description: Festival Dvořákova Praha v úterý přivítá britského virtuóza Daniela Hopea. Tento hudebník, popularizátor a spisovatel se zajímá o Dvořáka i o pražské židovské skladatele.

title: Na mém prvním koncertě se lidé smáli, vzpomíná slavný houslista

maintext:
Letos je navíc prvním zahraničním kurátorem komorní řady, v jejímž rámci se představí hned několikrát. České publikum si ho může pamatovat z festivalu Struny podzimu, kde hrál i moderní verzi Vivaldiho Čtvera ročních období.
Čím vás zaujala nabídka, abyste vytvořil program komorních večerů Dvořákovy Prahy?
Jsem velkým obdivovatelem Antonína Dvořáka, především jeho komorní hudby. Takže když mne festival oslovil, neváhal jsem. Rád totiž nejen hraji, ale také vymýšlím vlastní projekty. A s ředitelem Dvořákovy Prahy Markem Vrabcem jsme už před časem zjistili, že o hudbě uvažujeme podobně.
V čem je pro vás osobně Dvořák výjimečný?
Dvořák má naprosto neuvěřitelné melodie, které jako by přicházely z jiného světa. Především to byl ojedinělý hlas v hudbě 19. století. Vezměte si Wagnera na jedné straně a Brahmse na druhé, oba tábory spolu bojovaly, ale Dvořák jako by je vstřebal. Wagnera obdivoval, patrně hrál i v orchestru, který Wagner dirigoval během svého pobytu v Praze. A Brahms byl možná nejdůležitější osobou jeho života.
Jak jste vybíral hudebníky, s nimiž vystoupíte na koncertech?
Přivedu si své přátele, jako je cellista David Finckel, dlouholetý člen Emerson Quartet, nebo jeho žena, klavíristka Wu Han. A také jsem pozval výborné české hudebníky, pianistu Ivo Kahánka a houslistu Jana Mráčka. Zařadil jsem mimo jiné Dvojkoncert Erwina Schulhoffa, o němž si myslím, že patří k největším skladatelům 20. století, navíc se silnou vazbou k Praze. Proto chci dílo provést s českým pianistou.
Pražský Žid Schulhoff měl podobný tragický osud jako takzvaní terezínští autoři, o něž se velmi zajímáte. Jak jste jejich příběh objevil?
Úplnou náhodou. Jel jsem z koncertu, měl jsem v autě puštěné rádio a najednou jsem uslyšel nádhernou hudbu. Hlasatel pak oznámil, že to bylo Smyčcové trio od Gideona Kleina. Nevěděl jsem, kdo to je, tak jsem začal shánět informace a postupně jsem se dostal ke všem podrobnostem o něm, o Pavlu Haasovi, Hansi Krásovi, Viktoru Ullmannovi, o celé této generaci, jež zahynula během holokaustu. Tím začala moje patnáctiletá cesta, během níž jsem studoval a prováděl jejich hudbu. Natočil jsem o Terezínu také film, s nímž mi pomohli Alice Herzová-Sommerová a Coco Schumann, dva hudebníci, kteří byli rovněž vězněni v ghettu.
Co vás napadalo, když jste se probíral dílem těchto skladatelů?
Celý ten příběh mne fascinoval jednak obrovskou lidskou tragédií, jednak také proto, že se nabízí otázka, jak by se evropská hudba vyvíjela, kdyby tito skladatelé přežili. Mohli se stát jakýmsi protikladem ke generaci Pierra Bouleze nebo Witolda Lutoslawského. Takto dějinám hudby dvacátého století chybí celý jeden oddíl...
Daniel Hope - narodil se roku 1973 v jihoafrickém Durbanu - studoval v Londýně, vystupuje s předními orchestry a dirigentÿ - od roku 2007 natáčí pro Deutsche Grammophon, nejnovější snímek je poctou Yehudi Menuhinovi - za své nahrávky obdržel řadu prestižních cen včetně několika nominací na Grammy - věnuje se propagaci soudobé hudby, premiéroval nové skladby předních autorů - mluví plynule německy, má dokonce vlastní pořad na rozhlasové stanici WDR3 - od této sezony se stane hudebním ředitelem Curyšského komorního orchestru -hraje na housle přezdívané „ex-Lipiński“ z dílny Guarneri del Gesu z roku 1742
Narodil jste se v Jihoafrické republice. Jaké jsou vaše rodinné kořeny?
Z matčiny strany německo-židovské, prarodiče během nacismu opustili Německo. Z otcovy strany pak irsko-katolické. A aby to bylo ještě pestřejší, tak jedna prababička pocházela z Maďarska a rodina se dala dohromady právě v Africe.
A jak jste se odtamtud dostal zase do Evropy?
Otec byl spisovatel a angažoval se proti režimu apartheidu. V Jihoafrické republice to pro něj začalo být nebezpečné. Napřed jsme tedy jeli do Paříže a potom do Londýna. Jenže rodiče utratili všechny peníze a nevěděli, co dál. Matka, která byla profesí sekretářka, tedy šla hledat práci. Neuvěřitelnou náhodou dostala dvě nevšední nabídky: jednu od arcibiskupa z Canterbury a druhou od houslisty Yehudi Menuhina. Rozhodla se pro Menuhina. Místo bylo na šest měsíců, nakonec zůstala 24 let.
Nakolik rozhodující pro vás bylo setkání s Menuhinem?
Matka mne často brala s sebou do jeho domu, takže jsem doslova vyrůstal kolem něho a moje první vzpomínky se vážou k němu stejně jako k mé rodině. Ovlivnil mne nejen jako houslista, ale i jako učitel, kolega, jako humanista, který věří, že hudbou lze pomáhat lidem. Byl otevřený všem hudebníkům a všem hudebním žánrům.
Tak jako jste i vy. Na jedno své album jste dokonce pozval zpěváka Stinga. Líbí se vám jeho tvorba?
Od dětských let. A pak se stalo, že Sting koupil od Menuhina dům. Ten dům, kde jsem trávil tolik času. Řekl jsem mu, že v jistém smyslu sdílíme stejnou minulost, a začali jsme přemýšlet, jak bychom mohli spolupracovat. Zrovna jsem pracoval na albu s hudbou židovských skladatelů, kteří stihli utéct do Ameriky a uchytili se ve filmovém průmyslu. Chtěl jsem zařadit i kus od Hannse Eislera, a protože Sting už předtím udělal vlastní verzi jedné z jeho písní pod názvem The Secret Marriage, natočili jsme ji společně.
V jedné knize popisujete nehody, k nimž došlo v hudebním provozu. Co byl váš největší osobní „trapas“?
Asi v šesti letech jsem měl s dalšími malými houslisty hrát na svém prvním koncertě. Stáli jsme na pódiu v londýnském Southbank Centre a já se zlehka opíral o lítací dveře. Pak jsem se ale opřel moc – a propadl jsem. To byl ale začátek kariéry! Lidé se dali do smíchu, ale když mne učitel přivedl zpět, začali tleskat. Byla to katastrofa, ale cítil jsem, že atmosféra se uvolnila. A já přestal být nervózní. Vzal jsem si z toho ponaučení, že není rozhodující, co se stane, jako rychlost, s níž se člověk vzpamatuje.


description: Kapela Tichá dohoda vydala na počátku roku desku nazvanou Achtung 30!, kterou připomněla třicet let na hudební scéně. Tři novinky a čtyři živé verze klasických hitů jako Tulák po hvězdách nebo Večírek osamělých srdcí však byly k dostání jen v papírovém obalu na koncertech.

title: Achtung! Tichá dohoda slaví staronovou deskou třicet let na scéně

fasttext_language: cs


description: Na nedělní večer Dvořákovy Prahy se čekalo s napětím. Od éry Petra Dvorského ještě z dob federace jsme totiž nedali světu elitního tenorového milovníka. A právě proto se recitál Pavla Černocha měl lépe promyslet.

title: GLOSA: Máme konečně světového milovníka? Ano, ale je v tom háček

maintext:
Kromě Štefana Margity, jenž má svůj repertoár, je to právě Černoch, kterého v posledních letech zvou přední zahraniční scény. Doma ale pořád není příliš znám. Dvořákova Praha se tedy zjevně chtěla v rámci své komorní řady blýsknout dvěma zásluhami: jednak jako první představit Černocha v Praze celovečerním recitálem v Anežském klášteře, jednak uvést málo známý Dvořákův písňový cyklus Cypřiše, určený pro tenor a klavír. Ten nebyl dosud rodilým mluvčím nikdy v úplnosti proveden.
Upřímně řečeno, je to nevděčně těžká kláda. Počínaje nepřirozeně květnatými verši Gustava Pflegra-Moravského, přes hlasovou polohu oscilující mezi tenorem a barytonem až po předimenzovanost cyklu, čítajícího osmnáct písní a trvajícího kolem čtyřiceti minut. Mladý Dvořák do něj vtělil melancholii z nenaplněné lásky k Josefíně Čermákové, ale génius v něm se teprve klubal, ostatně asi ne náhodou jednotlivé písně později přepracovával a přeskupoval do stručnějších celků.
Černoch má hlas, který ho jasně staví po bok největších tenoristů současnosti. Jeho tenor je plný lesku, je v něm mužná síla i elegantní lehkost. Všechny tyto kvality už před časem vynikly, když s Českou filharmonií zpíval Verdiho Requiem. Jenže má to háček: tenhle pěvec je zvyklý malovat svým hlasem velká plátna a s kresbou miniatur nemá prakticky žádné zkušenosti. A začínat právě s Cypřišemi byl hazard, který měl tenorista odmítnout, protože to by byla extrémní výzva i pro mimořádně zkušeného interpreta písní.
Příliš operní vášně
Výsledkem bylo, že člověk sice vnímal krásný hlas, ale i když se jeho majitel pokoušel o ztišování a vůbec o intimní výraz, tak zvuk se nechtěl poddat, pořád zněl s operní silou a zřetelná slova z něj vyvstala jen občas. To je ale přesný opak toho, čím by se měl vyznačovat přednes písní. Že zpíval z not, mu nelze vyčítat, i s pultem před sebou může zpěvák působit svobodně a uvolněně – a takový dojem Černoch nedělal. Spíš se zdálo, že s písněmi bojuje, až postupem času jeho hlas začal znít unaveně, což se nejspíš projevilo i v druhé polovině koncertu, v níž zazněly čtyři písně Johannesa Brahmse a nakonec efektní, opeře přece jen bližší tři písně Richarda Strausse. Jako přídavek Černoch zazpíval Když mne stará matka, ale zase – bylo to spíš vášnivé vyznání lásky operního milovníka sopranistce na jevišti, nikoli tichá vzpomínka na matku...
Na klavír doprovázel Ivo Kahánek, který ze svého partu vytěžil vlastní poezii, ale to nespravilo dojem, s nímž člověk odcházel: totiž že Černocha měl festival představit v áriích. Možností by přece bylo spousta, včetně Dvořákových oper a oratorií. Cypřiše v současnosti nikdo v Česku na „festivalové“ úrovni nezazpívá. Pokud by tedy nebylo představitelné ani reálné nabídnout projekt třeba nějakému britskému pěvci (zvlášť když kurátorem letošní komorní řady je britský houslista Daniel Hope), který by je zazpíval v překladu, tak by zkrátka musely ještě zůstat ležet ladem. Festival se přece chce prezentovat světovostí, nikoli dramaturgickými senzacemi na úkor kvality.


description: Zpěvačka Lenny přichází s novým videoklipem k písni Lover, který předznamenává i její debutovou desku Hearts, jež vychází v pátek. „Od začátku jsem věděla, že tu písničku musím zachovat jako holčičí záležitost,“ říká Lenny. Na iDNES.cz klip uvádíme v premiéře.

title: VIDEO: Lenny v „holčičím“ klipu ukazuje mužům vztyčený prostředníček

maintext:
V klipu k písni Lover hrají jen ženy a jednotlivé typy si vybrala sama zpěvačka. „Lover je zdánlivě o vztyčeném prostředníčku, který máme my ženy občas chuť některým dotyčným mužům nastavit. Ve skutečnosti je tam však i skrytý význam ženské solidarity a respektu vůči sobě,“ vysvětluje Lenny, jež písničku vytvořila spolu se svou spolužačkou z Anglie, Italkou Federicou Giallombardo.
Režie se ujal Tomáš Kasal, který s Lenny spolupracoval již na klipu Hell.o „I když bylo natáčení poměrně náročné a trvalo až do časných ranních hodin, byla to úžasná zkušenost pro nás všechny. Měli jsme skvělý tým a hodně slečen se navzájem skamarádilo,“ vzpomíná Lenny.
Pod produkci písně se podepsal Ondřej Fiedler, tentokrát spolu s Matějem Turcerem z Pulp Studia v Bratislavě, kde se skladba také nahrávala.
Lenny desku podpoří i sérií koncertů, která odstartuje 30. září ve Vratislavicích u Liberce a vyvrcholí 30. října v pražském Lucerna Music Baru.


description: Ze šesti premiér týdne si roli favorita právem přisvojí skutečný příběh pilota, který svým přistáním na řece Hudson zachránil 155 životů. Ale o slovo se hlásí i jihočeský western o hledačích vltavínů.

title: DO KINA: Tom Hanks proti Pavlu Liškovi, pilot proti zloději

maintext:
Pod názvem Sully: Zázrak na řece Hudson představuje nestor amerických režisérů Clint Eastwood kapitána Sullenbergera, který s poškozeným letadlem dokázal v lednu 2009 neuvěřitelný manévr. Titulní roli národního hrdiny Ameriky si zahrál Tom Hanks.
Zloději zelených koní se jmenuje kniha Jiřího Hájíčka i její přepis v režii Dana Wlodarczyka. Dva kamarádi, které hrají Pavel Liška a Marek Adamczyk, se živí ilegálním kopáním vltavínů. Ve filmu Chronic představuje Tim Roth muže, který je posedlý umíráním. Jako ošetřovatel těžce nemocných pacientů vstupuje do jejich intimních životů a sám si nese vlastní tajemství.
Animovaná pohádka pro děti Lovecká sezóna: Strašpytel se vrací ke zvířatům, která zkoušejí život v divočině. Příběh Nerve: Hra o život líčí, co všechno se může stát teenagerům v internetové variantě hry vadí – nevadí. A Nick Cave: One More Time with Feeling je hudební dokument, který se bude hrát celosvětově jediný den, právě 8. září, v předvečer vydání muzikantovy desky. Ukázky a komentář najdete na videu.


