description: Chvalovice na Znojemsku mají tak velký rozpočet, že s nadsázkou řečeno nevědí, co s penězi. Vydělávají totiž na množství kasin a heren. Obyvatele mohou hýčkat a přispívat jim na léky, školné i opravy domů.

title: Díky hazardu žije vesnice v luxusu. Má 165 milionů pro 630 lidí

maintext:
Zatímco jinde se proti hazardu bojuje, Chvalovice čerpají z kasin v bývalé bezcelní zóně plnými doušky. Obec leží osm kilometrů jižně od Znojma těsně u rakouských hranic a rozkládá se na devíti kilometrech čtverečních. Povolených technických herních zařízení je na jejím území 1 401, drtivá většina v části Hatě.
Jihomoravská vesnice díky nim hospodaří s královskými částkami, o nichž se kdejakému menšímu městu může jen zdát. Příjmy z hazardu tvoří polovinu rozpočtu, který se pro letošek i díky přebytku z loňska zastavil na čísle 165 milionů korun. To všechno na potřeby pouhých 630 obyvatel.
Čtěte v sobotní MF DNES: Reportáž o životě ve Chvalovicích
Nejbohatší obec Znojemska - a nejspíš i celého Česka - si proto může dovolit své občany štědře dotovat. Lidem tak platí rekonstrukce soukromých rodinných domů, ale přispívá jim i na léky nebo rodičům na studium dětí. Jen na posledním jednání zdejší zastupitelé bez mrknutí oka schválili dotaci osmi žadatelům, každému po sto tisících. Namátkou na zateplení verandy a fasád či výměnu oken.
Senioři od 60 let zase mohou žádat o dotace na vitamíny, léky, zdravotnické potřeby a služby. Podle věku dostanou od dvou do šesti tisíc korun. Zkrátka nepřijdou ani rodiny s dětmi - pro ty je zase dotace na školní docházku. Rodiče dětí ze školek dostanou osm tisíc, ze základních škol ještě o dva více. Příspěvku se ale dočkají i plnoletí studenti - středoškoláci 14 tisíc a vysokoškoláci rovnou 20 tisíc.
Nikoho neodmítnou
Na dotaci dosáhne zpravidla každý, kdo si o ni požádá. „Maximálně se stane, že člověk ještě nemá trvalý pobyt, který si vyřizuje. Dotace vyhlašujeme vždy na jedno volební období. Zájem je velký o všechny druhy. Zkrátka podle potřeby,“ popisuje starosta Zdeněk Karpinski.
Statisíce korun dostávají i prakticky všechny spolky v obci - 635 tisíc si rozdělili třeba zdejší vinaři, rybáři nebo myslivci. Dalších 130 tisíc získalo Sdružení maminek.
Lidé tak před hazardem klidně zavírají oči. „Dřív jsme dostávali třeba i příspěvek na plyn, jiné obce nemají často ani na opravení kanalizace. A kasina mi nevadí, jsou bokem od vsi. Žádný hazard tady nepociťujeme,“ míní Jarmila Jadrná.
Jihomoravské Las Vegas by ve své štědrosti těžko hledalo konkurenta. Třeba další zástupce ze Znojemska, Vranov nad Dyjí, hospodaří jen se 17 miliony korun na 810 obyvatel, kterým zdaleka nemůže nabízet takové benefity jako Chvalovice.
„Každá obec se musí chovat podle toho, na co má. Je to stejné jako rozpočet rodiny. Náš městys nemá na příspěvky na opravy domů, na druhou stranu nezvedáme daň z nemovitosti, čímž by si obecní rozpočet pomohl, ale lidé by platili několik tisíc ročně navíc,“ podotkl starosta Lubomír Vedra.
Podle politologa Jaromíra Příkazského je postoj k penězům z hazardu ideologická záležitost.
„Když si ale ideologii odmyslíme, tak je to bezesporu výhoda a ulehčení. Pokud má obec koncepci rozvoje a investic, pak může vedení konat a vesnici rozvíjet. Na druhou stranu příspěvky na léky a podobně jsou nástrojem populistické politiky, která obci nepřináší nic reálného,“ tvrdí.
V Brně zákaz, v okolí zájem
Naprosto rozdílná situace než ve Chvalovicích panuje v Brně, kde je hazard zakázaný na celém území města. Provozovatelé heren se tak snaží zlákat přilehlé obce. A jejich zastupitelé se k nabídkám hazardních bossů staví různě.
Kasino mělo vyrůst třeba v Podolí u Brna, starosta Vítězslav Eliáš vzal dokonce obyvatele do už existujícího hazardního podniku, aby je přesvědčil, že se nemají čeho bát. Ti přesto plánovanou stavbu v referendu odmítli, proti byly dvě třetiny voličů. Miliony v rozpočtu ale naopak přesvědčily Popůvky. Z nedostavěného torza poblíž D1 vzniklo po přestavbě kromě restaurace a hotelu i kasino (více o něm čtěte zde).
Hazard v obcích průběžně monitoruje Svaz měst a obcí. Chvalovice jsou podle něj specifické.
„V pohraničí herny a kasina navštěvuje zpravidla zahraniční klientela a pro obce tak bývají větším zdrojem příjmů než v jiných oblastech. Pokud ale na území hazard povolí, měly by se umět vypořádat s negativními jevy, které to přináší,“ upozorňuje mluvčí svazu Štěpánka Filipová.
Od příštího roku by měla platit nová pravidla. „Režim bude přísnější, aby se mimo jiné zabránilo tomu, že hazardní hry hrají lidé, kteří pobírají sociální dávky,“ dodává.


description: Nově vzniklá Národní centrála proti organizovanému zločinu začala vyšetřovat vztahy Jihomoravského kraje s lobbistkou Janou Mrencovou. Jak už dříve rozkryla MF DNES, hejtmanství firmám spojeným s kontroverzní píáristkou vyplatilo 3,7 milionu korun.

title: Spolupráci kraje s Mrencovou zkoumá centrála proti organizovanému zločinu

fasttext_language: cs


description: Železniční trať u Vnorov mezi Veselím nad Moravou a Sudoměřicemi na Hodonínsku by měla být průjezdná pravděpodobně až 30. září. Speciální silniční jeřáb totiž musí postavit zpátky na koleje havarovaný nehodový jeřáb. Pro tuto akci je potřeba několikadenní přípravy a po ní bude zase potřeba spravit trať.

title: Vlaky na Hodonínsku nepojedou do konce září, musí se spravit trať


description: Advokát Richard Špíšek dokončuje odvolání v případu Kevina Dahlgrena, který je obžalovaný ze čtyřnásobné vraždy v Brně-Ivanovicích. Bude argumentovat rozdílným znaleckými posudky. Odvolání k Vrchnímu soudu v Olomouci pravděpodobně podá ještě tento týden.

title: Dahlgrenův právník dokončuje odvolání. Podá ho v nejbližších dnech


description: Jsou majestátné i tajemné a už několik desítek let učarovávají také filmařům. Mohutné skály, členité hřebenáčky i prostorné podzemní jeskyně v okolí Rudice v Moravském krasu přitahují tvůrce pohádek, dobrodružných filmů, ale i autory detektivek.

title: V Moravském krasu létalo Sedmero krkavců. I jeskyňáři si někdy zahrají

maintext:
Režiséři zvučných jmen od Františka Vláčila přes Ludvíka Rážu až po Antonína Moskalyka či Jiřího Stracha a další v Rudickém propadání a jeho okolí za posledních pár desetiletí natočili více než dvě desítky filmů.
Filmová místa Letní seriál MF DNES a iDNES.cz vás zavede na několik desítek míst po celé České republice, která si filmaři vybrali jako kulisu pro filmy, televizní seriály nebo hudební klipy.
A lidé z Rudice na Blanensku, vesnice s necelou tisícovkou obyvatel, jsou na to náležitě pyšní. Podívat se, kde vznikaly známé pohádkové záběry, se přitom může kdokoliv, Rudičtí totiž nově vyrobili speciální brožurku s mapkou i seznamem natočených snímků, která zájemce po filmaři oblíbených místech v okolí Rudice provede.
Ve zdejších skalách pojmenovaných Kolíbky se například Mária Podhradská v roli Bohunky snažila zachránit své proměněné bratry v pohádce Sedmero krkavců, kolem stěn vyhlášených i mezi horolezci se tehdy vydal také Michal Dlouhý v roli prince Vratislava, který Bohunku ve stejnojmenném filmu režiséra Ludvíka Ráži z roku 1993 nakonec našel v jeskyni Hospoda.
Jen o pár kilometrů dál se přitom o 12 let později s předením vlákna z kopřiv trápila další Bohunka, tentokrát v podání Marthy Issové. Ta klid na výrobu košil nalezla v jeskyni Kostelík poblíž Býčí skály. I ta se do hledáčku filmařů dostává pravidelně.
„Na Býčí skále se točí odnepaměti, jen v posledních letech se zde dělaly pohádky jako Sněžný drak, Kamenný klíč nebo třeba Tajemství dešťového pokladu. Točí se tu skoro každý rok, většinou to je za naší asistence, občas si sami i zahrajeme, někdy i přímo role jeskyňářů,“ potvrzuje šéf zdejší speleologické skupiny Jiří Svozil.
Filmařům a hercům nosili kyslíkové bomby
Prostředí Moravského krasu s více než tisícovkou jeskyní je pro filmaře atraktivní samo o sobě, výrazné skalní útvary Býčí skály, podzemní vodopády a neopakovatelné meandry Rudického propadání nebo skalní útvary zdejších Kolíbek ale patří k nejžádanějším lokalitám. I v Rudici se tak před kamery několikrát postavili také zdejší jeskyňáři.
Režisér Rudolf Růžička si je například už v roce 1975 vybral do snímku Nehoda, v němž v kulisách Kolíbek probíhá záchranná akce. „Zachraňovali jsme jeskyňáře uvězněného ve vydýchané prostoře, kvůli nedostatku kyslíku jsme mu tam ve filmu nosili kyslíkové bomby, zraněného jsme pak přenášeli i do sanitky, pěkně jsme se zpotili,“ popisuje rudický speleolog Alois Nejezchleb natáčení s Bronislavem Križanem v hlavní roli. Do akce se tehdy zapojil s kolegy z tehdejšího Speleologického klubu ČKD Blansko.
Filmově proslavené je i samotné Rudické propadání – místo, kde Jedovnický potok mizí v podzemí, aby se na povrchu objevil po zhruba třinácti kilometrech právě nedaleko Býčí skály. Vybral si je například Antonín Moskalyk pro seriál Četnické humoresky i Pavel Jandourek v Království potoků.
Ponor potoka učaroval režiséru Kryštofu Hanzlíkovi v dobrodružném rodinném filmu Tajemství dešťového pokladu. Zahrály si ale i další lokality, v pohádce Sněžný drak například kaplička svatého Antoníčka, v detektivce Jiřího Stracha Labyrint z roku 2013 zase pískovcový lom Seč, bar U Kohoutka nebo místní hřbitov.
Místní jsou pyšní
„Já sám mám asi nejraději historické drama Černá fortuna od Jiřího Vanýska, tam jsou záběry na skálu Slza v Rudickém propadání, kterou kopíruje vzrostlý strom,“ popisuje třiašedesátiletý speleolog. Sám má zdejší podzemní prostory prochozené křížem krážem, filmařům tak často dělá doprovod i před kamerou, Rudice a její okolí se totiž často objevují i v nejrůznějších dokumentech nebo naučných filmech.
Ve výčtu by se dalo pokračovat ještě dlouho, štáby si v malé větrné obci na kopci někdy doslova podávají dveře, i tak ale filmová natáčení mezi Rudickými budí vždy patřičnou pozornost. „Když zde projede auto České televize nebo kolona na natáčení, tak to ví celá dědina. A třeba když zde režisér Eugen Sokolovský mladší natáčel pohádku Sněžný drak, bylo tolik sněhu, že jsme jim museli prohrnout silnice, celá Rudice byla tehdy zaskládaná auty filmařů,“ popisuje průvodce v rudickém muzeu Větrný mlýn Jan Dobeš.
Právě tady návštěvníci najdou novou brožurku s mapkou Rudice a okolí, výčtem filmů, záběry z nich i přehledem míst, kde se natáčelo. Po stopách filmařů se tak může vydat kdokoliv. V muzeu je pak k vidění také zhruba půlhodinový sestřih záběrů z nejrůznějších pohádek a filmů zachycujících rudické reálie.
„Filmovou brožurkou chceme nalákat nové návštěvníky, každý rok se snažíme připravit něco nového také pro ty, kdo se k nám vrací. Navíc místní jsou na každé natáčení pyšní, že je jejich prostředí tak atraktivní,“ vysvětluje starosta Rudice a speleologzáchranář v jedné osobě Roman Šebela.


description: Fotografie přítelkyně na facebookovém profilu jiného muže rozpálily mladíka z Brna natolik, že sáhl k odvetným akcím. Svému sokovi vyhrožoval zabitím, poté jeho zaměstnavateli napsal mail, že zneužívá mladé dívky. Nyní žárlivce stíhá policie.

title: Žárlivec nařkl soka ze zneužívání dívek, teď na výslechy chodí on


description: Jeden z největších propagátorů speciální brněnské mluvy Honza Hlaváček věří, že hrdost mladých Brňanů nedovolí, aby hantec zapadl. Ani sprostá verze mu příliš nevadí. „V televizi se tak stejně mluvit nebude,“ má jasno Hlaváček.

