto sleduje, jak je na tom tenistka Petra Kvitová po operaci pořezané levé ruky.

title: Léčení Kvitové bude na delší dobu. Čas je rozhodující, tvrdí neurolog

maintext:
„Je to případ, k němuž nyní dostáváme informace nepřímo z médií. Dá se tak mluvit jen v obecné rovině. Rozsah poranění, zahrnující přetětí řady šlach a nervových vláken, je relativně závažný,“ říká neurolog Nedělka, který kromě rodinné rehabilitační kliniky působí také v Motole a specializuje se mimo jiné na poruchy periferního nervového systému.
To je nyní i případ ruky Petry Kvitové. Jak Nedělka říká, bez přesných informací jde vždy o odhady - ale ty se na druhou stranu většinou v praxi na 95 procent shodují. Jak tedy zní jeho odhad? „Minimálně na sezonu to podle mě bude.“
Poraněné šlachy na pěti prstech a navíc dva nervy. Co to značí?
Jak u koho. Ve chvíli, kdy se jedná o vrcholového sportovce ve vysoké zátěži, se samozřejmě charakter zranění chová jinak než u běžného člověka. Kvitová je levoruká hráčka, jde tedy o dominantní končetinu. Rozsah je relativně závažný zejména v tom, že při úderu je důležitá jemná dynamika pohybu a neustálá korekce držení rakety. Je zde jisté riziko, že i v případě optimálního zhojení rány zůstane úchop narušen. Půjde o dlouhodobou rekonvalescenci, zejména nervové tkáně. Ta se hojí nejdéle z tkání lidského těla.
VIDEO: Kvitová bude šest měsíců bez tenisu, potvrdil lékař Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Hůř než šlachy?
Z mého pohledu jde o velmi jemnou strukturu. Nemám zatím informace. Velmi záleží, zda byly poraněny nervy, které zajišťují převážně citlivost, nebo i nervy pro hybnost, což by bylo závažnější. Ale i ztráta citlivosti může mít své důsledky, člověk pak nemá ideální zpětnou vazbu pro regulaci hybnosti.
O vážnosti hovoří i tříměsíční klidový režim, že?
Regenerace nervů probíhá velmi pomalu, zhruba jeden až pět milimetrů za den. Trvá dlouho, než se funkce dostane zpět do ruky. Samozřejmě pokud není porušena a nervy byly při operaci správně navázány. Vzhledem k tomu, že byla ošetřena na vysoce specializovaném pracovišti chirurgie ruky, kde mají s ošetřením těchto typů poranění velké zkušenosti, bylo pro pacientku učiněno maximum.
Co je klíčové?
První faktor je psychický, tedy do jaké míry se člověk po podobném traumatu zvedne. Pak je tu faktor vlastního hojení. Osobně se domnívám, že při takovém rozsahu poranění to určitě bude na delší dobu - s ohledem na mé zkušenosti s podobnými typy operací na periferii ruky. Podle mě minimálně na sezonu.
Co po podobném útoku lékař musí řešit?
Velmi záleží na typu poranění. Nejhorší jsou zhmožďující poranění tupými předměty a znečištěné rány. Rána ostrým nožem by v tomto směru paradoxně mohla znamenat štěstí v neštěstí.
Léčil jste analogické záležitosti?
V naší rehabilitační praxi nejsou zranění periferních nervů nijak vzácná, ale u sportovců se příliš často nevyskytují a převážně vznikají mimo sportovní aktivity. Jeden známý překážkář si však při úrazu a následném zánětu velmi významně poškodil nervové struktury v kotníku. Dočasně ztratil citlivost v plosce a trvalo velice dlouho, než došlo k úpravě chybných pohybových stereotypů, které u něj vlivem ztráty nervové funkce vznikly. Poranění šlach je ve sportu mnohem častější.
Jsou sportovci lepší pacienti?
Asi ano - velkým faktorem je motivace, nekašlou na sebe. Snaží se co nejdřív zapojit. Obecně mají díky motivaci lepší výsledky, ale sportovkyně formátu Petry Kvitové z mého pohledu nebude chtít proces zbytečně uspíšit a bude velmi pečlivě rehabilitovat. Nástup do tréninku ve chvíli, kdy struktury nejsou zcela dohojeny, je riskantní. Všechno chce čas. Ten bude s ohledem na zranění rozhodující.


description: Mezinárodní bruslařská unie (ISU) odebrala kvůli dopingovému skandálu v ruském sportu Čeljabinsku březnové finále Světového poháru v rychlobruslení. ISU to oznámila na svém webu. Ještě nedávno byl přitom prezident unie Nizozemec Jan Dijkema proti odebrání.

title: Rusko přišlo kvůli dopingu i o Světový pohár v rychlobruslení


description: Je to počin, který krásně zapadá do adventu, kdy přemýšlíme o životních hodnotách, lásce, laskavosti a pomoci. Olomoucké házenkářky nafotily kalendář, aby trochu podpořily nemocnou dvouletou holčičku Elenku Vojtkovou. „Víme, že to není nic velkého, ale chceme se pokusit pomoct aspoň takto,“ líčí hráčka DHK Zora Olomouc Klára Sovová.

title: Olomoucké házenkářky chtějí malé Elence pomoci kalendářem

maintext:
Elenka se narodila jako zdravá v roce 2014, ale v pěti měsících se jí začal zpožďovat psychomotorický vývoj a časem se objevily záchvaty. Verdikt lékařů zněl Westův syndrom, tedy nejtěžší forma dětské epilepsie.
„Elenku známe, i její skvělou rodinu, které se život obrátil naruby. Řekly jsme si, že Zoře fandí hodně lidí, tak bychom toho mohli využít pro dobrou věc,“ vypráví Sovová, která kromě hraní za interligový tým pomáhá i s trénováním mladších žaček v olomouckém klubu. A obě rozdílné kategorie se v kalendáři spojily.
„Pro malé holky to byl zážitek a také příležitost, jak jsme se mohly trochu poznat. Rodiče byli skvělí a holky přivedli, tak jsme je oblékly do druhé sady našich dospělých dresů a všechny jsme si vymyslely nějaké házenkářské téma na fotku. Většinou to pro každý měsíc vycházelo na dvě dospělé hráčky a dvě žačky. Na fotkách jsou s balonem, medicinbalem, tréninkovým žebříkem nebo lepidlem, které se používá na ruce,“ vzpomíná na přípravy 22letá hráčka.
Za aparát se postavil spřízněný fotograf Michal Dvořák a bez nároku na honorář vše ztvárnil. Výsledkem je bílý kalendář formátu A3 a na jedné z fotek je i Elenka Vojtková. „Je to přesně podle našich představ. Ale spokojené budeme, až pokud předáme Elence nějaké peníze, které by jí mohly trochu zlepšit její život,“ přiznává Sovová.
Během slavnostního křtu a prvního týdne se prodalo kolem stovky kalendářů ze tří set vytištěných. Cena jednoho je 250 korun a zájemci se mohou obrátit na facebookové stránky Zory, sekretariát klubu nebo e-mail dhkzoraolomouc.propagace@email.cz s tím, že je možné se domluvit na doručení po Olomouci. Prodávat se budou také na prvním utkání v novém roce.
„Pro kalendář jsme se rozhodly, protože jsme si s holkama uvědomily, jak veliké máme štěstí, že můžeme běhat a dělat nějaký sport. A chtěly bychom pomoct někomu, kdo bohužel tolik štěstí jako my neměl. Moc si přejeme aby jednou Elenka za námi mohla sama dojít do šatny nebo na zápas a třeba zafandit nebo trošku poběhat na hřišti při tréninku. A nejen, že si to přejeme, ale taky v to věříme,“ uzavřela Klára Sovová.


description: Pod umělým osvětlením odstartovalo v německém Oberstdorfu tradiční Turné čtyř můstků. Do druhého kola postoupili dva Češi, Vojtěch Štursa a Jakub Janda si v něm mírně pohoršili a skončili na 20., respektive 24. místě. Vítězství slaví Rakušan Stefan Kraft, který uhájil náskok z prvního kola před Polákem Kamilem Stochem.

title: Skoky v Oberstdorfu: Štursa opět nejlepším z Čechů, vyhrál Rakušan Kraft


description: Před čtvrtečním děčínským All-Star Kooperativa NBL rozsévá strach mezi soupeři obou pohlaví. Jako obhájkyně trofeje zcela oprávněně. Basketbalistka Karolína Elhotová z pražského ZVVZ USK však nechce jen obyčejnou obhajobu ve smíšené trojkařské soutěži s muži. V rámci férovosti žádá i pro sebe 60sekundový limit na 25 pokusů.

title: Obhajující střelkyně Elhotová se chce omezit, žádá rovnost s muži

maintext:
O tom, zda jej dostane, se přesvědčíte sami buď přímo v děčínském ARMEX Sportcentru, nebo u živého přenosu z All-Star Game na TVCOM.cz (od 16:30), či ze záznamu na ČT Sport (od 21:50).
Karolíno, jak se těsně před soutěží cítíte na obhajobu senzačního triumfu z Ústí?
Těším se hodně a cítím se dobře, protože jsem trénovala i přes svátky a opět i na shooting gunu (stroj na přihrávání míčů). Forma je asi stejná jako naposledy a vítězství bych tak ráda obhájila, ale to všechno ještě uvidíme.
I do Děčína dorazíte až těsně před semifinálovým kolem?
Samozřejmě se kouknu na první čtvrtinu zápasu, pak se protáhnu a půjdu na to. Minule jsem se ani neprotahovala, teď to ale nepodcením a zkusím se připravit trochu líp.
Zkoušela jste si od ústeckého triumfu aspoň jednou těch 25 míčů z pěti stanovišť?
Takhle ne, protože shooting gun mi míč přihrává přímo do ruky a já odstřílím třeba 600 střel, což trvá okolo hodiny. A tam se nekoukám, kolik tref jsem měla.
Když se těch 600 ran blíží ke konci, nebojíte se už, že vás ten prudce letící míč „sestřelí“?
(smích) Ruce už jsou pak samozřejmě unavené a bolí mě všechno možné. Je to ale právě o tom, aby se střílelo i v únavě. A vlastně ještě předtím chodím běhat, abych byla v kondici.
Soutěž je jistě něco jiného než zápas, ale nechybí vám v nabitém kádru předního euroligového celku větší herní praxe?
Já jsem teď měla navíc zraněný kotník a dva tři týdny jsem nestřílela vůbec, protože jsem se vůbec nemohla pořádně odrazit. Tohle byl handicap, ale pak už jsem normálně začala střílet. Zápasy jsou ale samozřejmě něco jiného, to se nedá vůbec srovnávat.
Má při malém počtu pokusů (45/12) vůbec nějakou výpovědní hodnotu vaše 27procentní úspěšnost v lize?
Asi ne. Dvacet sedm je ale určitě málo a já se budu snažit být ve čtvrtek o dost lepší.
V semifinále budete mít z ranku ŽBL konkurenci v Kateřině Zavázalové (úspěšnost 26,9), Aleně Huňkové (32) a Tereze Peckové (38,5). Jak silné to budou protivnice?
Všechno to jsou skvělé střelkyně, a co si je pamatuju odmalička, tak vždycky byly. Bude to tedy samozřejmě těžké. Neříkám, že těžší než minulou sezonu, ale budu se snažit být nejlepší. A i když to nedokážu, budu to přát i ostatním.
A pro případné finále byste šla na někoho z kvarteta Palyza, Křemen, Lipkins, nebo Jaromír Bohačík.
No jsou to taky vyhlášení střelci. Uvidíme, jak se na to vyspí.
Lukáš Palyza, kterého jste v Ústí porazila ve finále, to nenesl právě lehce. Jaké je to pro vás porazit elitu NBL?
Už minule jsem říkala, že chlapi mají kratší časový úsek 60 vteřin na rozdíl od našich 75. A mě docela mrzí, že to není vyvážené. Tím pádem by vítěz byl jasný. Tahle když vyhraje holka, je to něco jiného, protože na to má o 15 vteřin víc. Proto bych byla ráda, aby se do budoucna ty časové limity srovnaly a bylo to zajímavější.
Žádáte si 60 vteřin už pro čtvrteční akci?
Nechtěla bych rozrušovat regule soutěže, ale bylo by to určitě zajímavější. A pokud bych mohla mít jen 60 vteřin, bylo by to nejlepší.
Chlapskou velikost míče byste ale v rámci emancipace už asi nepožadovala...
No to už rozhodně ne. Střílet by se mělo s tím míčem, se kterým se normálně hrají soutěže.
I s těmi 15 vteřinami navíc to ale v Ústí nebyl tak špatný pocit porazit to nelepší z NBL, ne?
To byl skvělý pocit, já jsem za to byla šťastná a doufám, že letos to obhájím. Soutěž se ale nedá srovnat se zápasovým vytížením a muži to mají těžší s tím kratším časem.


