description: Česká správa sociálního zabezpečení začne v těchto dnech rozesílat tisíce dopisů s přehledy takzvaných důchodových kont. Adresáti z přehledu zjistí, zda ve své pracovní minulosti nemají v evidenci na důchod nějaká bílá místa. Co dělat, když se objeví nesrovnalosti a proč je důležité mít důchodové konto pod kontrolou, vysvětluje Jiří Biskup, ústřední ředitel ČSSZ.

title: Šéf ČSSZ: Tisíce lidí si v září zkontrolují své důchodové konto

maintext:
K hromadnému rozesílání přehledů s důchodovou evidencí dojde už podruhé, poprvé tomu bylo loni v létě. Kolik lidí letos přehledy obdrží a které ročníky?
Dopis s přehledem svého důchodového konta obdrží letos více než sto tisíc lidí předdůchodového věku. Česká správa sociálního zabezpečení začne tyto přehledy rozesílat od poloviny září bezplatně do poštovních schránek mužům narozeným v roce 1955 a ženám ročníku narození 1958. Neobdrží ho například ti klienti zmíněných ročníků, kteří si letos již zažádali o tzv. informativní osobní list důchodového pojištění a potřebné informace tak již mají nebo budou mít k dispozici.
Pokud má někdo zřízenou datovou schránku, dostane přehled automaticky prostřednictvím datové schránky, nebo zároveň i poštou?Každému bude doklad zaslán jen jedním způsobem. Vlastníkům datových schránek bude zaslán do datové schránky, ostatním na adresu, kterou má ČSSZ v evidenci. Lidé, kteří se například zdržují mimo své oficiální bydliště a přehled z tohoto důvodu neobdrží, mohou kontaktovat kteroukoliv okresní správu sociálního zabezpečení.
Jaké klíčové informace lidé z tohoto přehledu zjistí?
Ze zaslaného přehledu dob důchodového pojištění lidé zjistí, zda má ČSSZ ve své evidenci všechny doklady o jejich pracovní minulosti a kolik činí součet jejich dob pojištění. Přehled obsahuje výčet a celkový součet dob důchodového pojištění, tedy takzvaných odpracovaných let, případně náhradních dob pojištění, například dobu vedení v evidenci úřadu práce. Jsou v něm rovněž uvedeny vyměřovací základy (výdělky/příjmy) a vyloučené doby (například doba dočasné pracovní neschopnosti) od roku 1986. Praktické a tím pádem klíčové je, že na přehledu je uveden i součet dob neevidovaných a lidé tedy hned vidí, zda „prázdná místa“ mají jen v řádu dní, případně měsíců, nebo zda chybí několik let.
Proč tyto přehledy vlastně rozesíláte?
Automatické zaslání přehledů dob pojištění se ukázalo být přínosnou službou, kterou naši klienti pozitivně hodnotili. Někteří z nich se svěřili, že si v každodenním shonu ani neuvědomili, že se jim blíží důchod. Díky přehledu si snadno a bez běhání po úřadech sami ověřili a zkontrolovali, jestli pro důchod splňují podmínku získání potřebné doby důchodového pojištění.
Pokud se stane, že naši klienti objeví určité nedostatky a bílá místa ve své evidenci, mohou je včas, tedy ještě před podáním žádosti o důchod, začít řešit a pozitivně tak ovlivnit jak výši svého důchodu, tak dobu řízení o přiznání důchodu.
Kromě toho zaslané údaje mohou lidé využít i k předběžnému informativnímu výpočtu výše starobního důchodu. Stačí je podle návodu „dosadit“ do důchodové kalkulačky umístěné na webových stránkách ČSSZ.
Je někdy těžké dohledat potřebné doklady? S jakými složitými případy se pracovníci ČSSZ a okresních správ setkávají?
Mezi ty složité případy patří právě získání dokladů, kterými lze prokázat neevidovanou dobu zaměstnání. Lidé je někdy už nedohledají nebo mají jen zlomek z nich, zaměstnavatel neexistuje, neexistuje ani jeho právní nástupce, v archivech také žádné doklady nejsou.
Přehledně Potřebná doba pojištění pro kalendářní rok, ve kterém je dosaženo důchodového věku. 2010: 26 let
2011: 27 let
2012: 28 let
2013: 29 let
2014: 30 let
2015: 31 let
2016: 32 let
2017: 33 let
2018: 34 let
po roce 2018: 35 let
zdroj: ČSSZ
Setkali jsme se i se situacemi, kdy doklady byly uloženy v archivu, který byl postižen povodněmi, takže potřebné podklady byly zničeny. Právě v těchto situacích je dobré zajít na okresní správu a poradit se. V některých případech lze využít institutu prohlášení svědků, ale i to má svá pravidla.
Složité případy řeší naši odborníci i s podnikateli, kteří podnikali několik let v devadesátých letech, po roce 1989. Mnozí si neplatili pojistné a nebylo proto možné jim tuto dobu započítat. „Neuznaných“ několik let jim sice neohrozilo nárok na důchod, ale ovlivnilo negativně jeho výši. Pak lze uvést také situace, kdy lidé pracovali v tzv. nesmluvní cizině, to je ve státech, se kterými nemá Česká republika smlouvu o sociálním zabezpečení. Pro vznik nároku na český důchod tuto dobu nebylo možné zohlednit.
Jestliže lidé zjistí, že mají v evidenci mezery, jak mají postupovat?
Důkladně zkontrolovat zaslané údaje doporučujeme všem, i když ze součtu evidovaných dob zjistí, že odpracovali dostatečný počet let. Rozhodně doporučujeme, aby lidé s doklady přišli na okresní správu sociálního zabezpečení, kde jim odborníci vysvětlí, které z nich lze před podáním žádosti o důchod zaevidovat a které doklady předloží až při sepisování žádosti. Samozřejmě jim také poradí v dalších záležitostech spojených s dobou pojištění. Není na místě zasílat doklady úřadu unáhleně.
Které doklady se předkládají až při sepisování žádosti o důchod a které doklady vracíte v případě prokazování bílých míst zpět?
V předstihu nelze například předkládat rodné listy dětí. Doba péče o děti se prokazuje vždy až při podání žádosti o důchod. Někdy se lidé diví, že jim vrátíme zpět například zaslanou pracovní smlouvu, aniž bychom doklad zaevidovali. Je důležité vědět, že z dokladu musí být jednoznačně zřejmé, od kdy do kdy doba pojištění či náhradní doba trvala. Proto například zmíněná pracovní smlouva není průkazná, protože obsahuje jen údaj o nástupu do zaměstnání, neprokazuje celou délku jeho trvání, případně neprokazuje skutečnost, že bylo zaměstnání skutečně vykonáváno. Dobu nelze zaevidovat ani na základě neověřených kopií dokladů. Ověřit je můžou odborníci na okresní správě sociálního zabezpečení zdarma nebo musí být kopie notářsky ověřené. Je tedy vždy na místě se nejprve poradit s našimi odborníky, než doklady do evidence ČSSZ zašlete.
Trochu jiná situace je u podnikatelů, přesněji OSVČ. Dobu samostatné výdělečné činnosti za rok 2015 v přehledu neuvidí. Do evidence se přebírá zpravidla až následující rok po roce, ve kterém odevzdali přehled příjmů a výdajů.
Co když lidé zjistí, že s dosažením důchodového věku jim bude chybět potřebná doba pojištění? Stává se to?
Tyto situace se také stávají a bývá to důvodem, proč žádost o důchod musí být zamítnuta. V praxi se setkáváme například s tím, že lidé, kterým byl vyplácen invalidní důchod I. nebo II. stupně, v minulosti částečný invalidní důchod, často až v okamžiku podání žádosti o důchod zjistí, že tato doba sama o sobě není dobou důchodového pojištění. A pokud při pobírání tohoto důchodu nepracovali, nemůže jim být započítána pro nárok na starobní důchod. Pokud chybí potřebná doba, opět doporučuji přijít za odborníky na okresní správu sociálního zabezpečení a zjistit možnosti, jaké člověk má. Někdy pomůže institut dobrovolného důchodového pojištění či rada, že není důvod stydět se za evidenci na úřadu práce. V některých případech, zejména pokud chybějící doba k získání nároku na důchod není příliš dlouhá, je možné ji dopracovat nebo doplatit formou dobrovolného důchodového pojištění.
Jaké mohou nastat komplikace, jestliže budu mít ve své evidenci bílá místa, mávnu nad tím rukou a začnu vše řešit, až když požádám o starobní důchod?
Chybějící doby důchodového pojištění mohou mít nejen negativní vliv na výši důchodu, ale mohou „ohrozit“ i nárok na důchod, tedy způsobit, že nárok na důchod vůbec nevznikne, případně při kratší době pojištění vznikne, ale až o několik let později. Dodatečné dokládání může mít rovněž vliv na délku vyřízení žádosti a tedy delší čekání na první výplatu důchodu. Z praxe máme zkušenosti, že obstarání chybějícího dokladu může být někdy opravdu velmi komplikované a trvat dost dlouho.
Fakta: Jak získat přehled s důchodovým kontem Občan má právo na zaslání informativního listu jednou za kalendářní rok.
Informativní list zašle Česká správa sociálního zabezpečení občanovi do 90 dnů ode dne doručení jeho žádosti.
Žádost musí obsahovat rodné číslo žadatele, jméno a příjmení (rodné příjmení) a adresu, na kterou bude informativní list zaslán.
Žádost se zasílá na adresu ČSSZ, odbor správy údajové základny, Křížová 25, 225 08 Praha 5, nebo v elektronické podobě podepsané uznávaným elektronickým podpisem na adresu e-podatelny: posta@cssz.cz
Plánujete rozesílání důchodových kont i mladším ročníkům?
Rozesílání přehledů je cíleně zaměřeno na předdůchodové ročníky. Věnovat pozornost dobám důchodového pojištění doporučujeme ale i mladším ročníkům. I mladí lidé by si měli uvědomit, že doby důchodového pojištění nejsou důležité jen pro starobní důchod. Doby důchodového pojištění hrají roli v situaci, kdy přijde vážná nemoc, úraz či nehoda, která negativně ovlivní zdravotní stav. I pro nárok na invalidní důchod zákon stanoví potřebnou dobu pojištění, obdobně je doba důchodového pojištění důležitá pro vznik nároku na pozůstalostní důchod, který alespoň částečně zaručí finanční příjem rodině po zesnulém. Nastane-li konkrétní situace jako nezaměstnanost, nemoc, péče o handicapovanou osobu, pobyt v cizině apod., je na místě jít se poradit na OSSZ.
Kdo chce mít svůj důchod pod kontrolou, jak může získat přehled s důchodovým kontem?
Každý bez ohledu na ročník narození si může požádat jednou ročně o zaslání informativního osobního listu důchodového pojištění, nebo pokud je majitelem datové schránky, může si své konto kontrolovat on-line na ePortálu ČSSZ, což je taková naše internetová samoobsluha.
Jak často nebo v jakých případech bychom si měli hlídat, zda máme své důchodové konto během své pracovní kariéry v pořádku?
Doporučuji lidem, aby si „konto“ s nějakým časovým odstupem kontrolovali vždy po změně zaměstnavatele, například v polovině následujícího roku po ukončení bývalého zaměstnání. Tímto zjistí, zda nemají v dobách a výdělcích nesrovnalosti, a pokud nastane problém, mohou ho začít hned řešit. Jak už jsem zmínil, o zaslání informativního osobního listu důchodového pojištění lze požádat jedenkrát během roku.
Řada lidí vůbec netuší, jakou v budoucnu získají starobní penzi. Nebylo by užitečné informovat občany alespoň orientačně a rozesílat takový orientační propočet spolu s důchodovým kontem? Plánujete něco takového?
S pomocí naší vylepšené důchodové kalkulačky lidé získají představu o budoucí výši svého důchodu. Vstupem jsou právě údaje uvedené na přehledu dob pojištění. Kalkulačka je určena široké veřejnosti a dostupná z webových stránek ČSSZ. Spojuje v sobě funkci věkové kalkulačky a nástroje pro výpočet výše důchodu, a to jak v aktuálním čase, tak i do budoucna, až 5 let před dosažením důchodového věku. V případě výpočtu výše důchodu do budoucna jsou připraveny tři varianty automaticky generované predikce na základě odhadu ČSSZ o vývoji výše průměrné mzdy v ČR, a to v minimalistické, střední a optimistické verzi. Sám klient pak může doplnit i vlastní odhad vývoje průměrné mzdy a získat tak i odpovídající vlastní predikci.


description: Firmy v Česku mají stále větší potíže sehnat lidi. Do svých provozů tak opět lákají cizince, hlavně z Balkánu. Od dob, kdy na trhu panovala hospodářská krize, jich v českých výrobních halách i kancelářích výrazně přibylo.

title: Balkánci už u nás za almužnu nedělají. Firmy jim dávají přes 20 tisíc

fasttext_language: cs


description: Mnozí Češi pracují současně pro dva zaměstnavatele, ať už během celého roku, nebo pouze po jeho část. To je i případ Petra z Prahy. Splácí hypotéku a napjatý domácí rozpočet řeší tím, že si našel druhé zaměstnání. „Jak je to se zdaněním příjmu a odvody na sociální a zdravotní pojištění?“ ptá se. Na dotazy čtenáře odpovídá Gabriela Ivanco ze společnosti Mazars.