title: Propagátor hantecu: Starší lidé jsou v pohodě, ale s mladými je to špatné

maintext:
Hantec ho oslovil už v sedmdesátých letech 20. století, kdy se mu do rukou dostala povídka známého brněnského baviče a siláka Františka Kocourka Jak zemřel Jan Hus v Kostnici. Ta ho velmi zaujala. Dnes patří Honza Hlaváček k největším šiřitelům speciální brněnské mluvy.
Tento rozhovor v hantecu Se začátkem školního roku jsme pro vás připravili lekci hantecu, tedy speciální brněnské mluvy, v podání jeho velkého propagátora Honzy Hlaváčka. Hantecovou verzi rozhovoru otevřete kliknutím na záhlaví tohoto boxu.
„Je jasná věc, že dělám, co můžu. Zpívám v hantecu, mluvím tak v rádiu a dokonce v něm píšu i knihy. Už jich je osm. Teď pracuju na deváté, jmenuje se Padesát odstínů hantecu,“ říká Hlaváček.
Je o hantec v poslední době větší zájem, nebo naopak uvadá?
Starší a vůbec zkušenější lidé o hantec stále mají zájem, mluvili tak už v letech, kdy chodili po oslavách a namlouvali si dívky. Ale s malými dětmi a mladými je to špatné. Nemají se s ním jak identifikovat. Spousta výrazů je z němčiny nebo prostě jde o kouzlení se slovy, nad kterým se musí přemýšlet. A to oni jsou líní nebo ani některé výrazy neznají. Nedávno jsem mladým říkal něco o bakelitech – černoších, kteří připlouvají na lodích do Evropy přes moře, ale žádná reakce. Oni totiž vůbec nevěděli, co je bakelit, natož jakou barvu měly vypínače a zásuvky z něj vyrobené.
Pomáhá propagaci hantecu třeba KKRD Boys na Facebooku, jejichž texty plné pánských a dámských přirození a sexu jsou nejen mezi mladšími ročníky velmi oblíbené?
To je naprosto skvělá parta kluků, srdcařů, kteří káru s brněnskou mluvou svým způsobem tlačí dál. Já jim moc přeju. I když sami lehce odmítají spojitost s hantecem, přesto z něj vychází a obohacují svůj slang o nové tvary, které mají často původ v angličtině, či jde o výrazy přímo z dnešní doby. A to je správné, protože každý jazyk se vyvíjí, jinak by byl mrtvý. A to hantec nikdy nebyl. Jenom těch výrazů, co vymysleli František Kocourek, Radek Rettegy, Čiča Jelínek, Polcmen ze Synkop a skupina kolem v sedmdesátých letech. A jejich výrazy pro dokonání pohlavního styku také nebyly zrovna slušné. Prostě hantec se vyvíjí, mladí trošku přitvrzují, ale myslím, že je to v pořádku. Ostatně v televizi ani na úřadech se tak mluvit nebude, tak co. V hospodě a na oslavách s tím není problém.
A je v pořádku, když se hantec objevuje v reklamě?
Firmy se snaží zaujmout za každou cenu. To celkem chápu, ale špatně je, že kolikrát nepočítají s cílovou skupinou respondentů. Takže reklama na brněnské pivo je dobrá, ale sehnat hantecovou kampaní seriózní voliče je šlápnutí do výkalů.
Nezdá se vám, že lidé spíš hantec kazí, než aby ho uchovávali v té původní podobě?
Jsem hodně tolerantní. Je tady spousta vlivů, v televizi je stále slyšet ta pražská čeština, v Brně jsou Slováci, Ukrajinci, lektoři angličtiny a jiných jazyků, lidi z toho mají zmatek v hlavě. Stále opakuju: Musíme se smířit s tím, že se hantec bude vyvíjet a nebude pořád stejný. Vyšel ze spolku brněnských individuí alias flákačů, ale těch starých výrazů i v letech před sametovou revolucí radikálně ubylo a byly nahrazeny zvláštní mluvou zájmových vrstev nebo byly zapomenuté. Za všechny výrazy třeba baumál, tedy strom.
Takže se neustále vyvíjí?
Jasně, jako každá jiná řeč. Ale třeba flétna je výraz pro občanský průkaz od nepaměti až do dnešní doby.
Vstřebává hantec nová slova?
Vždycky vstřebával. Třeba nedávno vymysleli nealkoholické pivo. To snad ani za komunistů nebylo. Je to vlastně takové umělé pivo. Kluci v hospodách mu začali říkat zbabělec. Teď se třeba mobilu, který také nebyl, říká kól a logicky domluva zní:,,Večer mně kólni,“ tedy zavolej. Před revolucí mobil nebyl, to jsme si jen „házeli drát“. Taky nám tehdy číšník „máznul škopek na ponk“, teď „hodí pivko, čechr, desinu, penaltu, polotuk,“ zkrátka pivo na stůl. Do povědomí se dostávají nová slova hlavně v partě vrstevníků v práci nebo ve škole, jako třeba ten nešťastný „hlavas“ nebo „hlavák“, což je typicky pražský výraz pro „rolu, nádr nebo roládu“, tedy hlavní nádraží, a v Brně nemá co dělat.
Z jakých oblastí se nová slova do hantecu dostávají nejčastěji? A jak se třeba říká Joštovi na koni, orloji na náměstí Svobody nebo primátorovi?
Ze začátku jde o výrazy z běžného života, práce, restaurace nebo schůzky. Artefaktům jako Joštovi na koni jsem slyšel přezdívat kuňafa, což je kříženec koně s žirafou, orloj je jednoznačně hůlka na frajplacu - přirození na náměstí Svobody. Primátor by mohl logicky být fíra štatlu, tedy vedoucí Brna, ale toto je už opravdu jen moje fabulace.
Jaká je podle vás budoucnost hantecu?
Hantec se změní, ale jestli zemře, nebo ne, záleží jen na hrdosti nových mladých Brňanů, jestli si uvědomí tu jeho jedinečnost, košatost a vtipnost. Takový slang nikde v republice není. A hlavně s hantecem je život veselejší. Hantec je životní filozofie, jak vyzrát nad nástrahami všedního dne.


description: Brno se opět objevilo ve světových médiích. Tentokrát ale ne jako dosud neobjevená turistická destinace. Anglický web arabské televize al-Džazíra věnoval ve středu Brnu rozsáhlý text, v němž popisuje segregaci Romů při vzdělávání.

title: Arabská televize al-Džazíra kritizuje segregaci romských dětí v Brně

maintext:
Kampaň „Jdi do dobré školy“, která bojuje za rovné příležitosti romských dětí, iniciovala skupina jedenácti romských matek z Brna. Al-Džazíra popisuje příběhy několika z nich.
„Chci aby mé děti chodily do dobré školy. Ale když jste romská žena v České republice, není to tak jednoduché,“ cituje web dvaatřicetiletou sociální pedagožku Olgu Polákovou z Brna.
al-Džazíra Arabská zpravodajská stanice al-Džazíra byla založená v Kataru v roce 1996. Přešli do ní tehdy například redaktoři ze zrušeného arabského vysílání BBC. O deset let později přidala anglickou verzi, kterou sleduje kolem sta milionů diváků. Její vliv je srovnávaný s americkou CNN. Má asi čtyři tisíce zaměstnanců a vysílá v mnoha jazykových mutacích.
Al-Džazíra dále připomíná, že v České republice chodí romské děti většinou do segregovaných škol, které podle Polákové neposkytují kvalitní vzdělání.
„Školy často vytvářejí oddělené třídy, protože si bílé matky stěžují. Nechtějí, aby jejich děti chodily společně s romskými, protože si myslí, že kradou, jsou špinavé a nechovají se dobře, což není pravda,“ uvedla Poláková. Její slova potvrzuje i zpráva Amnesty International z loňského roku, na niž al-Džazíra odkazuje (o zprávě jsme psali zde).
„Teoreticky mají romské děti právo chodit do bílých škol. Ale ty je v praxi velmi často odmítají,“ říká Poláková, která chtěla před svojí zkušeností z dětství uchránit svoji dceru, a proto ji přihlásila do „bílé“ školy. Dívka byla přijata, ale na začátku pololetí byla podle Polákové přeřazena do budovy školy pro pouze romské děti.
„Když jsem si stěžovala, řekli Ber nebo nech být,“ dodala Poláková.
Popsala i další obtíže romských rodičů, kteří se snaží přihlásit děti na jiné než spádové romské školy. Například, že školy argumentují nedostatečnou kapacitou pro nespádové děti.
Romové ne jako oběť, ale aktivní občané
Redaktorka al-Džazíry do Brna přijela v rámci série seminářů o diskriminaci Romů, které pořádá Evropská komise. Probíhaly letos od února do května a zúčastnili se jich novináři velkých globálních médií. Navštívili osm evropských zemí, kde se setkali s místními romskými představiteli a neziskovými organizacemi.
„Novináři v rámci seminářů poznávali romské prostředí docela zevrubně,“ řekla Alica Sigmund Heráková z Muzea romské kultury, která se s nimi při návštěvě setkala.
Podle sociologa médií Jakuba Macka z Fakulty sociálních studií Masarykovy univerzity je unikátní už to, že Brno prorazilo na hlavní webovou stránku velkého globálního média.
„Al-Džazíra je jednou z pěti nebo osmi nejvýznamnějších světových zpravodajských stanic. Brno je v ní navíc popisováno jako progresivní místo, kde aktivní matky bojují za lepší život svých dětí. Je to v podstatě velmi pozitivní zpráva. Romové tu nejsou pasivní obětí, ale aktivními občany, kteří se snaží něco dělat se situací, která se jim nelíbí. V českém veřejném prostoru jsou zobrazováni spíš opačně, že nic nedělají a mohou si za svoji situaci sami,“ popsal Macek.
Náměstek brněnského primátora pro školství Petr Hladík (KDU-ČSL) ale s vyzněním zprávy al-Džazíry nesouhlasí.
„Česká školní inspekce, která je jediným orgánem oprávněným posuzovat kvalitu vzdělávání ve školách, se tématu spádových škol v sociálně vyloučených lokalitách opakovaně věnuje. Neshledává rozdíl mezi kvalitou vzdělávání v těchto školách a ve školách tak zvaně majoritních,“ uvedl náměstek Hladík.


description: Třiadvacetiletý muž, který je podezřelý z březnové smrti studentky v arboretu Mendelovy univerzity v Brně, byl obžalován. Bývalého přítele zavražděné dopadli policisté dva dny po činu.

title: Vražda studentky v arboretu míří k soudu, muži hrozí výjimečný trest


description: Více než dvoumilionovou škodu napáchal požár rumunského kamionu s pneumatikami, který v pondělí dopoledne vzplál na dálnici D1 u Brna. Řidič zvládl odstavit vůz mimo jízdní pruh, ale s plameny si poradit nedokázal. Hasiči požár dostali pod kontrolu díky pěně.

title: VIDEO: Požár kamionu s pneumatikami udusila pěna, pokryla i hasiče


description: Pot, slzy a spálené jazyky. I tak vypadalo sobotní Chillibraní, největší hotfood festival v Evropě. Milovníci ostrých jídel se tradičně sešli v areálu brněnského koupaliště Riviéra. Největší hřeb festivalu - mistrovství České a Slovenské republiky v pojídání pálivého okořenila navíc i žádost o ruku.

title: Titul chilližrouta obhájil loňský šampion, pak požádal přítelkyni o ruku

maintext:
Soutěží se v pojídání pálivých pokrmů - omáček a čerstvých chilli. Pravidla jsou nemilosrdná, kdo nemůže dál, vypadává, jde tedy o systém „last man standing“. Letos bojovalo jednapadesát soutěžících.
Titul Chilližrout obhájil loňský vítěz Petr Holešinský. Ten před posledním kolem požádal přítelkyni o ruku. „Ano, ale raději už tu soutěž vzdej, už jsi stejně vítěz,“ smála se budoucí nevěsta. Polibek, který pak od vítěze dostala, označila za pořádně ostrý.
Všech patnáct kol za víc než dvě hodiny přitom zvládnou jen ti nejodolnější. Trik těch nejúspěšnějších bývá stejný - nepít vodu. „To je základ. Pálí to pak ještě mnohem hůř. Pokud něčím zapíjet, tak jedině mlékem,“ radil Holešinský. Látka kasein, kterou mléko obsahuje, totiž pokryje stěny žaludku, a chilli ho tak nemůže dál dráždit.
Podle pravidel má člověk minutu na to, aby vložil do úst lžičku omáčky nebo čerstvé chilli papričky o objemu fingerfood (na klobáse, chlebu, zelenině). Další dvě minuty má na to, aby sousto snědl. Pálivost jídel se postupně zvyšuje. Slzí oči, člověk se potí a přichází pálení jícnu a žaludku. V počátečních kolech jsou jídla ostřejší „jen“ asi pětkrát víc než tabasco, ve finále jsou omáčky třiapůlkrát pálivější než pepřový sprej.
"Dá se to natrénovat"
Ale i pojídání pálivého se dá natrénovat. „Jím chilli papričku denně, sám si je pěstuju a připadá mi, že pálí čím dál míň, takže sháním ve specializovaných obchodech,“ popisoval jeden z prodejců chilli, Martin Daneček. „Určitě nedoporučuju, aby někdo nezkušený polykal papričky nebo ochutnával chilli omáčky po lžičkách. Už se mi stalo, že zákazník při degustaci zvracel,“ smál se.
Chilli je zkrátka na tomto festivalu na prvním místě. K dostání je ve všech možných podobách a z několika koutů světa. Můžete si dát šťavnatý steak, indickou kuchyni, hamburger, guláš, ale třeba i kávu nebo perníky a čokoládu s příchutí chilli.
„Pořadateli je spolek vášnivých pěstitelů, amatérských kuchařů a nadšených konzumentů chilli a ne profesionální agentura pořádající festival za účelem zisku. Jejich cílem je ukázat veřejnosti, že úroveň chilli je hlavně o chuti a jejich pálivost nekončí u konvenčních supermarketových paprik. Také se snaží rozbořit mýty, kterých je kolem chilli více než dost,“ vysvětluje mluvčí festivalu Jana Vlčková.
I letos tak program provedl návštěvníky celým životním cyklem chilli. Tedy od pěstování, přes sklizeň až po využití v kuchyni. A kdo si netroufá na soutěž Chilližrout, mohl i tak degustovat a získat certifikát znalce chilli. A zdá se, že znalců ostrého je v Brně víc než dost.
„Jižní Morava je k pěstování chilli papriček svým klima ideální. Navíc pěstování je podobná vášeň jako třeba baristika. Vtáhne vás to a už nepustí,“ podotkla prodejkyně Kamila Dubovská. Pořadatelé tak měli důvod k úsměvu. „S účastí jsme velmi spokojení, přišlo kolem 4 600 návštěvníků,“ uzavřela spokojeně mluvčí.


description: Za vraždu ženy ve Svitávce na Blanensku potrestal Krajský soud v Brně jejího šestadvacetiletého syna 10,5 lety vězení. Obžalovaný se přiznal, že matku ubodal. Podle předsedy senátu o skutku nejsou žádné pochybnosti. Muž se vzdal práva na odvolání.