description: Rallye Dakar a Africa Eco Race. Dvě z nejtěžších a nejprestižnějších maratonských soutěží se konají současně a pouze dva týmy se obou zúčastní v kategorii kamionů. Jde o tovární ruský Kamaz a ostravský Bonver Dakar Project.

title: Původní i nový Dakar. Ostravské kamiony pojedou oba závody

maintext:
Vyslance jak v nové verzi dakarské rallye v Jižní Americe, tak v té původní, která vede africkým kontinentem, má ostravský tým Bonver Dakar Project.
Na startu dvanáctietapové Rallye Dakar, který bude 2. ledna v paraguayském Asunciónu, bude v barvách ostravského týmu speciál Tatra Jamal pilotovaný andorrským jezdcem Albertem Lloverou s navigátorem Charlym Gotlibem a mechanikem Jaromírem Martincem.
Na Africa Race vyráží také Zapletal Český motorsport zastoupí na závodě Africa Eco Race také Miroslav Zapletal, představí se v kategorii automobilů s hummerem. Zapletal jel Africa Race již dvakrát. Ani jednou ale nedojel do cíle. „I proto bych tentokrát chtěl hlavně dojet do cíle. Zatím jsem pokaždé skončil v Mauretánii,“ citoval Zapletala web motorsportrevue.cz. Zkušený offroadový závodník letos startoval na „hlavním“ Dakaru a dojel šestnáctý, tentokrát se ale i z ekonomických důvodů rozhodl pro dálkovou rallye v Africe. ČTK
„Dalším jezdcem, jenž s podporou našeho týmu odstartuje do letošního ročníku Rallye Dakar, je slovenský motocyklista Štefan Svitko. V minulém ročníku obsadil stříbrnou příčku mezi motocyklisty a se startovním číslem 2 bude patřit k největším favoritům letošního ročníku,“ upozornil Petr Medřík z týmu Bonver Dakar Project.
Llovera se minule stal historicky prvním handicapovaným jezdcem, jemuž se podařilo dovézt svůj stroj až do cíle Rallye Dakar. „V nastávajícím ročníku bude cílem jezdce a týmu zejména zopakování loňského dosažení cílové mety 14. ledna v argentinském Buenos Aires,“ doplnil Medřík.
Ostravský tým se však nesoustředí pouze na Rallye Dakar. Už na Silvestra totiž startuje závod Africa Eco Race s podtitulem The Race to Dakar. A v něm bude Jaroslav Valtr pilotovat speciál Tatra Jamal šéfa stáje Tomáše Vrátného. Ten nemůže závodit kvůli zdravotním problémům po letošní Silk Way Rally.
„Chceme změřit síly s Rusy v jiných podmínkách, otestovat novou techniku a dobře si zazávodit,“ řekl ke svému angažmá Jaroslav Valtr. „Po dohodě s Tomášem pojedu s jeho autem a pokusím se týmu pomoci v rámci vývoje techniky dalším nezávislým pohledem,“ dodal 47letý pilot ze Šternberka.
Africká maratonská soutěž odstartuje v Monaku a po náročných horských terénech Maroka zavede jezdce na kamenitou poušť Západní Sahary a písčité duny Mauretánie.
Dojezd poslední etapy bude 14. ledna tradičně u Růžového jezera poblíž senegalského Dakaru. V kategorii kamionů tam budou největšími favority Kamazy - pilotovat je budou vítěz Rallye Dakar 2014 Andrej Karginov a Sergej Kuprijanov. Ten pojede s hybridní verzí vozu.


description: Nadvláda Prostějova v tenisové extralize nekončí. Titul v soutěži smíšených družstev získal podeváté v řadě, když včera ve finále porazil Spartu 6:2. Jen dva kilometry od místa, kde byla den předtím přepadena dvojnásobná wimbledonská vítězka Petra Kvitová.

title: Tenisový titul bez radosti. Prostějov myslel na Kvitovou

maintext:
Reakce na přepadení Petry Kvitové
Lucie Šafářová: „Na konci roku se těšíme na Vánoce, přejeme si štěstí a zdraví do toho nového, ale co se kolem nás děje, mě trošku děsí. Měli bychom si užívat, radovat se, místo toho začínáme mít strach. Nevím, kam chceme dojít, to mě trápí.“
Miroslav Černošek: „Skutečnosti, které se dějí, mě nenechávají klidným. Je jedno, jestli v Berlíně, nebo Prostějově. Vypadá to, že svět míří do pekla. Až si někdy říkám, že v osmašedesátí nemusím být všude. Je to smutné. Pochopitelně mě mrzí, co se stalo Petře a musím říct, že třeba z pohledu Fed Cupu nám bude hodně scházet nejen herně, ale i lidsky. Přesto věřím, že to v Ostravě se Španělskem zvládneme.“


description: Pardubičtí basketbalisté zůstávají na dně pořadí své skupiny ve druhé fázi FIBA Europe Cupu. Po Jasné prohře ve francouzském Pau neuspěli ani v maďarském Székesfehérvár, na tamní Albu nestačili 78:94.

title: Po Pau neuspěli pardubičtí basketbalisté ani v Székesfehérváru


description: Český basketbalista Tomáš Satoranský poprvé od konce listopadu skóroval v NBA. Ukončil tak jedenáctizápasové čekání na vstřelený koš, jeho dva body a jedna asistence za osm odehraných minut však Washingtonu nepomohly k odvrácení porážky 96:123 na hřišti Milwaukee. Ve vítězném týmu si Jannis Antetokunmpo vylepšil osobní rekord na 39 bodů.

title: Satoranský po jedenácti zápasech skóroval, Washington ale jasně padl

maintext:
Satoranský předtím naposledy skóroval 30. listopadu proti Oklahoma City. od té doby sedmkrát vůbec nezasáhl do hry a čtyřikrát vyšel střelecky naprázdno. Tentokrát ho trenér Scott Brooks poslal do hry osm minut před koncem za již rozhodnutého stavu 80:105. Satoranský vzápětí nahrál spoluhráči na smeč a dvě minuty před koncem donáškou do koše skóroval. Jen ale přispěl k tomu, aby ztráta nakonec nepřesáhla 30 bodů.
Kapitán Wizards John Wall zaznamenal 18 bodů a 10 asistencí, ale trápil se podobně jako druhá hlavní hvězda Bradley Beal, který měl jen 10 bodů. Wizards v prvním poločase inkasovali 73 bodů.
„Všechno bylo špatně,“ konstatoval trenér Scott Brooks. „Zničili nás rychlými protiútoky, body po útočném doskoku a trestnými hody. Předčili nás ve všech fázích,“ připustil Wall.
Russell Westbrook dovedl Oklahoma City k výhře 117:112 v hale Bostonu a připsal si už čtrnáctý triple double v sezoně, tentokrát za 45 bodů, 11 doskoků a 11 asistencí. Přes 40 bodů se dostal potřetí za sebou. Osmnáct bodů dal v poslední čtvrtině a byl strůjcem klíčové šňůry 10:0 znamenající obrat výsledku.
„Nasadili jsme na něj opravdu velmi dobré obránce, ale zahrál skvělé akce. Nevím, co mám říct o jeho hře jiného, než: ‚Klobouk dolů‘,“ řekl domácí kouč Brad Stevens, v jehož týmu se blýskl Isaiah Thomas 34 body a 10 asistencemi.
Triple double zaznamenal i Nicolas Batum, který 20 body, 11 doskoky a 10 asistencemi dovedl Charlotte k výhře 103:91 nad Chicagem.
Obhájce titulu Cleveland snadno porazil Brooklyn 119:99, už ve třetí čtvrtině přitom vedl o 46 bodů. Šetřil pak opory před nedělní odvetou posledního finále s Golden State a nikdo neodehrál více než 27 minut. LeBron James i tak stihl 19 bodů, Kevin Love 14 bodů a 15 doskoků a Kyrie Irving 13 bodů a 10 asistencí.
Slavili i vicemistrovští Warriors, kteří udolali Detroit na jeho hřišti 119:113. Na sedmou výhru v řadě se nadřeli a ještě minutu a půl před koncem vedl soupeř. Pak však srovnal smečí Draymond Green a obrat dokonal Kevin Durant, který zápas zakončil na 32 bodech. Stephen Curry přidal 25.
New Orleans porazilo Miami 91:87 především zásluhou hvězdného Anthonyho Davise, který nasbíral 28 bodů a přidal osobní rekord s 22 doskoky.
San Antonio zvítězilo 110:90 nad Portlandem, přestože šetřilo Paua Gasola, Tonyho Parkera i Manua Ginobiliho. Zastoupil je Kawhi Leonard, který nastřílel 33 bodů.
Ani osobní rekord 40 bodů Zacha LaVineho nepomohl Minnesotě odvrátit domácí prohru 105:109 se Sacramentem, které opět táhl DeMarcus Cousins, autor 32 bodů.
Dallas nečekaně zvítězil 90:88 na palubovce oslabených Los Angeles Clippers a rozhodl o tom 3,7 vteřiny před koncem Harrison Barnes. K výhře přispěl i Dirk Nowitzki, který nastoupil poprvé po čtrnáctizápasové pauze zaviněné zraněním. Odehrál jen první poločas, i tak stihl 17 bodů. Clippers hráli bez klíčových hráčů Chrise Paula a Blakea Griffina.
Toronto si připsalo už šestou venkovní výhru v řadě, když udolalo Utah 104:98. Kyle Lowry se na tom podílel 36 body, z toho 19 dal v poslední čtvrtině.


description: V evropských pohárech už doma neprohráli devět zápasů, teď se basketbalistům Nymburka pokusí pozitivní statistiku nabourat turecký celek Banvit Bandirma. Úterní duel Ligy mistrů mezi českým šampionem a favorizovaným lídrem skupiny začíná v nymburském sportovním centru v 18:30.

title: Nymburští basketbalisté vyzvou v Lize mistrů tureckého favorita

maintext:
Nymburk už má postup do play-off nadosah. Na třetí příčce tabulky skupiny A má náskok tří vítězství na pátou Nahariju a šestý Frankfurt. Právě poslední výhra na hřišti Naharije dala svěřencům trenéra Ronena Ginzburga potřebný klid.
„Byla to velmi důležitá výhra a jsme v dobré pozici na postup,“ řekl Ginzburg. „Byla to klíčová výhra v boji o postup, a pokud nějak nevybouchneme a nestane se něco mimořádného, tak bychom měli postoupit. Ale naším cílem je samozřejmě postup z co nejlepší pozice,“ doplnil rozehrávač Jiří Welsch.
Nymburk na vedoucí Banvit ztrácí dvě vítězství. Pokud chce tedy český mistr pomýšlet na ještě lepší umístění, musí doma tureckého soka porazit o sedm a více bodů, aby měl lepší bilanci ze vzájemných zápasů. Na jeho palubovce totiž prohrál 69:75.
Celý zápas sice držel s aktuálně čtvrtým týmem turecké ligy krok, ale otočit skóre se mu nepodařilo. V domácím prostředí věří Nymburští v lepší výsledek, ale zároveň řeší problémy se zraněními.
Do konce sezony je mimo hru Pavel Pumprla, zdravotní potíže má i Howard Sant-Roos. To se podepsalo pod ligovou prohru s Pardubicemi a trápení s Kolínem a Děčínem, nad Severočechy favorit zvítězil až po prodloužení.
V Lize mistrů však Nymburk klíčové zápasy zvládal. Těží zejména z velmi dobré formy Vojtěcha Hrubana, který má z posledních tří utkání průměr téměř 18 bodů na zápas.
V prvním vzájemném duelu měl Nymburk problém hlavně na doskoku, kde získal o 15 míčů méně než turecký soupeř. Největší potíže dělal litevský reprezentant Gediminas Orelik, který nasbíral 17 bodů a 11 doskoků. Je rovněž nejlepším střelcem Banvitu v sezoně.
Nebezpečí znamenají také američtí rozehrávači Jordan Theodore a Jeremy Chappell a pivoti Gašper Vidmar a Damian Kulig.


description: Strůjce nedávného triumfu argentinských tenistů v Davis Cupu Juan Martín del Potro se nezúčastní Australian Open. Na první grandslam sezony v Melbourne ho nepustí chronické problémy s levým zápěstím.

title: Del Potro odřekl účast na Australian Open, má problémy se zápěstím


description: Fotbalové Euro, olympijské hry v Riu, ale i domácí soutěže. Rok 2016 byl velkých sportovních událostí plný a to by bylo, aby u toho chyběly kamery iDNES.cz. V tomto souhrnu však neuvidíte emotivní reakce sportovců, ale spíš úsměvné chvíle, které jsme zachytili.

title: VIDEA ROKU: Čeští plavci jako Baywatch a Petr Čech jako tlumočník


description: České běžecké lyžování strádá a marně čeká na velké úspěchy, teprve šestnáctiletá Barbora Havlíčková by to mohla brzy změnit. Na Šumavě totiž kráčí ve šlépějích šestinásobné olympijské medailistky Kateřiny Neumannové a patří k největším talentům v Evropě.