description: Americký muzikál La La Land s Emmou Stoneovou a Ryanem Goslingem v hlavní roli ve středu úspěšně zahájil 73. ročník mezinárodního filmového festivalu v Benátkách. Úvodní večer se kvůli uctění obětí zemětřesení, které se odehrálo v Itálii minulý týden, nesl v skromnějším duchu než obvykle.

title: OBRAZEM: Benátský festival okouzlil muzikál La La Land. Irons předal cenu


description: Snowden je film nejvyšší kvality, má skvostný scénář a co je nejdůležitější, blíží se dokumentu. Tak zhodnotil snímek o Američanovi, který zveřejnil tajné informace a žije v ruském azylu, mluvčí Kremlu Dimitrij Peskov. Film v režii Olivera Stonea právě vstoupil do ruských kin.

title: Kreml chválí film o Snowdenovi. Reklama snů, či polibek kobry?


description: Herec a truhlář Majer mluví o stavu své domoviny je název dnešní premiéry v pražském Studiu Hrdinů. Už během zkoušek se šířily zvěsti, že hra Davida Zábranského ústy jediného herce Stanislava Majera hájí prezidenta Zemana a označuje hipstery za novou zahálčivou třídu. „Hra je inteligentně nekorektní,“ tvrdí umělecký šéf scény Jan Horák.

title: Inteligentně nekorektní hra hájí Miloše Zemana a utahuje si z hipsterů

maintext:
Jak jste na hru reagoval?
Že všichni, kdo se na inscenaci podílíme, se budeme muset vyrovnat s výjimečným a provokativním textem, který do určité míry legitimizuje politickou linii, která je nám bytostně cizí. A to je velká výzva.
Jak autorovy názory chápete?
Zábranského baví provokovat svými politickými postoji a dokáže to skvěle zužitkovat pro svou tvorbu. Ve hře nabízí abstraktní skupině lidí, pro niž má okolí prezidenta Zemana vlastní terminologii, trochu převrácený pohled na stav současné české společnosti, než má ona sama.
Už téma vzbudilo rozruch, neškodilo to při přípravě hry?
Určitě ne, média si informaci o naší inscenaci prezentovala po svém. Na titulní stránce jednoho deníku vyšel článek s nadpisem, že ve Studiu Hrdinů vzniká hra o Miloši Zemanovi. To je dobrá reklama, ale není to pravda. Myslím, že jsme vůči rozruchu docela imunní.
Kterých témat se hra dotkne?
Ptá se po stavu naší domoviny, tedy řeší současnou společensko-politickou situaci a hledá její příčiny v minulosti. Přirozeně porovnává vliv porevolučních prezidentů i reflexi naší společnosti vůči zahraničním vlivům. Na konkrétním případě režiséra Dušana D. Pařízka pak provokativně generalizuje touhu uměleckých elit tvořit mimo vlast, konkrétně v Německu. Témat je tam víc, ale zásadním je formální stránka textu.
Pomůže inscenace alespoň částečně zahladit propast mezi názorovými odpůrci?
Vytváří platformu pro empatii. Hra je inteligentně nekorektní vůči té části populace, u níž předpokládám schopnost práce s vlastními předsudky.


description: Neděle nebývá nejlepším termínem pro koncerty, vidina následného vstávání a pracovního týdne před sebou mnohé fanoušky odradí. Aspoň taková je zkušenost klubových kapel. Pro nedělní vystoupení Red Hot Chili Peppers to neplatilo. Plná pražská O2 arena se dobře bavila od začátku do konce.

title: RECENZE: Vše pro lidi! Redhoti hýřili barvami a donutili halu tančit

maintext:
Na pražský koncert kalifornské kapely dorazilo podle pořadatelů sedmnáct tisíc lidí a cifra to nebude nadsazená – na ploše bylo tělo na tělo a i na tribunách by se volné místo hledalo jen těžko.
The Getaway World Tour Red Hot Chili Peppers Místo konání: O2 arena, Praha 4. září 2016 Hodnocení: 75 %
Redhoti navíc dokázali, že vědí, jak na lidi. Jejich aktuální turné má sice v názvu desku The Getaway, jež vyšla zkraje léta a kterou ke vstupence s předstihem dostal každý návštěvník, přesto se z ní hrálo spíše z povinnosti.
Většinu koncertního setlistu obstaraly starší písně včetně hitů. Těch sice mohlo být víc, protože při úvodní Can’t Stop, závěru v podobě Under the Bridge a By The Way nebo přídavkové písni Give It Away hala skutečně bouřila. Nicméně ani při ostatních skladbách koncertu nepadal řetěz a aplaus si vysloužil i singl Dark Necessities z nové desky.
Kapela táhla celý večer ve vysokých otáčkách. Doby, kdy Anthony Kiedis platil za jednoho z nejslabších živých zpěváků, jsou naštěstí pryč, a tak se energií nabitý koncert dal i poslouchat. V kšiltovce a kraťasech (a nakonec samozřejmě svlečený do půli těla) po pódiu pobíhal, kolem něj skákal s baskytarou Flea, k lítání po scéně nemusel nikdo pobízet ani Joshe Klinghoffera, který nahradil v roce 2010 kytaristu Johna Fruscianta. A Chad Smith to celé jistil přesnou hrou na bicí.
Klinghoffer a Flea si střihli velké společné sólo a díky obrazovkám, které během koncertu zprostředkovávaly dění na pódiu, se jim i v nejvyšších řadách areny mohli diváci koukat pod prsty. Následovala procítěná verze Californication.
Klinghoffer sám potom odehrál i coververzi písně This Is Where I Belong od The Kinks (na tom místě na minulých zastávkách zněli i Beatles či Joy Division).
Celý koncert doprovázela hodně barevná show. Na obrazovce za pódiem se často vedle muzikantů objevovaly jen pestré obrazce. Dominantou výpravy však byly od stropu zavěšené světelné válečky létající nad hlavami diváků nahoru a dolů. Z ochozů to byl zajímavý prvek, z pohledu lidí na ploše potom celá instalace vytvářela dojem působivé světelné vlny. Jako doplněk zdařilého, leč přeci jen nijak překvapivého koncertu to bylo skvělé.


description: Jednou byl vykázán pro nevázaný život, podruhé obžalován z únosu nezletilé, potřetí souzen za šíření nemorálních kreseb. Malíř a bouřlivák Egon Schiele nyní ožije ve filmu, kde ho hraje Noah Saavedra, snowboardista z bondovky Spectre.

title: VIDEO: Provokoval odvážnými akty, hraje ho mladík z bondovky Spectre


description: Uplynulý týden na Dvořákově Praze začal v klidu a pohodě, když nabídl setkání s výjimečnou houslistkou. Ale pak přišlo drama a dilema, které je noční můrou všech pořadatelů.

title: GLOSÁŘ: Jak Vivaldi tančil tango a poetika zastoupila atletiku


description: Příběh vraždy nemanželského dítěte, Její pastorkyňa, se dočká nové inscenace v pražském Divadle na Vinohradech. „Pustit si k duši zpupnost této silné ženy a vnitřně prožít dilema, které způsobí její zločin a pád, není snadné,“ přibližuje Dagmar Havlová přípravy na hlavní roli vdovy Kostelničky. Premiéra je už v pátek 16. září.

title: Havlová: Rolí jsem se musela protrpět, důležité se bez bolesti nerodí

maintext:
Role Kostelničky patří mezi nejnáročnější úlohy českého divadla. Jak těžké bylo zkoušení?
Nepřestává mě překvapovat, že Gabriela Preissová napsala Pastorkyni jako osmadvacetiletá, s úžasnou znalostí krajních poloh lidské duše. Hra má duchovní rozměr antické tragédie, proto je to také jedna ze základních her české dramatiky. Už od dob antiky se hovoří o tom, že tragédie má v divákovi vyvolávat silné city, které na něj mají působit očistně a stejně tak toto očištění - katarzi - vnímá i herec, který v tragédii hraje.
Navíc, když chce dostát svému úkolu, to prožívá opakovaně při zkouškách i při představeních. Rolí, jako je Kostelnička, se musí herec protrpět. Pustit si k duši zpupnost této silné ženy a vnitřně prožít dilema, které způsobí její zločin a pád, není snadné. Během zkoušek jsem navíc musela překonávat bolest únavové zlomeniny nártu. Ale nic důležitého se přece nerodí bez bolesti.
Jak jste tedy k roli přistoupila?
Příběh je – díky Janáčkově geniální opeře – poměrně známý. Úkolem herce tedy není předvést nějakou překvapivou šokující story, i když šokující je Preissová i na dnešní poměry více než dost. Naším úkolem je dosáhnout toho, že i divák, který ví, jak to dopadne, s napětím a s účastí sleduje, proč a jak postava dělá to, co dělá. Hrát takhle známou postavu není pro herce riskantní jen proto, že se nabízejí nejrůznější srovnání, ale protože řada diváků má na jeho figuru předem jasný názor – a já se musím pokusit přesvědčit je, aby přijali můj názor a s mou Kostelničkou se seznámili jakoby poprvé.
Čím vlastně může hra z konce 19. století dnešního diváka oslovit?
Proč by nemohly diváka oslovit texty se „starším datem narození“? To z nich přece nedělá nudné archiválie. Myslet si, že dnešního člověka můžou oslovit jen dnes napsané texty, považuji za jednu ze současných povrchností. Letos bylo čtyřsté Shakespearovo výročí a stále je to v Evropě nejhranější autor!
Preissové se podařilo to, co velkým autorům - její hrdinové sice žijí na moravské vesnici konce 19. století, ale rozhodně to nejsou postavičky ze skanzenu. Ve hře nadčasově zachytila to, jak člověk svými rozhodnutími a činy zkoumá smysl své existence. A navíc její postavy věrně odpovídají české povaze, ve hře vidíme opravdu „naše“ způsoby jednání a řešení problémů.
Na Vinohradech jste excelovala už v jiné Preissové hře...
Bylo to na začátku 90. let výjimečné setkání všech, kdo se na inscenaci podíleli. Kolegů Skopala, Plachého, Hlaváčové a samozřejmě Zdenka Kaloče, který Gazdinu režíroval. Pracovali jsme s výjimečným režisérem na výjimečném textu. Téma nepřátelství, jehož důvodem je závist a odsouzení veřejným míněním, to všechno jsem tenkrát prožívala i já. Možná proto se mi Eva krajčířka hrála tak dobře.
Cítíte tam po letech nějakou návaznost?
Obě dramata, jak Gazdinu robu, tak Její pastorkyni, napsala stejná autorka a tak je poetika obou her velmi podobná. Dokonce mě napadá, že Petronela, což je úřední jméno Kostelničky, je Evě krajčířce v lecčems podobná. Kdyby Eva v Gazdině robě neskočila do Dunaje, je dost možné, že by se postupně Petronele přiblížila – ztvrdla by do její podoby.
Její pastorkyňa Divadlo na Vinohradech V roli Jenůfy se představí Tereza Terberová, dále pak hrají Pavel Rímský, Naďa Konvalinková, Tomáš Dastlík či Denny Ratajský. Její pastorkyňa bude po páteční premiéře na Vinohradech k vidění 14.–16. září.
Režíruje Martin Františák, scénu chystá Marek Cpin, uznávání tvůrci mladší střední generace. Mohou tedy diváci očekávat nějaké hodně moderní zpracování?
Co to znamená, hodně moderní? Manýristicky postmoderní? V žádném případě! Režisér pracuje hodně obrazně, ale s velkým citem a respektem k autorovi (sám je dramatik) a hercům. Vizuálnost inscenace je ovšem velká - divadlo je koneckonců od slova dívat se. S panem režisérem Františákem spolupracuji poprvé. A když herec pracuje pod vedením režiséra poprvé, pokaždé je ve velkém očekávání, jak bude nová spolupráce probíhat. Myslím, že on měl jako hostující režisér určitě také takové pocity.
A jak to funguje přímo na place?
Postupně jsem zjišťovala, že Francin, jak ho něžně oslovujeme, působí jako bohém i pedant zároveň. Někdy jdou jeho režijní pokyny do detailů, jindy nechává herce vzlétnout do vlastních inspirací. Znamená to vrcholné výkony a jejich vystupňovávání už při zkouškách. Rozhodně u herce vzbuzuje chuť dát ze sebe to nejlepší, co v sobě má. Je vidět, že má herce rád a to vůbec není samozřejmé. Dal mi klid na to, dát myšlenkám volný průběh a pak z nich vybrat tu pro mě správnou.


description: Billy Bob Thornton je zpět v roli kasaře, alkoholika a děvkaře, kterému nic není svaté. Když je na dně, opět oblékne úbor Santy Clause a s bývalým parťákem si Vánoce zpestří krádeží v ústředí chicagské charity. Komedie Santa je pořád úchyl přijde do našich kin 1. prosince.

title: VIDEO: Santa je pořád úchyl. Tentokrát jde vykrást charitu


maintext:
VIDEO: Jak náš nejslavnější špion vynášel ze CIA zprávy pro Rusy
7:59 , aktualizováno 7:59
V roce 1965 byl Karel Köcher poslán do Států, kde v 70. letech pronikl do struktur CIA a vynášel odtud cenné informace pro ruskou KGB. V roce 1982 ho odhalila FBI, soud mu vyměřil doživotí, ale za čas byl vyměněn za západní agenty. Nyní se náš nejslavnější špion představí ve filmu, který jde do kin 29. září.