title: Syn se přiznal k ubodání matky nožem, trest 10,5 roku hned přijal

maintext:
Tragédie se odehrála 5. dubna. Podle obžaloby pachatel napadl matku po slovní rozepři loveckým nožem. Způsobil jí dvanáct bodně-řezných ran a jednu řeznou ránu. Nůž zasáhl také krk, plíce a břicho. Žena na místě zemřela, příčinou smrti bylo vykrvácení.
Obžalovaný ihned po incidentu přivolal záchrannou službu. Svého činu lituje. „Je mi to líto, ale už se to stalo a nemůžu to změnit,“ řekl.
Svůj díl viny podle obžalovaného nese i oběť. Matka ho prý v dětství týrala, neustále mu něco vyčítala a kritizovala jej. Podle jeho výpovědi jej v osudný den slovně napadala a v hádce mu zatarasila cestu.
Útočil v afektu, řekl soudce
U soudu také zaznělo, že vztahy v rodině byly dlouhodobě špatné. Obžalovaný část života strávil v dětském domově. Navštěvoval speciální školu, což považuje za celoživotní křivdu.
Hlavní líčení postupovalo vzhledem k přiznání obžalovaného nezvykle rychle, trest padl hned v den zahájení.
Podle předsedy senátu Daniela Plška útočil obžalovaný v momentálním afektu. Jako polehčující okolnosti soudce uvedl, že se obžalovaný k činu přiznal a dříve nebyl trestaný.
Muž, který trest přijal, zůstane ve vazbě. Odvolání proti rozsudku ještě může podat státní zástupce Ivan Hrazdíra, který si ponechal lhůtu. Trest považuje za velmi mírný.
„Vzhledem k tomu, že jde o trestný čin vraždy s následkem, který je fatální, to znamená neodčinitelný, a nejedná se o vývojové stádium trestné činnosti, tedy ani o pokus ani o přípravu vraždy, tak si myslím, že soud přecenil polehčující okolnosti,“ uvedl Hrazdíra.
Jak doplnil, muži navrhoval trest při dolní hranici trestní sazby 15 až 20 let.


description: Do referenda o poloze brněnského hlavního nádraží zbývá měsíc. Město i Občanská aliance Referendum 2016, která hlasování prosadila, spouštějí kampaň. Strana zelených se ale nechce k referendu stavět neutrálně, což může opět ohrozit brněnskou koalici.

title: Voliči jako „užiteční idioti“. Zelení před referendem ohrožují koalici

maintext:
Zatímco aliance bude nabádat, aby lidé hlasovali pro modernizaci nádraží v centru, město se omezí na výlep informačních letáků a veřejné diskuse.
„Nebudeme Brňany vyzývat, aby přišli k referendu, dostanou jen základní informace,“ popsal primátor Petr Vokřál (ANO), na čem se shodly strany městské koalice.
Neutralitě, kterou vedení města preferuje, se ale vzepřela koaliční Strana zelených, jež spustila svoji vlastní informační kampaň.
Primátor to považuje za natolik nekorektní, že se podle něj chování zelených může stát další rozbuškou vztahů v koalici, která teprve před prázdninami zažehnala rozpad kvůli neshodám s lidovci. S tím zelení nesouhlasí.
„Jako jedna z mála stran jsme jasně v programu psali, kterou z poloh nádraží preferujeme. Nebudeme se tvářit, že jsme na to zapomněli, ale chceme aktivně vyzývat občany, aby se referenda zúčastnili,“ řekl náměstek primátora Martin Ander (SZ).
Zelení už léta prosazují modernizaci nádraží ve stávající poloze pod Petrovem podél ulice Nádražní.
Město platilo aktivisty
Radní v pondělí opět odmítli přispět aktivistům na kampaň z městského rozpočtu. A to jak spolku Brno+, jenž je pro odsun nádraží asi kilometr jižně od centra, tak i alianci, která prosazuje modernizaci ve stávající poloze.
Jak ale zjistila MF DNES, úsek náměstka Andera vyplatil dvěma koordinátorům kampaně aliance, Haně Sedalové a Václavovi Peclovi, na dohodu 140 tisíc korun z městského rozpočtu.
Každý z nich dostal od loňského prosince do letošního června 70 tisíc korun. A to za organizační práce kolem Brněnské ozvučné desky, což je diskusní platforma odborníků o plánování města.
Ander připustil, že oba dobře zná díky jejich činnosti v neziskových organizacích.
„Práci, kterou jsem potřeboval, jsou schopní zvládnout. Vybral jsem si je proto, že mají zkušenosti. Jejich angažmá kolem referenda nehrálo roli. Co dělají ve volném čase, mě nezajímá,“ řekl Ander.
Odmítl, že by tak město skrytě financovalo názor, který prosazuje Strana zelených. „To by bylo možné, pokud by šlo o fiktivní práce, ale to není tento případ,“ dodal.
Podle exnáměstka primátora Roberta Kotziana (ODS) ze spolku Brno+, jenž si od magistrátu vyžádal pracovní výkazy Sedalové a Pecla, je ale sporné, jakou práci dělali. Některé vykazované činnosti se totiž kryjí s pracovní náplní úředníků.
„Myslím, že to splňuje skutkové znaky podvodu. Je to podpora lidí, kteří koordinují kampaň aliance, z městských peněz,“ tvrdí Kotzian.
Poslední šance pro občany, tvrdí Ander
Náměstek Ander spojení s aktivisty odmítá. Podle komunikační kuchařky aliance, kterou pro kampaň před referendem vytvořila pro svoje vnitřní potřeby a MF DNES ji má k dispozici, je „spolupráce se Stranou zelených neoficiální, ale úzká“.
Podle kuchařky má Sedalová na starosti například rozesílání e-mailů či web, Pecl organizuje veřejné akce.
Aliance v ní také podrobně rozebírá, jak postupovat, aby přišlo hlasovat co nejvíc lidí a rozhodli se pro modernizaci nádraží v centru. V interní komunikaci, kterou má také MF DNES k dispozici, dokonce aktivisté mluví o tom, že „se strašně hodí užiteční idioti, kteří půjdou hlasovat proti nám - něžně je v tom podporujme“.
Pokud totiž k referendu nepřijde dost lidí, nebude výsledek platit.
Že zelení úzce spolupracují s aliancí, je patrné i z toho, že náměstek Ander novinářům přesně citoval fráze právě z instrukcí aliance. „Je to poslední šance pro občany, kdy se můžou zúčastnit rozhodování o tom, která varianta polohy nádraží bude zvolena,“ řekl.
Právě svérázné chování zelených, jež může ohrozit koalici, primátor Vokřál kritizuje.
„Byl bych rád, kdyby partneři dodržovali uzavřené koaliční smlouvy a dohody. Zbytek koalice se bude muset nějak postavit k tomu, že jedna ze stran si chce jet svoji kampaň k referendu. Zatím jsme nechtěli zvedat emoce, nekorektní chování jakéhokoliv partnera však může vést k dalším reakcím,“ prohlásil primátor.
Primátor se rozhodne na poslední chvíli
Zelení přitom měli už dvakrát ve vedení města namále. Hnutí ANO se podle informací MF DNES nelíbilo právě chování náměstka Andera.
Vedení města se ke kampani před referendem staví rezervovaně kvůli tomu, že ještě není hotová stěžejní studie proveditelnosti, kterou odborníci z ministerstva dopravy budou mít dopracovanou až za několik měsíců. A protože hlavním investorem modernizace nádraží je stát, bude záležet na tom, jakou variantu nastíní právě studie.
Proto také primátor odmítl říct, zda a jak bude v referendu hlasovat. „Rozhodnu se na poslední chvíli. Svůj postoj jsem ale schopen stvrdit při hlasování zastupitelstva o finální variantě, které bude někdy v polovině příštího roku po dokončení studie proveditelnosti,“ uvedl primátor.
S podporou konkrétní polohy nádraží váhá třeba také koaliční hnutí Žít Brno. Části jeho členů a příznivců se nelíbí znění otázek referenda. Všechny ostatní strany nechávají svoje vyjádření až na dobu, kdy bude známý výsledek studie.
Aby byl platný současný plebiscit, muselo by přijít nejméně 35 procent voličů a pro jednu z variant se vyslovit nejméně čtvrtina ze všech, tedy nejen z těch, kteří dorazí k urnám. Hlasování bude po oba dny krajských voleb - 7. a 8. října. Na dvě otázky o poloze nádraží a jak se má řešit jeho rekonstrukce, mohou lidé odpovídat pouze ano, nebo ne.


description: Nezvanou návštěvu měli o víkendové noci v rodinném domě v Suchohrdlech u Miroslavi. Opilý řidič tam nezvládl zatáčku a proboural se až do obýváku, v krvi mu proudilo přes dvě promile alkoholu.

title: Opilec v noci nezvládl křižovatku, se svým vozem zastavil až v obýváku


description: Černý prapor vlaje nad budovou Fakulty sportovních studií Masarykovy univerzity. Brněnská vysoká škola truchlí nad úmrtím oblíbeného pedagoga, který utonul při windsurfingu na vodní nádrži Nové mlýny.

title: Univerzita truchlí. Oblíbený učitel utonul při předvádění windsurfingu

maintext:
Stalo se to v úterý v Pasohlávkách, kde byli studenti na volitelném kurzu. „Během ukázky ovládání windsurfingu pedagog utonul po pádu do vody bez cizího zavinění,“ přiblížila mluvčí Masarykovy univerzity Tereza Fojtová.
Přesto, že přihlížející 58letému kantorovi okamžitě poskytli první pomoc a přivolali záchranáře, nepodařilo se jim ho zachránit. „V době ukázek byli všichni účastníci kurzu v bezpečí na břehu,“ podotkla Fojtová.
Ve vodě zahynul Miloš Lukášek, který pracoval jako odborný asistent na Fakultě sportovní studií a patřil mezi nejvýraznější osobnosti fakulty.
Děkan Jiří Nykodým kurz okamžitě ukončil. „V té atmosféře, jaká tam vládla, si nedovedu představit, že by kurz pokračoval,“ uvedl s tím, že kurz byl dobrovolný a skončil pouze o den dřív.
Bude těžké jej nahradit, zoufá si děkan
Studentům způsobila událost šok. Lukášek patřil k nejoblíbenějším a nejváženějším kantorům. Byl jedním ze zakládajících členů sportovní fakulty a specializoval se právě na vodní sporty, byl dokonce členem plavecké reprezentace.
„Bude to pro nás obrovská ztráta. Byl to výborný pedagog, kterého půjde těžko nahradit,“ sdělil Nykodým.
Co se na místě skutečně stalo, teď prověřuje policie. „Vyšetřujeme náhlé úmrtí muže v autokempu Pasohlávky. Zatím zjišťujeme, z jakých důvodů k němu došlo,“ uvedl policejní mluvčí Bohumil Malášek.
Otázku, proč kantor spadl do vody a už se z ní nevynořil, by měla objasnit až pitva. Ta odhalí, zda příčinou smrti bylo prvotně utonutí, nebo muž spadl do vody v důsledku nějakých zdravotních potíží.
Zpráva o tragédii se rychle šíří po sociálních sítích. Zda po zahájení semestru uspořádá škola nějakou vzpomínkovou akci, zatím není jasné. Vedení fakulty se chce řídit přáním rodiny zemřelého kantora.


description: S nezvanou návštěvou se opakovaně potýkala rodina na Boskovicku. Do domu se dobýval expřítel dvaadvacetileté ženy. Když pětatřicetiletý agresor začal bušit na dveře a okna s mačetou v ruce, zavolali obyvatelé domů policisty. Ti muže zklidnili až namířenou zbraní.

title: Muž se s mačetou dobýval k expřítelkyni. Zklidnila ho až policejní zbraň


description: Kvůli výskytu bakterií vydaly Brněnské vodárny a kanalizace upozornění, že jimi dodávaná voda je pitná pouze po převaření. Více informací oznámí odpoledne.

title: Vodu v Brně pijte jen převařenou, varují vodárny kvůli bakteriím


description: Čtvrteční zastupitelstvo bude schvalovat stavbu půlmiliardové haly firmy TNT na pozemcích kraje. Na zakázku si dělá zálusk společnost, která už má pronajaté blízké letiště. Konkurenční developer CTP ale v pondělí podal protinabídku.

title: O „obchod snů“ s krajem se strhl boj. Developer dá za pozemek 110 milionů

maintext:
Hlasování na posledním řádném zastupitelstvu před krajskými volbami mělo být hladké. Alespoň podle představ firmy Letiště Brno, která už bez výběrového řízení ovládla na 50 let brněnské letiště v majetku kraje.
Jak dříve upozornila MF DNES, tentokrát měli krajští zastupitelé stejné společnosti na její žádost na 50 let přiklepnout i právo postavit na vedlejších pozemcích logistickou halu distribuční firmy TNT v půlmiliardové hodnotě.
Kraj za to požadoval jen 11,3 milionu korun – částku, kterou stanovil znalecký posudek. V přepočtu tedy necelých 20 tisíc měsíčně, což je třeba nájemní cena čtyřpokojového bytu v Brně (psali jsme zde).
Těsně před vypršením lhůty však na podatelně hejtmanství přistála i druhá zapečetěná nabídka. Tentokrát od konkurenčního developera CTP, který v Brně buduje například průmyslovou zónu pod názvem Černovická terasa. A vůbec se mu nelíbí, že by kraj dělal tak pohádkově výhodný obchod s někým jiným.
„Mohu potvrdit, že jsme nabídku podali. Přesnou částku zatím komentovat nebudu, ale oproti stanoveným 11 milionům je více než desetinásobná. Vycházíme z atraktivity pozemku, jež je o něco vyšší než na Černovické terase,“ řekl MF DNES zástupce CTP Tomáš Budař.
Znalecký posudek si zadala sama firma
Oficiálně tak potvrdil názor řady developerů, kteří pod podmínkou anonymity upozorňovali, že pro Letiště Brno by šlo o obchod snů a skutečná hodnota pozemků je výrazně vyšší. A to navzdory tomu, že kraj následně uvedl, že firma musí zaplatit dalších 10 milionů za cesty a vedení. Ani Letiště Brno ale konečnou výši své nabídky nekomentovalo.
I CTP má čilé kontakty na TNT, která zatím sídlí v CTParku Modřice, odkud se chce přesunout do většího. Lze tak předpokládat, že firma by se u letiště chtěla usídlit bez ohledu na to, kdo halu postaví.
CTP se do obchodu vrhla i přesto, že je obklopen celou řadou nejasností. Logistickou zónu u letiště totiž soukromá firma Letiště Brno ovládla už před devíti lety za pomoci takzvaného věcného břemene. Tehdy za to zaplatila 10 milionů.
Vyčíslil je znalecký posudek, který si sama soukromá firma zadala a kraj ho nekriticky přijal. Vede ji přitom právník Jiří Filip, spolustraník bývalého hejtmana a nynějšího náměstka Stanislava Juránka (KDU-ČSL).
Právo stavby pro halu teď firma žádá jen na menší části pozemků. Jestli by se na ně přes další půdu ovládanou Letištěm Brno v případě vítězství dostala i CTP, není jasné.
Pro Letiště Brno je hala klíčová. Podle původní smlouvy na věcné břemeno totiž vztah zaniká, pokud do deseti let na půdě nebude zkolaudovaná stavba. Lhůta končí za rok.
Hašek chce zastupitele dostat pod tlak, míní opozice
Že dorazí i nabídka CTP, na krajském úřadě do poslední chvíle netušili. Ještě v pondělí odpoledne mluvčí hejtmanství Eliška Holešinská Windová tvrdila, že přišla jen jediná. „Nakonec byly podány dvě nabídky. I druhá v termínu, nicméně v době, kdy jsem věc řešila, nebyla zaevidována v systému, ale jen na podatelně,“ dohledala Windová.
Obálky s nabídkami se podle hejtmana Michala Haška (ČSSD) budou otevírat bez výběrové komise přímo na zasedání radních kraje, jehož termín zatím není znám.
Celá záležitost se odehrává těsně před krajskými volbami, jež můžou zásadně změnit rozložení sil ve vedení kraje. Na problém už začala upozorňovat i opoziční TOP 09. Ta Haška podezřívá, že chce zastupitele, kteří musejí obchod posvětit, dostat pod tlak.
„Očekávám, že v den zastupitelstva ve čtvrtek ráno zasedne rada, schválí materiál, který pak zastupitelé dostanou přímo na stůl. To považujeme za nepřijatelné. Navrhneme odložení celé záležitosti až po volbách,“ uvedl Jan Vitula, šéf zastupitelského klubu TOP 09 a lídr společné kandidátky se Žít Brno v krajských volbách.
Obchod s Letištěm Brno je podle něj pro kraj nevýhodný. Hejtman Hašek jakoukoliv kritiku odmítá.
„Jedná se o standardní záležitost podle zákona. Opozice zoufale hledá jakákoli předvolební témata na místě, kde žádná reálně neexistují,“ poznamenal Hašek, jenž chce projekt haly pro TNT schválit na zastupitelstvu konaném tento týden i přesto, že do voleb bude ještě jedno – mimořádné kvůli zásadám územního rozvoje.