title: Mladá běžkyně na lyžích Havlíčková jde ve stopách Neumannové

maintext:
Vimperská běžkyně se sice narodila teprve v roce 2000, ale už sbírá výrazné úspěchy, které slibují zářivou budoucnost. Je dorosteneckou mistryní republiky v běhu na lyžích i kolečkových lyžích a na olympiádě mládeže v Lillehammeru letos skončila sedmá a osmá, ačkoli byla ve startovním poli nejmladší.
Navíc se prosazuje i v doplňkové disciplíně běhu do vrchu, v němž vyhrála Světový pohár v Janských Lázních, na mistrovství světa juniorů byla pátá a s týmem získala titul. Všimla si jí i agentura Sport Invest a zařadila ji po bok českých sportovních hvězd Martiny Sáblíkové, Petra Čecha, Ester Ledecké, Filipa Jíchy či Ondřeje Synka.
„Hrozně moc si vážím toho, že jsem dostala takovou příležitost. Otevřelo mi to mnoho nových možností a přineslo mi to i další zkušenosti,“ řekla Havlíčková.
Zkušeností a pomoci se jí dostává i od legendy českého lyžování Neumannové, olympijské vítězky z Turína. Havlíčková totiž chodí na stejné gymnázium jako ona či další úspěšná sportovkyně Kateřina Nash, navíc s Neumannovou se osobně zná.
„Ke Kačce mám hodně blízko. Ať si o ní říká kdo chce, co chce, pro mě je největším vzorem. To, co dokázala, jí už nikdo nevezme. Jsem pyšná, že mohu trénovat na stejných tratích jako ona. Když se potkáme, tak se vyptává, jak mi to jde. A když mám problém, snaží se mi pomoct,“ popsala Havlíčková.
„Když je na Zadově, tak se tam za ní občas zastavím. I moji rodiče se s Kačkou znají. Je to s ní fajn. A když se řeší něco se svazem, třeba kolem materiálů, tak se do toho zapojí a pomůže nám to vyřešit,“ dodala.
Inspiraci hledá i v zahraničí, a to zejména u podobně drobné norské běžkyně Therese Johaugové, sedminásobné mistryně světa a olympijské vítězky z Vancouveru. „Ta je pro mě také vzorem. Co se teď kolem ní děje kolem dopingu, tak na to mám svůj názor. Stalo se, stalo. Ale jak jezdila v předchozích sezonách, to jí nikdo nevezme,“ prohlásila Havlíčková, která vzhlíží i k současné české reprezentantce Petře Novákové či Norce Ingvild Östbergové.
K běžkám se dostala i díky otci Jiřímu, který je trenérem. „Takže mě k tomu odmalička vedl. Na gymnáziu máme i snowboard, sjezdové lyžování, cyklistiku, ale já svého výběru nelituji. Maximálně když není sníh,“ uvedla Havlíčková.
Nedostatek sněhu ale řeší i druhým sportem, který si zařadila do svého portfolia: během do vrchu. „Skloubit se to dá skvěle. Běžky jsou závislé na podmínkách. Buď sníh je, nebo není. Běh do vrchu mohu dělat kdykoli. Navíc cítím, že i na běžkách mě to posouvá dopředu. Na běžkách bych závodila jen čtyři měsíce v roce, zatímco takhle mám vrcholů více,“ vysvětlila.
Zatím si před sebe dává menší cíle, jako další účast na olympiádě mládeže a proniknutí do Světového poháru, ale jednou by se ráda představila i v prestižních závodech Tour de Ski.
„Sen každého lyžaře je absolvovat Tour de Ski, to je jak pro cyklisty Tour de France. Prostě lyžařský svátek. A také bych se nezlobila, kdybych se jednou podívala na jinou než juniorskou olympiádu,“ dodala s úsměvem.
To je pro ni tou hlavní motivací do tvrdých tréninků. „Nacházet motivaci je důležité a zatím se mi to daří. V životě jsem neřekla, že mě to nebaví. Naopak. Já si život bez sportu nedokážu představit. U holek je to hodně o psychice a vůli tomu vše obětovat. Já jsem i v normálním životě perfekcionistka a maximalista, a když do něčeho jdu, tak ne na sto procent, ale na dvě stě a udělám pro to maximum,“ prohlásila talentovaná lyžařka.


description: Basketbalisté druhého týmu ligové tabulky Pardubic měli v 17. kole hodně práce s poslední Ostravou, kterou až po dramatické koncovce porazili 84:82. Pro Východočechy to byla čtvrtá výhra za sebou, nejvíce se v této úspěšné sérii blyští jejich vítězství nad mistrovským Nymburkem.

title: Pardubičtí basketbalisté se s poslední Ostravou trápili, ale vyhráli


description: Nejlepším sportovcem Evropy byl poprvé zvolen fotbalista. V 59. ročníku ankety agentury PAP zvítězil Portugalec Cristiano Ronaldo před britským tenistou Andym Murraym a maďarskou plavkyní Katinkou Hosszúovou.

title: Nejlepším sportovcem Evropy byl zvolen Ronaldo. Jako první fotbalista


description: Renault Twingo Lovely TCe 90 CV EDC -

title: Renault Twingo Lovely TCe 90 CV EDC


description: People.cz Gallery galerie

title: Matěj Tobiáš - fotomontáže 2011


description: People.cz Fun - Zábava, vtipná videa, hádanky.

title: Sloníci brzy ráno

maintext:
Sranda a veselosti
Sloníci brzy ráno
splnit či nesplnit přání svému dítěti?
Malá Kačenka budí ve 3 hodiny ráno svého tatínka: "Tatínku, já chci vidět slonečky."
Tatínek na to: "Teď ne, Kačenko, víš, že se v noci musí spinkat."
"Ale já chci vidět slonečky," nepřestává dcera.
"Už jsem ti přece posledně říkal, že se to nesmí dělat."
"Ale já moc, moc chci! Když mi neukážeš slonečky, tak řeknu mamince, že jseš na mě zlej!"
"No tak tedy dobře. Ale naposled, je to jasný?“ rezignuje nakonec otec, jde k telefonu, vytočí číslo a povídá: "Dobré ráno, tady plukovník Novák. Vyhlašte 3. rotě chemický poplach."


description: People.cz Travel Cestování články

title: Švýcarsko cestopis ve fotografii

maintext:
Evropa
Švýcarsko cestopis ve fotografii
Netradiční cestopis o Evropském přírodním ráji. To hlásá popiska na tmavé obálce knihy.
Švýcarsko cestopis ve fotografiiBlízké a přesto neobjevené. I tak by se dalo označit Švýcarsko se svou letní tváří. Dosud totiž dáváme našemu evropskému sousedovi především nálepku cenově náročnější zimní destinace s kvalitními lyžařskými podmínkami. Jenže své úchvatné přírodní i architektonické bohatství odhaluje zejména v létě. Zasněžené alpské štíty přecházejí do kvetoucích strání, ledovce nasycují průzračná jezera, malebná údolí září svěží zelení, nechybí alpská i středomořská květena, palmy a přímořská atmosféra. To vše můžete v této malé zemi helvétského kříže, zahrnující několik klimatických pásem, objevovat. A je toho víc, malované domy, dřevěné chaloupky, kamenná obydlí jako z pravěku, ultramoderní architektura a do toho mnohé hradní, zámecké i víře zasvěcené památky….
Autorka Hana Růžičková se v knize Švýcarsko cestopis ve fotografii snaží vyobrazit tuto zemi zcela jiným pohledem. Kniha je rozdělena na 55 regionálních částí. O každé se dozvíte něco zajímavého, a jak už bylo řečeno, můžete si k nim prohlédnout i malebné fotografie. Louky, města, hory, hrady, zámky, kostely, to vše se objevuje na jednotlivých fotografiích, které knihu doprovází.


title: Jak na agresivního manžela


description: People.cz Mag články

title: Neandrtálci v Brně

maintext:
Kultura
Neandrtálci v Brně
Národní muzeum výjimečně zapůjčilo jeden ze svých nejvzácnějších předmětů, výlitek mozkovny neandertálce, Moravskému zemskému muzeu.
Výlitek mozkovny neandertálského člověka patří mezi vzácné sbírkové předměty, stejně jako například hlava Kelta ze Mšeckých Žehrovic, které Národní muzeum zapůjčuje zcela výjimečně. "V případě tohoto předmětu jde o mimořádný počin, neboť v minulosti ještě nikdy Národní muzeum neopustil. Moravské zemské muzeum je jednou z našich sesterských institucí a navíc si připomíná významné výročí 200 let od svého založení, proto jsme se rozhodli tuto výjimku učinit," říká generální ředitel Národního muzea Michal Lukeš. Dalšího vystavení se tento unikátní předmět dočká až po rekonstrukci Historické budovy Národního muzea. Stane se významnou součástí archeologické expozice s názvem "První lidé a jejich předchůdci".
K objevu výlitku mozkovny neandertálského člověka, který zemřel na lokalitě Gánovce na Slovensku, došlo zcela náhodou v roce 1926 při těžbě travertinu. Při jeho lámání kameníci nacházeli i kamenné otisky a zbytky vyhynulých zvířat. Minerální voda, která tu již od doby třetihor vyvěrala, vytvářela nejen odlitky vnějších tvarů, ale zalévala i tělesné dutiny a vyplňovala je kamenem. O tyto nálezy se intenzivně zajímal badatel Jaroslav Petrbok z Prahy, který gánoveckou travertinovou kupu často navštěvoval. Kamenický mistr Kalman Koki pro něj všechny nalezené zkameněliny, kosti a kamenné nástroje odkládal a posléze je Petrbokovi za 100 korun československých prodal. O výlitku mozkovny neandertálce se Petrbok nejdříve domníval, že jde o zkamenělý mozek lesního slona či mamuta a fosílii uschoval. Až po jedenácti letech byl s touto hypotézou výlitek vystaven v jednom z pražských obchodů a teprve tehdy v něm byl na základě upozornění rozpoznán výlitek mozkovny člověka a odborníky posléze přiřazený kromaňonskému člověku, tedy Homo sapiens sapiens. Po druhé světové válce, v roce 1949, byl Petrbokem iniciován nový výzkum, k němuž byl přizván antropolog Emanuel Vlček, který určil, že podle morfologie jde o nález předsapientní. Tuto teorii podpořila v roce 1958 i mezinárodní komise složená z tehdejších kapacit v oboru paleoantropologie Do té doby byla existence neandertálských populací ve střední Evropě popírána. Uran-thoriové datování inovecké lokality provedené v posledním desetiletí 20. století však potvrdilo zařazení nálezu do poslední doby meziledové a odhaduje se, že absolutní stáří výlitku je 105 000 let. Již v roce 1957 Jiří Petrbok tento unikát daroval Národnímu muzeu, kde zaujímá významné postavení ve sbírkách antropologického oddělení.
Výstava Vítejte u neandertálců v pavilonu Anthropos, kterou připravilo Moravské zemské muzeum ve spolupráci s Národním muzeem a Podtatranským muzeem v Popradě představí neandertálce v zcela novém světle a ukáže řadu předmětů a antropologických nálezů, jež dosud nebyly vystaveny. Výlitek neandertálského člověka z fondů z Národního muzea bude tvořit jednu z dominant, které si budou moci návštěvníci po dobu jednoho roku prohlédnout od 2. prosince 2016 do 31. prosince 2017.
Foto: Národní muzeum


description: People.cz Gallery galerie

title: Magická krajina kolem řeky Río Tinto

maintext:
Cestování - Evropa
Magická krajina kolem řeky Río Tinto
Měsíční krajinu najdete v Andalusii v zelené oblasti jižního Španělska u řeky Río Tinto neboli Červené řeky. Díky nejstarším dolům na světě, které jsou podle legendy legendárními doly krále Šalamouna, okolí Rio Tinto připomíná rudou planetu Mars. Blízké obce Zalamea la Vieja (dnes přejmenovaná na Nerva) a Zalamea la Real jsou pojmenované po tomto biblickém králi. Pověsti o minerálním bohatství na Iberském poloostrově přilákaly nejprve fénické obchodníky, a pak dále Řeky i Římany. Tok Červené řeky se klikatí krajinou a zařezává se do barevných ploch, tyrkysové, smaragdově zelené, okrové, hnědé či křiklavě oranžové. Minerály v místní půdě doslova hrají všemi barvami a v minulosti nebylo neobvyklé vidět jasně oranžovou nebo zelenou říčku. Převládají zde železné rudy, které oxidují, jakmile přijdou do kontaktu se vzduchem a zabarvují zdejší půdu především do červenohněda. V městečku Niebla, zhruba 50 kilometrů směrem na jihovýchod, obtéká Río Tinto starobylé opevnění města vodou zbarvenou do krvavě rudé.
Pro uznávaného španělského krajinného fotografa Francisca Mingorance se řeka Río Tinto stala celoživotní láskou. Už víc než 25 let se kolem ní toulá, potápí se v ní nebo ji pozoruje z letadla.
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance
Autor: Francisco Mingorance Autor: Francisco Mingorance


description: People.cz Travel Cestování články

title: Na kole křížem krážem po Česku a Křížem krážem po moravských horách


title: Pracovní řád z roku 1870

maintext:
Sranda a veselosti
Pracovní řád z roku 1870
Jak by měli pracovat úředníci. Kdyby to tak bylo, to by se nám žilo!