title: Mám dvě zaměstnání. Co dělat, abych netratil na daních a odvodech

maintext:
Jestliže uzavřu s druhým zaměstnavatelem standardní pracovní smlouvu, slyšel jsem, že tento druhý příjem již není zdaněn. Je to pravda?
To, že zdanění podléhá pouze jedna mzda a z druhé mzdy se již žádné daně neplatí, je častý omyl. Zaměstnancům pracujícím na standardní pracovní smlouvu, ať už třeba pouze na zkrácený úvazek, je z hrubé mzdy srážena daň z příjmu a také pojistné na sociální zabezpečení a zdravotní pojištění, a to i když zaměstnanec pracuje pro více zaměstnavatelů současně.
Jak to bude s odvody? Musím z obou příjmů platit stejně, nebo existují nějaké výjimky?
Máte-li dvě zaměstnání, z hrubé mzdy vám oba zaměstnavatelé musí srážet každý měsíc 6,5 % na sociální zabezpečení a 4,5 % na zdravotní pojištění. Při výpočtu povinného pojistného se neuplatňují žádné daňové slevy, při stejné hrubé mzdě u dvou zaměstnavatelů je tedy povinné pojistné u obou stejně vysoké.
Na jaké daňové slevy mám nárok a mohu je uplatnit u obou zaměstnavatelů?
Každý zaměstnanec má nárok na slevu na poplatníka, jejíž měsíční výše činí 2 070 korun. Dalšími daňovými slevami jsou například sleva na studenta nebo sleva na invaliditu. Dále je možné daň z příjmu snížit o daňové zvýhodnění na děti, které ovšem může uplatnit vždy jen jeden z rodičů.
Ovšem pozor, veškeré uvedené slevy lze uplatnit vždy pouze u jednoho zaměstnavatele, případně postupně u více zaměstnavatelů, ale nikoli zároveň. Aby bylo možné všechny tyto daňové slevy a daňová zvýhodnění uplatnit, musí zaměstnanec u zaměstnavatele podepsat prohlášení k dani a dodat mu příslušné dokumenty (např. potvrzení o studiu).
U kterého zaměstnavatele mám podepsat prohlášení k dani, jsou na to nějaká pravidla?
V praxi podepisuje zaměstnanec prohlášení k dani u toho zaměstnavatele, u něhož má vyšší hrubou mzdu nebo pro něj pracuje dlouhodobě. Kupříkladu bezdětný zaměstnanec pracující současně pro dva zaměstnavatele na zkrácený úvazek za hrubou měsíční mzdu 13 500 korun u každého z nich má u prvního zaměstnavatele čistou mzdu 11 369 korun a u druhého zaměstnavatele, kde nemá podepsáno prohlášení k dani, pouze 9 299 korun.
Modelový příklad Bezdětný zaměstnanec: hrubá mzda 13 500 Kč, sleva na poplatníka 2 070 Kč Čistí mzda u prvního zaměstnavatele:
13 500 – 2 715 (záloha na daň = superhrubá mzda zaokrouhlená na 100 nahoru 18 100 krát 0,15) – 608 (zdravotní pojištění 13 500 krát 0,045) – 878 (sociální pojištění 13 500 krát 0,065) + 2 070 (sleva na poplatníka) = 11 369 Kč Čistí mzda u druhého zaměstnavatele:
13 500 – 2 715 (záloha na daň = superhrubá mzda zaokrouhlená na 100 nahoru 18 100 krát 0,15) – 608 (zdravotní pojištění 13 500 krát 0,045) – 878 (sociální pojištění 13 500 krát 0,065) = 9 299 Kč
Jak to bude s daňovým přiznáním, když mám dva zaměstnavatele, musím ho podávat sám?
Zaměstnanec, kterému byla alespoň v jednom měsíci roku 2016 odvedena zálohová daň z příjmu od dvou zaměstnavatelů současně, si musí za rok 2016 podat daňové přiznání sám. V takovém případě za vás zaměstnavatel nemůže vyřídit daňové záležitosti formou ročního zúčtování daně. K vyplnění daňového přiznání budete v tomto případě potřebovat „potvrzení o zdanitelných příjmech“ od všech zaměstnavatelů, u kterých jste během roku 2016 pracoval.
Pokud byste si přivydělával během roku příležitostně na dohodu o provedení práce s měsíční odměnou do 10 tisíc korun u zaměstnavatele, u kterého jste nepodepsal prohlášení k dani, s daněmi si starost dělat nemusíte. V takovém případě je totiž odvedena pouze srážková daň a váš druhý zaměstnavatel za vás roční zúčtování daně provést může.
V některých případech však může být výhodné zahrnout do daňového přiznání příjmy plynoucí z dohody, u níž byla odvedena daň srážkovou daní, neboť může vzniknout nárok na daňovou vratku.


description: Sjednali jste si životní pojištění na závažné nemoci a máte pocit, že vás nemůže nic překvapit. Jenže najednou zjistíte, že jste byli pojištěni třeba na jiný typ infarktu, než který jste dostali. Co dělat, radí Lukáš Škopek, odborník na pojištění ze společnosti Partners.

title: Proč vzteklina či HIV? Nenechte se tahat za nos nafouknutou pojistkou

maintext:
Životko, které kryje to, co má Vyplňte krátkou tabulku. Zjistíte, které životní pojištění je pro vás výhodné a která pojišťovna jej nabízí nejvýhodněji.
Životní pojištění dokáže snížit dopady nepříznivých životních situací. Pomůže ale jen v případě, když jsou podmínky smlouvy správně nastaveny. Navíc umožňuje přidat různá smysluplná připojištění, která mohou pomoci zvládnout následky vážných zdravotních obtíží. Ovšem zda vám pojišťovna v těchto nepříjemných situacích vyplatí, záleží na pojistných podmínkách smlouvy. Pokud si je nepřečtete nebo si od svého finančního poradce či zástupce pojišťovny nenecháte vysvětlit podrobnosti, může se stát, že nedostanete nic.
Podmínky přísné a přesné
Pojistné podmínky bývají velmi detailní. Zjednodušeně řečeno: není infarkt jako infarkt. Pojišťovny v rámci konkurenčního boje neustále upravují skladbu nabízených připojištění a pojistných podmínek. Abyste se nenechali tahat za nos, je dobré si je přečíst a porozumět jim.
V Česku najdete pojišťovny, které pokrývají i více než třicet diagnóz. Co do četnosti a závažnosti jsou klíčové především tyto tři:
1 Rakovina: Pozor na výjimky
Rakovina stále patří k jedné z nejčastějších příčin úmrtí, připojištění v tomto případě dává smysl, ale může obsahovat řadu výjimek tzv. výluk. Jde o případy, kdy vám pojišťovna nic neproplatí, pokud si je nesjednáte v rámci připojištění navíc. Na které si dát zvlášť pozor?
Onemocnění in situ (jde o nádory v počátečním stadiu, které se dají odstranit chirurgickou cestou)
Život neohrožující zhoubné novotvary
Kožní nádory
Opakovaný výskyt onkologických onemocnění
2 Mozková mrtvice: Záleží na následcích
Pojišťovny v případě pacientů postižených mrtvicí stanovují dobu, kdy je pošlou na speciální neurologické vyšetření, které musí prokázat trvalé následky. Některé pojišťovny tak učiní už 40 dnů od cévní příhody, v případě jiných si pacient počká i půl roku. Pokud se do této doby uzdraví a lékař specialista nic nenajde, nedostane od pojišťovny žádné peníze.
3 Infarkt: Jak moc je to vážné
V případě tohoto připojištění si dávejte pozor na:
Definici infarktu - není infarkt, jako infarkt. Některé pojišťovny proplácejí jen ten „velmi silný“ akutní infarkt myokardu, který pacienta přímo ohrožuje na životě.
Opakovaný infarkt - pokud pacient už někdy infarkt prodělal, je možné, že ho pojišťovna na toto riziko nepojistí.
Smůla, když se uzdravíte moc brzy
Poslední dobou se pojišťovny předhánějí i v počtu diagnóz, které v rámci pojistného produktu nabízejí. Ten může obsahovat 10 diagnóz, u jiných pojišťoven 25 i více. Ovšem ke každé diagnóze existuje v pojistných podmínkách přesný popis. A pokud se vaše onemocnění nebude přesně shodovat s popisem v pojistných podmínkách, nemusíte od pojišťovny dostat ani korunu. Jsou to tyto:
1 Klíšťová encefalitida: Předčasně vyléčen
Pokud máte ve své smlouvě sjednáno například připojištění zahrnující klíšťovou encefalitidu, automaticky to neznamená, že vám pojišťovna zaplatí, pokud vás tato nemoc postihne. Závisí to například i na době léčby. Pokud máte u této diagnózy podmínku: „neurologický deficit, který přetrvává minimálně 180 dní“, tak vězte, že když se ke svému štěstí vyléčíte třeba už za 3 měsíce, nedostanete nic.
2 HIV: Rozhoduje způsob přenosu
Nejen následky postižení, ale i způsob získání nemoci může být důležitou pojistnou podmínkou. V případě viru HIV pojišťovny neproplácejí nákazu šířenou tím nejčastějším způsobem, při pohlavním styku. Aby pojišťovna zaplatila, musí se jednat o nákazu získanou během výkonu povolání nebo prostřednictvím krevní transfúze. V posledně jmenovaném případě musí dotčené lékařské pracoviště také přiznat odpovědnost.
3 Vzteklina: Co kdyby náhodou
Stejně jako v případě nákazy HIV i u vztekliny jde o klasický příklad toho, jak mohou pojišťovny uměle nafukovat pojistnou ochranu. Poslední výskyt vztekliny u člověka byl totiž v České republice zaznamenán před několika desítkami let. Přesto tuto diagnózu pojistné instituce s oblibou nabízejí a nechávají si za ni platit.
4 Vzácné choroby: Často jen do počtu
Takayasuova vaskulitida je vzácné onemocnění, které se projevuje zánětem cév, nejčastěji aorty. V rámci pojistné ochrany se jedná o onemocnění, které spíše navyšuje počet diagnóz. Tímto onemocněním totiž trpí asi tři lidé z milionu. Pokud toto číslo porovnáme s četností výskytu nádorových onemocnění nebo s infarktem, lehce si domyslíme, na co se při uzavírání pojistné smlouvy zaměřit.
5 Léčba v zahraničí: I u nás jsme světoví
Také v Česku se se již objevily pojistné produkty, které vám zaplatí druhý lékařský posudek ze zahraničního specializovaného pracoviště, případně uhradí léčbu na zahraniční klinice. Můžete se tedy sami rozhodnout, zda využijete českého zdravotního systému, nebo za léčbou raději odcestujete do ciziny. Někteří zaměstnavatelé toto pojištění nabízejí jako zajímavý benefit pro své top manažery. Při rozhodování je dobré si uvědomit, že znalosti a dovednosti českých lékařů patří ke světové špičce.
Kdo tomu má rozumět? Vy!
Připojištění závažných onemocnění má význam a do správně nastavené pojistné smlouvy rozhodně patří. Pojistná částka by měla představovat jeden až dvojnásobek ročního příjmu. Před podpisem smlouvy si také uvědomte, že kvalitnější pojistnou ochranu nemusí vždy nabízet pojišťovna zahrnující nejvíce diagnóz. Je dobré věnovat důkladnou pozornost tomu, co vás může nejpravděpodobněji postihnout.
Výskyt exotických a vzácných nemocí přece jen není tak častý, jako případy nádorových onemocnění, mrtvice či infarktu. Myslete proto především na kvalitní připojištění těchto nemocí. A pokud vám bude kdokoliv nabízet připojištění jen podle počtu diagnóz, hned se s ním rozlučte. Dotyčný se vám nesnaží poradit, pouze prodává něco, čemu sám příliš nerozumí.
8 tipů na co si dát pozor při sjednání připojištění


description: Právě vychází v pořadí již šestá kniha ekonomky, blogerky, manželky, matky a pro mnohé také rebelky Markéty Šichtařové. Sbírka textů z let 2011 až 2015 dokazuje, že není třeba mít křišťálovou kouli, ale stačí jednoduše používat selský rozum.

title: RECENZE: Jak to vidí Šichtařová, pětiletka pohledem ekonomky

maintext:
Plodnost autorky nedokazuje jen počet jejích dětí (páté je na cestě), ale především množství textů, které, i když odborné, jsou psány srozumitelně a nepostrádají břitký humor. Na rozdíl od detektivního románu „Lumpové a beránci“ nemá nová kniha „Jak to vidí Šichtařová aneb Co nám neřekli o imigraci, důchodech a naší budoucnosti“ souvislý děj.
"Žijeme ve zvláštních časech, kdy mladí i staří jsou vzdělávání ve lži, a ten, který se odváží říkat pravdu, je nazýván šílencem či bláznem," řekl údajně Platon. Jak nadčasové!
Jednotlivé texty vznikaly totiž postupně v letech 2011 až 2015 jako články pro různé časopisy, internetové noviny a v posledních letech jako samostatné blogy.
Do knihy autorka zařadila texty, které mají přesah do současnosti a staly se tak nadčasovými. Navíc je u každé kapitoly užitečný dovětek psaný v lednu 2016 (než šla kniha do tisku), ve které čtenářům vysvětluje časový posun zmíněných událostí. Pak už je jen na nich, aby posoudili, jak dalece či blízce tenkrát „předpověděla“ budoucnost.
A přestože nemusí každý s autorčiným názorem souhlasit, ukázalo se, že v mnohých reakcích měla zkrátka pravdu, nebo se jí alespoň významně přiblížila. Přitom leckdy kromě nezbytného vzdělání a všeobecného přehledu stačilo používat z naší společnosti stále více se vytrácející selský rozum.
Důchodová reforma, volební sliby, imigranti
Každou kapitolu uvádí nějaká příhoda ze života, a že není o humorné situace nouze, už znají čtenáři z minulých knížek. Pětiletý přehled událostí se kromě aktuálních ekonomických i politických událostí neobejde bez témat, která se opakují a vyvíjejí v čase.
Markéta Šichtařová Vystudovala Vysokou školu ekonomickou v Praze.
V letech 2000 až 2004 pracovala jako hlavní ekonomka Volksbank, kam nastoupila po stáži v ČSOB, kde se zabývala analýzou finančních trhů.
V roce 2004 opustila korporátní sektor a založila nezávislou a konzultační společnost Next Finance, kde je ředitelkou.
V letech 2006 až 2007 pracovala jako poradkyně ministra financí.
Poslední roky patří mezi nejcitovanější ekonomky v Česku i na Slovensku.
Je vdaná za ekonoma Vladimíra Pikoru, mají spolu zatím čtyři děti.
Ať už je to vznik, průběh a neúspěšný konec druhého důchodového pilíře, úvahy o vlastní odpovědnosti a větším či menším zásahu státu a vůbec evropské legislativy, nebo specifický pohled na domácí porody, se kterými má autorka opravdu bohaté zkušenosti. „Vždy jsem hájila, hájím a budu hájit svobodu. Tedy právo vzít zodpovědnost na sebe. Právo vzdát se přenesení odpovědnosti na někoho cizího,“ píše Markéta Šichtařová v jedné z kapitol.
V několika textech se autorka věnuje tématu vskutku aktuálnímu, a to volbám. Za zmínku stojí především zmínka o ideálním volebním programu, tedy programu pravdivém, který by všem voličům jasně řekl, co mohou od politiků očekávat. Představte si stranu, která už v programu jasně přizná, že chce krást, že neví, zda stojí nalevo nebo napravo, že zvýší daně, ať se děje co se děje, že bude brát úplatky bez skrupulí... I autorka ví, že je to fikce, ale bylo by to alespoň férové, že? Zajímavé jsou i rozbory několika skutečných volebních programů - hodně hesel a filozofie v pozadí málo. Zkrátka je dobré si připomenout, že politici vynikají především v tom slíbit, co udělají, ale neříct, jak to udělají.
Analýza migrace, jak ji neznáte
Několik textů a hlavně poslední stránky knihy patří problému, který teď řeší Evropa nejvíce – migrantům. Zatímco v autorských textech dává Markéta Šichtařová volný průběh vlastním úvahám a pocitům na současné dění, výtah z rozsáhlé studie se soustředí na posouzení důsledků stávající migrační vlny pro EU a Česko s využitím historických dat bez jakýchkoliv osobních emocí a dojmů. Studie nehodnotí, zda je či není (ne)humánní přistupovat k imigrantům nějakým konkrétním způsobem, ale věcně posuzuje budoucí ekonomické a sociální důsledky imigrace. Čtenáři tak získávají slušnou přidanou hodnotu argumentů, která jde nad rámec běžných informací z médií a sociálních sítí.
Každý si najde to své
Tematicky opravdu hodně různorodá sbírka se sice nečte jedním dechem jako detektivka, má to však i svou nespornou výhodu.
Jak to vidí Šichtařová aneb Co nám neřekli o důchodech, imigraci a naší budoucnosti Markéta Šichtařová, Vladimír Pikora,
Vydala NF Distribuce v roce 2016, 316 stran
Knihu je možné číst po částech, třeba kapitolu před spaním, není nutné jít stránku po stránce. Někdo si vybere třeba jen témata, která ho zajímají, a číst bude nahodile. Věřím ale, že nakonec stejně přelouská všechno. Texty jsou totiž, jak už u Markéty Šichtařové známe, plné vtipných hlášek a samozřejmě doplněné humornými příběhy z autorčina života.
Co dodat? Nejde o to souhlasit se vším, co autorka napsala, ale udělat si celkový přehled a vybrat si to podstatné. Ruku na srdce, kdo si pamatuje přesně, co se před pěti, čtyřmi, třemi roky přesně dělo? A zopakovat si alespoň některé souvislosti zejména teď před volbami. Knihu by si měli přečíst všichni, kterým není lhostejná současnost a budoucnost naší společnosti a stejně jako Markéta věří, že Česká republika je přes to přese všechno mimořádně skvělé místo pro život.
A abychom byli spravedliví a všechnu smetanu neslízla jen Markéta, je nutné dodat, že ve skutečnosti zhruba na polovině textů s autorkou spolupracoval její manžel Vladimír Pikora, ať už to bylo přímo spoluautorství či slovní konzultace. Na závěrečné analýze pak svým ekonomickým výzkumem spolupracoval i Jiří Cihlář.