description: Většinou herci vymýšlejí překvapení pro diváky. V pondělí si ředitel brněnského Národního divadla Martin Glaser připravil jedno překvapení pro herce. Do rozvodu vzduchu nechal pustit kouř, který využívají filmaři.

title: Divadelníky šéf poplachem neošálil. Někteří kouři u pódia i zatleskali


description: Brněnskou ulicí Česká, u ústí na náměstí Svobody, od úterka neprojde člověk, aniž by se nepodíval vzhůru. Mnozí se zastavují nebo fotografují. Nad hlavami průchozích se totiž pohupuje na 200 barevných deštníků.

title: Aby v Brně nebylo smutně a šedivě. Rušnou ulici rozzářily stovky deštníků


description: Další novinky odtajnilo vedení Brna při zahájení kampaně, která má informovat o chystaném systému rezidenčního parkování. Ten by jako první měl začít fungovat v polovině příštího roku na Brně-střed, postupně se do něj zapojí minimálně dalších deset městských částí.

title: Díky mobilní aplikaci zaparkují v brněnských ulicích i návštěvníci

maintext:
Magistrát se teď kvůli tomu chystá zřídit nové pracoviště v ulici Zvonařka v budově naproti autobusovému nádraží. Tam vyrazí všichni lidé, kteří mají v oblastech s plánovaným rezidenčním parkováním trvalé bydliště, vlastní nemovitost nebo v ní podnikají. Na místě vyřídí rezidenční či takzvané abonentské oprávnění.
Vše ostatní dále vyřeší přes mobilní aplikaci. Kdo bude chtít v systému změnit registrační značku, aby si například na jeho místo mohl stoupnout někdo jiný, prostě její číslo zadá právě do aplikace.
Fakta o rezidenčním parkování Rezident – fyzická osoba, která má místo trvalého pobytu nebo je vlastníkem nemovitosti ve vymezené oblasti. Pro získání oprávnění na parkování v režimu „rezident“ je nutné prokázat právě trvalý pobyt, případně vlastnictví nemovitosti, právní vztah k vozidlu (osoba je majitelem nebo je auto služební a má právo s ním disponovat i pro jízdy domů atd.) a uhradit poplatek. Rezidenční karta platí v oblasti, kde osoba bydlí, ale také v okolních oblastech. V dalších částech města pro dotyčného majitele karty platí status „návštěvníka“.
– fyzická osoba, která má místo trvalého pobytu nebo je vlastníkem nemovitosti ve vymezené oblasti. Pro získání oprávnění na parkování v režimu „rezident“ je nutné prokázat právě trvalý pobyt, případně vlastnictví nemovitosti, právní vztah k vozidlu (osoba je majitelem nebo je auto služební a má právo s ním disponovat i pro jízdy domů atd.) a uhradit poplatek. Rezidenční karta platí v oblasti, kde osoba bydlí, ale také v okolních oblastech. V dalších částech města pro dotyčného majitele karty platí status „návštěvníka“. Abonent – právnická nebo fyzická osoba, která provozuje vozidlo za účelem podnikání podle zvláštního právního předpisu a má sídlo nebo provozovnu ve vymezené oblasti. Pro získání parkovacího dokladu (abonentní oprávnění) je nutné prokázat existenci sídla nebo provozovny právnické nebo fyzické osoby podnikající ve vymezené oblasti, dále právní vztah k vozidlu a uhradit poplatek. Abonentní oprávnění platí v oblasti sídla nebo provozovny, ale také v okolních oblastech. V dalších částech města pro majitele karty platí status „návštěvníka“.
– právnická nebo fyzická osoba, která provozuje vozidlo za účelem podnikání podle zvláštního právního předpisu a má sídlo nebo provozovnu ve vymezené oblasti. Pro získání parkovacího dokladu (abonentní oprávnění) je nutné prokázat existenci sídla nebo provozovny právnické nebo fyzické osoby podnikající ve vymezené oblasti, dále právní vztah k vozidlu a uhradit poplatek. Abonentní oprávnění platí v oblasti sídla nebo provozovny, ale také v okolních oblastech. V dalších částech města pro majitele karty platí status „návštěvníka“. Návštěvník – každý, kdo nemá v dané oblasti ani okolních oblastech právo parkovat na rezidentní nebo abonentní oprávnění.
– každý, kdo nemá v dané oblasti ani okolních oblastech právo parkovat na rezidentní nebo abonentní oprávnění. Městské části, které se do systému zapojí: Brno-střed, Brno-sever, Královo Pole, Židenice, Bohunice, Starý Lískovec, Nový Lískovec, Jundrov, Žabovřesky, Komín a Ořešín.
Lidí, kteří v Brně bydlí v nájmu, byť dlouhodobém, se novinka netýká.
„To by ale nemělo být limitující. Když jste někde v nájmu, můžete si tam dát trvalé bydliště a majitel proti tomu podle nového občanského zákoníku nemůže nic namítat,“ nespatřuje v tom překážku náměstek brněnského primátora pro dopravu Matěj Hollan (Žít Brno).
Značka v kontrolním systému
Možnost zaparkovat v rezidenční zóně dostanou i návštěvníci. „Preferujeme, aby se vše řešilo přes zmíněnou aplikaci. Zaparkujete a zadáte do ní registrační značku. Bude to zpoplatněné a časově limitované. Vaše značka se pak objeví v systému, takže vás kontrolní auta, která budou zónami projíždět, identifikují,“ upřesnil Hollan.
Spousta otázek však stále zůstává nezodpovězená. „Dojede ke mně na pár dní teta, může před mým domem zaparkovat? A co když se mi vybije mobil nebo si jej zapomenu a nebudu si moct parkování zaplatit?“ ptá se Jan Mandát ze spolku Brno autem. Právě zástupci spolku mají příští týden s vedením města schůzku, aby sdělili své připomínky. „Chtějí tady zavést nějaký systém, ale sami ho ještě nemají ujasněný,“ kritizuje Mandát.
Hollan připouští, že nevyjasněných problémů k řešení zůstává mnoho. Třeba to, jak bude systém fungovat pro lidi, kteří do rezidenční zóny dojíždějí do zaměstnání.
V Bystrci mají vlastní plán, v Černovicích vyčkávají
Zapojit se chce 11 městských částí z 29. V každé z nich navíc systém bude fungovat trochu jinak. Řidiči z toho už teď mají strach, podle Hollana jde však o nejlepší možné řešení.
„Analyzujeme jednotlivé ulice a každá má jinou specifikaci. Kdyby bylo vše jednotné, bude to jako v Praze s modrými zónami, kde zaparkují jen rezidenti. Cedule přehledným způsobem ukážou, v jakém je část režimu,“ ujišťuje.
Zájem o rezidenční parkování nemají například v Černovicích. Chtějí vyčkat, jak se systém zaběhne jinde. V Bystrci si zase parkování chtějí řešit po svém. Zvažují, že by zpoplatnili stání kolem přehrady. Kdy se tak stane, však zatím nevědí.
„V současné době k tomu připravujeme materiály, jenže nejsme jednotní v tom, která parkoviště bychom chtěli mít placená. Definitivní rozhodnutí by mělo padnout koncem letošního roku,“ poznamenal místostarosta městské části Jaroslav Petr (ANO). O rezidenčních zónách neuvažují vůbec. Obyvatelé Bystrce tento návrh totiž sami odmítli.


description: Myslivci Miroslavu Kociánovi definitivně potvrdil Nejvyšší soud 38 měsíců vězení za to, že omylem zastřelil trampa spícího na poli. Neštěstí se stalo v srpnu 2013 v Rakoveckém údolí u Račic na Vyškovsku. Podle pravomocného verdiktu se muž dopustil usmrcení z nedbalosti.

title: Trest pro myslivce, jenž zastřelil trampa, platí. Odpyká si přes tři roky


description: Rozruch vzbudil záměr investora postavit v žádané brněnské části Žabovřesky novostavbu s jednatřiceti byty. Nahradit má bývalou výměníkovou stanici zezadu obklopenou devítkou vzájemně těsně sousedících bytových kostek. „Situace bude příšerná,“ bojí se místní.

title: Investor chce mezi nahuštěné bytovky vmáčknout další. Místní protestují


description: Počet nakažených žloutenkou v Jihomoravském kraji přibývá. Mezi nově nemocnými je také jeden z žáků druhého stupně Základní školy Masarova v Brně-Líšni. Hygienici už dříve upozornili, že pokud se nákaza dostane do škol, bude to znamenat velký problém.

title: První případ žloutenky se objevil na základní škole. Nakažených přibývá


description: Čekárna na Obilním trhu v Brně je od roku 2008 kulturní památkou, současný stav však původní stavbu připomíná jen stěží. A z rozpočtu městské části Brno-střed kvůli tomu může zmizet až tři a půl milionu korun.

title: Z funkcionalistické zastávky zůstalo torzo. Firma zkazila 95 procent oprav


description: Nový jihovýchodní obchvat Chebu čekají dodatečné úpravy. Hluku z projíždějících automobilů se do cesty postaví vzrostlá zeleň a vysoká zeď. Obyvatelé čtvrti Háje tak mají konečně naději, že se zbaví nadměrného hluku, který je už více než rok obtěžuje.

title: Boj obyvatel Hájů přinesl výsledek. Hluk z dopravy ztlumí zeď i stromy

maintext:
Petice a protesty slavily úspěch. Zastupitelé kraje dali dodatečným protihlukovým opatřením zelenou.
„Už před časem jsme se tomu problému začali systematicky věnovat. Naši správci silnic navrhli soubor šesti opatření v hodnotě asi 18 milionů korun bez daně, která by měla hluk z obchvatu razantně snížit. Po jednání na chebské radnici, kam jsme pozvali i zástupce nespokojených obyvatel z Hájů, jsme se dohodli na celkem třech úpravách. Návrh následně prošel radou i zastupitelstvem kraje,“ uvedl náměstek hejtmana Jakub Pánik.
Podle jeho slov by se měla snížit rychlost projíždějících vozidel z 90 na 70 kilometrů v hodině, prodloužit a zvýšit stávající protihluková betonová stěna a navíc zde kraj plánuje vysadit plot z neopadavé zeleně, který by měl hluk také významně utlumit.
„Nebudou to žádné malé stromky, u kterých by se muselo čekat na tlumicí efekt až do doby, kdy vyrostou. Naplánovali jsme zde výsadbu vzrostlých, přibližně dvoumetrových stromů. Bude to dražší, pravda, ale účinek to přinese okamžitě,“ řekl Pánik.
Náměstek doplnil, že předpokládaná cena všech prací je devět milionů korun včetně daně. „Předpokládám, že v tendru se cenu podaří ještě snížit. Nyní musíme náklady zapracovat do rozpočtu, rozběhnout projekty a do podzimu příštího roku by mělo být hotovo,“ dodal Pánik.
S navrhovaným řešením jsou obyvatelé spokojeni. Situace v lokalitě se s vidinou razantního zlepšení hlukového zatížení okolí silnice uklidnila.
„Nyní je to přibližně rok, co proti hluku z obchvatu bojujeme. Přestože zejména kamionová doprava se stále zvyšuje a hluk roste, jsme v klidu. Máme naději, že příští rok se to změní,“ uvedl za všechny v okolí Petr Veleba.
Kamery jsou vítaným doplňkem
Vítá zejména to, že dopravní komise doporučila v úseku instalovat kromě značek omezujících rychlost také kamery. Právě ty by měly donutit řidiče sundat nohu z plynu.
„Kromě toho by tu měla vyrůst protihluková zeď dlouhá přibližně 140 metrů a vysoká 2,5 metru. To by mělo stačit. Pak už se auta schovají za násep,“ konstatoval Veleba.
Podle jeho slov už tamní lidé bezpečně poznají, kdy jsou v Německu dny volna a nákladní doprava se neodbavuje.
„Během nedávných církevních svátků tudy neprojelo téměř nic. Měli jsme klid. Jakmile však volno skončilo, úderem půlnoci začaly kamiony opět najíždět. To byla šňůra aut mířících k hranicím,“ popsal situaci Veleba.
V žertu nabídl, že když bude potřeba zjistit vytíženost trasy, ušetří kraji peníze za sčítání automobilů. „Jsem zvyklý spát při otevřeném okně, a tak slyším každé auto,“ doplnil Veleba a dodal, že často pozná i směr, kterým vůz jede.
Stavba jihovýchodního obchvatu v minulosti rozdělila chebskou veřejnost na dva tábory. Část lidí od samotného začátku namítala, že zvýšená doprava necitlivě zasáhne do zatím nedotčené přírodní lokality na jihu města a znepříjemní obyvatelům Podhradu život.
Namítali také, že zároveň s budováním nové silnice pro tranzitní dopravu by se měly upravit i přístupové trasy, které jsou v některých místech nebezpečné. Naopak lidé z domů ležících podél hlavních dopravních tepen města, které roky sužovaly otřesy a výfukové plyny, se nového obchvatu nemohli dočkat.
Stavba nové silnice, po níž se první řidiči projeli vloni v září, trvala rok a půl a stála bezmála 393 milionů korun. Karlovarský kraj na ni získal dotaci z Regionálního operačního programu Severozápad ve výši 318, 4 milionu korun a zbývající náklady uhradil z vlastního rozpočtu.