description: Jeden ze stěžejních hudebních trhů zažívá neradostné časy. Příjmy z muziky ve Velké Británii už několik let v řadě klesají, a to navzdory tomu, že loni vyšlo například multiplatinové album 25 od Adele. Britští vydavatelé ovšem odhadují, že od letoška bude hudební byznys opět růst.

title: Adele či Coldplay táhnou, i tak se v Británii na deskách vydělává méně

maintext:
Je to paradox. Každé šesté album, které se ve světě prodá, vzešlo z Velké Británie. Přesto však výdělky britského hudebního průmyslu i loni poklesly. Konkrétně v roce 2015 prodeje desek britských interpretů vygenerovaly celkem 610 milionů liber, zatímco o rok dříve to bylo 615 milionů. A klesající tendence trvá, v roce 2012 si tamní hudební byznys na nahrávkách přišel na 634 milionů liber.
Neradostné výsledky nezachránil ani fenomenální úspěch Adele, jejíž album 25 vyšlo loni v listopadu a do konce roku se jej celosvětově prodalo přes sedmnáct milionů kusů. Stejně tak domácímu průmyslu nepomohli ani Coldplay se svou deskou A Head Full of Dreams. Vyplývá to ze statistik organizace UK Music, která v Británii zastřešuje celý hudební průmysl a již na svém webu zveřejnila BBC.
Pokles hlásí i výdělky, které UK Music sleduje v oblasti koncertů. Tady si promotéři přišli na 910 milionů oproti 924 milionům v předchozím roce. Jedna z mála oblastí, která si polepšila, byly výdělky producentů a nahrávacích studií, jež meziročně vzrostly ze 116 na 119 milionů liber.
Podle předsedy UK Music Andyho Heatha „vše nasvědčuje tomu, že se hudební sektor v roce 2016 vrátí k růstu“. Napomoct by k tomu mohl jak pokračující úspěch Adelina alba, tak zvyšující se prodeje vinylů i příjmy ze streamovacích služeb.


description: Kapela Jelen vydá svou druhou desku Vlčí srdce 7. října a pro nedočkavé fanoušky zatím zveřejňuje videoklip k singlu Klidná jako voda. Zpěvák Jindra Polák ji věnoval své dceři a všem ženám. Na iDNES.cz klip přinášíme exkluzivně.

title: VIDEO: Klidná jako voda, silná jako proud. Jelen má píseň pro ženy


description: Kanadská kapela Nickelback je nejpádnějším důkazem, že komerční úspěch není jediným měřítkem a nemusí jít ruku v ruce s uměleckým vyzněním. Ve vyprodané pražské O2 areně se v neděli servírovala show plná náhražek bez chuti a zápachu.

title: RECENZE: Rocková kašírka Nickelback byla o zdraví, lidi však bavila

maintext:
Nickelback pěkně buráceli a zaplněná hala se zjevně bavila. Přesto show kanadské kapely působila přinejlepším jen kašírovaně.
I pod střechou pražské O 2 areny, kde má posluchač často pocit, jako by koncert poslouchal přes telefon, bylo tentokrát slyšet dobře. Dokonce tak dobře, že lidé na ploše haly snad nemohli večer absolvovat bez následných problémů se sluchem.
2016 European Tour Nickelback Místo konání: O2 arena, Praha 18. září 2016 Hodnocení: 30 %
Jenže co to bylo platné, když se z reproduktorů linula nepříliš originální a nepříliš dobrá muzika. Většina písni Nickelback jsou prostě splácaniny. Pár generických vypalováků proložených pár generickými baladami a hlavně hodně nahlas. Nevíš-li, kudy kam, pořádně to „otav“. Přitom tato základní poučka vesnického agrometalu jednoduše nefunguje. Stejně tak neplatí, že nejlepší bubeník je ten, který hraje nejrychleji. Muzika není ani matematika, ani závod.
Skuteční rockeři navíc před každou písničkou neopakují, v jak skvělém městě zrovna hrají (to spíš publikum posílají, slušně řečeno, do háje). Nepijí na pódiu okázale jakože alkohol z papírových kelímků a neohlašují to jako by se právě před zraky tisíců fanoušků chystali vyšňupnout popel zesnulého dědečka, což by aspoň hranice možného posunulo dál. Ale pomrkávání na fanoušky, že tedy rebelsky na pódiu popíjejí? Koho to dojme? Tím spíše, že tahle vložka je už snad nedílnou součástí koncertů Nickelback.
No a nakonec se praví rockeři nepřirovnávají k Beatles nebo One Direction jen proto, že část haly pořádně zaječela na povel, že má pořádně zaječet.
Je samozřejmě obtížné napsat o koncertu, na kterém se zjevně dobře bavilo několik tisícovek lidí, že byl jednoduše špatný. Ale nedá se svítit. Domorodci v Pacifiku za druhé světové války viděli, že letadla přivážejí spoustu užitečných věcí a zásob. Po odchodu amerických vojáků udržovali opuštěná letiště a napodobovali rituály pozemního personálu v naději, že bohové z nebes zase přiletí.
Nickelback v nejlepších tradicích jevu zvaného cargo kult napodobují zavedené rockové postupy bez kýženého efektu. A ani fakt, že má jejich „sekta“ dostatek následovníků, nepřináší dostatečné uspokojení.


description: Písničkář Martin Harich vydává EP Pátrám s dvěma novinkami a třemi singly, jež dosud vyšly jen elektronicky. „Ta deska musela uzrát, skladby na ni jsem pečlivě a dlouho vybíral i aranžoval. Představují moji životní pouť za poslední dva roky,“ říká Harich. Na iDNES.cz si ji můžete poslechnout exkluzivně.

title: AUDIO: Tvář slovenské Tváře má novou desku. Harich zkouší i čistý pop


description: Rumburské noviny - regionální čtrnáctideník pro město Rumburk a správní obvod obce s rozšířenou působností

title: Café Henke v Rumburku zářilo do noci


title: SLOVO STAROSTY JAROSLAVA SYKÁČKA

maintext:
SLOVO STAROSTY JAROSLAVA SYKÁČKA
Demokracie je o diskusi, slovy prezidenta Masaryka o diskusi kritické. Při pokusu tuto moudrost aplikovat na spor v sousedním městě, kde dochází k boji mezi městem Krásná Lípa a veřejnou ochránkyní práv Šabatovou, se chce dodat, že mantinely kritické diskuse má určovat zdravý rozum. Půtka vyvolaná stížností nejmenovaného aktivistického bijce, jež čelí mj. obvinění z držení a šíření omamných látek. Obvinění to může být falešné, stejně jako jeho akademický titul. Boj se vede litý, že prý za nediskriminaci určité etnické skupiny. Diskriminace v Krásné Lípě spočívá v rozřazení žáků do tříd dle dovedností prokázaných ve vstupním testu. Paradoxně návrhy paní ombudsmanky, jež se odkazují na akademickou literaturu a studie, vedou k rozdělování žáků na základě etnické příslušnosti. Řada jejích doporučení je velmi atraktivních, ale snad mimo naši realitu. Krásná Lípa že prý má zřídit funkci „desegregátora“ nebo doučovat děti o prázdninách. Já bych však Krásné Lípě doporučil jen pokračovat v práci, kterou s místními odvádí a doučování dětí o prázdninách ať se snad zhostí některá z neziskových organizací. K funkci jakéhosi „desegregátora“ se snad ani nebudu vyjadřovat. Držím proto palce Krásné Lípě, respektive zdravému rozumu. O prázdninách, nejen učitelé z Krásné Lípy, si odpočiňte – to má smysl.
Jaroslav Sykáček, starosta města Rumburk


maintext:
Po mnoha letech se první stupeň ZŠ Tyršova dočká rekonstrukce
V pondělí 20. 6. se konala mimořádná schůze Rady města, na které radní rozhodli o dodavateli na zateplení prvního stupně Základní školy Tyršova. Zakázku vyhrál uchazeč z Děčína s nejnižší nabídkou, která i s DPH činí necelé čtyři miliony korun. Zájemců bylo celkem jedenáct, nejvyšší nabídka překračovala pět a půl milionu korun. Jak sdělil místostarosta města Rumburku Alois Kittl na sociální síti Facebook, oproti schválenému rozpočtu z původního projektu se náklady na toto zateplení snížily z devíti a půl milionu, to je o víc jak pět milionů korun. Město sice původně počítalo s dotací, ale ta je na zateplování od letošního roku tak minimální, že se nevyplácí. A to tím spíš, že po novu poskytovatel nutil do technologií na nucené větrání, což posouvalo cenu nepoměrně výše.
Právě budova prvního stupně ZŠ Tyršova je posledním objektem v areálu školy, který si rekonstrukci opravdu zaslouží. Nejen, že škola „prokoukne“ po vzhledové stránce, ale hlavním cílem je především funkčnost a úspora energií, což bezesporu zateplení a výměna oken zajistí. Děti tak po prázdninách nastoupí do školy, která je uvítá v novém kabátě.
jap