description: People.cz Travel Cestování články

maintext:
Asie
Štěpánka Duchková by ráda navštívila Libanon
Jaké zážitky si přivezla z dovolené v Thajsku moderátorka Štěpánka Duchková? Které země navštívila a kam se ráda vrací? Které místo Štěpánku ještě láká?
V oblíbeném Luganu byl festival švýcarského jídla, tak jsem byla moc spokojená.Zimní sezóna je v plném proudu? Lyžujete?
Ano, lyžuju. Jezdíme do rakouského Schladmingu nebo do Kitzbühelu. Vracíme se na stejná místa, kde už jsme byli. Na známých místech totiž víme, kam zajít a co od dovolené můžeme očekávat.
Sněhové království v KitzbüheluJe pro vás lyžování sportovní aktivitou nebo spíše zábavou?
Určitě zábavou. Jezdím pomalu, rozhlížím se a kochám se krajinou. Nejradši mám modré sjezdovky, které párkrát projedu a následně ráda zavítám na nějakou dobrotu do horské chaty. Červenou taky sjedu, ale na černou nejdu. Jednou jsem se na ní dostala omylem, sjela jsem jí a pak se musela léčit ze šoku alkoholem.
Dovolená je pro vás tedy relaxací. Využíváte i různé wellness aktivity?
Miluju masáže a saunu, ovšem problém je s mým partnerem Honzou, který je rád nemá. Masáže jsou mu nepříjemné a v sauně je mu horko. Ovšem s kamarádkou si saunu a masáže
Štěpánka miluje masáže a saunudosytosti užíváme.
Dámská jízda má tedy úplně jinou náplň než ta s partnerem?
Přesně tak. Nejlépe situaci dokumentuje naše dovolená v Kanadě, kde jsme byli na východním pobřeží v Halifaxu u kamarádky Moniky. Užívali jsme si na pláži, chodili do barů, na nákupy i na výlety do okolí. Naši partneři se ale celou dobu šíleně nudili a stále dokola se ptali, jestli už konečně bude nějaká akce, protože podle nich se vůbec nic nedělo. Přitom podle nás holek jsme měli spoustu aktivit. Jezdili jsme na výlety do přírody. Kanadská krajina kolem Halifaxu je hodně podobná naší české. Kolem dokola jsou lesy, jen výrazně hlubší, rostou tam podobné rostliny a je tam spoustu jezer.
V Dubaji byly kolem palmy, lodě a moře, ale fotka vypadá spíš jako ze Štiřína.Co exotická dovolená u moře?
V lednu jsem jeli do Dubaje na golf. Byla jsem tím městem trochu zklamaná. Hotel byl krásný, hřiště a koupání v moři taky, ale úplně všude se v Dubaji staví. Všude jsou lešení, auta s betonem, jeřáby. Když jsem tam byla naposledy, to už je asi šest let, tak tam byl větší klid. Ten jsem ale našla v Thajsku. Mám ráda film Pláž s Leonardem DiCapriem, proto jsem se vydala na pláž Maya, kde se tento film natáčel. Celkem jsem navštívila Thajsko třikrát, naposledy ostrov Phi Phi a Krabi.
V prosinci 2004 zasáhlo Thajsko ničivé tsunami. Jsou následky této přírodní katastrofy v Thajsku ještě patrné?
Oblíbená thajská pláž MayaByla jsem v Thajsku před tsunami i potom a myslím, že záleží hodně na lokalitě. Na většině míst poničené budovy zrekonstruovali, na plážích postavili nové hotely a všechno se vrátilo do starých kolejí. Ale jsou i místa, kde jsou stopy tsunami stále patrné. Absolvovali jsme výlet lodí kolem jednoho z ostrůvků zničeného tsunami. Pohled na něj byl smutný a hodně ponurý. Všechny palmy byly ulámané ve výšce dvou metrů a někde byly vidět zbytky základů hotelů, které tsunami smetlo. Čas jakoby se zastavil. Lidé tam seděli na plastových židlích a jen koukali. Ostrůvku dominoval pomník věnovaný dvěma tisícům obětí.
Setkala jste se v Thajsku se sexuální turistikou?
Ano, v turisticky atraktivních lokalitách v Thajsku sexuální turistika doslova bují. Když jsem navštívila Thajsko poprvé, tak jsem doslova zírala na davy Evropanů, kteří se producírují po letovisku s mladou Thajkou, kterou si pronajali na dobu své dovolené. Někdy to ale člověk dokáže pochopit. Někteří ti muži vypadali tak strašně špatně, že bylo jasné, že toto je jejich jediná šance, jak uspět u ženy.
Turisté si pronajímají Thajky?
Ano, pronajímají. Po Evropě jsou dokonce specializované cestovní kanceláře na sexuální turistiku. Klient před dovolenou navštíví cestovní kancelář, dostane katalog a v něm si vybere ženu, která na něj pak v Thajsku čeká na letišti nebo v hotelu a stráví s ním celý pobyt.
Jak na vás působily thajské kněžky lásky?
Musím říct, že některé z nich nevypadaly vůbec zdravě. Ze zvědavosti jsem se byla podívat v topless barech a některé tanečnice u tyče vypadaly jako HIV pozitivní. Byly úplně šedivé a lezly jim kosti z těla. Bylo mi jich líto.
Neměla jste strach, že se můžete něčím nakazit?
Necítila jsem se v baru úplně nejlépe a vypila jsem z lahve jen pivo, které přede mnou otevřeli. Na nic jsem nesahala a jen jsem zírala. Musím říct, že tam bylo úplně plno. Návštěvníci byli jak muži, tak ženy. Mimo erotické bary jsem ale strach neměla, protože je to jako všude jinde na dovolené ve světě.
Koření do thajských polévek si Štěpánka vozí z ThajskaVolíte dovolenou spíše aktivní nebo raději pasivní?
Dovolenou ráda trávím půl napůl. Když jedu na čtrnáctidenní dovolenou, mám na začátku ráda třeba 3 dny v kuse jen ležet a číst si. A nedělám opravdu nic jiného, než si čtu. Do zavazadla vždycky přibalím s sebou spoustu knížek. Samozřejmě ale nechybí výlety a cestování, abychom to tam pořádně poznali.
Vozíte si z dovolené klasické turistické suvenýry?
Většinou si koupím typické koření a jídlo. Nějakou dobu jsem pobývala ve Švýcarsku, kde jsem si zamilovala určité potraviny. A tak když se tam vracím, vedou moje kroky do obchodu s potravinami, kde od všeho oblíbeného jídla nakoupím alespoň deset kusů. Ze Švýcarska si vozím třeba majonézu, hořčici nebo víno, z Thajska zase kořenící přísady do polévek. Z Itálie zálivky na salát.
A oblíbená evropská destinace?
Miluju Skotsko, protože je nádherně zelené, je tam příjemné vlaho. A taky mi chutná jejich kuchyně, nad kterou mnozí ohrnují nos, protože hodně používá vnitřnosti.
Přístavní libanonské město Bejrút měla kdysi Štěpánka nadosahNapříklad mám ráda placičky z ovčích vnitřností nebo kroupová jídla. Je zajímavé, že v Česku mi nechutná whisky, ale ve Skotsku jsem ji pila. Nejlepší byla dýmová whisky, která je cítit jako spáleniště.
Která vysněná destinace na Štěpánku Duchkovou ještě čeká?
V polovině 90. let jsem hodně cestovala po Blízkém a Středním Východě. Chtěla jsem navštívit také Libanon, ale nepustili mě tam. Nedali mi vízum, protože se báli, že když pracuji v televizi, tak bych mohla vyzradit nějaké libanonské vojenské tajemství. Pamatuju si, jak jsem jela autem někde po silnici v Sýrii a přede mou byla cedule Bejrút 80 kilometrů. To jsem byla smutná.
Foto archiv Štěpánky Duchkové a People.cz


description: People.cz Travel Cestování články

title: Holandské jaro začíná v Keukenhofu

maintext:
Evropa
Holandské jaro začíná v Keukenhofu
Symbolem Holandska se stal tulipán. A s největší záplavou tulipánů se turisté setkávají v Keukenhofu, který leží nedaleko hlavního města Amsterdamu.
Zahrada Evropy, jak se Keukenhofu přezdívá, je nejrozlehlejším květinovým evropským parkem, v jehož logu se vyjímá právě tulipán. Ovšem Keukenhof nejsou jen různobarevné tulipány. Jeho obrovské zahrady pokrývají pestrobarevné koberce z narcisů, hyacintů, krokusů, modřenců a lilií. Cibule květin jsou sázeny do země vždy v několika vrstvách podle období květu, proto Keukenhof neustále hýří pestrými barvami. V současné době se park rozkládá na 32 hektarech a každoročně zde vykvete kolem 7 milionů květin, o které se ručně stará pouhých 24 zahradníků.
Původně byl tento rozlehlý přírodní park součástí hradu Keukenhof a sloužil jako zahrada, kde hraběnka Jacqueline Wittelsbachová v 15. století pěstovala zeleninu. Následně v roce 1840 park výrazně přebudovali zahradní architekti Zocher & Zonen a v roce 1949 byla severní část tohoto území poprvé použita k výstavě cibulovitých květin na podnět tehdejšího starosty městečka Lisse, W. J. H. Lambooye. O rok později, v roce 1950, se Keukenhof poprvé otevřel pro veřejnost. A děje se tomu tak dodnes každé jaro, s jehož příchodem se otevírají brány keukenhofské květinové zahrady.
Keukenhof ale nejsou jen kvetoucí tulipány. Keukenhof představuje rozlehlou zelenou oázu uvnitř členitého kvetoucího parku s vodními kanály a zurčícími fontánkami, které příjemně osvěžují vzduch. Návštěvníci procházejí mezi kvetoucími azalkami, rododendrony a dalšími keři, stín poskytují statné stromy a atmosféru dokreslují umělecké sochařské objekty rozmístěné mezi jedinečnými seskupeními květin, které vytvářejí dechberoucí barevné obrazce. Nádherný výhled na téměř nekonečná květinová pole poskytuje první patro větrného mlýna, který se tyčí na okraji parku. Keukenhofský park nabízí také čtyři pavilony, v nichž se konají různé květinové výstavy a soutěže o nejkrásnější výpěstky.
V roce 2012 bude Keukenhof slavnostně otevřen 22. března a návštěvníci budou moci jeho kvetoucí krásu obdivovat až do 20. května, a to každý den od 8 do 19:30 hodin. Tématem roku 2012 je Polsko - srdce Evropy, a tak hned první dny otevření parku budou věnovány polskému hudebnímu skladateli Frédéricu Chopinovi, kdy od 24. do 25. března proběhne Chopinův víkend. Mezi 30. březnem a 1. dubnem Keukenhof kromě květin zahýří barvami tradičního Festivalu holandských kostýmů. Následovat bude od 6. do 9. dubna Show dravců společně s Velikonočním víkendem, který 9. dubna zakončí Přehlídka velikonočních klobouků. Největšímu zájmu se mezi návštěvníky každoročně těší Květinové korzo, které si určitě nenechte ujít v sobotu 21. dubna. Největší květinové korzo projíždějící mezi Haarlemem a Noordwijkem nabízí nezapomenutelnou barevnou podívanou. Na přípravě průvodu alegorických vozů naaranžovaných z tisíců řezaných květin se podílejí stovky dobrovolníků a práce na nich je do poslední chvíle utajována. Přímo v Keukenhofu můžete alegorické vozy vyzdobené pestrobarevnými květinami vidět v odpoledních hodinách na Corso Boulevard (Parade Boulevard). Květinová přehlídka v ulicích Keukenhofu je zdarma.
Novinkou v roce 2012 je otevření zahrad nádherného keukenhofského hradu a uspořádání několika výstav, jejichž vyvrcholením bude vystavení soch Karla Appela, které dosud nebyly nikde prezentovány. Návštěvníci za vstupné do zahrad keukenhofského hradu zaplatí 4 eura.
Samozřejmě nebudou chybět ani tradiční výstavy květin a cibulovin. Po devět týdnů stovky různých pěstitelů nabídnou návštěvníkům své kvalitní výpěstky. V Oranje Nassau pavilonu se od 22. do 27. března představí tulipány, od 29. března do 3. dubna frézie, od 5. do 10. dubna poznáte křehkou krásu romantických růží nebo od 19. do 24. dubna oslnivé narcisy. Další zajímavé květinové výstavy se uskuteční v Beatrix pavilonu a ve Willem-Alexander pavilonu. A pokud si budete chtít domů do své zahrádky přivézt kousek té kvetoucí nádhery, určitě si mezi obrovským množstvím vyberete tu svoji tulipánovou cibuli, kterou budete láskyplně hýčkat na českém záhoně.
Jestliže s vámi do Keukenhofu zavítají i děti, rozhodně se nebudou nudit, protože v parku pamatují i na ně. Pro děti je připraveno několik hřišť, projížďky na ponících nebo návštěva minizoo.
Pokud se do Keukenhofu vydáte jindy, než v roce 2012, veškeré informace v několika jazycích získáte na oficiálních webových stránkách Keukenhofu. Keukenhofský park je každým rokem otevřen od března do května, přičemž nejlepší květinovou podívanou nabízí měsíc květen. Za vstupné zaplatí dospělí 14,50 EUR, děti od 4 do 11 let 7 EUR (rok 2012).
A na závěr jedna dobrá rada pro všechny návštěvníky tulipánového Holandska: pro návštěvu Keukenhofu se určitě vyplatí si přivstat a do nitra květinových zahrad vkročit hned s otevírací ranní hodinou, protože stejný nápad navštívit Keukenhof jako vy bude mít ten den určitě dalších několik tisíc návštěvníků. Ovšem rozhodně ne každý je ochoten se vzbudit o chvíli dřív.