description: Když se řekne Aš, řada lidí si vybaví nejzápadnější město republiky. Málokdo ale ví, že městu dala jméno ryba s charakteristickou hřbetní ploutví, lipan podhorní, které se německy říká Äsche. Zvláštní ale je, že tahle ryba v současnosti na Ašsku vůbec nežije.

title: Rybáři chtějí na Ašsko vrátit lipany. Starý symbol, který dal městu jméno


description: Když přijela do Chebu první skupina krajanů z Ukrajiny, které vyhnala z domovů válka, byla mezi nimi i Olena Pereverzieva se třemi dětmi. Zpočátku nevěděla, co si počne. V bytě, který získala od města, byly jen čtyři postele, skříň a hromada tašek a kufrů, do kterých na Ukrajině sbalila celou domácnost.

title: Teď jsme doma v Chebu, na Ukrajině to nebyl život, říká matka tří dětí

maintext:
Česky neuměla. Na dlouhé přemýšlení však nebyl čas. Bylo třeba děti přihlásit do školy, sehnat lékaře, nakoupit to, co v domácnosti chybělo, a hlavně každý den nakrmit tři hladové krky.
Zorientovala se rychle. Našla si práci ve Skalné, odkud sice z odpoledních směn složitě dojížděla, ale přece jen byl výdělek vyšší, než kdyby pracovala v Chebu. Její dcera Anna, studentka vysoké školy, musela na studia prozatím zapomenout. V prvních měsících pomáhala živit rodinu i ona.
„Škoda, že tu pro nás nejsou kurzy češtiny. Ty bychom opravdu potřebovali,“ říká Olena.
Pracovala u stroje, a když si chtěla vydělat, musela se ohánět. Na mluvení se spolupracovníky nebyl čas. Přesto je Olena šťastná, že se odhodlala udělat rozhodný krok a odjela do země svých předků.
To jsou zvuky války, pouští nahrávku z mobilu
„Jsem ráda, že jsem tady. Poslechněte si, to jsou zvuky války,“ pouští zvuk z mobilního telefonu. V dálce štěká kulomet, pak je slyšet palba z těžkých zbraní. Do zvuků výstřelů poštěkává pes.
„Ten je náš. Bojí se. Boje už jsou blízko. Musela jsem děti odtud odvézt. To nebyl život,“ vypráví žena, která měla doma na starosti rozsáhlé hospodářství.
Umí také spříst srst domácích zvířat a z vlny pak uplete, co je třeba. Kromě toho na Ukrajině pracovala jako učitelka hudby. Na tohle své zaměstnání se jí podařilo od září navázat.
Ještě před letními prázdninami se vypravila do Aše, kde právě tamní umělecká škola hledala učitelku hry na klavír. A byla přijata. Dnes už má osmnáct žáků, kterým vždy odpoledne vštěpuje prstoklad na klávesách.
„Možná jich budu mít devatenáct, objevil se další zájemce, který by se rád učil hrát. Je toho hodně. Nestíhám,“ vypráví křehká brunetka se šťastným úsměvem.
Je zapotřebí mluvit a mluvit
Také osmnáctiletá Anna je prozatím spokojená. Protože česky ještě neumí tak, aby mohla pomýšlet na vysokou školu, začala od září studovat v Chebu. Hlavně kvůli tomu, aby nevyšla ze cviku a mohla si procvičovat svou oblíbenou matematiku a informatiku.
„Její učitelka matematiky a fyziky pochází z Ukrajiny, takže jí Anna dobře rozumí. Celý rok chce také pilovat češtinu a pak plánuje složit zkoušku, aby se mohla hlásit na univerzitu,“ líčí žena.
Stejná povinnost čeká i Olenu. Pokud bude chtít dál učit, musí se naučit česky. Z jazyka, kterým její rodina kdysi mluvila, už toho moc neumí. Přesto se snaží s lidmi kolem sebe hodně hovořit.
„To je cesta, jak se jazyk rychle naučit. Musím mluvit a mluvit. Ale dcera Anna je od přírody hodně uzavřená. Potřebovala by kurz. Tady však taková možnost není a na to, aby jezdila do Prahy, nemá čas ani peníze,“ stýská si Olena.
Má ale radost z toho, že její dva synové si už v Chebu zvykli. Ten starší navštěvuje třetí třídu a ten mladší nastoupil do první.
„Je jasné, že se nám někdy zasteskne. Ale teď jsme doma tady. V Chebu se nám líbí,“ dodává.


description: Pracovníci infocenter se neobejdou bez pořádné dávky důvtipu, aby rozpoznali, kam mají vlastně poslat zvědavé turisty. Návštěvníci Karlovarského kraje často pletou či úplně komolí tradiční názvy. Nouze není ani o kuriózní dotazy, jež často zaskočí i ostřílené zaměstnance.

title: Kudy se dostaneme na Kozí vrch či Dianin skok? Turisté umí překvapit


description: Vězení hrozí pracovníkovi elektroprodejny na Karlovarsku, který okrádal svého zaměstnavatele. Podle policie zákazníkům vystavoval staré účtenky, aby nemusel utržené peníze dávat do pokladny.

title: Pracovník elektra dával zákazníkům staré účtenky, tržbu si nechal


description: Moderní zájmové obory, které korespondují s dnešní dobou, ale také tradiční sporty a tancování, to jsou kroužky, které nejvíce baví děti v regionu. Domy mládeže jich nabízejí desítky a nezapomínají ani na novinky, jako je kroužek youtuber nebo jojování.

title: Paintball, minecraft, ale i tanec nebo youtubering. Kroužky, které letí

maintext:
„Ještě neskončil náborový měsíc, ale už nyní vnímáme velký zájem o pohybové kroužky. Hodně se za poslední roky zvedl zájem například o street dance,“ potvrdil za chebský DDM Sova Jiří Holeček.
Přesto i sázka na novinku může v uvozovkách vzbudit šílenství. „Měli jsme přihlášky už během léta. Nejvíce na odbyt šla novinka, a to kroužek Nerf (zbraň, která vystřelí pěnovou šipku až na vzdálenost 20 metrů - pozn. red.). Dále pak klasika, tedy atletika a taneční kroužky,“ přiblížila zástupkyně ředitele Jana Špačková z DDM Sokolov. Jak dodala, letos se podařilo otevřít i bylinkový či včelařský kroužek.
Z nabídky kroužků Kolik rodiče zaplatí NERF 750 Kč
Paintball 750 Kč
Včelaři 360 Kč
Akvabely 2000 Kč
Geocacher na lovu 200 Kč
Minecraft 400 Kč
Youtuber 300 Kč
Motokáry 1000 Kč
Kanoistika 600 Kč
Ani v Ostrově nechtějí zůstat pozadu, a tak vyrukovali s novinkou v podobě kroužku youtuber, kde se děti naučí pracovat s kamerou a nahrávat videa na internet. S moderními prvky začali v Ostrovském MDDM už v minulém roce, kdy spustili kroužek Minecraft (populární hra, kde si hráči sami vytváří svůj svět).
„Byl a stále je o to velký zájem. Nově jsme také otevřeli kroužek akvabel. Trošku jsme se báli, jestli bude zájem, ale už máme 18 přihlášených,“ sdělil Miroslav Faktor.
Jako novinku nabízí Dům dětí a mládeže Sova Cheb moderní jojování, kdy se mladí nadšenci naučí doslova žonglovat s klasickou hračkou. Kromě dětí se v Chebu zaměřují i na dospělé. „Jóga pro důchodce či taiči je velmi oblíbené,“ dodal Holeček.
Návrat do minulosti naopak hlásí karlovarský DDM. „Letos po dlouhé době otevíráme dva kroužky, které tu v minulosti fungovaly. Jedná se o kanoistiku a také o letecké modeláře. Především tady doufáme, že u dětí probudí chuť ke stavění a časem to pomůže rozvoji průmyslu,“ věří ředitel karlovarského MDD Miroslav Wimmer.
V Karlových Varech se nabízí i možnost kroužků motokár, má to ale jednu vadu, chybí dráha. „Děti se tak naučí o motokáru starat a udržovat ji. Pokud ale na ni chtějí vyrazit, musí si najít komerční okruh. Už jsme o tom jednali s městem i s krajem, ale místo není,“ odvětil Wimmer.
Všechny oslovené organizace se ale shodují, že jim chybějí lektoři. Důvod je prostý, každý, kdo vede mimoškolní aktivity, musí mít pedagogické minimum. To obnáší přibližně 60 hodin teorie a pak zvládnutí testů.
„Sami si u nás děláme školení. Ale každý na to nemá čas. Už se nám i stalo, že přišel dlouholetý rybář, že by rád vedl kroužek, ale tohle ho odradilo. Říkám, je to těžké, ale daří se nám to zvládat,“ uvedl Holeček.
Po lektorech si zoufají i v Karlových Varech. „Rádi bychom více navrátili tradici modelářům. Dříve to bylo běžné, ale najít odborníky, kteří to navíc umějí předat dětem, je těžké. Pokud nějaký takový je, bereme ho všema deseti,“ vzkázal potenciálním zájemcům Wimmer.


description: Básník, který si říká Teodor Kravál, a malíř Lukáš Lerch se poprvé potkali loni. Začali se spolu vídat, diskutovat, tvořit a z jejich roční spolupráce nakonec vznikla básnická sbírka a stejnojmenná kolekce obrazů Přehnaných nadějí 43.

title: Když se spojí malování obrazů a psaní básní, vznikne z toho Pohrabáč

maintext:
„Je to vlastně adresa,“ vysvětluje básník. „Přehnané naděje si dělá hrdina sbírky o svém odchodu z domova, o své cestě do světa, k dospělosti, za poznáním. Číslo 43 mě provází delší dobu životem a je to mimo jiné číslo popisné naší chaty na Vysoké Jedli, kde jsme mnohé k příběhu vymysleli. A taky na něm nejraději sedím v autobuse.“
Jak moc se obrazy doplňují s texty? Jak si spolupráci malíře a básníka vůbec představit?
LL: Měl jsem zprvu vymyšlený koncept obrazů. Zkoumal jsem lidské emoce. Ty jsou podle mého v dnešním pojetí oploštěné, nevnímají se už v úplné podstatě. Vznikl tak soubor, na kterém jsem pracoval tři roky. Během tohoto období jsem dělal různé návrhy, skici, měl jsem něco připraveného uhlem. Když jsem loni potkal Teodora a bavili jsme se o jeho básních, došlo mi, že se výborně doplňujeme a že potřebuju ještě někoho, kdo by do toho dostal hloubku. Navíc jsme se oba sešli v zajímavém životním období.
Umělecká skupina Pohrabáč Lukáš Lerch
Je mu 29 let; pochází z Karlových Varů, kde také žije. Učí výtvarnou výchovu na Gymnáziu Ostrov a ZUŠ Ostrov. „Do budoucna chystám řadu obrazů spojených s tématem nemoci a destrukce člověka, a to především jeho vnitřního světa. Obrazy budou součástí happeningu, který bude režírovat Radek Lembacher. A jelikož výsledkem bude němý film, textově jej doprovodí Teodor.“
Je mu 29 let; pochází z Karlových Varů, kde také žije. Učí výtvarnou výchovu na Gymnáziu Ostrov a ZUŠ Ostrov. „Do budoucna chystám řadu obrazů spojených s tématem nemoci a destrukce člověka, a to především jeho vnitřního světa. Obrazy budou součástí happeningu, který bude režírovat Radek Lembacher. A jelikož výsledkem bude němý film, textově jej doprovodí Teodor.“ Teodor Kravál
Je mu 25 let; pochází z Lokte. Pracuje v pražské mediální agentuře. „Připravuju sbírku básní – příběh o klukovi, který má kamaráda a bydlí se strejdou a všechno se mu začíná rozpadat. Takový městský punk. A pohrávám si s myšlenkou na detektivní sbírku. Příběh, který by vyprávěl vyšetřovatel, by se v básních pomalu rozkrýval. Mělo by se to jmenovat V hotelu Brix – takže karlovarské téma.“
TK: Byli jsme na tom podobně. Nešťastná láska.
LL: Byli jsme oba zrovna nakopnutí životem. Domluvili jsme se, že udělám první strany obrazů a on na jejich základě zpracuje svým vlastním způsobem básně. Průběžně jsem mu ukazoval obrazy, on mi četl, co ke kterému z nich zrovna píše, a já se tím zase zpětně nechal inspirovat. Když jsem dodělal přední strany, Teodor měl hotovou sbírku a já začal pracovat na stranách zezadu obrazů, které jsou zároveň ilustracemi k jeho knížce.
TK: Ani jeden nemůžeme říct, že bychom tohle udělali jeden bez druhého. Chodil jsem za Lukášem do garáže, kde tvořil, bavili jsme se o věcech a spousta z nich je potom zachycena v básních, jako třeba „Hledám nehezkou složitou holku“. Ta vznikla z naší rozpravy o tom, že jsme přežraní tuctovými slečnami.
Dvě strany – tím jsou vaše obrazy specifické. Jsou malované na skle a mají několik vrstev...
LL: Sklo mám raději než prefabrikované plátno, které má strojový vzorek, texturu. Sklo je oproti tomu čistá čirá vrstva. Je to vlastně deset oken z mé základní školy. Devět let jsem se díval na ně a skrz ně v různém rozpoložení – když jsem měl radost, nebo jsem byl naopak zhrzený, když se mi marně líbila nějaká spolužačka. Hledal jsem okna, a když jsem šel okolo své bývalé školy, zrovna je náhodou vyměňovali. Dával jsem na ně své pocity a vždy jsem se abstrahoval do jednoho tvaru, který tomu pocitu podle mě odpovídá. Používal jsem různé barvy, které jsem našel, nebo které jsem si nechal namíchat podle nálady, a různé věci, které mi rovna přišly pod ruku. Pracoval jsem třeba s uhly. Ty jsou naskládané v pilinách, a tak jsem je u obrazu Vztek zamíchal do barvy. Přišlo mi to hodně hrubé.
Inspiroval jste se někým konkrétně?
LL: Vrstvením obrazů a prosvítáním neviděného mě inspiroval Mikoláš Medek. A vlastně i Marcel Duchamp nalezenými objekty – ta okna.
Jak jste postupoval zase vy při tvorbě básní?
TK: Od Lukáše jsem měl deset prvních stran obrazů. Ty jsem si seřadil, jak jsem chtěl, a vytvořil z nich příběh. Vzniklo zhruba 30 básní. Je to příběh kluka, který chce na začátku opustit svou rodinu, chce se dostat do světa, najde si lásku, která ale potom vyprchá. Říká si proto, že by bylo vhodné se vrátit zase domů, do bezpečí, ale když se tam vrátí, domov už tam není. Psal jsem něco úplně jiného, než je normálně moje poezie. Ta je víc punková, tohle je jemnější, fantaskní, zaměřené do minulosti.
Váš kolega výtvarnou výchovu učí. Jak dlouho vy píšete básně?
TK: Asi pět let. Začínal jsem s povídkami. Pak jsem ale zjistil, že můj styl je poměrně skoupý a že je docela vhodné z něj udělat poezii. Vystupuju s ní dva roky, a když se po různých soutěžích a čteních ukázalo, že mi to tak nějak jde, dostal jsem se do komunity současných básníků.
Jak je to s básníky v kraji?
TK: Tady je básníků poměrně málo a podle mého jsou spíš nekvalitní. To je těžké určit, ale sestavit větší čtení jen ze zdejších, je poměrně složité.
A jak jsou na tom výtvarné kruhy?
LL: Ve Varech neznám mladé lidi, kteří by takhle tvořili. I prosazení v kraji je pro mladé umělce těžší, nikdo se na ně nezaměřuje.
Kdo ze současných nebo minulých tvůrců je vám blízký?
TK: Ze starší generace se mi líbí Vráťa Brabenec a některé věci od Magora jsou výborné. Ze současných bych vyzdvihl asi Viktora Žižkova, možná Bohdana Chlíbce. To je severský tvůrce z oblasti Ústí nad Labem, Děčína, Litvínova. Odtud pochází víc tvůrců. Hnusná města na umělce působí, podepíšou se na nich.
Když už jsme u toho, jak vás vlastně ovlivňuje prostředí Karlových Varů a okolí?
TK: To, že Vary pro vyžití mladých lidí nejsou moc příznivé, nás ovlivňuje možná právě v tom, že něco děláme, že nás to donutí.
LL: Tím, že se tu nic neděje, nikdo nás neovlivňuje, můžeme si dělat, co chceme, a nemusíme se bát, že to bude blbě.
TK: Je to tak trochu zajištěný úspěch.
Založili jste vlastní uměleckou skupinu a říkáte si Pohrabáč. Co to znamená?
LL: Název vznikl spojením Poláčka a Hrabala.
TK: Já mám rád Poláčka, ale ne Hrabala, a Lukáš zase obráceně, ale už to tak zůstalo. Také jsme vycházeli ze stejného tématu. Zabývali jsme se dospělými lidmi, kteří tak trochu nechtějí dospět, přechod do dospělého života se jim nepozdává.
LL: To je jednotící prvek našich obrazů i básní. Nerozhodnost lidí, potřeba zůstávat ve skořápce, strach z dospění.
TK: Člověk se někam posune, pak zjistí, že to za moc nestojí, a chce se vrátit. Ale už to nejde.
LL: A proto také sousloví „vezmi to pohrabáčem“. Většina lidí bere život měkce. Co do toho praštit?
Co vás vedlo k tomu, nějak se vymezit? V čem je dobré patřit do umělecké skupiny?
LL: Je výborné mít člověka, se kterým se dají probírat myšlenky a nápady, se kterým se dá tvořit.
TK: Je to ale také otázka reklamy. Za pět let třeba bude Pohrabáč něco znamenat. Když bude mít nějaká akce nebo umělec tuhle záštitu, mohou lidé očekávat, že to bude podobné mně, Lukášovi, naší tvorbě. Takže žádné fotky lesů například.