description: Po světě obíhá přes 150 měn. Franky, koruny, dolary, kuny – vyznáte se v těch nejznámějších? Vyzkoušejte náš kvíz.

title: Vyznáte se v cizích měnách? Otestujte se


description: Sdělit lidem, že ve firmě nastanou nepříjemné změny, není snadné. Kdo si myslí, že to stačí zaměstnancům jen oznámit bez jakékoliv strategie, může sklidit pořádný odpor. Jak by měl postupovat profesionál, radí firemní sociolog Vojtěch Bednář

title: Prosadit nepopulární změny neumí každý. Jak na to, radí sociolog


description: Má to být zábava, ne další školní vyučování. Kroužek musí dítě bavit, aby se vydané peníze vrátily v podobě nových dovedností či znalostí. Čtěte, jak správně vybrat kroužek a kolik vás budou volnočasové aktivity dětí stát.

title: Sedm tipů, jak správně vybrat kroužek, abyste nepřišli o peníze


description: Na třídění odpadů do známých zelených, žlutých a modrých kontejnerů si už většina z nás zvykla. Ale víte, co můžete získat recyklací dalších odpadů, například baterií? Vyzkoušejte náš test.

title: Víte, jak ušetřit recyklací baterií? Otestujte své znalosti


description: Úrokové sazby hypoték nadále klesají a opět prorážejí rekordní úroveň. Průměrná úroková sazba poklesla na 1,843 procenta. V srpnu se zvedly objemy i počty uzavřených hypoték, přitom srpen dlouhodobě patřil mezi slabší měsíce.

title: Zájem o hypotéky roste. Nikdy nebyly tak levné jako nyní


description: Přestože většina z nás čím dál častěji za své nákupy platí platební kartou, nějaké hotové peníze máme v peněžence určitě všichni. Co víte o bankovkách? Vyzkoušejte náš kvíz.

title: Co víte o bankovkách? Otestujte svoje znalosti


description: Současné pohádkově nízké sazby hypoték můžete zafixovat i na 10 let. Proč tedy vůbec přemýšlet o tříleté nebo pětileté fixaci? Každá mince má dvě strany. Výhody i rizika rozebírá Vladimír Weiss, finanční poradce Partners.

title: Hypoteční úvěr: Dlouhá fixace je fajn, ale pozor na ztrátu flexibility

maintext:
Úrokové sazby jsou na rekordně nízké úrovni. Není se proto čemu divit, že si chce většina lidí zafixovat takové sazby na co nejdelší dobu, a tím minimalizovat náklady spojené s úvěrem. Bankám delší fixace v rozmezí sedmi až deseti let také nevadí, naopak je vítají, protože si klienta zajistí na relativně dlouhé období. V čem je tedy háček? Ve flexibilitě úvěrů. Možnosti, jak nakládat s nemovitostí, pokud je zástavou, jsou totiž poměrně omezené.
Naopak při konci fixace lze s hypotečním úvěrem dělat prakticky cokoliv a zdarma. Obvykle se jedná o mimořádnou splátku části nebo celého úvěru, o další úvěr na rekonstrukci nebo o neúčelovou hypotéku, kterou lze použít na cokoliv. K datu výročí fixace je úvěr zcela flexibilní a umožňuje tak změny v nastavení jeho parametrů. Jenže změny v životě většinou nečekají, až přijde konec fixace a je potřeba je řešit jindy. To pak znamená mimořádné splátky.
Změnil se váš život? Zaplatíte si to
Co představuje mimořádná splátka jistiny? Jde o aktuální výši jistiny plus sankční poplatky za mimořádnou splátku mimo výročí fixace. Podle současné legislativy je mimořádná splátka velice nákladná, jak se lze přesvědčit v tabulce níže. Většinou se k ní totiž účtují sankce ve výši vypočítané z ušlého úroku, kterou by jinak dotyčný zaplatil do konce fixace.
Životní situace se během dlouhé doby splácení mění. Člověk v průběhu fixačního období potřebuje koupit větší nemovitost, protože se mu rozrůstá rodina. Druhý naopak řeší rozvod nebo rozchod a majetkové vyrovnání. Nejčernějším scénářem pak může být úmrtí či invalidita žadatele. Zmíněné případy mají jedno společné: uvažuje se o prodeji nemovitosti a tím pádem také o mimořádné splátce celého úvěru.
Sankce za mimořádnou splátku mimo výročí fixace Srpen 2014 Kupní cena nemovitosti 2 000 000 Kč Vlastní zdroje 300 000 Kč Hypoteční úvěr 1 700 000 Kč Úroková sazba 2,49 % Doba fixace 5 let Doba splácení 30 let Měsíční splátka 6 709 Kč Srpen 2016 Výše jistiny 1 621 813 Kč Doba zbývající do konce fixace 3 roky 10 % z mimořádné splátky 162 181 Kč Ušlý úrok do výročí fixace 116 675 Kč 5 % z mimořádné splátky za každý rok do výročí fixace 243 272 Kč Pozn.: modelový příklad pro výpočet sankce za mimořádnou splátku mimo výročí fixace.
Příklad 1 Potřebujete větší byt
Klient si před lety pořídil nemovitost, která mu již nevyhovuje a potřebuje větší. Nemůže si dovolit ponechat si stávající menší nemovitost a zároveň koupit jinou, takže nejprve musí prodat původní dům a až pak pořídit nový.
Kromě toho, že není snadné vše správně načasovat, tedy ideálně prodat dům nebo byt ve chvíli, kdy se zároveň chystáte koupit jiný, musíte vyřešit ještě sankci za mimořádnou splátku mimo výročí fixace.
Jak se vypořádat se sankcí?
Uhradit ji v plné výši Prodat nemovitost, kdy kupující převezme původní úvěr Prodej a koupi cílit k datu výročí fixace Vzít si vyšší úvěr u stávající banky
Řešení: Sankci v plné výši člověk hradit obvykle nechce. O původní úvěr nemá zájem kvůli úrokové sazbě nebo z jiných důvodů. A cílit celý soubor transakcí k jednomu datu může být velice obtížné. Nejrozumnějším řešením pro prodávajícího je čerpání nového úvěru u stávající banky. Ten by měl být alespoň o 300 000 až 500 000 korun vyšší než původní úvěr. V takovém případě banka vypočítá sankci oproti výnosu z nového úvěru. Konečná sankce se tím sníží na přijatelnější úroveň. Její výše je zcela individuální.
Příklad 2 Dům rozříznutý na poloviny
Standardně bývají oba partneři součástí úvěrové smlouvy a vlastníky zastavené nemovitosti. Pokud se rozhodnou, že se jejich cesty rozejdou, je třeba se majetkově vypořádat.
Jaké mají možnosti?
Jeden z partnerů převezme celý úvěr, stane se jediným vlastníkem a vypořádá se s partnerem. Nemovitost se prodá, partneři se vypořádají a uhradí sankci v plné výši. Nemovitost se prodá, partneři se vypořádají a kupující převezme původní úvěr. Nemovitost se pronajme a prodej se naplánuje k datu konce fixace. Nemovitost se prodá a jeden z partnerů si vezme nový, vyšší úvěr u stejné banky.
Řešení: Převzetí úvěru jedním partnerem včetně následného vypořádání je finančně velice náročné. Čistý prodej nemovitosti se také jeví jako poslední možnost, protože dotyční budou vystaveni sankci v plné výši. Případný kupující pravděpodobně nebude mít zájem stávající úvěr přebrat.
Řešení se nabízí v pronájmu stávající nemovitosti a odsunutí prodeje k datu konce fixace. Tato varianta ovšem vyžaduje, aby mezi sebou bývalí partneři komunikovali a spolupracovali. Schůdnou variantou je také prodej nemovitosti a následné pořízení vyššího úvěru jedním z partnerů na koupi nové nemovitosti. K tomu je zapotřebí správné načasování a schopnost závazky splácet.
Příklad 3 V těžkých životních situacích jsou banky hodnější
Banky se naopak chovají přívětivě v případech, kdy dlužník nebo jeden z dlužníků čelí závažným životním událostem. Typicky se jedná o úmrtí nebo invaliditu. Banky v těchto případech obvykle sankce neúčtují.
Pokud dojde k úmrtí, pozůstalým je často vyplaceno pojistné plnění, které mohou využít k mimořádné splátce. Jestliže na plnění nemají nárok, připadá v úvahu prodej nemovitosti a mimořádná splátka celého úvěru.
V případě invalidity je situace obdobná. Pokud klient neobdrží pojistné plnění, opět lze kalkulovat s prodejem nemovitosti, s mimořádnou splátkou úvěru a případnou koupí vhodnějšího obydlí.
Úvěrový zákon: Nová pravidla klientům prospějí
Letos v létě prošel legislativním procesem nový zákon o úvěrech pro spotřebitele, který významně upravuje mimořádné splácení hypotečních úvěrů ve prospěch klienta.
Každý klient bude moci jednou ročně provést mimořádnou splátku ve výši až 25 % z výše jistiny. Podobnou službu už dnes některé banky automaticky poskytují, jiné si ji nechávají zaplatit. V porovnání se stávající situací umožní nová právní úprava klientům i další mimořádné splátky za poměrně přívětivých podmínek. Základní přehled přináší následující tabulka
Novinky, které zákon o úvěrech pro spotřebitele zavádí, se budou týkat nových hypoték sjednaných od data účinnosti zákona. Tím má být 1. prosinec 2016. Ti, kteří již hypotéku mají, se nových pravidel dočkají od následujícího fixačního období.
Hypotéku teď, nebo až potom?
Pokud dnes někdo přemýšlí o pořízení hypotéky, může se rozhodnout, zda úvěr sjedná podle stávajících, nebo nových pravidel. Jednoznačná odpověď, co je lepší, neexistuje.
Počkat na platnost nového zákona sice umožní případné levnější mimořádné splátky, ale na druhou stranu klientovi hrozí zdlouhavější papírování při sjednávání úvěru a nelze také vyloučit, že se nepatrně zvýší úrokové sazby. Je zde předpoklad, že si banky budou chtít svou vyšší flexibilitu nechat zaplatit. To ukáže budoucnost. Jisté je to, že žádná banka nechce začít zvedat sazby jako první. Snad jim to vydrží.


description: Akciové trhy mohou nevyzpytatelně ovlivnit nejrůznější situace. Jak je ale možné, že akcie v USA zatím nepadají volným pádem, když se o Bílý dům uchází miliardář Donald Trump? Nad touto situací se zamýšlí Aleš Tůma, investiční analytik Partners.