maintext:
Máte zkontrolovaný váš kotel na pevná paliva?
S ohledem na opakující se dotazy týkající se povinností provozovatelů spalovacích stacionárních zdrojů znečišťování ovzduší zpracovalo Ministerstvo životního prostředí, odbor ochrany ovzduší, následující sdělení. Toto sdělení se týká provozování a kontrol spalovacích stacionárních zdrojů znečišťování ovzduší o jmenovitém tepelném příkonu 300 kW a nižším. Sdělení je určeno jak provozovatelům spalovacích stacionárních zdrojů umístěných v rodinných domech, bytech a stavbách pro individuální rekreaci, tak provozovatelů zdrojů umístěných v nemovitostech určených pro podnikání. Sdělení popisuje jednotlivé povinnosti, které zákon o ochraně ovzduší a jeho prováděcí právní předpisy ve vztahu k těmto zdrojům stanoví; zabývá se rovněž problematikou kontrol a ukládání sankcí za porušení povinností a procedurálními otázkami prokazování porušení povinností stanovených zákonem o ochraně ovzduší a možností spolupráce s dalšími subjekty v této oblasti. Sdělení je určeno i odborné veřejnosti (orgánům ochrany ovzduší, odborně způsobilým osobám) a jako informace či doporučení může sloužit provozovatelům a výrobcům dotčených spalovacích zdrojů. Sdělení bylo zpracováno s přihlédnutím k poznatkům, které vyplynuly z činnosti Ministerstva životního prostředí s tím, že z pohledu usměrňování výkonu státní správy v této oblasti je pouze doplňkovým prvkem s důrazem kladeným na praktické aspekty aplikace zákonných povinností.
POVINNOST VYPLÝVAJÍCÍ ZE ZÁKONA O OCHRANĚ OVZDUŠÍ
Provozovatel spalovacího stacionárního zdroje na pevná paliva o jmenovitém tepelném příkonu od 10 do 300 kW včetně, který slouží jako zdroj tepla pro teplovodní soustavu ústředního vytápění, je povinen provádět jednou za dva kalendářní roky prostřednictvím osoby, která byla proškolena výrobcem spalovacího stacionárního zdroje a má od něj udělené oprávnění k jeho instalaci, provozu a údržbě (dále jen „odborně způsobilá osoba“), kontrolu technického stavu a provozu zdroje a předkládat na vyžádání obecnímu úřadu obce s rozšířenou působností doklad o provedení této kontroly vystavený odborně způsobilou osobou potvrzující, že spalovací stacionární zdroj je instalován, provozován a udržován v souladu s pokyny výrobce a tímto zákonem. Provozovatelem zdroje se rozumí právnická anebo fyzická osoba, která zdroj skutečně provozuje; není-li taková osoba známá nebo neexistuje, považuje se za provozovatele vlastník spalovacího stacionárního zdroje. Provozovatel spalovacího stacionárního zdroje je povinen zajistit provedení první kontroly technického stavu a provozu zdroje nejpozději do 31. 12. 2016.
Pokud provozovatel neprovede jednou za dva kalendářní roky prostřednictvím odborně způsobilé osoby kontrolu technického stavu a provozu tohoto spalovacího stacionárního zdroje nebo nepředloží na vyžádání obecnímu úřadu obce s rozšířenou působností potvrzení o provedení této kontroly tak, jak je zákonem vyžadováno, vystavuje se riziku uložení pokuty až do výše 20000 Kč, jde-li o fyzickou osobu nepodnikající, anebo až do výše 50000 Kč, jde-li o podnikající fyzickou osobu nebo osobu právnickou.
ODBORNĚ ZPŮSOBILÁ OSOBA
Kontrolu technického stavu a provozu spalovacího stacionárního zdroje provádí odborně způsobilá osoba proškolená výrobcem tohoto zdroje, která má od něj udělené oprávnění k jeho instalaci, provozu a údržbě. Zákon o ochraně ovzduší neupravuje přesně podobu oprávnění udělovaného výrobcem zdroje odborně způsobilé osobě. O proškolení odborně způsobilé osoby by měl výrobce spalovacího stacionárního zdroje vystavit doklad, ve kterém uvede minimálně název a sídlo výrobce (příp. zmocněného dodavatele výrobce), identifikační údaje o oprávněné (proškolené) osobě, seznam typů spalovacích stacionárních zdrojů, na které se oprávnění vztahuje a dobu platnosti oprávnění. Právě tímto dokladem bude obvykle odborně způsobilá osoba prokazovat provozovateli stacionárního zdroje své oprávnění k požadované činnosti. Lze rovněž doporučit, aby výrobce zveřejňoval seznam proškolených osob, rozsah jejich oprávnění a dobu platnosti oprávnění na svých webových stránkách (v případě zahraničních výrobců např. prostřednictvím svých dodavatelů). Seznam odborně způsobilých osob proškolených pod dohledem Hospodářské komory ČR bude zveřejňován Hospodářskou komorou ČR na jejích webových stránkách (www.hkcr.cz). V případě spalovacích stacionárních zdrojů, jejichž výrobce již zanikl nebo není zjistitelný, může kontrolu technického stavu, provozu a instalace provádět odborně způsobilá osoba proškolená jiným výrobcem stejného typu spalovacího zdroje (stejný způsob spalování, stejná nebo obdobná konstrukce spalovacího stacionárního zdroje). Pro tyto účely se rozlišují následující základní typy spalovacích zdrojů, které by měly být specifikovány rovněž v dokladu o proškolení odborně způsobilé osoby výrobcem.
KONTROLA
Kvalitu spalovacího procesu zásadně ovlivňuje technický stav zdroje, stav spalinových cest, kvalita paliva a způsob obsluhy zdroje. Při kontrole technického stavu a provozu je tak třeba věnovat pozornost níže uvedeným skutečnostem (tam kde to není relevantní, se neověřují):
 Spalovací stacionární zdroj by měl být připojen k teplovodní soustavě ústředního vytápění tak, aby byla zajištěna hospodárná výroba a dodávka tepla, zejména by měl být vybaven akumulátorem tepla, předepisuje-li jej výrobce k dosažení deklarované účinnosti a emisních parametrů. Pokud je instalace akumulační nádoby nutná k dosažení parametrů 3. nebo vyšší třídy podle ČSN-EN 303-5, avšak zdroj je i bez ní schopen splnit požadavky této normy, uvede se tato skutečnost v dokladu o kontrole. Spalovací stacionární zdroj by dále měl být vybaven směšovacím prvkem instalovaným na topnou resp. vratnou větev pro dodržení minimální teploty vratné vody do kotle (předepisuje-li jej výrobce zdroje o jmenovitém tepelném příkonu vyšším než 50 kW) a regulací výstupní teploty topné vody dle venkovní či požadované vnitřní teploty.
 Spalovací stacionární zdroj musí být řádně připojen na spalinovou cestu pro eliminaci úniku odpadního plynu do interiéru a dosažení požadovaného tahu v souladu s pokyny výrobce spalovacího stacionárního zdroje a právními předpisy.
 Technický stav vnějšího opláštění spalovacího stacionárního zdroje, spalovací komory, hořáku, zatápěcí klapky, vstupních a čistících otvorů, přívodních cest spalovacího vzduchu a paliva včetně podavače a přívodního potrubí, odvodu odpadního plynu ze zdroje do spalinových cest, funkčnost a nastavení čidel pro regulaci stacionárního zdroje a součinnost regulátoru s regulačními prvky musí být udržovány v takovém stavu, aby byl zajištěn řádný provoz stacionárního zdroje v souladu s průvodní dokumentací a návodem výrobce a aby byly v maximální možné míře dosahovány provozní a emisní parametry deklarované výrobcem stacionárního zdroje dle technických norem. Do spalovacího stacionárního zdroje musí být zajištěn přívod odpovídajícího množství spalovacího vzduchu a paliva, aby nedocházelo ke zvýšené kouřivosti.
 Dále se v dokladu o kontrole uvede, zda spalovací stacionární zdroj odpovídá či neodpovídá minimálním emisním požadavkům přílohy č. 11 zákona o ochraně ovzduší. Provozovatel spalovacího stacionárního zdroje musí zajistit, aby jím provozovaný spalovací stacionární zdroj splňoval minimální emisní požadavky nejpozději do 1. 9. 2022.
 Ve spalovacím stacionárním zdroji mohou být spalována pouze paliva o požadované kvalitě, splňující požadavky na kvalitu paliv a jen paliva určená výrobcem stacionárního zdroje pro spalování v něm. Paliva by měla být skladována tak, aby bylo zajištěno uchování jejich vlastností, zejména pokud jde o obsah vody.
 Provozovatel při provozování spalovacího stacionárního zdroje postupuje podle pokynů výrobce tohoto zdroje, zejména provádí v předepsaných intervalech jeho údržbu.
 Posouzení toho, zda je spalovací stacionární zdroj provozován v souladu s požadavky zákona o ochraně ovzduší a výrobce, resp. dodavatele, se provádí při provozu zdroje tak, aby byla pokryta doba ustáleného (stabilizovaného) provozu.
DOKLAD O KONTROLE
Zákon o ochraně ovzduší neuvádí, jakou podobu má doklad o kontrole spalovacího stacionárního zdroje mít. V dokladu o kontrole spalovacího stacionárního zdroje se v části „výsledek kontroly“ uvede, zda spalovací stacionární zdroj je nebo není instalován, provozován a udržován v souladu s pokyny výrobce a požadavky zákona o ochraně ovzduší. Dále se uvede, zda odpovídá či neodpovídá požadavkům přílohy č. 11 zákona o ochraně ovzduší, případně zda je pro dosažení souladu nutná instalace akumulační nádoby nebo jiné úpravy. Jedním ze závěrů je i to, zda je či není indikováno spalování jiného paliva než určeného výrobcem, popř. spalování odpadu (přítomnost jiného než určeného paliva, nespalitelných zbytků v popelu, které nemohou mít původ ve spalovaném palivu, skladování odpadu společně či v bezprostřední blízkosti paliva apod.)
DOPORUČENÍ
Cílem kontroly je nejen zajištění souladu provozu spalovacího stacionárního zdroje s požadavky zákona o ochraně ovzduší a technickými pokyny výrobce zdroje, ale také další poradenská a konzultační činnost odborně způsobilé osoby, která by měla doporučit postupy k zajištění dalšího bezproblémového a hospodárného provozu zdroje, případně doporučit modernizaci či doplnění otopné soustavy o regulační prvky, akumulační nádobu apod. V případě, že je k tomu odborně způsobilá osoba oprávněna, je možné rovněž uvést doporučení i k úpravám komínu, zvláště pak v případě, že existující komín neodpovídá technické normě ČSN 734201, v důsledku čehož může docházet ke zvýšené kouřivosti, anebo vyššímu obtěžování kouřem. Pokud spalovací stacionární zdroj nevyhovuje požadavkům přílohy č. 11 zákona o ochraně ovzduší, je nutné ho nejpozději do 1. 9. 2022 vyměnit nebo učinit taková opatření, která zajistí jejich dodržení. V rámci kontroly by mělo také být zajištěno, že provozovatel je dostatečně obeznámen se správnou obsluhou zařízení, způsobem regulace jeho výkonu, významem kvality paliva a jejího zajištění (např. prostřednictvím měření vlhkosti palivového dřeva, správným uskladněním apod.), stejně tak jako s ekologickými, právními i technickými (např. koroze kotle) riziky nelegálního spalování odpadu.
LHŮTY PRO PROVEDENÍ KONTROLY
Provozovatelé mají povinnost provést první kontrolu technického stavu a provozu spalovacího stacionárního zdroje nejpozději do konce roku 2016. Tzn., že nejpozději po tomto datu by měl být každý provozovatel schopen na vyžádání obecního úřadu obce s rozšířenou působností tento doklad předložit. Vzhledem k tomu, že 31. 12. 2016 je nejzazším termínem pro provedení této kontroly, není vyloučeno, že provozovatel jím bude disponovat již před tímto datem.
ZÁKAZ SPALOVÁNÍ ODPADU
Minimalizace negativních dopadů spalování odpadu na životní prostředí je technicky realizovatelné pouze spalováním odpadu v zařízeních k tomu určených. Spalovny odpadu jsou vybaveny nejen automatickým systémem řízení spalovacího procesu zajišťujícím optimální přívod spalovacího vzduchu a jsou konstruovány tak, že v určité části jsou zajištěny vysoké teploty a doby zdržení spalin, ale jsou také vybaveny několikastupňovým systémem čištění spalin včetně neutralizace kyselých plynů a vysoce účinné filtrace prachových částic často spojené s katalytickým rozkladem chlorovaných organických látek. Spalování odpadu v zařízeních k tomu speciálně nekonstruovaných vede k situacím, kdy nelze zajistit optimální přívod kyslíku, spalovací proces je nestálý a vede jak k nárazovému rychlému hoření za vysokých teplot tak k hoření za nedostatku kyslíku s vysokým podílem nespálených organických látek. Příčinou je nehomogenita odpadu a jeho proměnlivé vlastnosti na rozdíl od běžných paliv. Především plastové odpady s obsahem PVC obsahují velmi vysoké množství chlóru, který v reakci s nespálenými organickými látkami vede ke vzniku tzv. dioxinů (polychlorované dibenzodioxiny a dibenzofurany), které jsou vysoce toxické a to i ve velmi nízkých koncentracích. Podobně může určitý odpad obsahovat vysoké množství těžkých kovů (včetně rtuti), které se dříve používaly ke konzervaci dřeva, proto není možné spalovat ani dřevěný odpad, pokud byl chemicky ošetřen. Kromě významných dopadů na životní prostředí má spalování odpadu vliv i na životnost a stav vlastního spalovacího zařízení a kouřovodů. Obsah chlóru v odpadu může vést k tzv. chlorové korozi, významnému urychlení korozivních procesů, jež mohou v krátké době kotel či kouřovody znehodnotit. Nerovnoměrnost spalovacího procesu často vede k tzv. dehtování, kdy se kotel a spalinové cesty zanáší dehtovými látkami, které se mohou po čase vznítit a způsobit požár. Nánosy dehtových látek také snižují účinnost přenosu tepla ze spalin ve výměníku kotle. Snaha zabránit dehtování při spalování vysoce hořlavého odpadu zvýšeným přívodem vzduchu může vést k přílišnému zvýšení teploty ve spalovací komoře nad hodnoty projektované výrobcem, přičemž toto přehřívání může opět významně snižovat životnost zařízení a zvyšovat riziko požáru.
materiály poskytl Odbor životního prostředí MÚ Rumburk


title: Rumburské noviny

maintext:
Poslední představení divadelní sezony 2015/2016 se uskutečnilo v Domě kultury Střelnice Rumburk 14. 6. Detektivní komedie pro dva herce s výborným obsazením – Adélou Gondíkovou a Jiřím Langmajerem. Více než mord se na jevišti odvíjel příběh sbližování protipólů. Ženy a muže v jedné rovině a hledání a navazování nového vztahu dvou protichůdných povah v rovině druhé, odehrávající se v atraktivním a netradičním prostředí přímořského majáku. Anotace představení byla následující:
„Jacqueline, byť provdaná za anglického velvyslance, je Francouzka tělem, duší i původem. Má dvě děti a kufřík s milionem eur, který je ochotna darovat každému, kdo si jej zaslouží. Nenávidí venkov, samotu a obyčejnost. Lambert ženatý není, manželka od něj utekla. Má duši námořníka a žije jen pro svůj maják, o který se stará čtyřiadvacet hodin denně, sedm dní v týdnu. Miluje venkov, samotu a obyčejnost. Ptáte se, co mají oba společného? No přece vůbec nic! Ale nedejme se mást prvními dojmy. V této brilantní detektivní komedii, která obě postavy svede dohromady a navěky spojí tajemstvím, je totiž všechno jinak, než se zdá – každá lež je pravdou, každá pravda lží a jisté je pouze to, že pod rouškou humoru se skrývá vrah.“
A jako v každé správné detektivce, tak i v životě platí, že: „…všechno je jinak, jen záleží, z jakého úhlu pohledu se na věc díváme…“, je i tento příběh jen fikcí. Nebo snad ne?
Jiří Laštůvka


maintext:
V Jiříkově probíhá rozsáhlá rekonstrukce kláštera svatého Karla Boromejského
Klášter, který byl využíván jako zázemí pro středisko volného času Schrödingerova institutu, musel být vloni na podzim pro jeho nebezpečný stav uzavřen nejen veřejnosti, ale i zaměstnancům SI. „Po zhodnocení statika nebyla jiná možnost, než klášter všem znepřístupnit,“ říká ředitelka Schrödingerova institutu Gabriela Doušová.
Na podkladech důležitých pro schválení rekonstrukce kláštera se pracovalo dva roky, a to ve spolupráci s rumburskou projektovou společností ProProjekt s.r.o. Když bylo vše připraveno a přijato, bylo nutné, aby majitel kláštera, Kongregace Milosrdných sester sv. Karla Boromejského, uskutečnil výběrové řízení na firmu, která rekonstrukce povede. Vítěznou firmou se stala rumburská firma Wakos a už v květnu začala s rekonstrukcemi. „V tuto chvíli se sundavají trámy, které jsou napadené dřevomorkou, opravují se veškeré stropy a střecha celého kláštera,“ dodává Gabriela Doušová.
Jako velkou výhodu rekonstrukce vidí ředitelka SI, že jsou do práce na rekonstrukci kláštera zapojeni také otcové dětí, které docházejí do předškolního klubu Koťátko v Jiříkově a stávají se tak správnými vzory pro své děti. Až bude klášter zrekonstruován, stane se z něj nejen zázemí pro středisko volného času, ale také se do kláštera přesune ředitelství Schrödingerova institutu.
Schrödingerův institut


title: Loreta nabízí hravé prohlídky pro děti

maintext:
Loreta nabízí hravé prohlídky pro děti
Loreta Rumburk pořádá od července do srpna pro dětské návštěvníky speciální prohlídky barokní sakrální památky. Určeny jsou dětem od 5 do 11 let. Dětské prohlídky loretánského areálu v Rumburku se konají od 1. 7. do 31. 8. od úterý do soboty vždy v 15.00 hod. Během hodinové prohlídky s průvodkyní se malí návštěvníci přístupnou formou seznámí s loretánským příběhem o zázračném přenosu domku, v němž žila dívka Maria. Čeká je plnění hravých úkolů, luštění hádanek a jednoduché kreslení. Rodiče mezi tím mohou absolvovat vlastní prohlídkový okruh v areálu Lorety Rumburk. Účast při letní prohlídce pro děti je vhodné si rezervovat na telefonním čísle 604 555 922, vstupné je 50 Kč.
Děti mají při letních prohlídkách k dispozici pracovní listy, které je zábavnou formou seznámí s loretánskou legendou. Připraveno je mimo jiné vyprávění příběhů, které ukrývá sochařská výzdoba loretánské kaple, luštění symbolů v loretánské kapli Panny Marie, povídání o rostlinách, které ukrývá výzdoba křížové chodby či hledání atributů postav svatých v klášterním kostele sv. Vavřince. Koná se za každého počasí.
Malí návštěvníci Lorety Rumburk mají po celý rok k dispozici česko-německé „Loretánské omalovánky s příběhem“, pracovní sešit „Loreta pro děti“ a vybarvovací pohledy. Díky informačním materiálům se děti přístupnou formou seznámí s historií rumburské barokní památky. V křížové chodbě mohou využít výtvarný koutek s autorskými omalovánkami malířky Ivany Frimlové a velkoformátovým dřevěným pexesem.
Klára Mágrová


description: Prvních zhruba 220 milionů se Olomouc po letech příprav pokusí příští rok získat z balíku exkluzivních dotací skrytých pod zkratkou ITI. Jde o evropské peníze vyčleněné na tzv. integrované územní investice. Celkem je pro olomouckou aglomeraci, již tvoří Olomouc, Prostějov a Přerov s okolními městy a obcemi, připraveno 4,8 miliardy.