description: Hlasitý hovor či výskot je v těchto dnech na loketském náměstí tabu. Střed města se změnil ve švýcarské městečko Aurau, kde vyrůstal geniální fyzik Albert Einstein. Snímek o něm tu natáčí americký štáb v čele s oscarovým režisérem Ronem Howardem.

title: Loket se změnil ve švýcarské město, Američané natáčí film o Einsteinovi


description: Nové obyvatele získá už možná brzy Cheb. Město navštívili ukrajinští Češi, kteří by kvůli válečným útrapám ve svých domovech chtěli zakotvit v tuzemsku. Zda rodiny zamíří na západ Čech, nebo dají přednost jiné lokalitě, bude jasné v nejbližších dnech.

title: Nové místo k životu chtějí v Chebu nalézt další krajané z Ukrajiny

maintext:
Když letos začátkem roku dorazily do Chebu první rodiny krajanů z válkou zmítané Ukrajiny, nevítalo je příliš příjemné počasí. Zima, pološero, ve vzduchu poletovaly sněhové vločky.
Zato nyní, když město navštívila další skupina ukrajinských rodin s českými kořeny, představil se jim Cheb ve zcela jiném světle. Uličky zalité sluncem, spousta zeleně, parků a hlavně rozlehlá průmyslová zóna s mnoha firmami, kde i přes jazykový hendikep nebude těžké získat práci.
„Asi pět rodin se do Chebu přijelo podívat. Myslím, že se jim tady líbilo. Všichni jsou z Kyjeva. Jsou to vzdělaní lidé, bavili jsme se převážně česky. Do republiky přijeli přibližně před měsícem. Ukázali jsme jim byty, které město může nabídnout, vzali jsme je do průmyslové zóny podívat se, jaká práce se dá tady v Chebu sehnat,“ popsal průběh návštěvy chebský starosta Petr Navrátil.
Ten věří, že skupina se do Chebu vrátí natrvalo, aby zde našla nový domov. „Přihlásili jsme se do programu, protože chceme krajanům pomoci. Navíc se potvrzuje, že Češi na Ukrajině jsou velmi pracovití lidé, kteří se rychle učí. Takové tady potřebujeme,“ pokračoval starosta.
Kdo chce pracovat, v Chebu práci vždy najde, říká starosta
Dodal, že kdo chce pracovat, v Chebu práci vždycky najde. „Také kapacitu ve školách a školkách máme dostatečnou. Jisté problémy by mohly nastat při uznávání vzdělání.“
Jedna z prvních, kteří letos v lednu dorazili do Chebu, byla Olena Pereverzieva se třemi dětmi. Společně s ní se do Chebu přestěhovaly další tři rodiny Čechů z východní Ukrajiny. Jejich domovy na Ukrajině postihla válka, a tak chtějí na západě Čech začít znovu. S aklimatizací pomohla charita.
„Poskytli jsme asistenční služby a poradenství,“ upřesnila Klára Zachová z Plzeňské charity.
Pomohlo i město Cheb. „Zajistili jsme místa ve školách a školkách. Domluvili jsme pro ně termín jednání na úřadu práce a pomáháme i jinak,“ uvedla mluvčí města Simona Liptáková.
„První repatriace dopadla v našem městě dobře, proto nabízíme pobyt další vlně krajanů. Pro letošní rok chce ministerstvo vnitra vyřídit přibližně pět stovek žádostí. Ti lidé budou hledat místa, kde je práce a zároveň byty. Obojí v Chebu máme,“ říká Liptáková.
Na přesídlení krajanů z celého světa vláda uvolnila v začátku loňského roku 66 milionů korun. Využity by měly být především pro lidi s českým původem na Ukrajině.
Součástí vládního plánu je kromě zajištění dočasného ubytování i finanční pomoc, asistence při stěhování, při hledání trvalého bydlení nebo zaměstnání. Program vznikl v reakci na žádosti několika stovek lidí z Ukrajiny o přesídlení do Česka. Žádosti adresovali přímo prezidentu republiky Miloši Zemanovi.


description: Devatenáct majitelů psů bez průkazu původu se v sobotu v Aši utkalo o nejschopnějšího voříška. Klání se však otevřelo i ušlechtilým plemenům. Akci Voříškiáda pořádala tamní základní kynologická organizace už popatnácté.

title: Psi bez „papírů“ mají hned několik povah. Voříšci soutěžili v Aši

maintext:
Navzdory názvu byli podle předsedkyně klubu Sandry Kozubkové vítáni všichni psi. „Máme tři kategorie, a to o nejšikovnějšího psa, nejrychlejšího psa a o nejsympatičtější pár,“ prozradila.
Voříškiáda je podle ní pro ty, kteří nechodí do výchovných spolků. „Snažíme se je snažíme nalákat na náš cvičák a můžou nám ukázat, co svého psa sami naučili,“ řekla předsedkyně.
Zatímco takzvaně „papíroví“ psi mají zpravidla jednu povahu, voříšci jich mají hned několik. A záleží na majiteli, kterou nechá vyniknout, říká Kozubková. Výhodou voříšků je podle ní to, že jsou zdravější, veselejší a lépe socializovaní.
„Jestli jsou chytřejší, jak se o nich říká, to nevím. Ale když vezmete například německého ovčáka, je jasné, že chováte psa s jednou danou povahou. Voříšci mají z každého něco,“ vyprávěla. Sama má přitom doma dva „mazly“ a oba s průkazem původu. Jiní psi jí samozřejmě nevadí, ovšem když si pořídila Chesapeake Bay retrívra a argentinskou dogu, přesně věděla, že právě tyto dvě povahy chce do svého života.
Dog dancing se musí dělat pro radost, říká závodnice
Závodnice Vanda Říhová na Voříškiádu přivezla hned několik psů. Pracuje v sokolovském záchytném zařízení pro psy a je jednou z mála v regionu, která se věnuje dog dancingu, tedy tanci se psem.
„Když člověk chce, tak složité to není. Musí samozřejmě zařídit, aby chtěl i pejsek. Oba spolu musí tvořit tým, který je založený na vzájemné toleranci,“ popsala. Dog dancing v Aši předvedla s Denisem, klasickým voříškem z útulku. Proplétal se jí pod nohama, couval a ochotně si stoupal na zadní. Za dobrou práci si vždy vysloužil dobrotu.
„Běžně ho odměňuji piškoty, ale protože je tu hlučné prostředí, vsadila jsem na vuřtíky,“ usmívala se. Ačkoli její pohyby byly ladné, ve volném čase netančí. Plánuje to už dva roky, přání jí zatím ale nevyšlo.
Naučit by se chtěla hlavně taneční kroky, protože každý pes je jiný a člověk mu musí pohyb přizpůsobit. „Dog dancing se musí dělat pro radost, nikoli nátlakem,“ řekla.
Tanec se psem jí prý lákal vždy a dovedla ji k němu její nemocná fenka. Je to totiž nevhodnější způsob, jak se společně s ní hýbat. Lidí, kteří by se stejné disciplíně v regionu věnovali, zatím moc není. Ale pozvolna se přidávají. „Zrovna teď v říjnu budu dělat zkoušky. Budou vůbec první v Karlovarském kraji. Já na ně zatím musela jezdit do Prahy,“ říká Říhová.


description: Státní podpora pro průmyslový park u Starého Sedla na Sokolovsku je nejistá. Důvodem je, že pozemky jsou v soukromých rukou. S napětím čeká na rozhodnutí vlády i zóna u Chebu.

title: Sokolov zkusí zrušit stopku pro zónu, zaměstnala by lidi po útlumu těžby

maintext:
Ještě nedávno to vypadalo, že Karlovarský kraj bude mít na jednání vlády o programu podpory rozvoje strategických průmyslových zón hned dvě želízka v ohni. Cheb a Sokolov. Zatímco však podpora průmyslového parku Cheb II je již téměř jistá, lokalita ve Starém Sedle do užšího výběru neprošla.
Stopku jí vystavila skutečnost, že patří soukromé firmě. Přitom právě Sokolov by strategickou top zónu, kam by stát lákal velké firmy, nutně potřeboval.
V příštích letech totiž bude Sokolovská uhelná, která s přibližně 3,5 tisíci zaměstnanci patří k největším zaměstnavatelům v kraji, pokračovat v postupném útlumu těžby. Bez práce by se mohly ocitnout stovky lidí.
Kraj, město i firma proto chtějí nepříznivý verdikt zvrátit. Do příštího jednání vlády, které se uskuteční za měsíc, chtějí materiál doplnit a vady odstranit.
„V současné době nemáme smlouvu o smlouvě budoucí mezi městem Sokolov a vlastníkem průmyslové zóny. Podporovat soukromou firmu ze státních peněz nelze,“ potvrdil náměstek karlovarského hejtmana Jakub Pánik.
„Sokolovská zóna podle názoru ministerstva životního prostředí a ministerstva zemědělství neprošla dostatečně mezirezortním řízením. Proto byla z užšího výběru vyřazena. Technické výhrady však ministři neměli, a to ani vůči zóně v Chebu. V současné době tento materiál říká, že pokud některá z vyřazených lokalit podmínky splní, může se strategickou zónou stát. A to přesně se týká Sokolova, kde by státem podporovaná zóna měla být,“ vysvětlil Pánik.
Zóna je šance pro lidi, kteří přijdou o práci po útlumu těžby
Také premiér Bohuslav Sobotka při nedávné návštěvě kraje naznačil, že jakmile se problémy podaří vyřešit, zóna u Starého Sedla by mohla být do programu ministerstva průmyslu zařazena.
„Nové rozvojové plochy pro podporu ekonomických aktivit v Karlovarském kraji připravuje ministerstvo průmyslu a obchodu s prioritním zájmem. Zóna může významně přispět ke snížení nezaměstnanosti, zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti kraje. Je to šance pro lidi, kteří budou muset po útlumu těžby postupně hornická zaměstnání opustit,“ řekl předseda vlády.
Plocha, o které je řeč, patří Sokolovské uhelné. Podle názoru Josefa Michalského, mluvčího společnosti, to není neřešitelný problém.
„O převodu s městem intenzivně jednáme. Bylo by možné to udělat například směnou pozemků nebo i jiným způsobem. Primárně ale musíme vědět, zda průmyslová zóna Sokolov - Staré Sedlo bude strategickou zónou, nebo nikoli. Ten dům se musí začít stavět od základů, ne od střechy,“ konstatoval Michalský a dodal, že společnost zároveň chystá v lokalitě Přátelství další pozemky vhodné pro průmyslovou výrobu.
„Stát by měl k problémům zaměstnanosti na Sokolovsku přistupovat podobně jako třeba na Ostravsku. Útlum těžby je palčivý problém a tady ho zatím nese na bedrech soukromý subjekt,“ postěžoval si Michalský, který odhadl, že postupné snižování těžby by mohlo v oblasti postihnout stovky lidí.
Podobně mluví i sokolovský starosta Jan Picka. „Sokolov průmyslový park nutně potřebuje. Už nyní se Sokolovskou uhelnou o tomto problému intenzivně jednáme. Předběžně jsme se domluvili. Cílem je, aby se park ve Starém Sedle dostal do priorit státu,“ uvedl starosta.
Zóna musí být strategická
S napětím čekají na rozhodnutí vlády i v Chebu. Tam totiž záměr zásadně rozšířit stávající průmyslovou zónu naráží na nesouhlasné stanovisko ministerstva životního prostředí v souvislosti s problematikou ochrany zemědělského půdního fondu. V jednání s ministerstvem by Chebským dost pomohlo, kdyby stát zónu označil jako strategickou.
„Jsme ve fázi směny pozemků s Karlovarským krajem. Dnes musí směnu ještě schválit městské zastupitelstvo. Do roku 2020 bude předmětné pozemky využívat školní statek. My zatím vyjednáme změnu Zásad územního rozvoje kraje, připravíme a doladíme všechno potřebné. I v tom by nám podpora státu mohla práci významně usnadnit,“ konstatoval starosta Chebu Petr Navrátil.
Starosta doplnil, že pokud se park strategickou zónou skutečně stane, dosáhne na nejrůznější dotační tituly například na vybudování infrastruktury. Do svých plánů Cheb zahrne agentura CzechInvest.
„My víme, že v republice chybí prostor pro velkou firmu. Kdyby teď přišla například automobilka Tesla, tak v Česku místo nenajde. Proto bychom tuto lokalitu, která má kolem 150 hektarů, nechtěli parcelovat do menších kusů. Cheb si na strategického partnera může počkat. Má mu co nabídnout,“ doplnil starosta Navrátil.
Podle vládního materiálu by nové zóny mohly vznikat s podporou státu v letech 2017 až 2022.