title: Komentář: Donald na tahu, proč akcie v USA nepadají jak střelená husa

maintext:
Aleš Tůma, investiční analytik Partners: Absolvoval Vysokou školu ekonomickou v Praze, obor mezinárodní obchod a specializaci peněžní ekonomie a bankovnictví. V médiích často komentuje vývoj na finančních trzích, makroekonomickou situaci, investiční trendy nebo výsledky podílových fondů.
Za necelé dva měsíce Američané rozhodnou, kdo bude další čtyři roky nejmocnějším mužem nebo ženou planety. Co na to finanční trhy?
Letošní volby jsou zajímavé hlavně díky kandidatuře Donalda Trumpa. Ten pro ostré slovo nejde daleko a tváří se, že na rozdíl od zprofanovaných tradičních politiků povede USA k úspěchu. Prostě bude řídit stát jako firmu.
Trumpovy zahraničně-politické přešlapy nechme stranou, ale i jeho představy o hospodářské politice někdy připomínají představy desetiletého dítěte o řízení továrny na čokoládu. Jak je možné, že akciové trhy tváří v tvář možnosti, že jaderný kufřík dostane do ruky velkohubý šoumen, ještě nepadají volným pádem?
Možnost 1 Trhům je jedno, kdo je prezident
Podle Stopařova průvodce po Galaxii je prezident jen figurka, která má odvést pozornost od toho, kdo skutečně drží moc. Ale netřeba uchylovat se k teoriím ze sci-fi. USA prošly řadou krizí a vzestupů pod prezidenty obou stran. I když prezident ekonomiku ovlivňuje, není na to sám. Dopad jeho rozhodnutí navíc není přímočarý ani okamžitý. Trhy tedy letošní volby nejspíš přejdou bez výraznějších výkyvů.
Možnost 2 Trhy se mýlí a podceňují Trumpa
Letos už voliči finančním trhům jedno překvapení přichystali, a to ve Velké Británii rozhodnutím o vystoupení z EU. Je tu ale podstatný rozdíl – průzkumy o brexitu byly do poslední chvíle těsné. Trump naproti tomu v posledních týdnech začal výrazně ztrácet. Trhy nejsou neomylné, ale momentálně jednoduše věří Clintonové. Ano, posílají jí i vcelku štědré příspěvky na kampaň, takže její rétorika proti Wall Street je poněkud pokrytecká... ale to není předmětem tohoto komentáře.
Možnost 3 Trump vyhraje, ale sliby zahodí
Tato možnost je pravděpodobnější než první dvě. Ostatně, kdyby zahazování předvolebních slibů byla olympijská disciplína, politici by pravidelně trhali rekordy. Extravagantní miliardář slibuje výrazné snížení daní, což je velmi sympatický slib.
Problém je, že zároveň slibuje opatření vedoucí k vyšším výdajům. Ať už jde o relativně rozumnou infrastrukturu nebo šílený nápad zazdít celou hranici s Mexikem. Podle některých odhadů by dokonce Trump zemi zadlužil více než Hillary. Kdyby chtěl dostát image rozpočtově ukázněného prezidenta, musel by zkrátka některé sliby přehodnotit.
V kampani mu ještě výroky o tom, že dluhy se případně nemusí platit, prošly. V realitě by se taková prohlášení mohla prodražit. Trhy jsou na podobné hrozby citlivé a na nových dluhopisech by vyžadovaly vyšší sazby.
Možnost 4 Trump vyhraje a pozvedne Ameriku do výšin
Tato možnost je nejméně pravděpodobná. Trumpovy návrhy v oblasti ekonomiky a financí jsou totiž často střelbou do vlastní nohy.
Ekonomiku vnímá v podstatě jako hru s nulovým součtem. Na jedné straně jsou vítězové, na druhé poražení. Mezinárodní obchod nevede k tomu, že obě strany jsou na tom lépe, ale pouze krade pracovní místa, a proti tomu je nutné zakročit. S podobnými názory ekonomové bojují už staletí, takže u Trumpa (ani u Hillary) nejde o nic nového. V poslední době bohužel boj prohrávají.
„Pravicový“ kandidát tak chce buď zrušit, nebo nechat přepracovat mezinárodní dohody včetně zóny volného obchodu s Mexikem. Argumentuje, že USA mají deficit v obchodu se zbožím. To je ale v dnešním propojeném světě přinejmenším zavádějící číslo. Dovoz zboží jednoduše znamená, že ho někdo jiný dokáže vyrobit efektivněji. Důkazem síly americké ekonomiky není to, jestli vyváží pračky, televize či traktory, ale jestli ostatní země dovážejí její kapitál a know-how.
Trump má pravdu v kritice přebujelé byrokracie a regulace. Ekonomika méně sešněrovaná absurdními pravidly by skutečně prospěla nejen USA, ale celému světu. Pokud ovšem cenou za to bude návrat k obchodním sporům a celním válkám, bude to posun z bláta do louže.
To neznamená, že Hillary Clintonová neprosazuje škodlivá opatření. Znamená to jen, že Trumpovo vítězství by investoři opravdu nemohli považovat za dobrou zprávu.


description: Zacházet s penězi se člověk musí učit od dětství. Poradíme, jaké dávat dětem kapesné, od jakého věku a jak nastavit pravidla, aby v budoucnu nespadly do dluhové pasti.

title: Prasátko, nebo kapesné? Rady, jak naučit děti hospodařit s penězi

maintext:
„S penězi a jejich funkcemi bychom děti měli postupně seznamovat od jejich pěti až šesti let,” říká Jan Lener, ředitel komunikace Broker Consulting. Jak na to, je otázka složitější. „Záleží hodně na tom, jak k penězům přistupují rodiče, jak jsou zvyklí hospodařit. Děti totiž vnímavě pozorují, mají snahu nás napodobovat a těžko je přesvědčíme, aby dělaly a dodržovaly něco, co sami neděláme či nedodržujeme,” dodává Lener a nabízí prověřené taktiky:
1 Pokladnička
Dítě by mělo mít co nejdříve pokladničku, do které si bude spořit své „příjmy“. Nejlepší je umožnit dítěti, aby si samo vybralo kasičku, která se mu nejvíce líbí. Kupte ji a hned dejte dítěti několik mincí jako první vklad, který si do ní uloží.
Protože malé děti zpravidla ještě nedostávají pravidelné kapesné, neboť s ním ještě neumějí rozumně hospodařit, je nutné příjmy dítěte střádat jinak. Například když se vám rozsypou a zakutálí drobné mince, požádejte dítě, aby vám je pomohlo najít a sesbírat, za odměnu mu pak několik mincí dejte do pokladničky. Domluvte se také s babičkou a dědečkem, aby při návštěvě u vás dali do nové kasičky třeba pětikorunu nebo desetikorunu.
Dáte-li dítěti bankovku nebo minci vyšší hodnoty, aby samo zaplatilo u pokladny, můžete mu pak za to, jak to šikovně zvládlo, nechat několik drobných mincí. “Čas od času s dítětem obsah pokladničky kontrolujte, přepočítávejte a mějte radost spolu s ním, jak v ní peníze přibývají,” říká Lener.
Užitečné tipy:
Učte dítě spočítat, kolik má v pokladničce mincí. To mu zábavnou formou pomůže i v rozvoji početních dovedností - počítat nejprve do deseti, později do sta a dále.
Naučte dítě rozpoznávat hodnotu mincí, roztřídit je do skupin a spočítat, kolik má mincí v hodnotě jedné koruny, dvou korun, pěti korun atd. Později je pak naučte sečíst hodnotu ve skupinách a pak dohromady.
Pokud dítě touží po něčem, co byste mu jinak nekoupili, například drobnou hračku nebo zmrzlinu, můžete mu se znalostí toho, kolik má v pokladničce peněz, navrhnout, aby si to koupilo samo ze svých úspor. Buďte důslední a neodpouštějte vracení půjčky. Dítě se tím učí, že půjčí-li si, musí dluh co nejdříve splatit.
Průzkum Jak zjistil průzkum agentury Ipsos pro úvěrovou společnost Profi Credit, začátek školního roku zatíží rozpočet více než tří čtvrtin českých rodin (78 %).
Začátek školy vyjde rodiče dětí na ZŠ v průměru na 5 200 korun, u středoškoláka je to 8 tisíc korun.
S obědy a školními akcemi přijde rodiče mladších dětí školní rok na 12 700 korun, u středoškoláků dokonce na 20 650 korun.
35 % rodin si kvůli škole půjčilo peníze, a to od příbuzných nebo finanční instituce.
Nejvíce peněz rodiče utratí za učebnice, knihy a sešity, následuje obuv a oblečení.
Průzkumu se zúčastnilo na 1 500 respondentů.
Platí, že za běžné práce a pomoc v domácnosti, by děti neměly dostávat peníze. Je to jejich povinnost v rámci fungování rodiny. Zaslouží si však pochvalu, pokud udělají něco ochotně a dobře.
Výjimkou mohou být mimořádné práce, jako je třeba pomoc při jarním úklidu doma či na zahradě, pomoc při mytí a čištění auta, pomoc při pletí zahrady. Zde můžeme kromě pochvaly přidat i nějakou peněžitou odměnu za dobře vykonanou práci.
2 Kapesné
Dětem bychom měli dávat pravidelně dohodnuté částky od zhruba 6 či 7 let. Peníze použijí na své drobné výdaje, případně si i část budou spořit. Tím je zároveň efektivně učíme s penězi hospodařit, neboť s obdrženým kapesným a úsporami v pokladničce musí vystačit až do dalšího kapesného.
Výše kapesného záleží na finanční situaci rodiny. Přesto bychom měli dodržovat dvě zásady:
Kapesné by nemělo být ani o hodně vyšší ani o hodně nižší, než je průměrné kapesné vrstevníků dítěte.
Postupně, s věkem dítěte, kapesné zvyšujte. Zhruba od 12 let by však s tímto zvyšováním měla být spojena i povinnost platit si z kapesného některé pravidelné výdaje, např. kredit na telefon. Dítě se tím učí vedení určitého osobního rozpočtu, což bude potřebovat v dospělosti.
S vyšším věkem dítěte je vhodné najít nějakou práci, za kterou dostane určitý výdělek. Například může dostat odměnu za různé práce v rámci širší rodiny (pravidelný nákup či jiná pomoc prarodičům), později, od 15 let, i za různé brigády. Dítě si peněz vydělaných vlastní prací v čase, který by jinak mohlo věnovat zábavě, bude více vážit.
Zvýšené kapesné by mělo vést i k pravidelnému spoření. Měli bychom s dítětem o tom občas (ne příliš často) hovořit a pomoci mu seřadit si priority a naplánovat si, jakou část spoří na něco většího pro sebe a co třeba na vánoční dárky pro své blízké. Tím budujeme návyky, které mu pomohou v dospělosti.
Průzkum: Děti dostávají až tisíc korun měsíčně
Z průzkumu mBank mezi zhruba tisícovkou rodičů vyplynulo, že až dvě třetiny českých rodičů dávají svým dětem pravidelně kapesné. V tom se čeští rodiče liší od těch slovenských, tam totiž dává dětem pravidelně kapesné jen zhruba 45 % rodičů.
Valná část dotázaných rodičů se shodla na tom, že kapesné dětem začínají vyplácet většinou ve věku 6 nebo 7 let. Kapesné tedy souvisí s nástupem do školy nebo s přípravou na ni.
Dále 92 % respondentů upřednostňuje hotovost. Děti, pokud samy spoří, ji v 71 % případů ukládají do kasiček. Našetřené peníze pak nejčastěji vydávají za dárky, hračky nebo elektroniku, jako je například mobil či tablet.
Nejčastější výše měsíčního kapesného se pohybuje v České republice v rozmezí od 300 do 600 Kč u žáků základních škol. Šest set až tisíc korun pak dostává převážná část žáků středních škol. Více než 90 % rodičů se zajímá o to, za co děti své peníze utrácejí. Více než polovina rodičů pak uvedla, že pociťují větší potřebu kontroly, jak často a za co ratolesti našetřené peníze vydávají.


description: Umět číst, psát a počítat je pro každého Čecha samozřejmostí. Horší je to ale s finanční gramotností. Pojmy jako RPSN, kreditní karta či rozhodčí doložka jsou pro některé Čechy stále velkou neznámou. Jak jste na tom vy?

maintext:
Jste finančně gramotní, nebo máte ve finančních znalostech mezery, které vás mohou zbytečně připravit o peníze? Kvíz byl připravený ve spolupráci s poradenskou společností Partners ke Dni finanční gramotnosti, který připadá na 8. září.
Jste finančně gramotní, nebo máte mezery? Vyzkoušejte své znalosti
Ve finanční gramotnosti je stále co vylepšovat. Potvrzuje to i letošní průzkum. Tak například dvě třetiny Čechů preferují bydlet ve svém a vzít si na to hypotéku považují za dobrou volbu. Potíž ale je, že polovina Čechů přiznává, že nemá dobrý přehled o úvěrech na bydlení a moc jim nerozumí.
A jak jsou na tom Češi s povědomím, jak vybrat nejlepší hypoteční nabídku? Celkem 43 procent Čechů v tom má jasno. Proč porovnávat - obrátí se jednoduše na svoji banku, u které mají účet, a věří, že dostanou dobrou nabídku. Znepokojující je i zjištění, že třetina těch, kteří si berou úvěr na bydlení, žije doslova od výplaty k výplatě a nemá finanční rezervu pro nenadálé události.
„Tvorba finanční rezervy by měla být základem zdravého finančního plánování. Lidé by měli mít na účtu troj- až šestinásobek svých měsíčních výdajů pro případy, kdy dojde ke snížení jejich příjmů nebo k jeho výpadku, říká Ondřej Hatlapatka, finanční poradce Partners a lektor Dne finanční gramotnosti.


description: Libor Schönwälder a Ondřej Čtvrtek se dali dohromady, protože měli stejné sny. Oba se zhlédli v moderním designu a chtěli ho posunout na vyšší level. To se jim podařilo. Po dvou letech jsou vyhledávanou designérskou firmou, vytvářejí obaly a loga a jejich roční obrat se pohybuje kolem deseti milionů korun.