title: Na trať i větší školky. Olomouc už ví, jak rozdělí první „VIP dotace“


description: O velkém štěstí může mluvit zaměstnankyně firmy z Prostějovska, která vytratila na ulici téměř šedesát tisíc korun. Poctivá nálezkyně, které zůstaly bankovky ležet před domem, peníze sebrala a ohlásila ho policii.

title: Žena našla před domem 57 tisíc, sebrala je a zavolala policii


description: Zákaz šátků při vyhrocení uprchlické krize i víc branné výchovy by na školách v regionu zavedl starosta Uničova Dalibor Horák, který do krajských voleb vede ODS. V rozhovoru MF DNES se zařadil k příznivcům plánované 70 metrů vysoké Šantovka Tower, které kritici vyčítají narušení panoramatu města.

title: Šantovka Tower? I Eiffelovu věž nejprve odmítali, říká lídr ODS

maintext:
V programu máte revizi organizačních změn na krajském úřadě. Co si pod tím představit?
Organizační změny, o nichž odborná veřejnost určitě ví, se velmi negativně dotkly fungování úřadu. Navíc byly přijaty poměrně krátce před volbami. Nová politická reprezentace kraje bude mít velmi těžký úkol se s těmito změnami vypořádat.
O jaké změny jde?
Že se negativně dotkly fungování úřadu, mohou sledovat zejména zástupci samospráv, kteří jsou s krajským úřadem dlouhodobě v kontaktu. Bylo tam poměrně dlouhé vakuum, kdy nebylo jasné, kdo z úředníků má jaké kompetence či na kterém odboru se řeší které věci. Bylo to komplikováno i ztížením přístupu do budovy.
Můžete být konkrétnější?
Zástupci kraje v podstatě zavřeli vstupy na jednotlivá pracoviště. K pracovníkům do jednotlivých kanceláří se dostanete, pouze pokud se nahlásíte na vrátnici. Musíte ohlásit účel a konkrétní místo návštěvy.
A to je problém?
Zaprvé je to nedůstojné. Zadruhé například krajský úřad řeší sociální záležitosti. Může se stát, že člověk, který potřebuje řešit sociální nouzi či nějaké vyloučení, se vůbec vzhledem ke svému vzhledu či stavu na konkrétní pracoviště nedostane. Je to v rozporu s deklarovaným otevřením veřejné správy veřejnosti.
Mluvilo se i o zrušení odboru kultury. Kultura je teď začleněna pod odbor školství a památková péče pod stavební úřad. Obnovili byste tento odbor?
Určitě bychom se o to snažili. Ale vše je komplikované tím, že de iure jsou tyto záležitosti zcela v kompetenci ředitele krajského úřadu. Politická reprezentace do toho nemá co mluvit. Ale je třeba komunikovat s ředitelem úřadu tak, aby byly tyto záležitosti napraveny. Nešlo tam jen o organizační změny. Byly provázané i s odchodem velkého množství kvalitních zaměstnanců.
Přimlouval byste se, aby se vyměnil ředitel úřadu?
Pokud by se se současnou ředitelkou nepodařilo dohodnout na úpravách organizační struktury, považoval bych tento krok za nutný.
Kritici zrušení odboru kultury říkají, že to bylo kvůli usnadnění schválení projektu Šantovka Tower. Myslíte si to?
Domnívám se, že to byla souhra více okolností, že se jedná o více projektů. Ale dodávám, že jsem příznivcem výstavby Šantovka Tower.
Zmínil jste souvislost s více projekty. Ten odbor byl zrušen, aby se usnadnilo povolení více developerských projektů?
Nemyslím si, že se jednalo o developerské projekty. Šlo obecně o koncepci především památkové péče.
Byl tedy zrušen, aby se snížila ochrana památkové péče?
To si nemyslím. Domnívám se, že byl rozdíl v pohledu na památkovou péči obecně mezi vedením úřadu a původním vedením odboru.
Proč jste příznivcem Šantovka Tower?
Jsem vzděláním historik, dbám na památkovou ochranu. Rigidní stanoviska v této záležitosti mi připadají, jako by například v době, kdy se stavělo v románském slohu, nebylo přípustné postavit gotickou stavbu. Ty tehdy byly novátorstvím a mohly být negativně vnímány. A také byly. Název pro gotický sloh je původně pejorativní označení něčeho, co nemá s římskou kulturou nic společného a co pochází z barbarského území Gótů.
V Olomouci moderní architektura vzniká. Například Silo Tower či obnova Prioru v centru. Ale u Šantovka Tower se řeší vzdálenost od centra či pohledy na Olomouc a její historické panoráma. To vám nevadí?
Nabízí se analogie s výstavbou Eiffelovy věže na konci 19. století. Také byla spousta negativních názorů, ale dnes je ozdobou Paříže a magnetem pro turisty.
Myslíte, že Šantovka Tower bude magnetem na turisty podobně jako Eiffelova věž?
To vyhodnotí historie. Tyto názory nelze z pohledu historika hodnotit před a krátce po výstavbě. To opravdu může vyhodnotit až objektivní pohled více generací.
Ale Eiffelova věž nevznikla jako projekt, jenž má vydělávat. Byla postavena jako dominanta světové výstavy, která se v Paříži konala. Motivace pro vznik těchto dvou staveb jsou trochu jiné.
To bezpochyby. Ale hodně odcházíme od krajských témat.
Chcete zatraktivnit strukturu krajského magazínu. Co vám na něm vadí?
Jsem pravidelným čtenářem krajského magazínu. Musím říct, že tam pro mě není nic ke čtení. A to jsem v tom v podstatě hodně zainteresovaný. Domnívám se, že tím méně je zajímavý pro laickou veřejnost. Bydlím v panelovém domě s padesáti byty a vidím, že krajský magazín končí většinou v odpadkovém koši s reklamními letáky.
Jak by měl tedy vypadat?
Měl by být více čtivý a obsahovat méně reklamy. Nemyslím si, že by její současný rozsah byl natolik finančně přínosný, že by například větší financování z prostředků kraje při jejím omezení znamenalo pro rozpočet ekonomickou újmu. Měly by se tam objevovat články na vysoké úrovni, které by se skutečně dotýkaly problémů občanů jednotlivých oblastí kraje a byly přínosné.
V programu slibujete, že vyvinete tlak na orgány státu k dodržení závazku dokončit modernizaci D46 mezi Olomoucí a Vyškovem. Máte pocit, že to nechtějí dodržet?
Řidiči jsou naprosto iritováni nesjízdností této komunikace. Jsou tam změny rychlosti jedna za druhou. Z reakcí veřejnosti víme, že to považuje za nebezpečné na kilometrových úsecích měnit rychlost z 90 na 130, zpět na 110 a pak na 90. Trvá to nekonečně dlouho.
Takže vám jde o to zkrátit...
Samozřejmě. Co nejdříve uvést do stavu, aby z toho byla normální dálnice.
Uvádíte, že vyvinete tlak, aby se na D46 mohla po dokončení modernizace zvýšit rychlost na původních 130 kilometrů za hodinu. MF DNES se tomu před časem věnovala. Podle policie byla D46 postavena na 100 kilometrů v hodině. Zvýšení na 130 nedoporučil ani expert z BESIP. Jaké jsou vaše argumenty?
Domnívám se, že každý řidič ví, jakou rychlostí se tu skutečně jezdí.
Vy tam jezdíte kolik?
Podle pravidel. Ale je to velmi nepříjemné.
Zvýšení rychlosti na 130 kilometrů v hodině by cestu z Olomouce do Vyškova urychlilo zhruba o 3 až 4 minuty. Má to cenu?
Málokdo po této komunikaci jede jen do Vyškova. Od nás ze severnější části kraje byla využívaná především k cestám na Prahu. V současnosti se tudy do Prahy jet nedá.
Za Vyškovem ale navazuje na D1, tam už se o D46 nebavíme.
Samozřejmě, ale záležitosti dopravy musíme vnímat v kontextu. Není to izolovaná záležitost.
Ještě k rychlosti 130 kilometrů za hodinu. Mezi hlavní protiargumenty odborníků patřil chybějící odstavný pruh, prudké zatáčky, z nichž některé mají špatný náklon, a mnoho míst se stoupáním a klesáním, kdy není dostatečný rozhled přes horizont. Jsou to pro vás argumenty, aby tam stotřicítka nebyla?
Nebude mi ani tak vadit, když tam nebude stotřicítka. Ale velmi bych se přimlouval, aby to byla jednotná rychlost. Ať už je stanovená jakkoli.
Kolik by to podle vás mělo být?
Jestliže je podle odborníků 130 hodně, tak 110?
Ptám se proto, že v programu máte 130.
Program nesestavovali odborníci na dopravu. Pokud posoudí, že 130 není možné, tak ať je tam jednotná rychlost. A nechť si to odborníci vyargumentují, proč 130 není možných. Když víme, že pokud jedeme 110, tak nás valná většina aut předjíždí.
Slibujete, že zabráníte vzniku zařízení pro migranty na území kraje. Jde o aktuální debatu, jedná se teď o něm?
Domnívám se, že ne. Je to pojistka, kdyby pokračovala uprchlická krize či tlak EU na přerozdělování migrantů a mělo by se jednat o některé zařízení v kraji. Stanovisko vedení kraje by, pokud bychom se na něm podíleli, znělo negativně.
Proč budete prosazovat posílení prvků branné výchovy ve vzdělávacích programech základních a středních škol?
Tato otázka je hodně podceněná. Pro děti je vzduchová puška něco cizího, málokdy se potkaly s plynovou maskou. Nesouvisí to jen s válečným ohrožením, ale i s ekologickými haváriemi, s nimiž se potkáváme dnes a denně. Vím, že ve středu byl v Brně vyhlášen poplach druhého nejvyššího stupně kvůli požáru skladu umělých hmot. Tyto otázky je třeba řešit, měly by patřit k běžné výbavě každého občana.
Co si konkrétně pod prvky branné výchovy představit?
Manipulace se zbraní, ochrana před chemickým nebezpečím, povodněmi, před krizovými událostmi. Samozřejmě, že výuka musí být moderní. Nemělo by to vypadat jako navléct si proti atomovému útoku igelitové pytlíky a lehnout si hlavou směrem od epicentra.
Už jste s tím začali na uničovských základních školách, kde na to už dnes máte vliv?
Spolupracujeme se střeleckým klubem, pro školy dělá ukázky střelby a palných zbraní. To je začátek.
Mají žáci uničovských základních škol plynové masky?
Nejsou.
Budou?
Mohly by být.
Jak toho plošně dosáhnete na základních školách, když kraj není jejich zřizovatelem?
Probíhají jednání vedení kraje se starosty obcí, které jsou zřizovateli základních škol. Může to být prostřednictvím těchto jednání. Samozřejmě, vzhledem k nastavení vzdělávacích plánů škol nelze uvažovat o tom, že by šlo o několik hodin týdně. Je to doplňující záležitost.
V programu píšete, že podpoříte zákaz cizích náboženských symbolů ve školách. Jak konkrétně si to představujete?
Pokud by měla eskalovat uprchlická krize a na středních školách, které zřizuje kraj, by nastala situace, že budou nošeny cizí náboženské symboly, mohlo by to narušovat výuku, jak už to bylo registrováno v některých oblastech - například v tělesné výchově z hlediska bezpečnosti. Pak by do školních řádů byl zahrnut bod, který by toto zakazoval.
O které symboly by mělo jít?
Především oblečení, čili šátky. Může to být nejenom v tělesné výchově, ale i v technické výchově či oborech, kdy se šátky či řetízky mohou namotávat...
Pokud by eskalovala uprchlická krize, byl byste pro, aby v Olomouckém kraji bylo na středních školách zakázáno nošení šátků, burek...
Muselo by to vyplynout z potřeb škol. Pokud by toto nastalo a ohrožovalo to chod škol, tak by bylo třeba přijmout takové opatření.
A co třeba židovská Davidova hvězda či ruský pravoslavný kříž? Také by to sem spadalo?
Ruský pravoslavný kříž vozím v autě, nemám s ním žádný problém.
Zmínil jste řetízky. Při technické výchově je jedno, co na něm visí.
Samozřejmě. Při technické výchově to je jednoznačná záležitost. Tam tyto věci nesmí být, ani prstýnky. Ale to se netýká náboženských symbolů. Tam by se jednalo především o šátky, burky a tyto záležitosti spojené s muslimskou kulturou.
Nezdá se vám, že byste zákazem tyto náboženské symboly zbytečně démonizovali a probouzeli v žácích xenofobii?
Domnívám se, že je tomu přesně naopak. Pokud by tyto záležitosti akcentovaly jen extrémní politické subjekty, bylo by to mnohem horší. Pokud si je rozeberou standardní politické strany, přispěje to ke zklidnění a k větší kultuře v této oblasti.