description: People.cz Travel Cestování články

title: Křížem krážem po stopách Járy Cimrmana

maintext:
Evropa
Křížem krážem po stopách Járy Cimrmana
Vydejte se na výlety po stopách Járy Cimrmana a navštivte poutní místa v České republice, kde tento velikán zanechal nějakou stopu. Ideální dárek pro příznivce českého velikána Járy Cimrmana.
S knihou Křížem krážem po stopách Járy Cimrmana se můžete vydat na výlety po stopách Járy Cimrmana, které zanechal ve městech a vískách Pacov, Kaproun, Dačice, Brno, Lomnice, Březová nad Svitavou, Letohrad, Tanvald, Semily, Havlíčkův Brod, Konopiště, Vesec u Sobotky, Liberec, Lipník nad Bečvou, Pelhřimov, Mnichovice, Kutná Hora, Jeskyně na Špičáku, Ostrava, Dolní Bělá, Vír, Veská, Petřín, Vodičkova a Dykova ulice v Praze a jako bonus najdete stopy Járy Cimrmana také v Bruselu a Londýně.
Možná tudy J. C. pouze projížděl, sehrál představení, přespal, kdo ví… Na každém takovém místě však lidé na jeho počest postavili například pomník, pamětní desku, odlitek, zkrátka chtěli si navždy zachovat vzpomínku. Ke každé události, která se dotýká Járy Cimrmana, se vztahuje příběh, se kterým se seznámíte v tomto "průvodci". Do knihy byla zařazena nejzajímavější místa, která jsou spojena s J. C., a je doplněná řadou fotografií z těchto památných míst.


title: Psí joga aneb pár cviků pro protažení do kanceláře pro začátečníky

maintext:
Fotograf Dan Borris si rád hraje s Photoshopem, díky němuž vytvořil veselé fotografie psů cvičících jógu. Pokud se vám fotografie líbí, můžete si zakoupit kalendář, třeba na Amazonu nebo na webu yogadogz.com
Při stoji položit patu do třísla a ruce do stříšky... to samé s druhou nohou


title: Proč necestovat s Čedokem

maintext:
Sranda a veselosti - Drsňárny
Proč necestovat s Čedokem
cestování s Čedokem aneb časy se mění
Jde starý pán přes park a vidí partu mladých lidí úplně opilých, zkrátka na šrot. Příjde k nim a říká: "Za mých mladých časů jsme si užívali jinak. Jeli jsme do Paříže, sedli jsme si do té nejluxusnější restaurace, pili jsme a jedli jsme a když došlo na placení, tak jsme zbili číšníka. Potom jsme šli do nejluxusnějšího hotelu, tam jsme pili jen to nejluxusnější šampaňské, dorůžova jsme se vyspali a když došlo na placení, tak jsme zbili recepčního."
Mladí na něho nevěřícně koukají, nic neříkají.
Za měsíc jde starý pán zase tím samým parkem a vidí, že jsou mladíci úplně zbití, samá modřina. Ptá se jich udiveně, co se jim stalo?
Jeden z nich nato: "No, jeli jsme do Paříže, jak jste nám poradil. Šli jsme do nejluxusnější restaurace, pili jsme a jedli jsme a když došlo na placení, tak jsme zbili číšníka. Ale přišla ochranka a strašně nás zmlátila. Potom jsme šli do nejluxusnějšího hotelu, tam jsme pili jen to nejluxusnější šampaňské, dorůžova jsme se vyspali a když došlo na placení, tak jsme zbili recepčního. Jenže přiběhla security a strašně nás zmlátila."
Starý pán nechápavě kroutí hlavou a ptá se: "A s kým jste tam jeli?"
"No, s Čedokem," říká mladík.
"Aha, tak to já tam byl s Wehrmachtem."


description: People.cz Travel Cestování články

maintext:
Evropa
Treking na Kanárských ostrovech - Výstup na Pico del Teide
Spící vulkán Pico del Teide přitahuje snad každého návštěvníka ostrova Tenerife. A užít si jeho tajemství si opravdový turista musí zasloužit náročným výstupem.
Pico del Teide a Montaña BlancaPro mnohé turisty jsou Kanárské ostrovy jen synonymem tmavých písečných pláží, hřejivého sluníčka a sladkého nicnedělání. Ale to je jen jeden pohled na Kanárské ostrovy. Kdo si najde čas a má chuť na poznávání ostrovů, za chvíli se ponoří do zcela jiného světa. Objeví pestrobarevnou sopečnou krajinu s vysokými horskými masivy, divoké soutěsky s vodopády nebo třeba krajinu podobnou jihoamerické pampě. Dnes se nedočtete o všech krásách Kanárských ostrovů, ale o jedné jediné hoře. Hoře, která leží na největším Kanárském ostrově Tenerife a která je zároveň nejvyšší horou celého Španělska.
Pico del Teide od Mirador de la RuletaNení to vlastně ani hora, je to spící sopka, která se pyšně vypíná ve středu ostrova. Sopka Pico del Teide.
Pico de Teide je třetí největší sopkou na světě, po havajských sopkách Mauna Loa a Mauna Kea. Kdo chce vyšplhat až na vrchol Teide, bude nakonec shlížet z výšky neuvěřitelných 3718 metrů. Tento vulkán není již naštěstí činný, naposledy vybuchl v roce 1909, ale jeden nakonec nikdy neví… Sopka Teide bude první, kdo vás na Kanárských ostrovech bude vítat již z dálky za okénkem letadla. A výstup na vrchol sopky Pico del Teide je výzvou pro všechny zdatné turisty.
Prašná cesta od parkovištěVýchozím bodem je parkoviště Národního parku Las Cañadas del Teide mezi 40. a 41. kilometrem cañadské silnice, kde na výstup na Pico del Teide upozorňují zelené cedule s nápisem Montaña Blanca a Refugio di Altavista. Pokud by na malém parkovišti nebylo místo, asi o 50 metrů dál je za malou skalkou malé místo pro zaparkování tří automobilů. A jestliže by ani zde nebylo místo, parkovat se dá zhruba o dalších 800 metrů dál směrem ke stanici lanovky. Ti, co přijedou autobusem, vystoupí u stanice lanovky na 43. kilometru a budou se tedy muset 2,5 kilometru vracet, případně mohou požádat řidiče o dřívější zastavení. Od parkoviště mírně stoupá kamenitá vozová cesta z béžové pemzy označená číslem 7, která nás v táhlých serpentinách prakticky dovede až k rozcestí mezi Montaña Blanca a Refugio de Altavista. Občas po cestě můžeme potkávat hlídače národního parku v bílých džípech. Od parkoviště vede cesta mírně vzhůru doprava, aby se po 15 minutách rozdělila. My se držíme stále vlevo směrem k Teide. Po zhruba 10 minutách se na pravé straně objevuje pohled na observatoř Izaña a pohoří Cumbre Dorsal. Po 400 metrech se zprava připojuje k naší trase úzká cestička číslo 6, která přichází z obce El Portillo, kam je to 7,5 km.
Černá lávová vejce Huevos del TeideCesta se začíná kroutit v mnoha zatáčkách, za nimiž vidíme ve světlé pemze povalovat se černá lávová vejce Huevos del Teide, která jako by obří ruka rozházela po okolí. Ostatně okolnosti vzniku teidských vajec, obrovských, až pětimetrových kulovitých útvarů ztuhlé lávy, nejsou dodnes spolehlivě vysvětleny. Jedná se o lávové útvary, které byly vymodelovány z tekoucí lávy nebo vymrštěny přímo ze sopečného nitra.
Sopečné sklo obsidiánKolem se otevírají pohledy směrem na El Portillo, na mohutný červenohnědý skalní masiv s názvem La Fortaleza, pohoří Cumbre Dorsal, Montaña Limon, Izaña, kaldera Cañadas s výrazným oranžovo černým vulkánem vrcholem Montaña Mostaza. Za pravotočivou zatáčkou na nás čekají další teidská vejce a na zemi se ve sluníčku lesknou malé černé kamínky, sopečné sklo neboli obsidián. Za půl hodiny staneme na rozcestí, kde doleva odbočuje asi 800 metrů dlouhá odbočka na Montaña Blanca, z jejíhož žlutobílého vrcholu se otvírají krásné pohledy na pláně Cañadas v kotli centrální kaldery. Z Montaña Blanca se vrátíme stejnou cestou na rozcestí, odkud se celkem strmě cik cak klikatí cestička směrem k chatě Refugio de Altavista mezi dvěma mohutnými černými lávovými splazy. Po půl hodině strmého výstupu přicházíme na velkou plošinu s několika teidskými vejci nazvanou Angličanův oddych Estacia de los Ingleses. Za chvíli následuje Němcův oddych Estancia de los Alemanes.
Chata Refugio de Altavista leží ve výšce 3260 metrůPo dalších 45 minutách se náhle, jakoby zázrakem vynoří chata Refugio de Altavista, která leží ve výšce 3260 metrů nad mořem. Chata s více než stoletou historií přes den vypadá tiše a opuštěně, ale kolem šesté hodiny večer se náhle zjeví její správce, který turistům uvaří čaj či polévku a v případě přenocování je ubytuje ve společných ložnicích. Ve stylovém kanafasu pod pořádnými duchnami strávíte nezapomenutelnou noc za 12 eur. Než se objeví správce, můžeme si za 2 eur koupit v automatu horkou kávu nebo čokoládu. Ještě večer doporučujeme alespoň částečně prozkoumat další trasu, protože ráno za úplné tmy a svitu čelovky lze lehce sejít z cesty.
Na chatě Refugio de AltavistaDalší trasa pokračuje vlevo od chaty Refugio di Altavista tmavým lávovým mořem. Na cestu je třeba dávat pozor, protože ačkoliv je zpočátku jasně vidět vyšlapaná stezka ohraničená kameny, záhy cesta zmizí v moři lávových balvanů a orientace je mnohde možná jen podle kamenných mužíků. Za 20 minut cestu kříží neznačené a špatně viditelná odbočka k ledové jeskyni Cueva del Hielo, které je po celý rok zasněžená a pokryta rampouchy. Za dalších 20 minut staneme na rozcestí, odkud se rozbíhá vlevo i vpravo dlážděná terasa Rambleta, která vpravo vede asi padesát metrů na vyhlídku Mirador de la Fortaleza, na níž kousek pod námi vidíme fumaroly, které jsou nejvíce viditelnou vulkánovou aktivitou Teide a připomínají, že Pico del Teide není nečinná sopka, ale jen spící. Z vyhlídky se vrátíme zpět na rozcestí, odkud pokračujeme rovně (vlevo necháme cestu, po které jsme přišli z chaty) po pohodlném dlážděném chodníku Rambleta směřujícím pod samotný vrchol Pico del Teide zvaný Pan de Azucar (Cukrová homole), na jehož jihovýchodním svahu vidíme trasu zakázaného
Ranní výstup na Pico del Teidevýstupu tvaru obráceného písmene Z, kudy chodí jen neukáznění turisté, kteří si neobstarali povolení k výstupu na vrchol Pico del Teide. Za 10 minut se ocitneme u horní stanice lanovky. Asi 50 metrů před lanovkou ke kamenným schodům odbočuje vpravo cesta značená číslem 10, která je v průběhu dne hlídaná strážci parku, kteří turisty na samotný vrchol Pico del Teide do výšky 3817 metrů pustí jen na základě povolení. Po kamenných schodech stoupáme asi 15 minut, než dosáhneme okraje kráteru se sirnými fumarolami, ze kterého vychází dusivý sirný dým a který obejdeme zprava.
Samotný vrchol Pico del Teide zvaný Pan de AzucarZa chvíli už stojíme na nejvyšším vrcholu Kanárských ostrovů i celého Španělska ve výšce 3817 metrů nad mořem. Za ranního svítání vidíme podle ročního období zajímavě postupovat dlouhý stín Teide od ostrovů La Palma v zimě nebo La Gomera v létě přes pláně Ucanca.
Východ slunce nad ostrovem La Palma z vrcholu Pico del TeideZpůsobů, jak se dostat z vrcholu Pico del Teide, je hned několik. Tím nejjednodušším je nechat se svézt lanovkou během 8 minut dolů, přičemž na 2482 metrech překonáme převýšení 1199 metrů. Za vyhlídkovou cestu zaplatíme 12,5 eur. Sestoupit můžeme stejnou cestou nebo se lze vydat přes sopku Pico Viejo do průsmyku Boca de Tauce.
Celou trasu tam i zpět lze na Pico del Teide absolvovat během jediného dne za zhruba šest hodin. Pokud se rozhodnete rozdělit výstup na Pico del Teide do dvou dnů, což určitě doporučujeme, naplánujte začátek výstupu k chatě Refugio di Altavista na odpoledne. Z cañadské silnice trvá výstup k chatě zhruba 3 hodiny. Večer před chatou si vychutnáte nádherný západ slunce a ráno na vrcholku Pico del Teide zase východ slunce nad okolními ostrovy.
Výstup od horní stanice lanovky na samotný vrcholek Pico del Teide do výšky 3817 metrů nad moře nazvaný Pan de Azúcar je v průběhu dne mezi 9. a 17. hodinou možný kvůli regulaci počtu návštěvníků pouze na základě povolení, které se zdarma vydává v kanceláři Národního parku Las Cañadas del Teide v Santa Cruz, ulice Calle Emilio Calzadilla 5, ve 4. patře každý všední den mezi 9. a 14. hodinou. S sebou si nezapomeňte vzít kopii pasu a pas. Pokud se vydáte na vrchol za ranního svítání, žádné povolení potřebovat nebudete, protože strážci národního parku přijíždějí až kolem 9. hodiny ranní.