title: Podnikání rozjeli teprve nedávno, už mají obrat přes deset milionů

maintext:
Kdy vznikla myšlenka založit designérskou firmu?
Libor: S Ondrou jsme v minulosti pracovali pro stejného zaměstnavatele, ale nebylo to ono, chtěli jsme se rozvíjet a specializovat na určitou oblast grafického designu. Měli jsme oba na chod studia velmi podobný pohled a chuť pustit se do společného podnikání v nás zrála několik let. Před dvěma roky jsme založili společnou firmu.
Ondřej: Je to tak, vždy mě bavila práce se značkami, tvorba příběhů a identity. Z toho pohledu mi přišel nejzajímavější obalový design, kde se kombinují jednotlivé oblasti grafiky. Navíc v obalovém designu máte možnost oslovit spotřebitele a ovlivnit jejich rozhodnutí.
Můžete prozradit, jaké byly začátky?
Libor: Bylo a bude to ještě hodně náročné. A to i finančně. Museli jsme studio adekvátně vybavit. Do začátku jsme investovali vlastní úspory a zbytek si půjčili. Pořídili jsme to základní, co bylo pro práci potřeba, a na další výbavu jsme si zkrátka museli vydělat.
Ondřej: Náročné to bylo zejména psychicky. Sestavit tým bylo asi nejtěžší, stále hledáme talentované lidi z oboru, ale těch opravdu dobrých je velmi málo.
Jaké byly počáteční investice?
Libor: Studio jsme stavěli od základu. Ondrovi se podařilo nalézt prostorný dům, kde se cítíme dobře nejen my při práci, ale i klienti při jednáních. Dále nás čekaly investice především do softwarového a hardwarového vybavení, od samotných počítačů, špičkových monitorů s vysokou věrností barev až po foto ateliér, který má v naší profesi nezastupitelné místo. Studio jsme vybavovali postupně.
Dnešní svět je samá reklama, na co teď zákazníci v oblasti reklamy a marketingu slyší? Je těžké vymyslet něco, aby to běžného konzumenta opravdu zaujalo?
Ondřej: Společně s klientem hledáme cestu, jak co nejlépe oslovit cílového zákazníka a přenést na něj požadované emoce a charakter produktu. Je to o vzájemné spolupráci mezi klientem a studiem. Jsme takový soukromý krejčí, který si zákazníka vyslechne a následně mu poradí, co jeho značce přesně padne, aby byl s myšlenkou a designem ztotožněný.
Libor Schönwälder (34 let) Ve společnosti je jednatelem.
Vystudoval střední ekonomickou školu, následoval roční jazykový kurz a pak nástup do prvního zaměstnání, kde jako obchodní zástupce prodával dárkové předměty.
V oblasti propagace se pohybuje více než 10 let.
Před dvěma lety založil spolu s Ondřejem Čtvrtkem firmu Lion Brand & Story
Před dvěma lety založil spolu s Ondřejem Čtvrtkem firmu Lion Brand & Story Je ženatý, má dva syny (čtyři a dva roky).
Určitě bude vypadat jinak obal pro špičkovou kosmetiku než sáček na mraženou zeleninu...
Libor: Na začátku je nutné podrobně se seznámit se samotným produktem, poznat jeho vlastnosti, kvality, silné i slabé stránky. Designér musí pochopit, komu je produkt určen, kdo je cílová skupina a co je pro tuto skupinu důležité. Dále je nutné podrobně zmapovat konkurenci a určit, vůči komu se chceme vyčlenit. Pak můžeme začít s kreativní částí, kdy společně v týmu hledáme nápaditou myšlenku na samotnou grafiku. Obal ale nesmí spotřebitele znejistit nebo zmást, v takovém případě k němu ztrácí důvěru.
Ondřej: Byť mají oba produkty obdobnou cílovou skupinu, pro každý obal platí jiné zákonitosti. Prémiová kosmetika bývá graficky takzvaně čistá, postavená na zajímavé typografii a doplněná o osobitý prvek, případně symbol. Obecně ale platí pravidlo, že čím méně grafiky, tím luxusnější dojem. Trendem je tedy minimalismus. U mražené zeleniny je situace zcela odlišná, obaly musí být výrazné, aby co nejrychleji mezi konkurencí upoutaly pozornost. Velký prostor dostávají fotografie, které fungují jako chuťový spouštěč nebo inspirace pro bezradnou manželku. Materiál je levná fólie, většinou bez jakýchkoliv technologií.
Ondřej Čtvrtek (35 let) Ve společnosti je uměleckým ředitelem.
Vystudoval marketing a management.
Vždy ho to táhlo spíše k tvůrčí práci, proto uplatnil svou kreativitu v grafickém studiu.
Před dvěma lety založil s kolegou Liborem Schönwälderem firmu Lion Brand & Story.
Je ženatý, má dvě malé dcery.
Jak se změnila designová kultura v Česku, v čem je posun?
Ondřej: Posunula se dobrým směrem, ale pořád jsme trošku pozadu. Lepší situace je v produktovém designu. Zde máme špičkové designéry, ale i tak jsou to spíše vlaštovky, než aby docházelo k plošné změně. Historicky u nás estetika šla stranou před funkčností. Lze samozřejmě nalézt i odvážné a zajímavé směry, ale je jich minimum, bohužel. Lidé jsou čím dál víc senzitivnější na design a chtějí se obklopovat tím, co se jim líbí a mít možnost se odlišit.
Libor: Často se setkávám s různými umělci, především mladými, a to napříč žánry, kteří mají odvahu, jsou nekonvenční, nápadití. Mám z nich dobrý pocit a jdeme správným směrem, jen bude ještě nějakou dobu trvat, než se v širším měřítku dostaneme na světovou úroveň.
Co musí úspěšný designer respektovat?
Ondřej: Někdy to chce určitou dávku odvahy na straně klienta, aby se nebál inovovat a přinášel osobitější pohled na produkt či značku. Samozřejmě je nutné držet se určitých pravidel. Pokud vytváříte obal na čokoládu, nemůže působit jako zubní pasta, nebo čisticí prostředek. Většinu zboží lidé nakupují impulzivně a značná část nákupního rozhodnutí se odehrává v podvědomí.
Libor: Především musíme porozumět tomu, jak funguje byznys našeho partnera, co je pro něj důležité, jak vlastní značku vnímá a kam by ji rád směřoval. Pokud neznáme strategický záměr, těžko se nám hledá styl, jak se má značka prezentovat. Firmy se v řízení svých značek pomalu zlepšují. Je-li strategie značky jasná majitelům, dostáváme kvalitní zadání a z toho nakonec profituje hlavně klient.
Podle čeho se zákazník rozhoduje, když si nějaký výrobek kupuje? Je ovlivněn obalem, balením? Za co podle vás utrácí?
Libor: Rozhoduje samozřejmě obojí. Zde je důležité si říct, kdo je zákazník a jaké zboží právě kupuje. Obal samozřejmě prodává. To platí pořád a zákazník si nekupuje jen samotný výrobek, ale především značku, ke které má kladný vztah, vnímá její hodnoty, je pro něj srozumitelná a ztotožňuje se s ní. V poslední době zákazníci častěji experimentují, mají odvahu vyzkoušet nové věci, ale i tak se většinou vrátí ke své osvědčené značce. V tom směru jsme hodně konzervativní.
„Porušením dogmat lze vytvořit nový trend,“ vysvětluje Ondřej.
Ondřej: Obaly jsou často podrobovány testování na spotřebitelském vzorku, kde zjistíme například maximální cenovou hladinu daného produktu, kterou je spotřebitel ochotný za určitý produkt, potažmo design obalu utratit. U některých projektů používáme eye trackingovou technologii. Tato metoda ukáže, jak obal čteme, jak oči po obalu putují a kde stráví delší či kratší dobu. Když víme, co je pro spotřebitele důležité, můžeme klíčové benefity produktu umístit do dobře viditelných ploch a ovlivnit tak rozhodování ve prospěch toho konkrétního produktu.
Co ale dělat, když je obal přitažlivý a obsah nestojí za nic?
Libor: Obal by samozřejmě neměl lhát. Jeho úloha, kromě ochrany produktu, je především reprezentativní. Obal musí být atraktivní a lákat spotřebitele k nákupu. Nicméně pokud se v produktu zklamu, už se k němu nevrátím.
V dnešní době plné diletantů a všeumělů musíte narážet i na zcela děsivé požadavky zákazníků. Co v takovém případě děláte?
Libor: Záleží, jaké má dotyčný zkušenosti a co jej k tomu vede. Jít proti proudu nemusí být nutně špatné, záleží, jak postavíte celou značku a zda bude dávat lidem smysl. Lidé musí především získat k produktům důvěru. Pokud jde o šílená zadání, která nedávají pražádný smysl. Jsem rád, že se k nám už nedostávají.
Jak byste ohodnotili současný design v Česku?
Ondřej: Je tady vidět obrovský kus práce od 90. let. Neříkám, že jsme najednou designová velmoc, ale ten posun u tak malé země je znát. Design u nás zobecněl a stal se součástí životního stylu, lidé se rádi obklopují hezkými věcmi.
Jakých chyb se designéři nejčastěji dopouštějí?
Libor: Chyb se nedopouštějí až tak designéři, jako marketéři, například nekonkrétním zadáním. Když se obrátíte na špičkové studio, dostanete vždy dobrý výsledek. Musíte jen vědět, čeho chcete dosáhnout.
Co všechno jste museli udělat pro to, abyste si našli své dobré místo pod českým sluncem?
Libor: Vybudovat portfolio zajímavých referencí, ukázat druhé straně, že si práci pro ně zasloužíme, že problematice rozumíme a poskytneme zákazníkům kvalitní službu, která bude mít přínos. Dostat se k zajímavým projektům bylo velmi náročné, ale podařilo se to.
Ondřej: Mnohokrát jsme prohráli, mnohokrát to zkusili znovu.
Dejme tomu, že si u vás někdo zadá obal na běžnou zubní pastu. Na kolik ho to vyjde?
Libor: Zubní pastu jsme ještě nedesignovali, nicméně cena naší práce je poměrně vysoká, je potřeba však brát na zřetel velikost cílové skupiny a její spotřebu. Cena proto reflektuje více faktorů, například počet produktů v dané řadě nebo trh, kde se prodávají.
Ondřej: Naši zákazníci už dobře vědí, že kvalitní design může velmi příznivě ovlivnit celkový prodej a daná investice se jim tak několikanásobně vrátí.
Pro koho pracujete? Kolik firem je vašimi stálými klienty?
Libor: Primárně pracujeme pro zákazníky z oblasti potravin a nápojů. Zkušenosti máme i s farmacií, stavební chemií nebo designy jízdních kol a sportovních potřeb. Stálá klientela je komplikovaný termín, klienti se vracejí v různých cyklech a s různou částí portfolia. Bavíme se ale o vyšších desítkách klientů.
Oslovují vás i firmy ze zahraničí?
Libor: Pracujeme stále více pro slovenské zákazníky, vytvářeli jsme například kolekci vinět, dárkové balení prémiového alkoholu, nebo designy sleeve etiket, které kopírují tvar obalu a umožní nám využít celou plochu, například pro limonády. Aktuálně na Slovensku řešíme redesign kompletního portfolia jedné značky masného průmyslu. Zahraničních projektů jsou prozatím jednotky oproti desítkám u nás.
Ondřej: Snad to nezakřiknu, ale začíná se nám dařit i v Polsku.
Můžete prozradit, jaký je váš roční obrat?
Libor: Obrat za loňský rok překročil deset milionů korun.
Dělali jste už něco, co se vymykalo běžným zakázkám?
Ondřej: Aktuálně pracujeme na vizuálním stylu jedné z nejstarších pohřebních služeb v zemi. Jednoduše, naše práce je velmi rozmanitá, od designu kol, přes alkohol po brambůrky.
Libor: Nenudíme se. Jsme velmi vytíženi.
Jaká je konkurence v této oblasti v Česku?
Libor: V Česku a na Slovensku je několik velmi schopných studií. Pokud bychom měli nasadit měřítko světové kvality, bavili bychom se zhruba o pěti firmách, což je pro oba trhy velmi málo. I to je důvod, proč se některé významné značky prezentují žalostně.
Ondřej: Někteří nám byli inspirací a máme vůči jejich práci respekt. Jsou tady dobrá studia.
Co byste vzkázali českému odběrateli?
Ondřej: Aby byl více odvážný, nebál se zkoušet nové produkty a nebál se experimentovat.


description: Startují na mistrovství světa a olympiádách, sbírají vítězství. Jenže když profesionální sportovci ukončí závodní kariéru, ocitnou se na začátku kariéry profesní.

title: Sportovci nastupují „do práce“ až po třicítce. To může to být problém

maintext:
Z olympiád si sice přivezl dvě medaile, ale budoucnost na nich Lukáš Pollert nepostavil. Vystudoval lékařskou fakultu, dal se na urgentní medicínu a vrcholový sport definitivně hodil za hlavu.
Brankář Dominik Hašek zkouší prorazit s vlastním drinkem, tyčkařka Kateřina Janků Baďurová si otevřela sportovní školku a bývalý desetibojař Roman Šebrle odložil tretry do botníku a moderuje televizní zprávy.
A pak je velká skupina sportovců, kteří po ukončení profesionální kariéry raději zůstanou na dohled stadionu, protože tam se cítí nejlépe. Snad jen s výjimkou Jaromíra Jágra se každý z nich nakonec musí smířit s tím, že sportovní život skončí a místo něj začne něco jiného, neznámého. Na rozdíl od obyčejných smrtelníků ovšem začínají profesionální sportovci kariéru se zpožděním dobrých deseti let.
„Často se setkáváme s tím, že sportovci kvůli nedostatku pracovních zkušeností a neznalosti pracovního trhu působí nejistě a mají nízké sebevědomí,“ vysvětluje Martin Schneider z personální společnosti McRoy Czech.
Nemají úspory a zkušenosti
Když skončí špičkový hokejista nebo tenista, nemusí se obávat, že bude kvůli hubeným úsporám strádat. Ovšem zdaleka ne všichni bývalí profesionální sportovci jsou podobně zabezpečeni. „Je jim kolem třiceti let, někdy i více, a najednou se musí rozhodnout, čemu se věnovat dál. Nemají zkušenosti a pracovní návyky a v tom je jejich největší nevýhoda,“ říká Martin Schneider.
Ale jsou mimořádně houževnatí
Co však sportovcům chybí v praxi, to obvykle dohánějí velkým nasazením. A také svým charakterem. Aby totiž dokázali ve sportu uspět, musí být vytrvalí, houževnatí a disciplinovaní. „Sport je naučil překonávat překážky a prohry. Tyto vlastnosti jsou pak velkou devizou v pracovním životě,“ vysvětluje personalista, podle něhož se dá docela dobře poznat, v čem by jednotliví sportovci mohli uspět.
Například zástupci kolektivních sportů jsou zvyklí na větší týmovou spolupráci a disciplínu, takže potom lépe uspějí třeba při řízení projektů. „Naopak individuální sportovci se lépe uplatňují například v soukromém podnikání,“ konstatuje Martin Schneider.
Někteří pak v nemilosrdné podnikatelské sféře uspějí, jako kupříkladu desetibojař Robert Změlík, který obchoduje s „buněčnými harmonizéry“, nebo fotbalový reprezentant Karel Poborský, jenž je společníkem firmy na výrobu rehabilitačních a nemocničních lehátek. Jiným skončí firma v konkurzu nebo se musí rozloučit s mnohamilionovými investicemi.
Je dobré sportovat a studovat


description: Poctivě pracovali, žili skromně a mysleli si, že své děti dobře vychovali. Když jejich dospělí potomci potřebovali finančně založit nebo půjčit, neváhali jim pomoci. A tvrdě na to doplatili. Teď jsou mnohdy na pokraji bídy a snaží se vymanit z dluhů.