description: Velký úspěch se podařil chovatelům na výstavě exotických zvířat, která se nyní nachází v olomouckém Vlastivědném muzeu. Její součástí jsou totiž i jedny z nejmenších a současně ohrožených opic světa - tamaríni pinčí. A jedna ze samic porodila mládě.

title: Na výstavě se narodilo mládě jedné z nejmenších opic, musí do inkubátoru

maintext:
Ošetřovatelé dokázali opicím vytvořit podmínky podobné přirozenému prostředí, které tamaríni pinčí k rozmnožování potřebují. Na světě se to daří jen několika desítkám chovatelů. Nyní se ale o přírůstek musí postarat.
„Mladě musíme dokrmovat, protože samice o něj neprojevuje zájem, což je u těchto druhů v zajetí běžné. Čeká nás tedy nelehký úkol, protože samo začne žrát za dva tři měsíce, přesto se o to pokusíme. Opičku převezeme do speciálního inkubátoru,“ nastínil jeden z pořadatelů výstavy Milan Chovančík.
Podle něj navíc brzy přibude také mládě další malé opičky - kosmana bělovousého. Opice těchto druhů patří mezi nejmenší na světě, proto i jejich mláďata nejsou větší než dlaň ruky a váží několik desítek gramů. Potřebují teplo a pravidelné dokrmování přes injekční stříkačku, pokud se dožijí dospělosti, vyrostou do délky asi 25 centimetrů a hmotnosti 450 gramů.
Výstava exotických zvířat představuje v olomouckém muzeu kromě malých opiček i hady, chameleony, agamy, pavouky, štíry, různé druhy želv včetně těch největších afrických, burunduky, sysly, ale i drobné hlodavce, morčata a králíčky. Unikátní je i tím, že si návštěvníci řadu zvířat mohou vzít do ruky. Potrvá do 30. října a je otevřena denně kromě pondělí od 9 do 18 hodin.


description: Pláž naproti olomouckému sídlišti ve čtvrti Lazce, molo na řece Moravě u Klášterního Hradiska či obnovení historického meandru. To vše navrhli univerzitní studenti, kteří pracovali na vylepšení plánů protipovodňových opatření na severu Olomouce.

title: Studenti univerzity navrhli, jak Olomouc chránit před povodní


description: Nejvýše postavený úředník prostějovské radnice, tajemník magistrátu Lubomír Baláš v přiznání podle zákona o střetu zájmů devět let zamlčoval, že má další pracovní poměr ve společnosti Vodovody a kanalizace Prostějov. Své pochybení už napravil, nyní ho čeká sankce za přestupek. Ve funkci zůstává.

title: Tajemník úřadu devět let zapomínal přiznávat smlouvu s vodárnami

maintext:
Pracovní poměr ve Vodovodech a kanalizacích Baláš zamlčel i v přiznání za loňský rok, které podal koncem letošního června. Jakmile celá věc vyšla najevo, v polovině července podal nové oznámení, kde už své zaměstnání u vodáren uvedl. „Tato záležitost je předmětem správního řízení a do skončení tohoto řízení se k dané věci nebudu vyjadřovat,“ sdělil Baláš.
Vodovody a kanalizace je společnost, v níž město Prostějov drží většinu akcií a své zástupce má v představenstvu i v dozorčí radě firmy. Baláš v minulosti působil jako člen představenstva firmy coby jeden ze zástupců města.
Loni si ve vodárnách vydělal 157 tisíc korun
„Valná hromada pak změnila složení představenstva a mně bylo nabídnuto uzavření pracovněprávního vztahu pro výkon práce tajemníka představenstva. Činnost tajemníka představenstva spočívá ve zpracování písemných výstupů z jednání představenstva a ze společných jednání představenstva a dozorčí rady, v zabezpečení kontroly plnění přijatých opatření a v plnění úkolů dle zadání představenstva,“ popsal Baláš.
Loni si tak ve společnosti vydělal 157 tisíc korun. Podle organizace Transparency International, která sleduje veřejnou správu a korupci, je otázkou, zda má tajemník magistrátu vůbec mít příjmy od jiné firmy.
„Vzhledem k tomu, že v jiné části oznámení jsou jeho příjmy uvedeny, považoval bych tedy jeho jednání spíše za projev nedbalosti. Nepůsobí to jako dobrý příklad,“ sdělil právník Transparency International Petr Leyer.
Každopádně jde podle něj o přestupek, za který hrozí pokuta až padesát tisíc korun. Kromě loňského přiznání jsou však všechny ostatní přestupky od roku 2007 promlčené, protože promlčecí doba je v tomto případě jeden rok.
Primátorka Prostějova Alena Rašková úředníka podpořila. „Informoval mě o tom, ale nemyslím si, že by to dělal schválně, spíše to bylo nějaké pochybení. Nebudu z toho nic vyvozovat, neberu to tak, že by to dělal záměrně s úmyslem něco utajit, protože příjmy uvedl. Nicméně je to přestupek, který bude nějak vyhodnocen,“ reagovala Rašková.
„Vzhledem k tomu, že jsem si pochybení uvědomil a v čestném prohlášení za rok 2015 jsem údaj neprodleně doplnil, nepovažuji za potřebné za tohoto stavu věci vyvozovat jakékoliv důsledky,“ dodal ke svému opomenutí tajemník magistrátu.
Není to poprvé, co tajemník na něco zapomněl
U Baláše to však není první pochybení tohoto druhu. Před rokem po odchodu z funkce měl podat oznámení podle zákona o střetu zájmů také tehdejší primátor Prostějova Miroslav Pišťák. Na třicetidenní lhůtu stanovenou v zákoně ovšem zapomněl.
Tajemník měl podle zákona Pišťákovi stanovit dodatečnou lhůtu, ale také na to zapomněl. Přestupek tím pádem skončil bez jakékoliv sankce. Baláš tehdy pochybení přiznal.
„Odpovědnost za nestanovení náhradní lhůty pro podání čestného prohlášení pana Miroslava Pišťáka nesu já osobně,“ kál se tajemník. Za chybu mu ovšem nic nehrozilo. Zákon o střetu zájmů totiž žádnou sankci nebo opatření pro tuto okolnost nestanovuje.


description: Policisté z Jesenicka obvinili v uplynulých dnech muže, který dlouhé měsíce trýznil svou družku. Nutil ji trávit čas doma, kde ji slovně i fyzicky napadal a zakazoval jí stýkat se s rodinou či přáteli. Ven směla jen do práce a i tam ji chodil kontrolovat.

title: Žárlivec zakázal ženě rodinu i přátele, do práce ji chodil kontrolovat


description: Kauza týrání koní na statku v Měníku, která si vyžádala životy dvou klisen, hřebce a dvou hříbat, možná nekončí. Místní „stáje“ totiž mají dva nové obyvatele. Pořídil si je tentýž muž, kterému radnice v Litovli v dubnu odebrala jedenáct podvyživených koní a stíhá ho policie.

title: Muž stíhaný za trýznění koní má nové, týraná zvířata úřad vrátil


description: K malé dívce, která se procházela společně se psem po okraji dálnice D46, přivolali projíždějící řidiči policisty na Prostějovsku. Muži zákona pak čtyři hodiny pátrali po matce, která si myslela, že dítě je u babičky.

title: Po dálnici šla dvouletá dívka se psem, matka o jejím zmizení nevěděla


description: Držovice, které se před deseti lety odtrhly od Prostějova, čekají předčasné volby. Vyvolala je skupina opozičních zastupitelů nespokojených s vedením obce. Po osamostatnění se přitom Držovice ze zanedbané periferie proměnily v rozvíjející se a nezadluženou obec s bohatým společenským životem.

title: Opozice položila vedení Držovic. Deset let po odtržení od Prostějova

maintext:
Své mandáty složili zastupitelé Jaroslav Studený zvolený za ODS, Lubomír Hrazdil a Jakub Martinek za nezávislé a jejich náhradníci.
„Tato skutečnost se oznamuje krajskému úřadu. Čím dříve se to udělá, tím dříve se vyhlásí nové volby,“ vysvětlil Vlastimil Bořuta z odboru veřejné správy, dozoru a kontroly ministerstva vnitra. Nové volby by tak v Držovicích měly být do tří měsíců.
Podle bývalého zastupitele Držovic Studeného byla důvodem rezignace nespokojenost obyvatel.
„V Držovicích byly uspořádány dvě besedy, kterých se zastupitelé měli účastnit, ale přišla jen část. Lidé jsou nespokojení s vedením obce. Byli jsme vyzváni k rezignaci a vyslyšeli jsme hlas lidu, aby se v Držovicích začalo něco měnit k lepšímu,“ sdělil Studený.
Konkrétně místní tvrdí, že obec za deset let nikdy nežádala o žádné dotace. Stěžují si, že vedení nekomunikuje s obyvateli, zastupitelstva začínají v devět nebo ve dvě odpoledne, takže se na ně lidé nemohou dostavit, protože jsou v práci.
„Starostka má rozpočtové opatření ve výši 10 milionů korun, což je pomalu celý rozpočet obce,“ dodal Studený.
Vedení obce s kritikou nesouhlasí, prý jde jen o vládnutí
Starostka Kolečkářová kritiku odmítá. „Tento spor už je pouze o tom, aby tady druhá strana vládla. Už dvakrát prohrála volby, a tak to teď chtějí zkusit tímto způsobem. Zmrazí tak ovšem chod obce na několik měsíců. Nejhorší je, že používají lži, polopravdy a mystifikace,“ prohlásila Kolečkářová.
V nejbližších dnech proto hodlá sestavit písemné prohlášení, ve kterém by obyvatelům vysvětlila svůj názor na kritiku opozice.
„Všechny výtky vyvrátím. Zrovna jsme absolvovali audit. Ve všech oblastech, jako je hospodaření, veřejné zakázky a další, jsme dostali nejlepší známku,“ argumentuje Kolečkářová, která se v mimořádných volbách chce opět ucházet o hlasy voličů.
Do voleb půjde i opozice. „Chceme přece něco změnit. Odtržení od Prostějova bylo v pořádku, byl jsem u toho, akorát že potom to nabralo úplně jiný směr, než jsme chtěli. Za deset let se nic neudělalo,“ tvrdí Studený.
Ze zanedbaného obvodu sebevědomá obec
V minulosti byly Držovice poměrně zanedbaná okrajová část Prostějova s rozbitými silnicemi a chodníky, oprýskanou hasičskou zbrojnicí a s veřejným osvětlením v havarijním stavu. Město Prostějov tam dokonce vystěhovalo nepřizpůsobivé romské rodiny ze zrušené kolonie od svaté Anny.
Stačilo pár let samostatnosti a Držovice se proměnily v rozvíjející se a sebevědomou obec. Je to vidět na první pohled.
Místní radnice investuje každoročně kolem pěti milionů korun, opravila silnice, chodníky, vybudovala parčík, kde lidé mohou odpočívat, má hřiště pro děti, opravené historické památky, školku i hasičskou zbrojnici. Počet společenských akcí, na které do Držovic přijíždějí stovky lidí, je okolo pětadvaceti za rok.
Po letech sporů se Držovicím podařilo konečně upravit i vztahy s Prostějovem, s kterým se obec domluvila na finančním vyrovnání. Necelé tři miliony korun použila na opravu školy. „Vznikl zde tím pádem obecní dům se sálem, kde se mohou pořádat různé akce nebo plesy. Můžeme začít dělat nové věci. Doteď jsme se pod střechou scházet nemohli,“ podotkla Kolečkářová.


description: Seznam akciových společností olomoucké radnice se rozšíří o Správu městských sportovních zařízení. Jejím prvním úkolem bude zprůhlednit a zefektivnit chod zimního stadionu. Vlastními silami toho totiž radnice nedokáže dosáhnout.