description: People.cz Travel Cestování články

title: Za 7 novými divy světa

maintext:
Jižní Amerika
Za 7 novými divy světa
Lidé odpradávna obdivují pozoruhodné stavby a vynálezy lidstva. Až do roku 2007 jsme všichni znali sedm "starých" divů světa, mezi které patří egyptské pyramidy v Gíze, jako jediné odolávající po tisíciletí zubu času až do dnešních dnů, visuté zahrady Semiramidiny v Babylonu, Artemidin chrám v tureckém Efesu, Feidiova socha v řecké Olympii, maják na ostrově Faru u Alexandrie, socha řeckého boha Slunce Hélia na ostrově Rhodos, zvaná kolos rhódský, a mauzoleum v Halikarnássu. Nyní máme sedm nových divů světa, za kterými se postupně podíváme.
Kristus Spasitel na hoře CorcovadoChrámové město Mayů Chichén Itzá v Mexiku, římské
Pulsující Rio de JaneiroKoloseum v Itálii, socha Krista Spasitele v brazilském Rio de Janeiro, Velká čínská zeď, pevnost Inků Machu Picchu v Peru, jordánské skalní město Petra, římské Koloseum a indické mauzoleum Tádž Mahál. To je sedm nových divů světa, vybraných lidmi celého světa a vyhlášenými 7. července 2007.
Jižní Amerika, konkrétně Brazílie, má na seznamu sochu Krista Spasitele. Téměř 12 milionů lidí se tísní v největším a stále
Západ slunce v Rio de Janeiropulzujícím městě Brazílie, Rio de Janeiro, které bylo hlavním městem Brazílie do roku 1960. Dominantou města je bezesporu hora Corcovado, na jejímž vrcholku se od roku 1931 hrdě vypíná socha Krista Spasitele.
Corcovado při západu slunceCorcovado, vysoké 710 metrů, je obřím žulovým monolitem na okraji Národního parku Tijuca. Pod vrcholek vede historická ozubnicová dráha, postavená roku 1884, po jejíchž kolejích se sunou tam a zpět dva elektrické vláčky s kapacitou 360 pasažérů za hodinu. Cesta vzhůru trvá 20 minut. Od konečné stanice k soše Krista vede 223 schodů, ale pohodlnější poutníci mohou využít výtahu či pohyblivého schodiště. Socha Krista Spasitele, jež shlíží s rozpaženými pažemi na věčně živé Rio de Janeiro, ční do výšky 39,6 metru a váží úctyhodných 1145 tun. Socha Krista Spasitele pochází z dílny francouzského sochaře Maximiliena Paula Landowského na objednávku arcidiecéze v Riu de Janeiru.
Letecký pohled na pláž CopacabanaSlavnostně odhalená byla socha 12. října 1931 jako památník ke 100. výročí brazilské nezávislosti na Portugalsku, vyhlášené roku 1822. První vysvěcení sochy se konalo 12. října 1931 a další velkou slavnostní akcí byla návštěva papeže Jana Pavla II 12. října 1981 u sochy Krista Spasitele na vrcholu Corcovado. Od sochy Krista Spasitele můžete shlížet na město Rio de Janeiro také vy, protože podle mnohých cestovatelů se právě z vrcholu Corcovado nabízí jeden z nejkrásnějších výhledů na světě. Sami Brazilci o nádherné poloze Rio de Janeiro říkají: "Bůh stvořil svět za šest dní. Sedmého dne stvořil Rio de Janeiro." A mají pravdu, protože Rio de Janeiro nabízí ráj. Obklopují ho hory, vystupující z azurově modrého moře a
Slavná nejkrásnější pláž Copacabanana bílých písečných plážích nad hlavami šumí palmy. A tak není divu, že pláže Copacabana a Ipanema jsou zařazeny mezi nejkrásnější pláže světa. Název čtyřkilometrové pláže Ipanema v indiánské řeči znamená "nebezpečné vody". Mořské vlny zde dosahují několikametrových výšek a spodní proudy mohou být nebezpečné, to však nebrání surfařům, aby ladně klouzali na prkně po zpěněných vlnách.
Pokud plánujete svou cestu k soše Krista Spasitele do brazilského Ria de Janeira, nenechte si ujít slavný brazilský karneval, kdy vždy na počátku jara celé město několik dnů divoce a nespoutaně tančí v rytmu samby. Nebo vyčkejte do roku 2016, kdy bude Rio de Janeiro hostit XXXI. letní olympijské hry.


title: Odborné termíny

maintext:
Sranda a veselosti
Odborné termíny
Když se mluví "cizí řečí"
Člověk by neměl používat cizí termity, když je nezná suterénně nebo není v dobré konvici, protože je zde veliké rizoto, že to skončí fiatem. Každý se tváří jako suvenýr, ale vrátí se mu to jako buzerant.


title: Netradiční dárek k narozeninám

maintext:
Sranda a veselosti - Žena a Muž
Netradiční dárek k narozeninám
Pozor při výběru netradičního narozeninového dárku
Manželka se rozhodne koupit manželovi netradiční dárek k narozeninám a tak jde do Zverimexu. Tam se ji všechna zvířata zdají moc drahá. Ptá se tedy prodavače, jestli nemají něco levnějšího.
"Měli bychom tady žábu za 500 korun", říká prodavač.
"Žábu? Co je prosím vás na obyčejné žábě takového, že tolik stojí?, ptá se překvapená žena.
Prodavač vysvětluje: "No, jak bych vám to řekl, no prostě, ta žába umí úžasně orál."
Žena si to promyslí a s vidinou, že by se zbavila jedné z "povinností", žábu nakonec koupí.
Večer manželovi poblahopřeje a předá mu dárek s patřičným vysvětlením.
Manžel celý natěšený se rozhodne dárek vyzkoušet.
V noci manželku probudí ze spaní nějaké zvuky z kuchyně, potichu se tam tedy přikrade a vidí manžela a žábu jak listují v kuchařských knihách, kolem všude rozložené pánve a hrnce.
Nechápavě se obrátí na muže: "Co tady proboha vyvádíš, a ještě k tomu s tou žábou?"
"Jakmile se ta žába naučí vařit, tak letíš z domu!"


description: People.cz Mag články

maintext:
Kultura
Chicagští Twin Peaks míří na pražský Strahov
O přízeň pražských hudebních fanoušků se budou ucházet chicagští Twin Peaks 28.ledna 2017 v Klubu 007 na pražském Strahově.
Twin Peaks pocházejí z Chicaga a někteří členové kapely se znají již od základní školy. Skupinu tvoří Cadien Lake James, Clay Frankel, Connor Brodner, Jack Dolan a nováček Colin Croom. Časopis NME je nazval Best New Band, zahráli si na většině velkých festivalů, včetně Pitchforku, Lollapaloozy, Readingu & Leedsu a Roskilde.
Twin Peaks debutovali albem Sunken, v době vydání své druhé velké desky Wild Onion je už obdivovaly tisíce fanoušků po celé Americe a nyní natočili třetí album Down In Heaven. Album koprodukoval dlouholetý spolupracovník skupiny R. Andrew Humphrey a John Agnello.
Album Down In Heaven obsahuje třináct skladeb inspirovaných klasickými alby Beatles, Kinks nebo Rolling Stones. Tématy písniček je zklamání v lásce, odpuštění, vztek, růst. Down In Heaven je deskou, kterou můžete nazvat klasikou - je na ní rock starý i nový, trochu country, punkový postoj a je to album, které vás zaručeně nadchne. Tahle kapela si říká o pozornost světa a 28. ledna 2017 se od 19 hodin v Klubu 007 na pražském Strahově budou ucházet i o tu vaši.
Vstupenky za 200,- Kč + poplatky jsou k zakoupení v sítí GoOut.cz, na místě v den koncertu za 250,- Kč.
Foto: D SMACK U PROMOTION spol. s r.o.


description: People.cz Mag články

title: Maigret a jeho mrtvý

maintext:
Knihy - Audioknihy
Maigret a jeho mrtvý
Komisař Maigret stvořený francouzským autorem Georgesem Simenonem je českým posluchačům známý především z oblíbených rozhlasových dramatizací. Nyní Maigretovy příběhy vydává jako audioknihu vydavatelství OneHotBook.
Ačkoliv je komisař Maigret všem notoricky známý, dosud však ještě nebyly zvukově zpracovány všechny knihy s tímto charismatickým a především lidským a chápajícím vyšetřovatelem. Nová audiokniha Maigret a jeho mrtvý líčí další Maigretův případ, který vůbec poprvé vychází coby mluvené slovo. Posluchači byli zvyklí na podmanivý hlas komisaře Julese Maigreta v podání Rudolfa Hrušínského. Do geniálního francouzského kriminalisty s nepostradatelnou dýmkou se tentokrát převtělil Jan Vlasák. S novým hlasem a v nezkrácené podobě jde o jiný zážitek ze setkání s důvěrně známou postavou. To vše by bylo velmi troufalé bez narátora, který svým charismatem vtiskne hlavnímu hrdinovi a celému vyprávění odlišnou, dosud neslyšenou podobu a přitáhne k poslechu stejně intenzivně jako původní nahrávky.
Interpret Jan Vlasák měl ovšem k Maigretovi pozitivní vztah už před tím, než ho načetl jako audioknihu. "Jednoho Maigreta jsem shodou okolností slyšel letos v létě o prázdninách.
Jan Vlasák jako komisař MaigretŠlo o dramatizaci s Hrušínským, která byla nesmírně působivá a přiměla mě, abych si pak pustil i pár pokračování. Náš Maigret ale liší tím, že jde o jednohlasou četbu, která má podle mě také svůj půvab, protože komplexněji zprostředkovává původní dílo," líčí herec. Jak se mu navazovalo na mistry slova, kteří se slavným komisařem stali před ním? "Tohle si snad radši ani nepřipouštím, protože bych se zbláznil. Samozřejmě to člověku vězí v podvědomí, ale je dobré na to při samotné práci nemyslet. Byla to úžasná, vzrušující zkušenost, protože celý příběh je tak napínavý, že jsem se do něj naplno ponořil, i když jsem si ho ze začátku četl jen pro sebe," prozrazuje Jan Vlasák. A dodává: "Podle mě je na tom nejpůvabnější právě možnost do vyprávění vložit něco ze sebe – schopnost svého čtení, své interpretace, svých barev. Potom už se lze jen spoléhat na to, že vlastní projev bude natolik originální, že posluchače zaujme. Já sám mám na poslechu četby rád tu intimní atmosféru, která je hodně "natěsno". Když se povede, že člověk, který to vypráví, a člověk, který to poslouchá, jsou si na chvíli opravdu blízko. Takže doufám, že se mi to podařilo i tady."
Nahrávku doprovází původní hudba, jejíž silné ústřední téma odkazuje k typickým francouzským filmovým melodiím z kriminálních příběhů. Hudbě kraluje dynamický akordeon, sebevědomě preludující ve vrstevnaté molové tónině, valící nezadržitelně vpřed jako temná, rozbouřená řeka. Protiváhu tvoří jemná melodie hravého xylofonu, hladinu prosvětlí pár úhozů na klasický klavír. Rytmus drží nesmiřitelný tympán, přispívající k naléhavé a tísnivý pocit navozující atmosféře.
Audiokniha v režii Hynka Pekárka vychází jako mp3 ke stažení prostřednictvím digitálních distribucí za 269 Kč i jako CD mp3 za 299 Kč. Pouze na portálu Audiolibrix však mohou členové předplatitelského klubu koupit audioknihu za 199 Kč.
Poslech audioukázky
Foto: OneHotBook