title: Snaha finančně pomáhat potomkům je zahání na pokraj bídy

maintext:
Příkladem je 67letá Petra. S manželem vychovala dvě dcery. Po studiích na střední škole si našly práci a postupně se začaly osamostatňovat. Pro paní Petru to představovalo pocit úlevy, že si s mužem budou moci užívat důchodu a možná brzy i vnoučat.
Jednoho dne se na ně obrátila mladší dcera s prosbou, zda by si nemohla jejich jménem vzít u banky úvěr na rekonstrukci svého bytu. Její plat byl prý příliš nízký na to, aby půjčku na své jméno od banky dostala. Rodiče, zvyklí pro své děti udělat téměř cokoliv, s půjčkou souhlasili. Po půl roce se na ně obrátila i druhá dcera s obdobnou prosbou. Očekávala, že i ji rodiče podpoří. Rodičům tak nezbývalo nic jiného, než si vzít další půjčku a jejich dluh dosáhl hodnoty okolo 200 tisíc korun.
Půjčky měly dalekosáhlé důsledky
Obě dcery svůj závazek vůči rodičům nejprve opravdu plnily, po čase ale přišly o práci a úhradu dluhů nechaly na rodičích. Ti nyní splácejí v dohodnutém splátkovém kalendáři oba úvěry ze své penze a na živobytí jim moc nezbývá. „Kdybychom se měli znovu rozhodnout, zda dcerám půjčit, situaci bychom si mnohem víc promysleli,“ shodují se senioři.
„Půjčky rodičů pro děti jsou častým jevem. Přestože vypadají velmi nevinně, mohou mít pro rodiče, zvlášť pokud jsou již seniory, dalekosáhlé následky. I sebespolehlivější potomek, pokud se dostane do finančních potíží, může přestat splácet a dluh tak zůstane na rodiči. Pro seniory, kteří pobírají standardní důchod a nedisponují úsporami, může být tato situace opravdu složitá. Důchodci totiž jen obtížně shání dodatečné zdroje příjmu. Jejich možnosti jsou často z důvodu věku a zdravotního stavu, omezené,“ říká Markéta Fixová ze společnosti Kruk.
Snaha pomáhat potomkům dostala na pokraj finanční nouze i 70letou Evu. „Před pěti lety se sešlo několik životních změn najednou. Odešla jsem do důchodu, tím se mi snížil měsíční příjem na 12 tisíc korun. Dcera mě požádala o pomoc, když se s manželem ocitli v dluzích. Přenechala jsem jim družstevní byt, kde jsem měsíčně platila tři tisíce korun a odešla do nájemního, kde platím za bydlení 8 tisíc. Kdybych si nechodila přivydělávat na brigády, musela bych vyžít se čtyřmi tisíci,“ vypočítává seniorka.
Syn podniká, matka ho finančně podporuje
Z peněz, které si Eva přivydělá, podporuje navíc svého téměř padesátiletého syna, který neúspěšně podniká. „Živí se stolařinou, má dva zaměstnance, zakázky se mu ovšem příliš nehrnou, spíše naopak. Nedostatek příjmu řešil nejrůznějšími půjčkami. Již několik let je v situaci, kdy mu kvůli jeho neschopnosti splácet a mnohačetným exekucím, žádná instituce finance nepůjčí,“ přibližuje Eva. Syn to řeší jednoduše: když potřebuje uhradit náklady na energie, sociální a zdravotní pojištění pro zaměstnance nebo případné nákupy materiálu, obrací se s žádostí o pomoc na svou matku.
„Pomoc jsem brala jako samozřejmost. Poslední zkušenost mi ale nabourala jistotu, že dělám dobře. Před dveřmi se objevila žena zastupující nebankovní společnost a chtěla po mě splátku půjčky, kterou jsem si nevzala. V ten moment mi došlo, že to zašlo až příliš daleko. Syn si bere úvěry na moje jméno a bez mého vědomí,“ svěřuje se paní Eva.
„Paní Eva je příkladem ženy, která doslova doplácí na svou ochotu pomoci rodině za všech okolností. V bezmezné snaze se sama zadluží a žije na hranici životního minima. Toto úsilí bývá ale většinou kontraproduktivní,“ říká Markéta Fixová. Jak dodává, než se rodiče rozhodnou vzít si pro potřeby svých potomků půjčku, je důležité, aby si vytvořili dostatečnou rezervu pro případ, že jejich děti přestanou půjčku splácet. „Doporučuji také prověřit, za jakým účelem si půjčku bereme. Je vhodné dohodnout se na pravidle, že si rodič vezme pouze jednu půjčku a podle toho, jestli ji potomek splatí, mohou se domluvit na další. V žádném případě by senior neměl brát několik půjček najednou.
Gamblerství syna připravilo rodinu o statisíce
A další případ, tentokrát z Poradny při finanční tísni. „Rodiče ve věku 50 a 55 let se snažili řešit finanční situaci svého 28letého syna tím, že si postupně půjčili celkem 800 tisíc korun. Obrat nastal, až když syn šel na léčení. Jak se ukázalo, byl gambler. Sám měl dluhy ve výši 400 tisíc korun. Po vyléčení si našel práci a šel do oddlužení. Jeho rodiče po nějakou dobu zvládali dluhy splácet, nakonec museli také do oddlužení,“ přibližuje David Šmejkal, ředitel Poradny při finanční tísni.
Poradna při finanční tísni Služby Poradny jsou poskytovány zdarma.
Nejčastěji lidé řeší hrozící exekuce a možnosti oddlužení (osobního bankrot).
Bezplatná linka: 800 722 722
Podle Davida Šmejkala jsou již rodiče a prarodiče přece jen obezřetnější a svá rozhodnutí, zda svým blízkým finančně pomohou, více zvažují, než před několika lety. Pokud je však příbuzní dostanou do finanční nouze, obávají se vyjít s rodinnými problémy ven. „Soucit a snahu pomoci máme všichni, určitě však taková pomoc blízkým nesmí jít na úkor našeho bezpečí a rozpočtové rovnováhy. Jestliže chce senior někomu půjčit v rodině, tak jedině v písemné formě. Možné je zajistit půjčku směnkou, možná je i zástava nemovitosti, jestliže ji dlužník - potomek vlastní,“ radí David Šmejkal.
A ještě jedna cenná rada. Pokud vás potomek požádá o půjčení jisté finanční částky, hned na začátku si odpovězte na otázku: „Co když peníze už nikdy nedostanu zpátky! Vadí mi to?“ Jestliže si odpovíte: „Ano!“– nikomu nic nepůjčujte! Dluhy mezi příbuznými dostávají do finančních problémů totiž stále víc seniorů a navíc dokážou dokonale zničit mnohé rodinné vztahy.
Exekuci z důchodu má téměř 85 tisíc důchodců
V půjčování peněz buďte obezřetní zvlášť tehdy, když máte pár let do penze. Z údajů České správy sociálního zabezpečení vyplývá, že u nás stoupá počet lidí, kteří si do důchodu přinášejí jednu nebo dokonce několik exekucí. V červnu 2016 mělo v Česku exekuci z důchodu celkem 84 699 důchodců a v průměru jim ČSSZ srážela 1 902 korun. Od ledna do června 2016 přitom poukázala ČSSZ na účty nikoliv důchodcům, ale jejich věřitelům celkem 973 milionů korun.
„ČSSZ k červnu 2016 nemohla exekuci zařídit u více než 45 000 důchodů pro jejich nízkou výši, důchod dlužníků nedosahoval tzv. zabavitelné výše. Dluh však nezaniká. Pokud ho dlužník-důchodce neuhradí jiným způsobem, výkon rozhodnutí stále evidujeme. V okamžiku, kdy se dlužníkovi důchod zvýší nebo se u něj změní například počet vyživovaných osob, ČSSZ je povinna srážky zařídit,“ konstatuje ústřední ředitel ČSSZ Jiří Biskup.


description: Průměrná mzda v České republice je nyní 27 tisíc korun. Co si za takové peníze koupíme? Jaká je naše životní úroveň ve srovnání s ostatními státy světa? Webový portál Numbeo.com sleduje pravidelně řadu údajů ve více než 120 zemích světa. A stojí za to je občas porovnat.

title: Mzda a životní úroveň: Jak si žijeme ve srovnání s ostatními státy


description: Na pracovní trh přichází generace hráčů počítačových her. Proč je to spíše důvod k radosti než obavám, vysvětluje herní expert a kapitán firmy Court of Moravia Petr Pouchlý.

title: Zaměstnání podle úspěchu v počítačové hře? Proč ne, říká expert

maintext:
Na pracovní pohovor přichází absolvent, který má za sebou nulovou praxi, zato tisíce hodin strávených hraním počítačových her. Starší generace jej může strčit do stereotypní škatulky geeka (zapáleného mladého ajťáka) a nejedná-li se o IT pozici, hodit jeho životopis do koše. Může to být ale obrovská chyba. Dospívá totiž generace, pro kterou je hraní her důležitou součástí jejich života. A také zdrojem dovedností, které se jim můžou hodit i v pracovním životě.
Dospělí mívají občas tendence přistupovat ke hrám s despektem. Rád se jich ptám, kdy si oni sami naposledy hráli. Řada z nich loví dlouze v paměti, odkud vyloví odpověď v řádu let. Je mi vás líto, pak dodávám. Znamená to totiž, že jste nejspíš stejně dlouho neměli sex.
Petr Pouchlý Hraní se věnuje celý svůj život a doposud nepřestal. Vytvořil desítky her, odehrál tisíce a vše, co se z her naučil, převádí do práce s týmy v neziskovkách, soukromém podnikání i mezinárodních korporacích.
Učí na Filozofické fakultě Masarykovy univerzity.
Vede svobodnou firmu Court of Moravia.
Za svůj přijal boj se šlendriánem a lemplovstvím, levnými paperbackovými pravdami a mizernou prací s lidmi, často nazývanými lidskými zdroji.
Hra může mít spoustu podob. Tou nejjednodušší je hraní si ve smyslu play. Hrají si děti, když staví z kostek vysokou věž nebo odehrávají scénky u lékaře. Hraní ve smyslu game pak vyjadřuje sofistikovanější zábavu s předem daným pravidly, ať už se jedná o pexeso, náročnou počítačovou strategii napodobující zákopy během bojů ve světových válkách nebo akční střílečka, ve které se pořádají světové turnaje.
Hra nabízí bezpečné pole k experimentům
Hra je pro učení a seberozvoj nesmírně důležitá v každém věku. Děti se skrz pravidla učí, že život má své mantinely, ve kterých se musí naučit fungovat. Dospělým, uvědomujícím si komplexnost světa okolo, hra zase umožňuje pohybovat se v úlevně zjednodušeném prostoru s jasnými pravidly. Hra jim pak nabízí bezpečné pole k experimentům a dává alibi k interakcím. Umožňuje dělat kroky, které by si hráči v reálném životě nevyzkoušeli. A motivuje je zkoušet.
Už jen samotný fakt, že podáme aktivitu jako hru, způsobí, že lidé k danému úkolu přistupují s prokazatelně vyšším nadšením. Nezjistili to však američtí vědci, ale Andreas Lieberoth z dánské univerzity v Aarhusu.
Čím dál víc si to uvědomují rodiče, ale i manažeři a vědci po celém světě. Stokrát omletá poučka, že člověk se nejvíc naučí z vlastních chyb, se těžko vysvětluje nadřízenému, zvláště v případě, kdy taková chyba stála firmu stovky tisíc korun. Proto je daleko chytřejší nechat lidi s velkou zodpovědností zahrát si hru, která je vybízí vyzkoušet si mnohé z potenciálních chyb nanečisto.
Že takové neexistují pro každý obor? Mnohé z dnes fungujících herně designových studií umí navrhnout hru na míru, na trhu jsou desítky hravých byznysových simulací pro různé situace. Kdo se spálí v bezpečném prostředí, snáze najde správné řešení v realitě, kde by špatné rozhodnutí z nedostatečné zkušenosti znamenalo ztrátu pracovního místa.
Může se hodit Hledáte nové zaměstnání nebo naopak sháníte vhodné zaměstnance? Připojte se na portál jobDNES.cz.
Ocenění z her v životopisu? Určitě
Generace Y nastupující na pracovní trh je zvyklá na hry jako součást svého života i v dospívajícím věku, na rozdíl od generace jejich rodičů, kteří si obvykle přestali hrát s příchodem dospělosti. Do životopisu se to zatím nepíše, ale doba, kdy jim na LinkedIn profilu přibude ocenění za hraní her, není daleko.
Hráče nebo hráčku, který dosáhl slušné hranice bodů ve Football Manageru, bych z fleku zaměstnal jako datového analytika nebo cifršpiona. Jako ředitel výrobního podniku bych se na zlepšovák výrobního procesu zeptal bez obav učně, kteří umí rychle vyhrát misi v Tower Defence. Hra spočívající ve stavbě efektivní obrany věží není totiž nic jiného než soutěž v co největším zefektivnění pomyslné výrobní linky. Jen místo zboží hráč ovládá animované věžičky. Jakkoliv ve hrách je oblíbenější ničit než stavět, princip se do reálného budování překlápí snadno.
Nezahazujme ani médii tolik stigmatizované staré dobré střílečky. Devadesátá léta, kdy jejich hlavním principem bylo osaměle běžet-střílet-zabíjet, už jsou dávno pryč. 3D akce, které baví dnešní náctileté, stojí daleko víc na týmové spolupráci. Nejlepší výsledky vykazují týmy, které se umí rychle a efektivně domluvit na společném postupu vůči nepříteli. A umění domluvit se v týmu je to, co dnešnímu firemnímu světu nejčastěji podráží nohy.
Video z jedné herní akce uchazeče o pozici mi tak může o jeho týmových dovednostech říct víc než umělé prostředí drahého assessment centra. Například toho, co zvládl zneškodnit vetřelce díky chytrému rozmístění spolubojovníků, chci jako operátora záchranné služby, kde na dobré koordinaci závisí lidské životy.
Hry motivují, proto je využívají i HR oddělení
Chytlavost her se navíc dá použít pro bohulibé účely. Spousta hráčů po celém světě může jednotlivými kroky ve hře postupně číst genom nebo generovat data pro vědce, které s jejich pomocí vyvinou nástroj včas detekující počínající Alzheimerovu chorobu. Virtuální prostředí EVE online například pomáhá sociálním vědcům i ekonomům skandinávských univerzit skrze hráčské chování predikovat chování lidí v realitě.
Právě posledně zmíněná hra EVE online je komplexním světem. Takzvané MMORPG jsou masovým fenoménem s desítkami milionů fanoušků po celém světě. Odsoudit hráče za to, že sedí hodiny denně za obrazovkou a žijí svůj paralelní virtuální život, je pro laika snadné. Ale i v onom virtuálním světě se tito hráči učí společně s dalšími vyjednávat, uzavírat koalice a dělat mnohé politické kroky, za které by se nestyděl ani profesionální lobbista.
Ještě o krok dál pak jdou larpy, které hru včetně charakteru postavy, již hráč hraje, simulují ve skutečnosti. Co člověk zažije na vlastní kůži, nabízí úplně jinou hloubku. Sám jsem několikrát viděl na studentech, kteří si zahráli larp z totalitního prostředí, jak se proměnilo jejich vnímání demokracie a občanské společnosti.
Hry magicky vtahují. A jsou-li dobře vymyšlené, motivují. Právě proto marketéři po celém světě vkládají do svých věrnostních programů prvky hry, aby si udrželi své zákazníky. Právě proto e-learningové kurzy odměňují své posluchače podobně jako v hrách, aby studenti viděli zřetelně svůj pokrok a těšili se na postup do dalšího levelu.
I proto HR oddělení gamifikují zaškolovací proces nových zaměstnanců, aby se z nich stali loajální ambasadoři značky. Hry a herní prvky jsou mocným nástrojem. A měli by je vzít na milost i ti, kteří ustrnuli ve vnímání, že hra je něco hloupého a bezduchého. Není. Schopnost vymýšlet a osvojovat si náročná pravidla nás odlišuje od zvířat a pomáhá nám budovat komplexní civilizace.