description: V chebské průmyslové zóně vzniká druhé největší distribuční centrum v Čechách. Společnost Tchibo tam zaměstná až 350 lidí. První část logistické haly začne sloužit koncem roku.

title: V chebské zóně staví Tchibo obří centrum, dá práci třem stovkám lidí


description: Vážná dopravní nehoda uzavřela ráno silnici mezi Sokolovem a Starým Sedlem. Srazila se tam dvě osobní auta a traktor, sanitky odvezly do nemocnice tři zraněné lidi. Těžce se zranil i pes cestující v jednom z vozů, veterinář ho musel utratit.

title: Při srážce dvou aut a traktoru se zranili tři lidé, psa museli utratit


description: Sokolovští policisté pátrají po vandalovi, který na různých místech ve městě čmáral nacistické symboly. Vyobrazil je například na výlohu prodejny, na lávku přes potok i na veřejné záchodky. Zachytila ho při tom kamera.

title: Vandal počmáral Sokolov nacistickými symboly, zachytila ho kamera

maintext:
Neznámý vandal začal řádit v Sokolově v noci na první zářijový den.
„Tehdy v ulici 5. května napsal symboly na křídlo vstupních dveří pivnice a v ulici náměstí Budovatelů pak napsal hesla na prosklenou výlohu prodejny,“ uvedla policejní mluvčí Kateřina Krejčí.
Tím ale vandalovo počínání neskončilo. Další nápis vytvořil v ulici B. Němcové na lávce přes Lobezský potok. Naposledy řádil v době od 9. do 12. září v Husových sadech, kde na budově veřejných WC popsal nacistickými symboly okno.
Kamera pachatele zachytila v prvním případě.
„Podle popisu by se mělo jednat o muže ve věku 25 až 35 let, štíhlé postavy vysoké kolem 170 centimetrů. Oblečen byl do tmavé mikiny s kapucí, kterou měl přetaženou přes hlavu. Dále měl na sobě tmavé kalhoty nebo tepláky a v ruce držel černý fix,“ popsala vandala Krejčí.
Případ nyní vyšetřují sokolovští kriminalisté. Podle nich se pachatel dopustil trestných činů poškození cizí věci a založení, podpory a propagace hnutí směřujícího k potlačení práv a svobod člověka.
O pomoc při zjištění totožnosti neznámého muže žádají policisté také veřejnost. „Jakékoliv informace, které by pomohly k dopadení pachatele, mohou lidé volat na linku 158 nebo se lze obrátit na nejbližší policejní služebnu,“ dodala mluvčí.


description: Na pořádné problémy si zadělal ve Františkových Lázních řidič, který usedl za volant silně opilý. V dešti nezvládl zatáčku a s autem skončil na střeše. Teď mu hrozí vězení.

title: Opilý řidič nezvládl v dešti zatáčku, auto převrátil na střechu


description: Nepříjemné překvapení čekalo na nepoctivého nálezce mobilního telefonu ze Sokolova, který si chtěl přístroj nechat. Muže vyděsilo, když se na displeji přístroje objevila hláška o tom, že je vyhledán.

title: Nepoctivý nálezce se lekl vyhledávání, zablokovaný mobil zahodil


description: Chovatelé ze Sokolovska, kterým z ohrady utekl beran a zranil přitom ženu, nyní čelí policejnímu vyšetřování. Podle kriminalistů zvířata utíkala opakovaně a muži je řádně nezabezpečili. Teď jim hrozí v krajním případě až roční vězení.

title: Chovatelům utekl z ohrady beran a napadl ženu. Hrozí jim soud


description: Karlovarští záchranáři pomáhali na dálku se záchranou tříčlenné posádky člunu, která se za bouřky dostala do potíží na moři v Chorvatsku. Po hodině se podařilo dostat všechny lidi z lodi do bezpečí přístavu.

title: Člun se na moři dostal do bouře, na dálku pomohli karlovarští záchranáři


description: Po týdnu hledání našli zástupci kraje a Žlutic vhodné místo pro dočasné uložení jedinečných dřevěných konstrukcí z hory Vladař.

title: Odkaz starých Keltů z Vladaře zamíří domů do Žlutic

maintext:
Objemný a velmi cenný náklad z doby 500 let před naším letopočtem najde s velkou pravděpodobností nový domov v budově Střední lesnické školy ve Žluticích. Tu zřizuje kraj.
„V době objevení byl celý nález dřevěných konstrukcí zdokumentován, vyzvednut a převezen do Švýcarska, kde už mají zkušenosti s konzervací takto starých dřev z oblasti podalpských keltských lokalit. Tu v rámci výzkumného projektu zadal Archeologický ústav v Praze a domluva byla taková, že poté budou artefakty vystaveny zápůjčkou v Západočeském muzeu v Plzni,“ uvedl hejtmanův náměstek pro kulturu Petr Zahradníček.
Potíž je ale v tom, že se konzervace o dva roky protáhla a muzeum už s umístěním dřev nepočítá. Konstrukce se tak vrátí zpět nedaleko místa jejich nálezu.
„Kromě školní budovy máme ještě jednu na náměstí, kde bývala lesní správa. V dolní části jsou dílny, druhé patro užíváme jako učebnu pro včelaře. Třetí patro je zcela volné,“ popsala zastupující ředitelka školy Libuše Syrovátková.
Prostory podle ní sloužily jako zasedací místnost a táhnou se přes celou budovu. Nehrozí tedy, že by se trámy do třetího patra nevešly. Navíc se tam topí a je tam sucho.
„Problém by možná mohlo znamenat točité schodiště, ale přinejhorším by se daly dřevěné konstrukce vytáhnout přes okno,“ uvedla.
Na dalším osudu trámů, které patří kraji, se bude podílet i starosta Žlutic Václav Slavík. Prý by byl rád, pokud by jejich část mohlo vystavit tamní muzeum. To by podle náměstka i starosty mohlo zlepšit návštěvnost Žluticka. Jenomže muzeum potřebuje rekonstrukci.
„Vzhledem k významu nálezu i k povinnosti kraje se o nesmírně cennou památku postarat krajští radní pomoc přislíbili, bude však na novém vedení kraje, aby v tomto procesu pokračovalo,“ poznamenal Petr Zahradníček.
Malou část objevu by mohlo zájemcům ukázat i karlovarské muzeum, které se po rekonstrukci na jaře otevře. „Vybrali bychom jeden kus, který bychom vystavili v sále archeologie Karlovarska, kde se přímo o lokalitě Vladaře bude mluvit,“ uvedla Lenka Zubačová, ředitelka Muzea Karlovy Vary.
Konstrukce našli a vyzvedli archeologové v letech 2008 až 2010 na úpatí Vladaře. Souvisejí s tamním hradištěm. Výzkum prováděli lidé z Archeologického ústavu v Praze, Katedry archeologie Západočeské univerzity v Plzni, Muzea Karlovy Vary a Občanského sdružení Vladař.
Odborné zajištění a konzervaci dřev zajistil výzkumný projekt financovaný v Programu podpory projektů mezinárodní spolupráce Akademie věd ČR.


description: Policie chytila zloděje, který řádil na Karlovarsku. Vykrádal garáže, sklady i kanceláře a za deset měsíců nakradl věci za více než milion korun. Teď mu hrozí vysoký trest.

title: V garážích, skladech a kancelářích zloděj nakradl věci za milion


description: Houbaři nedočkavě vyčkávají, jak na deště z posledních dnů zareaguje podhoubí. Hlavně na tom bude záležet, kdy začne sezona, která si zatím dává kvůli počasí na čas.

title: Houbaři si musejí ještě počkat, zatím uspějí jen opravdoví znalci

maintext:
Podle chebského mykologa Jiřího Pošmury by množství vody, které na Chebsku spadlo, mělo k obnovení růstu plodnic stačit.
„Je to katastrofa. Nerostou. Ale kdo ví, kam jít, ten alespoň symbolicky najde. Mám hlášeno, že kolega našel hřib a lišky. Roste také kupodivu například kotrč nebo sírovec, což jsou výborné houby. Narazit je možné i na pstřeň dubový, kterému se také lidově říká masovec, protože rozkrojený připomíná mozaiku skutečného masa, a to i barvou. Na to klasické houbaření si ale budeme muset ještě chvíli počkat, to si lidé zatím neužijí,“ říká Pošmura.
Ten jako předseda Mykologického klubu Slavkovský les první kloboučky vyhlíží snad ještě nedočkavěji než běžní houbaři. Už v sobotu 1. října totiž klub chystá tradiční houbařskou výstavu, která je každoročním zlatým hřebem sezony.
„Tuto sobotu plánujeme mapování růstu hub, které děláme pokaždé týden před výstavou. Veřejnost je vítána. Trasa vede bývalou vojenskou střelnicí v Kynžvartu a tamním parkem. Sraz je v 7 hodin na nádraží v Lázních Kynžvartu, kdy sem přijíždí vlak od Chebu. Uvidíme, snad něco najdeme,“ doufá Pošmura.
Věří také, že houby si nakonec dají říct a před výstavou začnou vystrkovat hlavičky. „Když nebudou, budeme muset výstavu zrušit. To se však, co si pamatuju, ještě nestalo,“ krčí rameny Pošmura.
Houbařské exkurze před výstavou se každoročně účastní desítky lidí, kteří tak přímo v přírodě využívají možnost dozvědět se zajímavosti o houbách, porovnat rozlišovací znaky jednotlivých kousků a nechat si nalezené úlovky odborně určit.
Vlastní výstavu, která se letos koná 1. a 2. října tradičně v budově Správy CHKO Slavkovský les v Mariánských Lázních, pokaždé navštíví stovky lidí. Kromě vzorků čerstvě utržených hub, které členové klubu těsně před výstavou hledají v širokém okolí, lákají návštěvníky zejména ochutnávky houbových pokrmů i recepty na jejich přípravu.
Výstava začíná vždy v 9 hodin a končí v sobotu v 17 a v neděli v 16 hodin.


description: Karlovarští policisté hledají podvodníka, který si v karlovarské půjčovně pronajal na falešné doklady auto za 700 tisíc a ujel s ním za hranice. Muž, který hovořil velmi špatnou, lámanou angličtinou, si zapůjčil vozidlo značky Mercedes Benz Viano. Teď mu hrozí až tři roky vězení.

title: Podvodník si půjčil na falešné doklady drahé auto a ujel za hranice


description: Nastoupit do autobusu, „pípnout“ bezkontaktní platební kartou, navolit typ jízdného a bez problémů cestovat. Tak vypadá blízká budoucnost v autobusech městské hromadné dopravy v Karlových Varech. Dopravní podnik Karlovy Vary zavádí ve spolupráci se společností MasterCard moderní odbavovací systém.

title: V karlovarských autobusech zaplatí cestující nově i platební kartou


description: Zcela novou podobu dal parte a dalším smutečním listinám karlovarský grafický designér Jiří Hanek. Se svými návrhy slaví nebývalý úspěch.

title: Designér tvoří originální smuteční listiny, inspirovalo ho staré parte


description: Hluboko ve svých záznamech musel zapátrat pozorovatel počasí Rudolf Kovařík ze Sokolovska, aby zjistil, kdy naposledy bylo tak teplé září. Dostal se až do roku 1983.

title: Tak teplé září bylo naposledy před 33 lety, říká pozorovatel počasí


description: První velká suma po několika letech přistane na účtu znovuoživené Nadace města Karlovy Vary. Kraj jí pošle pět milionů korun, které slíbil hokejovému klubu HC Energie pro nadcházející sezonu. Někteří krajští zastupitelé to ale kritizují.

title: Hokejový klub dostane peníze díky fintě s karlovarskou nadací


description: Zbytečná byrokracie či další krok proti lidem. Tak vidí obyvatelé kraje nové podmínky pro krácení nočního klidu. V Nové Roli už kvůli změnám dávají vědět obyvatelům města, aby nebyli nepříjemně zaskočeni.

title: Nový zákon o rušení nočního klidu vyvolává v kraji spíš neklid

maintext:
Města a obce budou muset od prvního října pravidelně vydávat vyhlášky se seznamem akcí, které mohou přetáhnout dvaadvacátou hodinu. A to až rok dopředu. To vyvolává kritiku.
„Stát zbytečně zasahuje do našich povinností,“ zlobí se nad novou právní úpravou starostka Nové Role Jitka Pokorná.
Podle novely přestupkového zákona musí města a obce schválit na rok dopředu vyhlášku, ve které budou přesně vyjmenované akce, jež mají povolené ukončení až v nočních hodinách.
Pokud se vyskytne nějaká s dostatečným předstihem neplánovaná oslava, má smůlu. Bude muset skončit ve 22 hodin.
„Budeme ji zavádět od příštího roku, je to pro město zbytečně komplikované. Může se stát, že občan přijde s dobrým návrhem a my nebudeme moci pružně reagovat,“ myslí si o nové vyhlášce starostka Nové Role.
Podobně jako část jejích kolegů se domnívá, že především některé typy oslav nejdou předem naplánovat. Ať už jde o přenos sportovních zápasů či rodinné oslavy. To vše nyní bude muset v některých městech schvalovat zastupitelstvo.
„Normálně se scházíme jednou za tři měsíce, nyní budeme muset zřejmě zasedat častěji. Už jsme i spustili mezi lidmi informační kampaň, aby věděli co a jak. Jsem z toho otrávená, znepříjemňuje nám to život,“ dodala starostka.
Podobné je to třeba v Chodově. „Podle mého tohle vůbec poslanci neměli řešit. Opravdu budeme jen těžce reagovat na podněty našich občanů ohledně akcí. Po prvním říjnu tak budeme muset každý rok dopředu hlasovat o jednotlivých akcích,“ zoufal si starosta Chodova Patrik Pizinger.
Občane, ohlaš se rok předem
Nejvíce biti na tom budou samotní občané. Co nebude až rok dopředu nahlášené, bude protiprávní. Pokud tedy organizátoři koncertů zapomenou či budou chtít dodatečně zařadit nějaký koncert do plánu města, budou to mít složité. Dosud stačilo schválit výjimku.
„Nedokážu si představit, že jsem na koncertě v létě venku a vše bude muset skončit ve 22 hodin. To teprve vše začíná. Nikdy s tím nebyl problém, tak proč zase něco nového vymýšlí?“ ptá se František z Karlových Varů.
Krajské město ale novelu nepocítí. „Naše současná vyhláška z roku 2009 není v rozporu s novelou zákona. Ta stanovuje ochranu nočního klidu a také regulaci hlučných činností, neobsahuje možnost výjimek. Město je ani dosud nevydávalo. Novou vyhlášku kvůli udělování výjimek přijímat nepotřebujeme,“ odvětil za město mluvčí karlovarského magistrátu Jan Kopál.
Nedodržení nových pravidel se prodraží. „Za porušení nočního klidu hrozí sankce až pět tisíc korun při řešení na místě. Blokově až deset tisíc a při řešení opakování přestupku ve správním řízení až patnáct tisíc,“ uvedl sazbu v Karlových Varech Kopál.