description: People.cz Travel Cestování články

title: Svět pod hladinou Franca Banfiho

maintext:
Evropa
Svět pod hladinou Franca Banfiho
Nejkrásnější potápěčská místa světa a fascinující svět pod mořskou hladinou představí ve svém objektivu Franco Banfi.
Franco Banfi Svět pod hladinouVynikající fotograf, novinář a potápěč, Švýcar Franco Banfi se zabývá především fotografováním podmořského života. Sjezdil celý svět a všude objevil spoustu zajímavých míst oplývajících rozmanitými druhy živočichů i rostlin. Franco Banfi tráví dlouhé měsíce na cestách a často v extrémních přírodních podmínkách od tropických korálových útesů po až po potápění pod ledem v Arktidě či Antarktidě. Do knihy Svět pod hladinou vybral popisy lokalit a unikátní fotografie například z jižní Afriky, Rudého i Jaderského moře, evropských jezer či z obou pólů.
Země je z větší části pokryta oceány. Říkáme jí Modrá planeta, protože její povrch tvoří většinou vodstvo. První satelitní snímky Země z kosmu ukázaly mezi mraky
Potápěč si prohlíží sanaku rodu Alicia mirabilis na ostrově Korčularozsáhlé vodní plochy zbarvené do tyrkysova, tmavě modra nebo dozlatova. Škály barev jsou určeny hloubkou moře a také úhlem odrazu
Detail polypu korálnatce Gerardia Savaglia v oblasti Punta Campanellapaprsků: jasnějšími tóny září Středozemní moře, tmavší je Atlantický oceán trochu dozelena pak vidíme plochu Tichého oceánu, často přerušovanou různými ostrovy a atoly, černě se pak jeví příkopové propadliny poblíž břehů Asie. Země je v naší Sluneční soustavě jedinečná tím, že pouze na ní jsou podmínky vhodné k životu. Tyto podmínky jsou dány přítomností tak obrovské vodní masy, která poskytuje vláhu atmosféře a je základním předpokladem všeho živého. Světové oceány pokrývají dvě třetiny zemského povrchu a jsou domovem více živočišných druhů než jich žije na souši. Zajímavostí jistě je, že v mořských hlubinách žijí mořské druhy schopné existence bez přítomnost i Slunce. Mořská voda je domovem více než 95% všech živých tvorů.
Garnát druhu Periclimenes soror na hvězdici druhu Linckia laevigata, LembehZáchrana biodiverzity v oceánech je jedním z největších úkolů dneška. Nikdy v minulosti nebyli vodní tvorové na žebříčku nejohroženějších živočichů. Proto je potřeba zmobilizovat všechny, komu
Detail oka ploskozubce druhu Cetoscarus bicolor, Egyptzáleží záleží na tom, aby byly mořské ekosystémy zachovány. Hlavním posláním knihy Svět pod hladinou je ukázat lidem krásu světových oceánů, protože nejlépe jsme schopni bránit hlavně to, co sami poznáme. Často se bohužel setkáváme s potápěči, kteří příliš neberou ohled na mořské dno nebo podmořské organismy. Hlavním jejich cílem je silný zážitek a snaha dotknout se něčeho nového, aniž by vzali na vědomí, že mohou takovým chováním ovlivnit životní podmínky těchto mnohdy křehkých organismů. Je důležité si uvědomit, že je hlavní opájet se krásou přírody bez toho, že bychom ji měnili. Naopak se musíme přizpůsobit my přírodě. Oceán je daleko zranitelnější, než se nám dříve zdálo. Jen my lidé můžeme zařídit, aby nejkrásnější potápěčská místa na světě zůstala uchována. Musíme se rozhodnout, zda chceme fascinující podmořský svět využívat nebo chránit, případně zachovat či zničit, taková je naše volba.
Fotografie převzaty z knihy Svět pod hladinou


description: Břeclav – Přes dvě stě tisíc korun. Takovou sumu dá okresní město na postupnou úhradu ztrát fotbalového Městského sportovního klubu Břeclav. Minus vznikl…

title: Zastupitelé řekli ano. Město uhradí část dluhů břeclavského fotbalového klubu


description: Bořetice – Nikoliv jednotnou, ale oddělenou kanalizaci pro splašky a dešťovou vodu vybuduje vedení Bořetic. Tamní zastupitelé o tom rozhodli na svém…

title: Bořetičtí chystají kanalizaci i čističku. Náklady stoupají

maintext:
Bořetice – Nikoliv jednotnou, ale oddělenou kanalizaci pro splašky a dešťovou vodu vybuduje vedení Bořetic. Tamní zastupitelé o tom rozhodli na svém posledním zasedání. Náklady na rozsáhlou stavbu se šplhají do desítek milionů korun. „Tím, že jsme zvolili složitější provedení, se začátek výstavby posune až na závěr nového roku," informoval bořetický starosta František Petrásek.
Čistírna odpadních vod. Ilustrační foto.Foto: Deník/archiv
Se vznikem nové kanalizace souvisí také vybudování čističky odpadních vod. Bořetičtí se kvůli rozsáhlému projektu sešli s administrátorem, který obci pomůže se zajištěním dotace. „V Bořeticích je kanalizace stará zhruba padesát let. Bylo by velmi náročné ji dostat do dobrého stavu, proto jsme se rozhodli pro větší modernizaci," uvedl starosta.
Původní náklady na jednotnou variantu se pohybovaly kolem osmdesáti milionů korun, oddělená má být ještě o čtvrtinu dražší. Obyvatelé musí počítat s omezením, které přinesou výkopové práce. „Je třeba na to připravit celou vesnici," poznamenal Petrásek. Podle něj panuje na podobě nové kanalizace shoda devadesáti procent zastupitelů.


description: Břeclavsko – Až lékaři a zdravotní sestry v krajských nemocnicích na Břeclavsku pohlédnou v novém roce na výplatní pásky, najdou na nich o deset procent…

maintext:
Nemocnice na Břeclavsku zvýší zaměstnancům platy. Až o tisíce korun
Břeclavsko – Až lékaři a zdravotní sestry v krajských nemocnicích na Břeclavsku pohlédnou v novém roce na výplatní pásky, najdou na nich o deset procent vyšší mzdu. O zlepšení podmínek zaměstnanců rozhodla vláda. Suma se týká navýšení pevné části výplaty, ředitelé zdravotnických zařízení v Břeclavi a Hustopečích současně odmítli, že by kvůli tomu sáhli do té pohyblivé, tedy osobního ohodnocení. „Bylo by to řešení, kdy by se vlk nažral a koza zůstala celá. V této chvíli ale o výrazných zásazích do pohyblivé složky mezd neuvažujeme," uvedl ředitel břeclavské nemocnice Jiří Jurník.
dnes 11:50 SDÍLEJ:
Nemocnice Břeclav. Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Přemysl Spěvák
Jedna ze zdravotních sester pracujících dlouhodobě v nemocnici v Hustopečích Břeclavskému deníku Rovnost řekla, že právě škrty v osobním ohodnocení se dříve stávaly protiváhou nařízeného růstu. „Na zvýšení platu čekáme už několik let. Vždycky v minulosti, když nám přidali, tak naopak ubrali na osobním hodnocení. Později nám je vzali celé, takže teď už peníze nemají prakticky z čeho ubrat. Snad se to tedy na platu aspoň trochu projeví. I tak jsou ale zdravotní sestry stále nedostatečně ohodnocené. Každodenně podstupujeme zátěž, jak fyzickou, tak i psychickou," uvedla žena pod zárukou, že její jméno nezazní. Redakce je zná. PENÍZE ZVÝŠÍ POHODU Čistá mzda zdravotní sestry v Hustopečích se pohybuje přibližně kolem patnácti tisíc korun. Výplaty lékařů jsou rozdílné. Průměrně si přilepší o tři až čtyři tisíce. „Doufám, že to tak bude. Pokud by nějaké peníze chyběly, věřím, že by nám vedení Jihomoravského kraje jako zřizovatel pomohlo. Když jsme to počítali, výsledkem bylo, že bychom navýšení měli zvládnout," reagoval ředitel nemocnice v Hustopečích Karel Doležal. Výraznější ekonomické nároky na platy mají nemocnice vyrovnat především díky úhradám od pojišťoven. „Větší část by mělo pokrýt právě navýšení pojistného. S pojišťovnami jsme na tom dohodnutí. Samozřejmě musíme udělat odpovídají počet úkonů, abychom na peníze dosáhli. Zvýšit je musíme na ošetřovatelských lužkách, jedině tak jsme schopní mzdy pokrýt," uvedl Doležal. Desetiprocentní růst platových tarifů zdravotníků v nemocnicích schválila od ledna 2017 vláda. Kraje se zavázaly, že mzdy se zvýší ve všech jimi zřizovaných zdravotnických zařízeních. Opatření má pomoci udržet mladé lékaře a sestry v České republice. Čtěte také: Některé nemocnice nezvýší platy o deset procent, ale méně Jihomoravský radní pro zdravotnictví Igor Chlup pokládá personální stav nemocnic za stabilizovaný. „Situace není kritická, počty jsou naplněné, byť někde je podstav. Péče je ale zajištěná a navýšení mezd určitě přispěje k větší pohodě. Není to sice tak, že by v zástupu čekaly další stovky sester a lékařů, přesto tvrdím, že situace je ustálená," dodal radní.
Autor: Lukáš Ivánek


description: Pavlov /FOTOGALERIE/ - Se zpožděním dorazila ve středu Pampeliška do přístaviště v Pavlově. Nešlo o známou rostlinu se žlutým květem, ale o nově…

title: Pampeliška putovala do vody a zase zpět. Doplní Vlčí mák


description: Klobouky u Brna – Takzvanou divokou kartu získalo středisko Betlém v Kloboukách u Brna. Díky tomu se zařadilo mezi šestapadesát vybraných organizaci v…

title: Lidé poslali Betlému přes šestnáct tisíc, pomáhají tím k větší odměně


description: Pasohlávky – Vánoční besídku mezi tobogány a bazény připravil Aqualand Moravia v Pasohlávkách společně s nadací ING Bank Fond Terezy Maxové dětem pro…

title: Děti z domovů a pěstounských rodin čekají tobogány. Vyřádí se v Aqualandu


description: Hustopeče, Starovice – Po nové cyklostezce by mohli lidé jezdit mezi Starovicemi a Hustopečemi. K pokrytí nákladů chtějí zastupitelé města využít státní…

title: Hustopeče chtějí novou stezku. Povede do Starovic, v budoucnu třeba až do Brna

maintext:
Hustopeče, Starovice – Po nové cyklostezce by mohli lidé jezdit mezi Starovicemi a Hustopečemi. K pokrytí nákladů chtějí zastupitelé města využít státní dotaci, při zasedáních už odsouhlasili její žádost.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Libor Plíhal
Představitelé Hustopečí uvedli, že… „Na straně Starovic bude trasa delší, proto obec požádala Hustopeče o spoluúčast na neuznatelných nákladech do maximální částky devět set tisíc korun."
Tamní zastupitel Petr Fridrich navíc zmínil, že další cesty pro kolaře by mohly vést až do největšího města na jižní Moravě. „Uvažuje se o vzniku cyklostezek mezi dalšími obcemi, které by následně mohly vést až do Brna," oznámil Fridrich.