description: Švéd Peter Ljung vyhrál v Praze na Markétě poprvé v kariéře plochodrážní Memoriál Luboše Tomíčka, jehož letošní ročník byla ale kvůli dešti ukončen po dvanácti jízdách z plánovaných dvaceti. Na stupně vítězů se dostali dva Češi - druhý skončil Václav Milík a třetí místo obsadil Matěj Kůs, poslední český vítěz závodu z roku 2010.

title: Tomíčkův memoriál skončil předčasně, na stupních byli dva Češi

maintext:
Závodníci odjeli každý tři jízdy a už poslední série se konala za mrholení. To však zesílilo, pořadatelé závod nejprve na patnáct minut přerušili a po chvíli i na popud jezdců ukončili. Ljung jako jediný vyhrál všechny tři jízdy a měl plný počet devíti bodů, Milík skončil druhý s osmi body, Kůs nasbíral sedm bodů za dvě vítězství a jedno třetí místo.
Nedařilo se vedoucímu muži seriálu Grand Prix Gregu Hancockovi, vítězi z roku 2008, který nasbíral čtyři body a z jedné jízdy kvůli technické poruše odstoupil. Neuspěl ani vítěz nedělní Zlaté přilby z Pardubic Rus Emil Sajfutdinov, jenž měl dokonce jen tři body.
Na Markétě nakonec nestartoval trojnásobný mistr světa Nicki Pedersen z Dánska, vítěz závodu z let 2009 a 2011, který si při pádu v neděli v Pardubicích zlomil obratel, žebra, zápěstí a klíční kost. Ve startovní listině jej nahradil krajan Kenneth Bjerre, bývalý stálý jezdec MS, ale ani on se na stupně vítězů nedostal.
„Jsem zklamaný, že začalo pršet a neodjelo se to, ale asi se moc závodníkům jet nechtělo,“ nechal se po závodu slyšet Milík, čtvrtý muž posledních dvou ročníků závodu. „Samozřejmě, kdo je první, tak chce, aby se to zrušilo, my jsme ale chtěli jet,“ podíval se na vedle sedícího Kůse.
„Jedna série se ještě odjet dala, pak ale začalo pršet opravdu hodně a bylo by to nebezpečné,“ uznal nakonec Milík. „Kdybych byl první a měl také devět bodů, tak bych to také chtěl zrušit,“ pousmál se. „Takže druhé místo je hezké,“ doplnil.
Také Kůs si myslel, že k přerušení přišlo brzo, ale ukončení závodu se nejspíš zabránit nedalo. „Já jsem se ale soustředil hlavně na sebe, takže jsem se tím nezabýval. Dalo mi to třetí místo, nechali jsme za sebou velká jména,“ upozornil Kůs.


description: Tomáš Satoranský bude mít ve Washingtonu Wizards sympatického šéfa. Tommy Sheppard při své pražské návštěvě na basketbalovém kempu pořádaném českým rozehrávačem rozdával na všechny strany úsměvy a nebránil se mluvit na téma české posily, která do týmu z D. C. přichází čtyři roky poté, co ho Wizards do NBA draftovali.

title: Satoranský? Fanoušci ho budou milovat, věří viceprezident Washingtonu

maintext:
Sheppard je typicky energický Američan, který se může pochlubit nejen více jak dvacetiletou praxí v nejlepší lize světa, ale také olympijskými zkušenostmi a blízko má k evropskému basketbalu.
Jeho jméno můžete najít u vzniku Severoevropské ligy NEBL a velké pouto má k litevskému basketbalu. Navrch produkoval film The Other Dream Team o účasti litevských basketbalistů na olympiádě 1992 v Barceloně, kde po letech sovětské okupace vybojovali bronz a stali se symbolem naděje.
V posledních letech ale jeho zájem obrátil také k basketbalu ze středu Evropy.
Pane Shepparde, jste viceprezidentem klubu NBA pro hráčské operace. Co je na vaší pozici nejtěžší?
Prohry, ostatně jako v každém byznysu, a v NBA je to obzvláště těžké. Velkou výzvou je pro nás udržet hráče zdravé, protože jen pokud jsou hráči tak zdraví, jak mohou být, je tým dostatečně dobrý. Vloni jsme s tím měli potíže, ale věřím, že jsme se posunuli zase dopředu.
Jaký je váš vztah k evropskému basketbalu?
Jsem jeho velký fanoušek. Poprvé jsem do Evropy přišel na začátku 90. let. Mám zde spoustu přátel, kteří hráli v NBA. Spolupracoval jsem s litevským národním týmem, kde jsem si skamarádil se Šarunasem Marčiulionisem a Arvydasem Sabonisem. Pracoval jsem i s Jiřím Zídkem, Janem Veselým a teď Tomášem Satoranským. Jsem z Evropy nadšený, vždyť někteří Evropané patří k nejlepším hráčům NBA - Pau Gasol nebo Dirk Nowitzki.
Proč jste si v roce 2012 vybrali do Wizards Tomáše Satoranského?
Když jsme Tomáše draftovali, tak jsme cítili, že bude báječný hráč NBA. Je jedinečný, velice atletický a velmi univerzální. Je rozehrávač, ale může hrát i na pozici dva nebo tři. Nejdůležitější je ale jeho basketbalová inteligence, je velmi chytrý a dobrý lídr. Jsme ale trpěliví. Už jsme ho chtěli dřív, ale nechali jsme ho, aby do NBA přišel až ve chvíli, kdy se bude cítit připravený. Chceme, aby po příchodu hrál a neseděl na lavičce nebo hrál v D-League.
Jak podle vás využil ty čtyři roky, co po draftu strávil v Evropě?
Výrazně mu to pomohlo. Vylepšil střelbu, nabral svaly a sebevědomí. Bylo to díky hře nejen ve španělské lize, ale také v národním týmu, kde pomohl Čechům k nejlepšímu umístění v historii. Je důležité, že hrál na akcích FIBA i v klubu velké a těžké zápasy. Pro nás bylo důležité ho v těch zápasech vidět, že hrál skvěle.
Byl jste za ním v Barceloně?
Ano a bude mi to chybět. Budeme si muset v Barceloně najít nějakého dalšího hráče, je to nádherné město.
Jaká máte od Tomáše očekávání?
To teď nemůžu říct, musí si nejdřív zvyknout na NBA. Je tam jiná rychlost, soutěž je mnohem fyzičtější, ale věřím, že to zvládne. Chceme, aby byl hráčem do rotace. S ním můžeme hrát jiným stylem. Tomáš bude schopný hrát s Johnem Wallem a Bradleym Bealem na hřišti, vlastně s kýmkoliv. Je skvělý v pick and rollu a v řešení situací. Bez problémů může bránit hráče na pozici 1 i 2.
Myslíte, že ho tedy můžeme vidět s oběma největšími hvězdami na hřišti?
Samozřejmě. Můžou hrát všichni spolu, a nemusíme říkat, kdo je rozehrávač. Budeme hrát s malou sestavou tří guardů, která bude sbírat doskoky a hrát rychle dopředu. Do toho se Tomáš výborně hodí.
Jak těžké pro něj bude změnit evropský styl basketbalu za styl NBA?
Bude se muset nejdřív přizpůsobit. NBA je hodně o cestování, hraje se hodně zápasů. V prvním roce přijde na to, jak se starat sám o sebe, o své tělo a tu náročnost zvládnout, přizpůsobit spánek, jídlo a další nezbytné činnosti. Tomáš ale ty zkušenosti má. Hraje profesionálně od 16 let. V tom se o něj nebojím. V NBA bude sice nováček, ale je zkušený profesionál.
Může mít úspěch u fanoušků?
Samozřejmě. Oni ho budou milovat. D. C. je jedno z nejlepších basketbalových měst v USA, je zde dobré středoškolské prostředí, profesionální prostředí a řada skvělých hráčů pochází z D. C. Fanoušci Wizards ocení, když hráči dřou, dokáží přihrávat, hrát chytře... Díky tomu u nich může Tomáš uspět.
Komunikuje se vám s Tomášem díky zkušenostem s Janem Veselým lépe?
Jsou absolutně odlišní. Mají společné to, že jsou oba Češi. Jsou rozdílní lidé a typy hráčů. Jan byl úžasný a pořád myslím, že je to NBA hráč a když se bude chtít vrátit, má do NBA dveře otevřené.
Tomáš Satoranský radí mladým basketbalistům na svém tréninkovém kempu na pražské Folimance.
Máte teď díky Veselému a Satoranskému lepší povědomí o českém basketbalu?
Myslím, že ano. Měl jsem možnost strávit hodně času sledováním národního týmu na posledních mistrovstvích Evropy ve Slovinsku i ve Francii. Myslím, že mládežnický program šel nahoru. Doufám, že Tomáš inspiruje mladé kluky, aby hráli basketbal. Je to skvělý sport. Tomáš je důkazem toho, že do NBA můžete jít odkudkoliv, když máte talent.
Co říkáte na jeho práci s dětmi během kempu v Praze?
Je to úžasné a musíte to vidět. Pamatuji si na Tomáše na Eurocampu v Trevisu, když mu bylo 16 let. Teď ho vidím, jak tu sám učí šestnáctileté a připadám si starý. Jako mladý vzhlížel k velkým hráčům a teď tak koukají děti na něj. Je úžasné, že ho mohou vidět v akci a pracovat s ním. Má k tomu velice zodpovědný přístup.


description: Mezinárodní tenisová federace zbavila Američanku Varvaru Lepchenkovou obvinění z dopingu a umožnila jí pokračovat v kariéře. Aktuálně 79. tenistka světového žebříčku byla na začátku letošního roku na turnaji v Brisbane pozitivně testována na meldonium, které od 1. ledna patří na seznam zakázaných látek.

title: Lepchenková si oddechla, byla zbavena obvinění z dopingu za meldonium


description: Slovenský mistr vyzrál v interlize házenkářek na českého. Most nedotáhl v Michalovcích nadějně rozehraný duel a podlehl 26:30. Druhé kolo předehrávala kvůli víkendovému vystoupení v Poháru EHF i pražská Slavia, která doma smetla Písek 28:11.

title: Most prohrál v Michalovcích, házenkářky Slavie zničily Písek


description: Opět po roce bude mít florbalový klub FBC Liberec své týmy v obou nejvyšších soutěžích, které začnou o tomto víkendu. Doma se představí muži, kteří hostí v sobotu v hale Dukly od 19.00 Ostravu.

title: Liberečtí florbalisté jsou po roce zpátky v superlize. Cíl: play-off

maintext:
Florbalisté Liberce se po roční anabázi v první lize bleskově vrátili mezi elitu do Tipsport Superligy. Po loňském sestupu, který potkal klub po dlouhých letech, prvních sedm kol ve druhé nejvyšší soutěži tápali, ale pak se rozjeli k nevídané vítězné jízdě. Až na jednu výjimku ve finálové sérii všechny další zápasy v základní části i v play-off vyhráli a oslavili suverénní návrat.
Pro letošní nováčkovskou sezonu si liberečtí muži stanovili jednoznačný cíl – postup do play-off. Mezi elitní osmičku se totiž naposledy dostali v extraligové sezoně 2010/11.
„Myslíme si, že play-off letos není nereálné. Mužstvo se v první lize neuvěřitelně semklo a má morální sílu,“ tvrdí František Příhoda, prezident libereckého klubu.
K tomuto optimismu svádí skutečnost, že klíčoví hráči z uplynulé postupové sezony v Liberci zůstali. Severočechy táhla zejména první pětka v čele s excelentním Radkem Valešem. Mladý forvard odehrál v základní části a v play-off celkem 29 zápasů, ve kterých nastřádal neuvěřitelných 99 bodů (41+58). Zdatně mu sekundoval jeho útočný parťák a nejlepší střelec první ligy Prokop Ferdan se 49 góly.
„Pro nás je strašně důležité, že kompletní první pětka zůstala pohromadě. To jeden z těch dílčích kroků, které by nám měly v Superlize pomoct,“ tvrdí kouč Jan Král.
Další dobrou zprávou je, že se do Liberce po čtyřletém angažmá v předním českém klubu Mladé Boleslavi vrací zkušený útočník Petr Salát, jenž byl v libereckém týmu vždy nejproduktivnějším hráčem. S kariérou naopak skončili ostřílení borci kapitán Marek Štěpánek a gólman Vít Vaníček, Martin Blažek odešel do Pelhřimova.
Liberecké čeká v sobotu v hale Dukly hned v 1. kole jeden z největších soků v boji o play-off tým Ostravy. Před utkáním budou představeny nové logo a dresy FBC Liberec.
Superliga letos zažije derniéru s dvanácti týmy, chystá se její rozšíření na čtrnáct.
Ženy mají v úvodu krutý los
Florbalistky Liberce narazí v prvních čtyřech kolech na nejlepší čtyři celky minulé sezony. Zítra hrají v Praze s Herbadentem, pak mají doma Chodov, venku Bohemians a doma mistrovské Vítkovice.
V minulé sezoně se Crazy Girls probily do osmičlenného play-off až v posledním kole základní části, letos chtějí proklouznout do elitní osmičky mnohem klidněji.
„Tým má na to, aby hrál pohodově mezi prvními osmi, i když jako obvykle prošel přes léto velkou hráčskou obměnou. Máme v kádru hodně loňských nadějných juniorek, ale také zkušené hráčky, na které budeme spoléhat,“ naznačil Petr Horáček, jenž povýšil z role asistenta dlouholeté trenérky Lenky Bartošové na post hlavního kouče žen.
Klíčovou tahounkou mladého družstva Crazy Girls by měla být reprezentantka Hana Koníčková, která se do Liberce vrátila po roce z Finska, kde získala titul. Sekundovat by jí měly hlavně členka ruského národního týmu Oksana Šamaninová a loňská kapitánka Klára Leierová.