description: Jedinečnou architekturu centra Karlových Varů v pátek rozzářil světelný festival nazvaný Královská cesta Karla IV. Má osm zastavení, která dají divákům poznat různé aspekty života panovníka. Šanci vidět unikátní dílo mají diváci ještě i v sobotu.

title: VIDEO: Karlovy Vary žijí světelnými efekty. Přibližují život Karla IV.

maintext:
Trasa cesty začíná videomappingem na budově Alžbětiných lázní. U hotelu Thermal čeká diváky laserová show, po které následuje další videomapping, tentokrát na stromy ve Dvořákových sadech.
Cesta mezi prameny začíná u toho Hadího, kde na diváky čeká opět laserová show. Stejně tak u Mlýnské a tržní kolonády, kde jsou zastavení číslo pět a šest, připravili autoři akce u příležitosti oslav 700. výročí narození Karla IV. zajímavé světelné kouzlení.
Skutečný vizuální klenot ovšem čeká na diváky při sedmém zastavení. To je umístěné přímo v korytu Teplé. Na plochu tvořenou vodní tříští se zde promítají obrazy ze života Karla IV.
„Je to to nejúžasnější, co jsem zatím kdy při podobných akcích viděl,“ prohlásil jeden ze stovek lidí, kteří hned při prvním možném termínu trasu absolvovali.
Královská cesta Karla IV. vrcholí u Císařských lázní, kde je připravený finální videomapping.
Na cestu se mohou návštěvníci vydat ještě v sobotu 3. září. Všechna zastavení na cestě jsou přístupná zdarma, jednotlivé show běží nepřetržitě, nebo jen s krátkými přestávkami. Světla se znovu rozzáří ve 20:30 a celá show potrvá do půlnoci.


description: Pořádnou smůlu měl řidič náklaďáku, kterému za jízdy upadla ze zadní nápravy dvě kola. Jedno z nich totiž narazilo do policejního auta zaparkovaného před služebnou, kolem níž právě projížděl. Nehodu zachytila bezpečnostní kamera.

title: VIDEO: Uvolněné kolo z náklaďáku trefilo zaparkované policejní auto


description: Zaniklá výletní či poutní místa bývalého pásma podél státních hranic se nadechují k novému životu. V Aši se skupina patriotů snaží o vzkříšení oblíbené lokality přezdívané Isola Bella.

title: Lidé podél hranic objevují další místa dříve skrytá železnou oponou

maintext:
Řada míst v příhraničí, které dlouhá léta ukrývala železná opona, vstává z pomyslného popela. Příkladem by mohla být Bismarckova rozhledna u Chebu, o které se roky nevědělo, zda vůbec existuje, poutní kostel Maria Loreto v Hrozňatově, ze kterého si strážci hranic v dobách totality udělali střelnici, nebo tajemná hora Dyleň, ukrývající odposlouchávací zařízení.
Jedna z lokalit, které ostře střežená hranice pro veřejnost pohřbila, leží na Ašsku, těsně u hranic s Bavorskem. Ještě za války jí lidé říkali vznosně Isola Bella, Krásný ostrov. Teď jí Ašští chtějí vrátit zašlou krásu.
„Býval to rybník s romantickým ostrůvkem, půjčovnou loděk a písčitou pláží. Kolem se chodilo na procházky, nedaleko stála výletní restaurace. Po válce však železná opona krásný a udržovaný kus krajiny zcela odřízla od okolí,“ uvádí mluvčí ašské radnice Milan Vrbata.
Po odsunu bývalých obyvatel Aše se na kdysi oblíbené výletní místo téměř zapomnělo. Ne však docela. Podařilo se objevit pár dobových fotografií, a tak se několik ašských patriotů pustilo do pátrání.
„Je to asi pět let zpátky, co s nápadem přišel Miloš Kubíček. Tvrdil, že kolem toho rybníka vedla i křížová cesta. Pátralo se v archivech, ptali jsme se pamětníků. Za nějaký čas jsme se mohli postavit na zbytky pobořené hráze u zarostlého mokřadu, rozhlédnout se a říct – tak tohle bývala Isola Bella. A protože lesy v okolí Isola Bella patří městu Aš, padlo rozhodnutí pokusit se dříve oblíbenou lokalitu vzkřísit a vrátit jí zapomenutou krásu,“ vzpomíná ředitel společnosti Ašské lesy Jiří Červenka.
Isola Bella Isola Bella je ostrov na jezeře Lago Maggiore v severní Itálii. Měří jen 320 x 180 metrů. Hrabě Carlo III. Boromejský na něm nechal pro svoji ženu Isabelu vybudovat ostrovní palác s nádhernou barokní zahradou. Ostrov se původně jmenoval Isola Isabela, později byl přejmenován na Isola Bella.
Ten společně s Milošem Kubíčkem stojí za plánem obnovy bývalého výletního místa. Společnost Ašské lesy proto začala chystat projekt.
„Návrh vzkřísit zapomenutou lokalitu v prostoru bývalé železné opony jsem představil profesorům na ČVUT, kde jsem sám studoval. Plán vzbudil ohromný ohlas, projekt nakonec vypracoval jeden z pedagogů stavební fakulty Adam Vokurka,“ přibližuje Marian Rewczuk ze společnosti Ašské lesy s tím, že prozatím snaha o obnovu rybníka vázne.
Část hraničních pozemků si totiž od státního pozemkového úřadu pronajal soukromý zemědělec. „Jakmile se podaří dotáhnout do konce majetkové záležitosti, požádáme o stavební povolení a budeme vyhlížet vhodnou dotaci,“ konstatuje Rewczuk s tím, že plánované náklady na stavbu nové hráze s bezpečnostním přelivem, odbahnění rybníka o rozloze asi jednoho hektaru, zajištění břehů ostrůvku a další úpravy jsou přibližně osm milionů korun.
Podle jeho slov bude mít obnovené vodní dílo vedle rekreační funkce i další úkol. „Významně přispěje k udržení vody v krajině, nabídne vhodný prostor k životu rostlinám a živočichům a zároveň poslouží jako protipožární nádrž, která v okolních lesích chybí,“ dodává.
Oblíbené ašské koupaliště sloužilo obyvatelům města od konce 19. století do poloviny století dvacátého.
Na břehu rybníka Isola Bella stála stejnojmenná restaurace a cukrárna, na jejíž terase čepoval hostinský Erdmann Fleissner ašské i bavorské pivo. K rybníku vedla z hlavního nádraží pohodlná vycházková trasa. Cesta stromořadím, jehož zbytky zde stále stojí, trvala asi dvacet minut.
Po válce byly budovy v těsné blízkosti hranice s Bavorskem zbourány a v 50. letech minulého století bylo celé území prohlášeno za hraniční pásmo. To byl poslední hřebíček do rakve kdysi hojně navštěvované lokality nazvané Isola Bella.


description: Odhodlání a naděje. To byly emoce, které převládaly při setkání obyvatel Jenišova s ministrem pro životní prostředí Richardem Brabcem. Tématem diskuse byla kritizovaná těžba kaolinu v bezprostředním sousedství nových rodinných domů.

title: Jenišovští chtějí zabránit těžbě kaolinu, pomoc jim slíbil ministr


description: Turistickou atrakcí se stala meteorologická stanice na Šindelové. Kromě českých turistů se může pochlubit i zahraničními návštěvami. Už tu byli lidé až z Izraele, Austrálie a naposledy také z Barcelony.

title: Mrazivá kotlina v Šindelové se stala lákavou turistickou atrakcí

maintext:
Stanici spravuje pozorovatel počasí Českého hydrometeorologického ústavu v Plzni Rudolf Kovařík, který návštěvu z Barcelony přivítal minulý týden.
„Šlo o vrchního předáka z tamní elektrárny a vysvětloval jsem mu, že u nás stanice funguje stejně jako ve Španělsku,“ vypráví Rudolf Kovařík.
Návštěvy mu přitom na stanici vodí třeba ti, kteří mají v Šindelové či okolí chalupy a přijedou jim hosté. Podle Rudolfa Kovaříka za atraktivitu může zejména reportáž jedné z německých televizních stanic.
„Sousedka jednou pořádala oslavu, na kterou dorazili hosté z Frankfurtu, a ptala se mě, jaké budou mít počasí,“ vzpomíná Rudolf Kovařík. Řekl jim, že ráno může mrznout, čemuž nikdo nevěřil. Jenomže opravdu mrzlo.
Jedna z účastnic oslavy to zavolala své dceři a najednou přijel do Šindelové německý televizní štáb. „To, že v létě mrzne, je normální v Alpách. Oni ale nemohli věřit tomu, že se to může stát pouhých 580 metrů nad mořem,“ říká pozorovatel počasí.
V Šindelové se ale podle něj vyskytuje naprosto učebnicová mrazivá kotlina, do které se „stékají“ čtyři údolí. Chlad se v nich drží a nemá příliš možností, kam utéct.
Poznat je to i v opačném případě - pokud dorazí tropická vedra. „Vloni jsme tu měli teplotu 35,4 stupně, zatímco ve vyšších polohách bylo 32, v Rotavě pak 31 stupňů,“ popisuje Rudolf Kovařík.
Návštěvnost odhaduje pozorovatel ročně na zhruba pět stovek lidí, přičemž velkou část tvoří také němečtí turisté.
První měření pro Český hydrometeorologický ústav začalo v Šindelové v roce 1962. Postupem času a s rozvojem techniky se jejich záběr rozšiřoval.


description: Okolo Sokolova na D6 bez dálniční známky. Takovou výjimku požadují po ministerstvu dopravy zastupitelé Karlovarského kraje. Pokud to ministerstvo posvětí, budou moci první řidiči použít jedenáctikilometrový úsek zadarmo už od prvního ledna 2017.

title: Řidiči mají šanci, že se na D6 svezou okolo Sokolova bez dálniční známky

maintext:
„Úsek mezi exitem na Nové Sedlo a exitem u Březové je v podstatě obchvat Sokolova. Výjimku už dříve dostal Cheb a Karlovy Vary, kde mohou řidiči jezdit po D6 bez dálniční známky. Toto nám navrhla Hospodářská a sociální rada ze Sokolovska, neboť v současné době raději motoristé využívají úzké silnice přes Loket. A my s návrhem zcela souhlasíme,“ řekl náměstek hejtmana Miloslav Čermák.
Hlavní slovo ale bude mít ministerstvo dopravy, které už v tomto roce povolilo výjimku například v Brně, Mladé Boleslavi či právě v Chebu. Zatím nejsou ministerští úředníci výrazně proti.
„Zvažujeme zrušení časového zpoplatnění na některých dalších úsecích v České republice. Chceme řešit především obchvaty měst, tato věc ale ještě není uzavřena. Nelze nicméně věc stavět tak, že vyjmeme v určitém kraji celou dálniční síť ze zpoplatnění,“ uvedl mluvčí ministerstva dopravy Tomáš Neřold.
Případná výjimka by se nevztahovala na nákladní vozidla, ta by nadále musela platit mýto.
Pro Sokolov by zrušení poplatku znamenalo velkou úlevu
Velkou úlevu by výjimka přinesla především Sokolovu, protože právě přes něj nyní motoristé objíždí placený úsek.
„Pro nás by to znamenalo odvedení alespoň části dopravy, která dnes vede přes Sokolov. Například občan Březové, jenž se chce vyhnout dálnici, jinak než přes naše město jet nemůže. Trošku si připadáme jako občané druhé kategorie, neboť výjimku dostal už zmíněný Cheb a Karlovy Vary, zatímco my ne,“ řekl místostarosta Sokolova Karel Jakobec.
Současné usnesení krajského zastupitelstva bude mít podle náměstka hejtmana Jakuba Pánika velkou váhu.
„Díky jednohlasnému souhlasu věřím, že to bude validnějším argumentem, než když jsme to navrhovali jen jako odbor dopravy,“ věří Pánik.
Poslanec usiluje o zavedení krajských známek
Ministerstvo dopravy každoročně stanoví seznam úseků s povinností mít dálniční známku ve své vyhlášce. Nové kolo udělování výjimek přijde zkraje roku.
„Stále ale trvám na tom, že dálnice D6 mezi Karlovými Vary a Chebem je zpoplatněna nesprávně. Nemá být vůbec zpoplatněna. Protože na stejné trase není silnice první třídy, kde by mohli motoristé jezdit zadarmo,“ tvrdí Pánik.
Podle politiků není udělení výjimky náhradou za to, že stále není možnost koupit krajské dálniční známky. Kraj už léta prostřednictvím zastupitele a poslance Josefa Novotného prosazuje zavedení krajských dálničních známek, které by sloužily lidem, kteří nepotřebují využít celou dálniční síť a jezdí jen po svém kraji.
„Návrh zatím prošel pouze prvním čtením. Do druhého je stále nasazován, ale nedaří se jej projednat. Někteří poslanci z našeho kraje pro něj navíc ani nehlasovali. Nic to nemění na tom, že o krajskou známku budu dál usilovat,“ dodal Novotný.


description: Neodepsané ložisko kaolinu v Karlových Varech - Dvorech přeťalo plány na výstavbu haly ve Dvorech, kde má najít práci pět set lidí.

title: Chyba v komunikaci ohrožuje vznik pěti set nových pracovních míst