title: Olomouc si neví rady se zimním stadionem, založí kvůli němu novou firmu

maintext:
Olomoucká radnice vynakládá ročně osmiciferné částky na provoz sportovišť, kontrolu nad využitím těchto peněz má ovšem minimální, do hledání úspor pak město nemůže mluvit vůbec. Vyplývá to z dokumentu, který radniční koalice předložila zastupitelům s tím, že sama není schopna nápravy. Nová akciová společnost se má postarat o změnu k lepšímu.
„Úkolem orgánů této akciové společnosti bude zmapovat, zpřehlednit a následně nastavit model správy sportovních zařízení v souladu s cílem společnosti, namísto dosavadního pouhého poskytování prostředků provozovatelům sportovních zařízení s velmi omezenou kontrolou jejich dalšího využití a bez možnosti hledání možných synergií a úspor,“ odůvodnili vznik nové akciovky radní.
Založení firmy koalice v zastupitelstvu prosadila přes odpor části opozice, které se nelíbí mimo jiné to, že radní nové firmě nevytyčili konkrétní strategii, jak postupovat. Opozice má za to, že vypracování tohoto dokumentu by mělo předcházet vzniku akciovky.
„Jestli město chce něco udělat ve správě majetku, mělo by to mít jasný základ. Tady se ale napřed dělá schránka... Město na svoji roli de facto rezignuje, říká, založíme si společnost, ona to udělá za nás,“ podotkl zastupitel Tomáš Pejpek.
Vedení radnice s jeho názorem nesouhlasí. „Kdo se tím (strategií) má zabývat? Já, kolega náměstek Urbášek, nebo rada? Podle mě by to mělo být představenstvo nové akciové společnosti,“ míní náměstek primátora Martin Major.
Firma vzniká především kvůli zimnímu stadionu
V představenstvu a dozorčí radě akciovky ovšem zasednou na jeho návrh politici, mimo jiné primátor Antonín Staněk a jeho náměstci Major, Aleš Jakubec, Pavel Urbášek, Filip Žáček. Major sice předpokládá, že toto složení není konečné, změnu ale očekává až koncem letošního či začátkem příštího roku, tedy v době, kdy by strategie nové firmy měla být už hotová.
Opozice se při schvalování založení Správy sportovních zařízení Olomouc, které město přijde na dva miliony korun, také marně domáhala konkrétního seznamu sportovišť, jež by nová akciovka měla spravovat.
S určitostí zatím vedení města mluví jen o zimní hale, již nyní spravuje společnost HC Olomouc, ve výhledu pak o Andrově stadionu, který zadlužený fotbalový klub Sigma nabízí městu. Radnice se myšlence nebrání, konečně stanovisko ale zaujme až poté, co bude mít v ruce majetkoprávní analýzu (podrobnosti zde).
„I kdyby k převzetí Androva stadionu nedošlo, vznik akciové společnosti má svůj důvod, protože město vlastní zimní halu. Cílem je dostat její správu do stavu, kdy bude jasné, kolik co stojí,“ podotkl konzultant radních Petr Konečný.
„Dnes a denně se setkáváme s pochybnostmi lidí, jak HC Olomouc halu spravuje, máme tam i nějaká trestní oznámení, studují (policisté - pozn. red.) tam to či ono,“ uvedl dodal k tomu primátor Staněk.
Město a zimní stadion? Super(ne)výhodný pronájem
Podle dřívějších zjištění MF DNES má hokejový klub zimní halu v pronájmu za „neobvyklých“ podmínek, za symbolickou tisícikorunu ročně. Jako bonus do jeho pokladny proudí veškeré příjmy, které hala dokáže generovat - nájemné z místní restaurace, prodejních automatů, zisky z veřejného bruslení či peníze za pronájem haly na koncerty. Jde ročně až o miliony korun.
Přitom břímě za provoz leží na radnici, která klubu v posledních letech posílá zhruba 14 milionů korun ročně (více čtěte zde).
Financování provozu zimáku ovšem není jediný problém, který město v souvislosti se stadionem tlačí. Stále se mu totiž nepodařilo najít shodu s majitelem pozemků v okolí stadionu, který zároveň vlastní i takzvanou malou halu a strojovnu vyrábějící led. Vznik akciovky by prý mohl k dohodě přispět.
„Jedním z požadavků protistrany, který by mohl vést k narovnání vztahů kolem zimního stadionu, je to, že by jeho správa měla podléhat městu. HC Olomouc je společnost s ručeným omezeným, ve které nemáme zastoupení, proto tam prostě není možné vstoupit,“ podotkl primátor.
Společnost Správa městských sportovních zařízení Olomouc bude mít základní jmění dva miliony korun, které do firmy vloží město. Podle plánů radnice nová firma sportoviště nebude vlastnit, nýbrž bude pouze jejich takzvaným obstaravatelem.


description: Vlivný olomoucký podnikatel Richard Benýšek tvrdě kritizuje výstavbu Národního olympijského centra v Prostějově za sto milionů, které prosazuje jiný regionální boss Miroslav Černošek. Podle Benýška jdou úřady Černoškovi na ruku a podává kvůli tomu správní žalobu.

title: Boj těžkých vah. Podnikatel Benýšek žaluje olympijský plán bosse Černoška

maintext:
Národní olympijské centrum roste v lukrativní lokalitě u tenisových kurtů v Prostějově, kde Benýšek vlastní nemovitost. Na úřady, které o stavbě za přibližně sto milionů korun rozhodují, již podal námitku podjatosti a požaduje, aby se celý projekt posuzoval také s ohledem na majitele sousedních parcel. Jenže neuspěl, a proto spor posílá k soudu.
„Úřední šiml zařehtal velmi rychle a upozornění na podjatost smetl ze stolu. My jsme každopádně v reakci na to podali správní žalobu. Ať rozhodne správní soud,“ oznámil nyní Benýšek, který se tím postavil do cesty plánům dalšího z nejmocnějších lidí v regionu, sportovního bosse Miroslava Černoška. Právě on plány olympijského centra prosadil a Benýškovy výhrady odmítá.
Podnikateli vadí především to, jakou roli hrají Olomoucký kraj a město Prostějov, které jako správní orgány o stavbě rozhodují v územním a stavebním řízení a zároveň centrum staví, protože jsou ovládajícími členy spolku Prostějov olympijský.
„Stanovy spolku členy zavazují k použití všech prostředků, aby stavba olympijského centra byla postavena. Kéž by vždy ve správních řízeních úřady rozhodovaly tak rychle jako v tomto případě, kdy samy sobě umetají cestu k rychlé a bezproblémové stavbě,“ zlobí se Benýšek.
„Z veřejných zdrojů tak roste projekt, od kterého se drží veřejnost stranou. To se pak staví. Za půl roku územní řízení, stavební řízení včetně nabytí právní moci a teď i vybraný dodavatel. To skoro odporuje fyzikálním zákonům,“ dodal.
Úřad: Jen se snažíme věci vyřizovat v co nejkratších lhůtách
Krajský úřad, který rozhodoval o jeho námitkách, to odmítá. Mluvčí Kamila Navrátilová prohlásila, že úřad se striktně drží správních lhůt.
„Snahou úředníků je zbytečně neprodlužovat správní řízení a odpovídat v co nejkratších lhůtách. Podle správního řádu je správní orgán povinen vydat rozhodnutí bez zbytečného odkladu,“ uvedla. Základní lhůta je třicet dnů, pokud není nutné někoho předvolat nebo udělat například kontrolu na místě.
Projekt Národního olympijského centra prosadil a sehnal na něj peníze jeden z nejvlivnějších mužů českého sportu Miroslav Černošek, šéf marketingové agentury TK Plus zastupující elitní české sportovce. Centrum staví spolek Prostějov olympijský, kde je třetinově zastoupen kraj, město a také společnost přímo spojená s Černoškem - Tenisový klub Prostějov, která má vedle kurty a hotel.
Investici pokryje dotace, kraj platí projekt a město dalo k dispozici pozemky. Prvních třicet milionů korun již ministerstvo školství uvolnilo a na stavbu slíbilo dalších osmdesát milionů. Spolek Prostějov olympijský již získal stavební povolení, vybral dodavatele a v těchto dnech zahájil stavbu.
Je v tom i určitá malost, kontruje Černošek
Také Černošek, který se s Benýškem zná, jeho námitky odmítá. „Mám pocit, že pohled pana Benýška vychází ze špatné komunikace s Magistrátem města Prostějova a Olomouckým krajem, což neumím posoudit, a jednak, a to jsem mu v osobní SMS sdělil, z určité malosti a špatné informovanosti. Snad mu nejde o to, aby talentovaná mládež zařazená do olympijského centra neměla kde sportovat,“ reagoval sportovní boss.
Podnikatel Benýšek je známý jako blízký spolupracovník Petra Kellnera a jeho skupiny PPF a také jako někdejší majitel hokejové Slavie. Patří mu mimo jiné Krátký film Praha a studio Bratři v triku s archivem filmů.
Jádrem jeho skupiny je však zejména lesnictví a zemědělská půda, které na Moravě vlastní přes 1 500 hektarů. U Prostějova má například Bělecký mlýn a v Přemyslovicích nedávno koupil zámek z 19. století (více čtěte zde).
Benýšek však není jediný, komu kraj protesty proti stavbě olympijského centra shodil ze stolu. Proti územnímu rozhodnutí se odvolal také spolek Pro Prostějov, který nesouhlasil například s dopravním řešením celé lokality nebo s kácením desítek vzrostlých stromů. Krajský úřad odvolání zamítl. Při stavbě Národního olympijského centra tak padne dvaatřicet vzrostlých stromů.
Prostějovská radnice nyní sdělila, že spolek Prostějov olympijský jich vysází trojnásobek. Zaplatí za to zhruba 600 tisíc korun.
„Odbor životního prostředí povolil kácení dřevin a uložil náhradní výsadbu,“ potvrdil náměstek prostějovské primátorky Jiří Pospíšil.


description: Sliby voličům rozepsala KDU-ČSL a Strana zelených na dvě desítky stran. Pro krajské volby vytvořily spolu z nezávislými komunálními politiky uskupení Koalice pro Olomoucký kraj společně se starosty. Lídrem je místostarosta Velké Bystřice Ivo Slavotínek. Chtěl by mimo jiné dosáhnout odborného projednávání rozpočtu.