description: Kvalifikaci na Velkou cenu Singapuru formule 1 vyhrál německý pilot Nico Rosberg z týmu Mercedes, v první řadě bude vedle něj stát Australan Daniel Ricciardo z Red Bullu. „Až“ třetí skončil Rosbergův týmový kolega Brit Lewis Hamilton, vedoucí muž seriálu mistrovství světa.

title: Kvalifikaci v Singapuru opanoval Rosberg, Hamilton byl „až“ třetí


description: Sportovní lezec Adam Ondra se stal vicemistrem světa v boulderingu. Na šampionátu v Paříži nestačil ve finále pouze na Japonce Tomou Narasakiho.

title: Lezec Ondra je podruhé vicemistrem světa v boulderingu


description: Zatímco tisíce běženců zavedla do Calais vidina lepšího života, ona se tam vydala za basketbalem. „A rok tam byl super,“ rozplývá se Tereza Pecková.

title: Basketbalistka Pecková: Běženci v Calais? Francouzi to tolik neřešili

maintext:
Strach? Chaos? Šíření chorob a paniky? Problémy s migranty, kteří se přes francouzské město snaží dostat do Velké Británie? Kdepak! Česká reprezentantka si život na severu Francie užívala. „Calais je ve světě vnímáno negativně, ale samotní Francouzi to tak neřešili,“ říká 29letá Pecková, která je čerstvou posilou brněnského Valosunu.
Tak povídejte, jak na vás Calais zapůsobilo?
Nám se tam s přítelem hodně líbilo. V Česku je to známé hlavně kvůli migrační krizi, my jsme to zase tak nepocítili. Bylo to kousek do Belgie a Anglie. Když jsme měli volnou neděli, snažili jsme se toho co nejvíc projet, sever Francie je opravdu pěkný.
Setkala jste se s běženci?
Džungle (název uprchlického tábora – pozn. red.) byla za městem. Od naší haly, která ležela úplně na druhé straně města, to bylo dost daleko. Přítel (basketbalista Jakub Krakovič, který v Calais hrál za mužský celek – pozn. red.) to měl jinak, ten kolem toho jezdil. Někdy jste viděli uprchlíky i v centru. Občas spali někde v parku. Nebylo to nic hrozného, že by třeba rabovali, nikomu nic nedělali, spíš to bylo smutné. Nebylo to nic strašného, jak se o tom psalo. Nebo my jsme to nepocítili.
Jak situaci vnímali místní?
Mamka mi často říkala, že Calais bylo ve zprávách. Ale i samotní Francouzi, se kterými jsme se bavili, byli z toho překvapení. Vycestovali z Calais třeba do Španělska a tam to viděli ve zprávách. Přitom oni tam žili celý rok a neřešili to. Bylo to i tím, že těch táborů pro migranty je po Francii víc.
Neodrazovali vás známí od angažmá v Calais?
U nás je to hodně zmedializované a doma z toho radost neměli. Ale naši i přítelovi rodiče se byli za námi podívat a viděli, že žádné nebezpečí nehrozí.
Pojďme k basketbalu. Jak se vám zamlouvala nejvyšší francouzská soutěž?
Byla to dobrá zkušenost. Ve srovnání s českou ligou to bylo víc fyzické. V týmech je hodně Francouzek s africkými kořeny, pivotky byly strašně vysoké a hrály hodně silově. Velký důraz se také kladl na obranu.
Váš tým skončil poslední. Co se přihodilo?
(směje se) No, nebylo to moc dobré. Ze začátku to vypadalo nadějně, po Vánocích se to ale sesypalo. Jednu Američanku poslali domů. Druhá, která přišla, se hned zranila. Vleklá zranění mělo víc hráček, k tomu další problémy. Sezonu jsme doklepávali. Bylo ale dobré si zahrát proti jinému stylu, francouzská liga patří mezi nejlepší v Evropě.
Proč se vracíte do české ligy?
Původní plán to nebyl. S přítelem jsme se snažili najít něco venku, ale nevyšlo to.
Hledat angažmá jako pár je asi složité.
Je to komplikované. Říkali jsme si, že bychom mohli být trošku dál od sebe, klidně nějakých 150 kilometrů, ale bylo těžké si vyhovět, aby soutěže měly dobrou úroveň. Nějaké nabídky jsem měla, ale nebylo to až tak zajímavé. Chtěla jsem dobrou ligu – Francii nebo Turecko. Tam by to měl těžší přítel. V Turecku spíš preferují Američany než Evropany. Nakonec si našel místo v Děčíně.
A vy v Brně.
Cítím oboje emoce. Jsem trošku zklamaná, že nevyšlo zahraničí, ale nechtěla jsem už čekat. S holkama z Valosunu jsem navíc trénovala, v Brně jsem hrála a znám to tady. Navíc je tady šance na Eurocup, myslím, že to byla dobrá volba.
Nejprve ale musíte projít přes říjnovou kvalifikaci proti Kelternu.
Nikdy jsem to nezažila, že hned na začátku sezony budou rozhodující zápasy. Doufám, že se dobře připravíme, a snad to klapne. Ale zatím jsem neměla možnost se podívat na Němky, neznám jejich sílu.
Ve Valosunu je řada nových hráček, jak na vás tým působí?
Jsme komplet pár dní, všechno si sedá, učíme se akce. Potřebujeme čas, o víkendu nás prověří turnaj. Tým po lidské stránce máme fajn, teď ještě doladit tu basketovou.


description: V poločase vedli o šest gólů a zdálo se, že bez potíží míří za očekávanou výhrou. Nakonec se ale házenkáři mistrovské Plzně na zisk dvou bodů v Litovli pořádně nadřeli. I díky osmi brankám Vinkelhöfera ale nakonec slavili vítězství 28:26.

title: Házenkáři Plzně se v Litovli zapotili, ale nakonec odváželi výhru


description: Největší úspěch v kariéře si volá o adekvátní odměny. A tak si je tenistka Karolína Plíšková dopřála. „Koupila jsem si toho hodně, v New Yorku i teď v Praze,“ usmívala se finalistka US Open po návratu do vlasti.

title: Plíškovou čekal dort, náušnice i auto: Klíče od něj dostane maminka

maintext:
Že ji nákupy baví, to se o momentálně nejúspěšnější české tenistce ví. I proto byl aktuální seznam pestrý. „Samozřejmě oblečení, kabelky, boty. I zimní bundu,“ líčila. Ale nezůstalo jen u toho. Plíšková se odměňovala sama – a také dárky dostávala.
Na setkání s novináři v Praze to začalo dortem s logem US Open, z nějž rovnou kousek ukrojila trenérovi Jiřímu Vaňkovi. Pak za cvakání fotoaparátů a v záři blesků přibyly ještě náušnice a navrch klíčky k novému autu. Což byl dar, který si zatím tolik neužije.
Čtěte ve středeční MF DNES: ROZHOVOR s Karolínou Plíškovou: jak ji poznávají lidé v Praze a zda může být světovou jedničkou.
„Protože nemám řidičák,“ usmívala se 24letá dlouhánka. „Auto je velká motivace, ale bohužel nemám čas. Klíče připadnou mamince.“
I za rodiči se v kratičkém volnu chystá, vždyť ji už o víkendu čeká odlet na turnaj v Tokiu. „Teď mám pár dní volno. Dva, tři, možná čtyři?“ otočila se vesele k Vaňkovi. „Byla jsem se projít po Praze, trocha nakupování, chci navštívit rodiče. A ležení tam asi bude taky.“
Rodiče její veleúspěch sledovali pouze na dálku. „Asi jsme úplně nečekali, že porazím Serenu, ani rodina ne,“ přiznala. „Pak už se to včas nedalo zařídit, ale finále sledovali v televizi a podporovali mě z domova. Jsem zvyklá být sama. Ale na příští turnaje bych je tam ráda měla.“
V tom směru zažila premiéru se svým přítelem, televizním „sporťákem“ Michalem Hrdličkou: „Mamka s tátou jedou párkrát za rok, s přítelem jsem takto byla poprvé. Zvládám to i bez rodinného kruhu, ale je hezké mít někoho, kdo vám fandí.“
Životní měsíc přinesl Plíškové triumf na silně obsazeném turnaji v Cincinnati a pak jízdu v New Yorku až do finále, kde její šňůru uťala Němka Kerberová. „Dva týdny v New Yorku mi vzaly hodně sil, on je celkově náročný,“ říká o tepající metropoli. „K tomu počasí, cestování, zápasy. Dávám se do pořádku a připravuju se na další turnaje. Od finále jsem se jen přesunula domů.“
Plíškové, nynější světové šestce, věští nejeden expert zářnou budoucnost. New York by měl být jen začátek. „Chyběl kousek, ale finále je velký úspěch. Dalo mi to hodně zkušeností do budoucna,“ líčila, ale zatím bez trofeje pro poraženou finalistku: „Talíř bohužel dorazí asi až v lednu, bude se na něj vyrývat moje jméno. Nemám ani vázu z Cincinnati. Tu jsem si nechala poslat pošlou a ještě nedorazila.“
Snad aby jí to nebylo líto, dostala spousta dárků včetně nového vozu. Za jeho volant si ještě nesedne, její kariéra se ovšem nyní rozhodně řítí správným směrem.


description: Zatímco Chris Froome na španělské Vueltě vyhlíží poslední příležitost k sebrání červeného dresu Nairu Quintanovi, jeho bývalý týmový kolega Bradley Wiggins se zase jednou dobře baví. Na závodě Kolem Británie se loučí se silniční cyklistickou kariérou a u toho nezapomíná imitovat trojnásobného vítěze Tour.

title: Wiggins napodoboval Frooma, ten dostal pozvánku na běžecký závod


description: Házenkáři Plzně touží po čtvrtém titulu v řadě. A do nové sezony vstoupili tak, jak zakončili tu minulou - tedy vítězstvím. V úvodním kole extraligy porazili doma Kopřivnici o tři branky poměrem 25:22.

title: Plzeňští házenkáři vstoupili do sezony výhrou nad Kopřivnicí


description: Nový král boxerské těžké váhy Tyson Fury místo obvyklých předzápasových šaškáren zaskočil novináře jiným způsobem. Před odvetou s Vladimirem Kličkem na tradiční tiskovou konferenci vůbec nedorazil. Podle svého manažera se mu porouchalo auto.

title: Kličko je posedlý touhou vzít si tituly zpět. Fury na tiskovku nedorazil


description: Házenkářky Slavie a Mostu si zahrají ve druhém kole Poháru EHF. Pražský celek v domácí odvetě porazil 23:18 Skuru a otočil tak nepříznivý výsledek 22:26 z úvodního utkání ve Švédsku. Severočešky sice podlehly Minsku 30:32, postup jim však zajistilo sobotní vítězství 28:23.

title: Házenkářky Slavie a Mostu postoupily v Poháru EHF do druhého kola


description: Na samém konci vzpomínání, často i plného úsměvů, přišla chvíle nejemotivnější. „To bylo asi nejvíc. Přiznám se, že jsem brečel,“ líčil veslař Ondřej Synek, jak jej dojal závěr loučení s Věrou Čáslavskou: lidé v Národním divadle začali tleskat vestoje a poté spontánně zazpívali státní hymnu. Česko i slovenskou část.

title: Sbohem, Věro. Byla tak statečná, říkala Zátopková. Synek neudržel slzy


description: Keňanka Viola Jepchumbaová vyhrála v Praze běžeckou Grand Prix na 10 kilometrů. když se časem 30:24 minuty zařadila na druhé místo historických tabulek. Za světovým rekordem nakonec zaostala o pouhé tři vteřiny.

title: Keňanka Jepchumbaová útočila v Praze světový rekord na 10 km


description: Kateřina Siniaková dál čeká na první titul na okruhu WTA ve dvouhře. Po červencové porážce ve finále v Bastadu si vytvořila další šanci na Japan Open, jenže v bitvě o turnajový triumf českou tenistku v Tokiu porazila Christina McHaleová z USA 3:6, 6:4, 6:4.

title: Siniakové titul unikl. Ve finálové bitvě v Tokiu podlehla McHaleové


description: Kateřina Siniaková zatím na tenisovém turnaji v Tokiu válí. Ve dvouhře bude bojovat o postup do semifinále, v deblu už v něm je. Se Srbkou Aleksandrou Kruničovou ve druhém kole otočily zápas proti Australance Arině Rodionovové a Ukrajince Olze Savčukové, které porazily 2:6, 6:1 a 10:4.

title: Tokijská jízda Siniakové, tenistce se daří ve dvouhře i v deblu


description: Kdo si zahraje Eurobasket 2017? Osmnáct účastníků - včetně České republiky - bylo před víkendem známo. Posledních šest vstupenek bylo rozdáno během soboty. Šťastnými jsou Německo, Polsko, Island, Gruzie, Ukrajina a hlavně Velká Británie.

title: Kdo na Eurobasket? Štěstí pro Němce a Brity, zklamaní jsou Nizozemci