title: VÁNOČNÍ POVÍDKA: Ježíšek bude můj nejlepší kamarád

maintext:
Břeclavsko - Zpříjemněte si Štědrý den vánoční povídkou.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Leona Paroulková
Pozdrav od Ježíška, zaznělo odkud si z vrchu a vzduch prořízl letící perník ve tvaru nazdobeného stromečku. Byla už tma, když J. kráčel ulicí na sídlišti. Perník, s nímž se v kuchyni dřela některá z matek, mu přilétl k nohám a zlomil se o chodník.
J. se zastavil a rozhlédl se po nejbližších balkonech. Hledal střelce. Smradi, napadlo ho. Udělat tohle jeho syn, zpráskal by ho jako… Jako kdysi.
Ne, ne. Na syna teď myslet nechtěl. On na něj určitě taky nemyslí, tak co. Zároveň však věděl, že jako otec, či spíše jako fotr, jak mu syn říká, by měl být uvědomělejší. Rozumnější. Lepší. Jenže… To je fuk, prostě na syna myslet nechtěl. Naopak by rád promyslel, jak zpráskat ty smrady, co hází po lidech věci z balkonu.
J. zůstával nad rozlomeným perníkem a otáčel se kolem. Marně. Kromě několika rozsvícených oken a postaršího chlapa, jenž přešlapoval na balkoně v prvním patře, neviděl nikoho. Teplota byla určitě pod nulou a přesto tam muž stál jen v nátělníku a kouřil. Vlastně jen díky tomu si ho J. všiml.
Zapálená cigareta.
Žhnoucí tečka.
Zrada.
Na frontě by ti kvůli tomu ustřelili palici, napadlo J. Ani nevěděl proč. Možná protože rád četl o příbězích vojáků za druhé světové války. Hlavně o těch bojujících na východní frontě.
Žrádlo pro můj kulomet, vybavil si větu z deníku, jehož přepis knižně vydal Uwe Timm – mladší bratr člena tankové jednotky SS Totenkopf. Válku prožil jako dítě, které bylo pro otce až druhořadé. Starší syn, nadšený nacionální socialista v elitní jednotce Hitlerovy armády, byl v rodině jednoznačným číslem jedna. Uwe se na tuto pozici dostal až poté, co staršímu bratru ustřelili nohy a jeho duše se oddělila od těla někde na Ukrajině.
NEUSTÁLÉ ZPOŽDĚNÍ
J. nikdy nechtěl, aby pro něj některé dítě bylo druhořadé. Žádné rozdíly. Tím se řídil. Všichni rovnocenní. Všichni mají stejná práva, ale i povinnosti.
Žádné rozdíly.
Stejný metr.
Žádné rozdíly.
Tak to podle něj mělo být.
J. přišel do hospody, kde měl být už o patnáct minut dříve. Věděl však, že člověk, s nímž se má setkat, je nedochvilný až hanba, takže čas neřešil. Oproti dohodě dorazil se zpožděním, přesto byl na místě první. Barmanka s hlubokýma očima i výstřihem mu nabídla vánoční punč, o kterém básnila tak, že by možná zastínila i Máchu.
J. si vyslechl naučená slova o lahodné chuti nápoje, který se prý hodí pro předvánoční rozjímání a dokonalé zahřátí. S odpovědí si dal na čas. Díval se do těch hlubokých očí a řekl: „Dám si pivo."
A barmanka mu načepovala polotmavý speciál.
Cajk.
Takhle to měl rád. Žádné rozdíly. Tmavé a světlé pivo pěkně v jedné sklenici s uchem. Gut.
NA DVĚ MAŠLIČKY
J. seděl na vysoké židli u baru. Kožená bunda mu visela na vedle stojícím věšáku. Čepici a šálu schoval do rukávu, jak ho to naučili ve školce. Dělal to dodnes, stejně jako netradiční způsob zavazování tkaniček. Co by prcek mu zavazování s jednou mašličkou nešlo, tak ho děda naučil dělat mašličky dvě a ty kolem sebe obmotat. Jak prosté.
Dělal to tak v pěti letech.
Dělá to tak v pětatřiceti.
A dělat to tak bude i v sedmdesáti.
Pokud se toho dožije. A pokud se toho dožije a bude se moci ohnout.
„Ahoj, prosím tě, sorry, že jdu pozdě," řekl člověk, na kterého J. čekal a který se posadil vedle něj na další vysokou židli.
„Ty jdeš ale pozdě vždycky."
„Já vím, já vím… Říkám sorry. Mám vždycky čas a pak nestíhám. Potřeboval jsem ještě něco zařídit."
„Aspoň na ty Vánoce bys mohl přijít včas, ne? Já vím, že vlastní brácha není tak důležitý jako tvoje firma a ekonomické analýzy, ale…"
Slova J. přerušila barmanka s nabídkou punče pro nového hosta, J. ji přerušil také. „Brácha si dá pivo."
A barmanka načepovala polotmavý speciál.
„Tak na co?" zeptal se Mirek, kterému J. neřekl snad nikdy jinak než brácho. Byli sice sourozenci, ale kromě příjmení neměli společného téměř nic.
Mirek byl o rok mladší, podsaditý s kulatícím se břichem a řídnoucími vlasy. Měl malou firmu, v níž pracovali hodinoví manželé a velké auto, na němž zase pravidelně pracovali mechanici. Jestli Mirkovi něco chybělo, pak cit pro řízení.
To J. se šoférováním živil. Jezdil s dodávkou a rozvážel poštovní balíky. Starý dobrý poctivý papír. Nejraději měl ručně napsané dopisy. Žádné maily. Žádné esemesky a podobné hovadiny, které požírají společenský život lidstva.
ŽÁDNÁ PŘEKVAPENÍ
J. byl konzervativní. Na rozdíl od bratra byl vysoký, s černými vlasy, které mu na bocích pomalu šedivěly. Vždycky říkal, že je to kvůli ostatním řidičům, kteří jezdí jako prasata.
„No tak na co?"
„Na Vánoce?"
„A na Ježíška."
„Už zase?!" napřímil se J.
Ježíšek ho provázel celým dětstvím. Na základce nepatřil zrovna k nejoblíbenějším, v ničem nijak zvlášť nevyčníval. Byl průměrný. Nezajímavý. Aby na sebe upozornil, prohlásil před celou třídou, že Ježíšek existuje a že jim to jednou dokáže. Že se s ním seznámí a budou nejlepší kamarádi. Vyvolal tím takovou salvu smíchu, že se mu ve snech vracela ještě několik let poté.
„Ty si s tím nedáš pokoj, viď?" řekl J. a naklonil hlavu.
„Ale no tak. Vždyť to byl žert."
„Žert, ty vole?"
„Jo, žert, ty vole… Kašli na to. Ťuknem si na hezké Vánoce. Mám pro tebe překvapení, to budeš mrkat. Syn to za chvíli přinese."
„Brácho, víš přece, jak nemám rád překvapení," namítl J. a napil se piva. „Co vlastně mladej? Jak se mu daří?"
„Ale jo, jde to. Občas přinese nějakou tu kouli, občas poznámku, ale jinak je v pohodě. Normál. A co ti tvoji caparti?"
„Caparti? Říkáš patnáctiletým soplákům caparti? Ti jsou tak dospělí, až se děsím, že jsem starý. Nebo si aspoň myslí, že jsou dospělí. Marika je prvním rokem na gymplu a Leoš na průmyslovce."
„Leoš…," zopakoval Mirek. „Už jsi to s ním urovnal?"
J. zakroutil hlavou a otřel si pivní pěnu z koutků. „Nikdy mi neodpustil, že jsme se s bejvalou rozvedli. Je to pět let a on se mnou pořád nemluví, chápeš to? Myslí si, že jsem si tehdy našel jinou ženskou a vykašlal se na ně. Tak to ale přece nebylo. Prostě jsme si přestali rozumět, to se stává, ne? Řekl mi, že jsem děvkař… Ani nevím, kde to slovo vzal."
„Já vím, a tak jsi mu jednu ubalil."
„No… A co jsem měl podle tebe dělat? Tohle si přece ke mně nemůže dovolit. Dostal ji po právu."
„Pohoda, je mi to jasný. Udělal bych to taky."
„Tak vidíš."
„Kolikátého vlastně je?"
„Brácho… Ty se jednou ztratíš v časoprostoru. Je čtvrtek dvaadvacátého prosince a sedíš na pivě."
„Nedělej ze mě zase vola. Nekoupil jsi náhodou dneska noviny?"
„Ježišmarja proč zase?"
„Jak proč zase? Si chci přečíst, jak o víkendu hráli hokejisti. To je všechno. Člověk by měl mít přehled, co se v jeho okrese děje."
„Aspoň že čteš papírové noviny a ne web. Starý dobrý poctivý papír," přikyvoval J. a dopil sklenici piva. Zatímco gravitace přitahovala zbylou pěnu, J. si zdviženým ukazováčkem řekl ještě o jeden půllitr.
ZATÁHL ZA STUHU
Mirek mezitím zavolal synovi, aby si pospíšil. Hlas v telefonu odvětil, že už je na cestě. Že se ještě potřeboval vyvenčit. Do pěti minut přišel do podniku, kde bylo přibližně deset stolů a stejný počet hostů, dvanáctiletý hoch s velkou krabicí. Oba muži se na vysokých židlích otočili, takže bar nechali za zády.
„Čau, tati. Čau strejdo."
„Nazdárek, mladej," odvětil J. a díval se na krabici o velikosti mikrovlnky.
„To je pro tebe," řekl Mirek a pokynul synovi, aby předal, co přinesl.
J. nechápal. „Dárek? Co blbneš, brácho? Štědrý den je až v sobotu, ne?"
„Jo, je, ale tohle nepočká. Otevři to."
J. několikrát zabručel, že nemá rád překvapení a že to opakuje stále dokola a že je přesto vždycky marné.
Zatáhl za konec stuhy a ta se rozjela jako led nad plamenem. Napadlo ho, jestli Mirkův syn dělal velkou mašli dvěma malými jako on při zavazování tkaniček. Co uviděl, mu však dosavadní myšlenky poslalo do ztracena.
„Cože? Co to je?" ptal se J. a rty mu vytvarovaly písmeno O.
Díval se na bráchu.
Díval se do krabice.
Díval se na bráchu.
A pak zase do krabice.
ZABLEŠENÝ VOŘECH
„To je pes, přesněji řečeno štěně," odpověděl Mirek, i když to bylo všem jasné.
„To vidím," zareagoval ihned J. „Ale co já s ním?"
„To je dárek ode mě pro tebe."
„Jakože si ho mám nechat?"
„Samozřejmě. Vím, jak máš psy rád. A taky vím, že jsi mámě nikdy neodpustil, když si tenkrát přivedl z útulku toho zablešeného vořecha a ona tě s ním poslala zpátky."
„To ale přece…"
„Prosím tě, nic neříkej. Tohle štěně, zřejmě jezevčíka, někdo vyhodil do popelnice. A někdo jiný ho našel a odnesl do útulku. A tady mladej ho odtud přinesl, stejně jako kdysi toho vořecha. Ovšem žena je alergická na chlupy, takže u nás rozhodně být nemůže. A já nemám to srdce, poslat mladýho s tím psem zpátky do útulku jako máma tebe. Ostatně by mě zajímalo, jak to, že mu ho dali, když není dospělý, ale to si vyřídím až potom."
„Brácho… A co když se zdržím v práci a nestihnu ho vyvenčit?" bránil se naoko J. Té póze nevěřili ti dva naproti ani on sám. Jen si ještě nepřiznal, že mu udělali radost jako už dlouho ne.
JMÉNO DŽI DŽI
„Když ho nestihneš vyvenčit," odpověděl Mirek, „tak se ti počůrá v kuchyni. Jednoduché ne? Co nechápeš?"
„Ty vole, brácho…"
„Hele, pohoda. Víš, jak se jmenuje? Podívej se na obojek."
Stálo tam: Jesus.
„No to mě pos… podrž. Ježíš. Takhle na něj ale přece nemůžu volat. To nejde. Budu mu říkat Dži dži."
„Říkej mu, jak chceš. A víš, že to teď můžeš vytmavit bývalým spolužákům? Seznámil ses s Ježíšem, v tomto případě malým Ježíškem. Že z vás budou nejlepší kamarádi, je snad už zbytečné říkat."
„Brácho… Cajk, ty vole."
„Si piš. Jo a je tam ještě malá krabička s cukrovím, co pekla žena. Perníčky ve tvaru vánočního stromku."
J. otevřel balíček, vzal jeden z perníků do ruky a zjistil, že je úplně stejný jako ten, co mu po cestě do hospody přistál u nohou. Podíval se na bratrova syna, který se ale mezitím kradl k východu. J. na něj chtěl zavolat, ovšem nakonec se jen nadechl… A objednal dva punče a malou misku s vodou.
Dnes nebude nikdo o suchu.


description: Břeclav – Rok 2017 je pro hazard v Břeclavi konečnou. Ve městě vyprší povolení třiadvaceti zařízení. Rozpočet města ale přichází o miliony korun.

title: Hazard v Břeclavi? Skončí posledních 23 zařízení, město přijde o miliony


description: Lednice, Podivín – Oprava, která strašila turisty, policisty či představitele Břeclavi, je u konce. Řeč je o silnici spojující Lednici s Podivínem. Práce…

title: Rozhodnuto. Silnice mezi Podivínem a Lednicí je už otevřená