title: Chceme lobbing kraje za SEFO, říká lídr Koalice pro Olomoucký kraj

maintext:
Ve vašem programu je i vize kraje vztažená k roku 2040. Je v ní například nová IT fakulta Univerzity Palackého, tramvajová trať spojující Olomouc a Svatý Kopeček i zrušení územní ochrany části pozemků pro kanál Dunaj-Odra-Labe. Jak zajistíte splnění tak dlouhodobých plánů?
Proto to není součástí politického programu. Ten považujeme za závazný pro nejbližší čtyři roky. Tato vize je předestření výhledu do budoucna. Chtěli bychom dokument podrobit diskusi a rozšíření. A to na základě rozsáhlé ankety mezi dnešními patnáctiletými až osmnáctiletými studenty. V roce 2040 budou pracovní, intelektuální či manažerskou páteří kraje.
K tramvajové trati na Svatý Kopeček už existuje studie. Rozvíjeli byste tuto myšlenku už v následujících čtyřech letech?
Ano, u těchto revolučnějších myšlenek, které nejsou na jedno čtyřleté období, bychom rádi začínali studií proveditelnosti. Když s tím kolega ze Strany zelených, dopravní inženýr a přerovský zastupitel Tomáš Tužín, přišel, hleděl jsem na něj, že je to trochu fantasmagorie. Ale on koridor, který pro to vymyslel, prošel. Po hodinové debatě nad výkresy jsem dospěl k názoru, že to nemohu shodit jako nesmysl. Má to reálné základy. Stojí to minimálně za zpracování studie proveditelnosti. Řekne, jestli, za jakých okolností a s jakými náklady je to možné.
Ve vizi zmiňujete i kanál Dunaj–Odra–Labe. Jde vám o trvalé zrušení územní ochrany jeho labské větve. Jste proti kanálu?
Co se týče labské větve. Kanál je trojcípá hvězda, jedno rameno bude směřovat na jih a dvě větve k Labi a Odře. Odborníci mluví o labské a oderské větvi. Jako fantasmagorie nám přijde labská větev.
Proč?
Jsme v situaci, kdy zdaleka ani v příštím čtyřletém období nedokončíme dálniční síť, kterou střední Morava potřebuje, kdy není dokončená modernizace železničních koridorů a kdy se ani nezačalo se studií proveditelnosti vysokorychlostních železničních tratí. Téma Dunaj-Odra-Labe považujeme za vzdálené. Není dosažitelné ani v nejbližších desítkách let. Považujeme to za utopický projekt.
Labskou větev byste nestavěli. A zbytek?
Od labské větve bychom ustoupili a zrušili stavební uzávěru daných pozemků. V případě oderské větve neusilujeme o zrušení stavební uzávěry. Chtěli bychom u ní zpracovat studii proveditelnosti. Aby někdo kvalifikovaně řekl: za těchto podmínek, nákladů a v takovém horizontu je možné ji vybudovat.
A co část směřující na jih?
Tam jde o prodloužení Baťova kanálu. Dnes končí, tuším, v Otrokovicích. Nabízí se zeptat se dopravních inženýrů, co by to obnášelo. Nechat zpracovat studii proveditelnosti na protažení Baťova kanálu až do Přerova. Podle nás stojí za to minimálně to spočítat. Třeba zjistíme, že je to také bláznovství, a prostě se to dělat nebude. Ale nechceme to zabít v samém počátku. Stejně nechceme v samém počátku zabít větev k Odře. Ta zdaleka nepřekonává tak velké výškové rozdíly. Takže tam nemusejí být zdymadla, nemusí to být tak náročná stavba jako labská větev.
Zavazujete se, že rozpočet kraje předložíte do finančního výboru s takovým předstihem, aby se k němu mohla konat reálná odborná diskuse. Za současného vedení kraje se tedy rozpočet do výboru dostával pozdě a reálná odborná diskuse nebyla?
Přesně tak. Situace byla taková, že několikrát finanční výbor nad rozpočtem zasedal třeba den před zastupitelstvem. Je evidentní, že k němu nemohl přijmout žádné návrhy, které by ho pozměnily a které by mohly něco komentovat.
Vy ale v dnešním zastupitelstvu - stejně jako někteří vaši spolustraníci - sedíte. Řešili jste to?
Opakovaně jsme na to upozorňovali. Žádali jsme, aby se zasedání finančního výboru konalo s takovým předstihem, aby projednání dávalo smysl. Ale neuspěli jsme.
Proč se to nezměnilo?
To je princip fungování většiny v zastupitelstvu. Stávajícímu vedení kraje to tak vyhovovalo, mělo spolehlivou většinu. Ať opozice v zásadě řekne cokoli, tak ji nepotřebuje.
Současný hejtman Jiří Rozbořil uvedl, že rozpočet býval schvalován i hlasy opozice. Hlasoval jste také pro, i když tam byly tyto nedostatky při projednání ve finančním výboru?
Ano, protože to jsou dvě různé věci. Jedna jsou věcné výhrady k rozpočtu, druhá výhrady procedurální. Nemohu vyloučit, že nám tímto nepříliš dobrým způsobem projednání něco neuniklo. Ovšem klíčové ukazatele ve shrnutí, těm jsme v zásadě rozuměli. Ale nikdo z odborníků ve finančním výboru neměl možnost vést reálnou odbornou diskusi. A hlavně politickou podporu rozpočtu vnímáme jako gesto konstruktivnosti.
Co to konkrétně znamená?
Pro rozpočet bychom nehlasovali, kdybychom měli jednak procedurální výhrady, které jsme měli, ale současně kdybychom měli i řadu věcných námitek. To znamená systémově špatně nastavené výdajové rámce. Ovšem dramatické výhrady k nasměrování rozpočtu jsme při posledním projednávání, to jest rozpočtu na rok 2016, neměli. Nebyly tak závažné, abychom ho nepodpořili. Akt nepodpoření rozpočtu považujeme za zásadní nesouhlas s rozpočtem jako takovým.
Takže nedostatečné projednání pro vás nebylo tak závažnou překážkou...
Bylo pro nás důležitější vyjádřit, že v zásadě podporujeme hladký chod kraje. Výhrady jsme sdělili, a to i na zasedání zastupitelstva. Na druhé straně je pro nás důležité, aby kraj fungoval stabilně. Proto jsme rozpočtu vyjádřili v posledním případě podporu všech členů našeho klubu. Protože zásadní námitku proti výdajovým rámcům jsme neshledali.
Chcete posílit transparentnost výběrových řízení u zakázek financovaných krajem. V programu uvádíte, že tu stále vidíte rezervy. Jaké?
Jsou to věci, jež vyplývají z informací, které se k nám donesou. Jako opozice si je samozřejmě nemůžeme ověřit. Alespoň zakázky podlimitního rozsahu anebo zakázky, které jsou mimo režim zákona, by mohly podle určitých pravidel probíhat transparentněji, než probíhají. Představovali bychom si, kdyby ty tendry visely dopředu, kdyby se o nich vědělo.
Teď se o nich tedy neví?
My jsme ty informace většinou nenašli. Menší rozsahy zakázek, než jsou limity dva až šest milionů korun. Představovali bychom si u nich jasnou koncepci zadávání. Ve smyslu, že kdokoli má zájem - i o malou zakázku v řádech desítek nebo stovek tisíc - že se to snadno dozví a má reálně možnost podat nabídku.
Takže toto nefungovalo?
To nám chybí. Informační politika není dostatečná, aby se mohl přihlásit dostatečný okruh zájemců.
Řešili jste to v tomto volebním období?
Upozorňovali jsme na to stávající samosprávu. Kolega zastupitel Jiří Roubík ze Strany zelených na to měl výstup, komunikovali jsme to.
Výsledek to ale nepřineslo...
Nezaznamenali jsme ho. Je ale fakt, že my žádné nabídky na kraji nepodáváme. Ale když jsme zjišťovali, jestli se třeba i drobné menší firmy vůbec zajímají o zakázky na Olomouckém kraji... V plénu těchto firem je názor, že to nemá smysl. Naše reakce s touto připomínkou se opírá o to, že existují firmy, které říkají, že v některých případech nemá smysl se o to zajímat.
Proč to nemá smysl?
Nechci těm společnostem ublížit tím, že je budu jmenovat. Ale dostali jsme informaci, že existují společnosti, které do tendru na kraji prostě nejdou. Jedním z cílů, pokud se budeme podílet na krajské vládě, je zpracovat jak audit hospodaření, tak audit procesní. Chceme se tím zabývat a zjistit, jestli je tento pocit části dodavatelů oprávněný.
Ty firmy nejdou do zakázek, protože se domnívají, že už jsou pro ně vybrané jiné společnosti?
Tak jsme to pochopili.
Z vašeho programu vyplývá, že chcete na krajském úřadě obnovit odbor kultury, jejž současné vedení zrušilo. Kultura je začleněna pod odbor školství a památková péče pod oddělení stavebního úřadu. Proč ho chcete obnovit?
Agenda kultury je pro kraj - minimálně pro oblast cestovního ruchu - natolik významná, že si zaslouží vlastní institucionální zakotvení. Neříkáme, že to musí být nutně návrat k původnímu odboru kultury a památkové péče. Ale domníváme se, že jistá forma autonomie, zajištěná například formou oddělení, by tento účel mohla splnit.
Památkovou péči byste nechal pod stavebním úřadem?
Určitě ne. Do jisté míry je to střet zájmů. Často se střetávají zájmy ochrany památek se zájmy výstavby. Ta chce zpravidla uskutečnit něco, co vadí památkové péči. Ve struktuře úřadu by to mělo být tak, aby nebyl jeden z těchto zájmů potlačen. Tím, že tomu teď šéfuje jeden člověk, bude se muset rozhodnout pro jeden, či druhý zájem. Zatímco v případě rozdělení to může být koncepční spor dvou šéfů, kteří obhajují svá stanoviska.
Kritici zrušení původního odboru uváděli, že to byl účelový krok ve prospěch kontroverzního projektu Šantovka Tower. Myslíte si to také?
Nemáme pro to žádné přímé důkazy. Ale ten pocit osobně mám.
Jaký je váš názor na vybudování Šantovka Tower?
Myslím si, že Olomouci uškodí. Zájem na ochraně olomoucké veduty či historického centra je i z hlediska rozvoje cestovního ruchu daleko více než zájem jednoho investora takové stavby. Domníváme se, že to lze řešit v jiné části města.
Co tím myslíte?
Většina odborníků - architektů, kteří jsou odpůrci této stavby v těsné blízkosti památkové zóny - není proti dalším mrakodrapům ve městě, ale na tomto místě. Řada architektů zpracovala různé studie, ve kterých jiné části Olomouce by místo, kde by v přiměřených proporcích mohlo vzniknout i více výškových staveb, nepřekáželo a nešlo proti zájmům ochrany památkového centra. Nejsme principiálně proti výškovým stavbám.
V programu podporujete stavbu Středoevropského fóra (SEFO) plánovaného v proluce v Denisově ulici. Jak by mělo vypadat?
Nejsme architekti, nechceme zabřednout do architektonické diskuse. Mohu říct svůj soukromý názor. Osobně mi ta velmi odvážná, možná i provokativní vizualizace...
Bavíme se o původním návrhu, kdy SEFO bylo složeno - coby symbolika pěti zbořených domů - z pětice „homolí“ s částí pláště z hrubého betonu?
Ano. Jako soukromou osobu by mě to neuráželo. Mám rád moderní architekturu, která je kontextuální a která do daného místa zapadne. Nejsem ale architekt, určitě si tento názor netroufám prosazovat. SEFO ale může významně posílit roli Olomouce jako střediska kultury a moderního umění. Bylo by velkým přínosem pro cestovní ruch.
Jak vaše podpora pro SEFO bude vypadat?
Teď má KDU-ČSL ministra kultury. Chceme s ním obnovit diskusi, chceme se ptát i na překážky, které brání uskutečnění či alespoň zahájení projektové přípravy. Dále bychom chtěli, aby kraj uplatňoval svou přirozenou a správnou lobbistickou funkci a snažil se tlačit na uskutečnění projektů, které mu mohou prospět.


description: Helikoptéry záchranné služby od příštího roku mohou mít problém přistát na olomouckém heliportu na Tabulovém vrchu. Jeden z pozemků pod ním totiž vlastní developerská společnost a kraji jako správci plochy jej pronajímala. Nyní firma smlouvu vypověděla a novou uzavřela právě jen do konce letošního prosince.

title: Kraj řeší trable s heliportem, majitel části pozemku mu vypověděl smlouvu


description: Jako dítě onemocněl Denis Dvořák akutní lymfatickou leukémií, rakovinou krve, na kterou ještě v 80. letech většina malých pacientů umírala. Denis měl díky pokroku vědy v 90. letech štěstí. Dnes dokážou lékaři zachránit až devadesát procent nově diagnostikovaných dětí. Jednou je - možná - bude léčit i Denis. Studuje totiž medicínu.

title: Jako dítě měl leukémií, teď studuje medicínu. Měl bych splatit dluh, říká

maintext:
Když jste onemocněl, bylo vám dva a půl roku. Pamatujete si z té doby vůbec něco?
Nepamatuji. Mám jedinou vzpomínku na to, jak mi vytahovali centrální kanylu z krku. To mi bylo už tři a půl a i to je jen malý záblesk v paměti. Jinak nemám absolutně žádné vzpomínky. Pamatuji si až následná vyšetření. Všichni pacienti musejí po léčbě docházet několikrát ročně na kontroly. Já na ně chodil rád, ten den jsem nemusel do školy.
Dnes studujete medicínu, asi jste se zajímal o to, co všechno máte za sebou. Jak se u vás na nemoc vůbec přišlo?
První příznaky se objevily velmi nenápadně - měl jsem vysokou horečku, což není úplně specifické, může to ukazovat na téměř jakékoliv onemocnění. Můj dětský lékař měl ale zčistajasna podezření, tak mi odebral krev a poslal mě na vyšetření do fakultní nemocnice. Tam mě hospitalizovali.
Čím jste během léčby prošel?
Měl jsem několik zkrácených cyklů chemoterapie. Zkrácených z toho důvodu, že se objevily nějaké komplikace. To je poměrně běžné, protože chemoterapie ničí u pacientů veškerý imunitní systém. Jsou potom náchylní na různé jiné nemoci.
Co zkomplikovalo léčbu vám?
Měl jsem kvasinkové onemocnění, byl to poměrně velký problém, protože se ho nedařilo udržet pod kontrolou. Moje maminka se proto vydala do Itálie, kde navštívila čtyři různé kliniky a pátrala po možnostech, jak onemocnění léčit. Psal se rok 1996 či 1997, Česko tehdy ještě nepřevzalo všechny nové trendy léčby ze západní Evropy.
Povedlo se jí na něco přijít?
Ano, v Itálii získala protokol léčby, který se tam s úspěchem používal. Přivezla ho sem a profesor Vladimír Mihál (dnešní přednosta dětské kliniky a zakladatel hemato-onkologického oddělení olomoucké fakultní nemocnice - pozn. red.) jej využil. Nakoupily se také léky z Francie, které byly účinnější.
Co následovalo?
Po roce léčby přišla remise, což je stav, kdy je nemoc potlačena. To už mě čekala jen asi roční léčba doma. Pak se pět let čekalo, jestli se nemoc nevrátí. Po této lhůtě, je šance velmi mizivá. Dnes už ani nechodím na pravidelné kontroly, jen když zajdu jednou za rok k praktické lékařce, bere mi i krevní obraz.
Takže jste vyléčený?
Dalo by se to tak říct.
Považujete to za zázrak, nebo samozřejmost dnešní medicíny?
Vím, že v dnešní době se leukémie léčí s víc než devadesátiprocentní úspěšností. Ale každé vyléčení je malý zázrak. Nikdy nevíte, do které kategorie budete patřit. Jestli mezi většinu, kterou se lékařům vyléčit podaří, nebo pětiprocentní menšinu, která to štěstí nemá.
Jak zkušenost s leukémií ovlivnila vaši rodinu, pociťujete, že je na vás maminka dodnes opatrná?
Myslím, že přílišnou opatrností netrpí, má o mě jen zdravý strach. Nedokážu si ale představit, co prožívala, když jsem byl malý. Rodiče dětí hospitalizovaných na hemato-onkologickém oddělení jsou na tom daleko hůře než samotní malí pacienti. Ti si to tolik neuvědomují. Já sám jsem toho dokladem - pro mě život začal až potom. I mí kamarádi brali nemoc s dětskou naivitou a optimismem. Rodiče to nesou hůř.
Víte, co všechno jste během léčby dostal do těla?
Před pár lety jsem měl v rukou svoji složku, protože jsem z ní čerpal do seminární práce na gymnáziu. Konkrétně si všechno nepamatuji, ale můžu říct, že kdybych byl zdravý, dobrovolně bych to asi nepodstoupil. Léčba je velmi agresivní, a to si vybírá svou daň v podobě vedlejších účinků a komplikací.
Kromě té kvasinkové infekce, podepsala se léčba nějak jinak na vašem zdraví?
Doufám, že ne. V učebnici jsem si přečetl, že existuje padesátiprocentní riziko mužské sterility. Já jsem na spermiogramu ještě nebyl, takže to ještě nemůžu posoudit (smích). Myslím si ale, že žádné následky po léčbě nemám a už ani mít nebudu. Je to přece jen už devatenáct let, co jsem v remisi.
Proč jste se rozhodl studovat medicínu?
Částečně to byly rodinné ambice, objevil se v ní totiž někdo, kdo také studoval lékařství. Svou roli ale určitě sehrálo i to, že jsem prošel něčím, čím ostatní ne. Měl jsem k lékařskému prostředí velmi blízko, cítil jsem se v něm pohodlně a jistě, tak jsem to zkusil.
Víte už, kterému z oborů se chcete po studiu věnovat?
Zatím nemám jasnou představu. Za ty dva roky studia, které mám za sebou, jsem některé obory ze svého zájmu vyřadil, jako třeba gynekologii, ale u hematologie to mám pořád otevřené.
Který z lékařů vás nejvíc ovlivnil?
Určitě pan profesor Vladimír Mihál, toho považuji za velkou hvězdu a obrovský vzor.
Pamatujete si ho i jako dítě?
Ano, myslím, že už tehdy byl přednostou kliniky. Shodou okolností pan docent Marián Hajdúch (vědec a další tvář kampaně Rakovina věc veřejná - pozn. red.) tehdy začínal se svým výzkumem v pokoji hned vedle mého. Měli jsme společné okno. Maminka musela ušít záclonku, aby nám nekoukal do pokoje (smích). Strávili jsme tam takto společně asi rok života.
Nadace Rakovina věc veřejná Příběh Denise Dvořáka se šťastným koncem je součástí nové kampaně nadace Rakovina věc veřejná. Ta má přinést peníze na výzkum nádorových onemocnění. Prostředky společně s Dvořákem shánějí přednosta olomoucké dětské kliniky Vladimír Mihál a vedoucí olomouckého Ústavu molekulární a translační medicíny Marián Hajdúch. „Snažíme se rozumnou cestou upozorňovat, že je to tak běžné i v bohatších státech ve světě, než jsme my. Výzkum je velmi drahý, vývoj nového léku stojí miliony dolarů, ne korun. My nové protinádorové léky vyvíjíme, ale můžeme si to dovolit jen po určitou hranici. Pak vývoj přebírají vědecká centra v ekonomicky silnějších částech světa, jak je to obvyklé,“ podotkl Mihál. Olomoučtí vědci mají na kontě objev látky zvané olomoucin a jeho „bratra“ nazvaného roskovitin, léku, který už se klinicky testuje ve Francii. „To, co o nemoci víme dnes a co jsme věděli před 20 lety, je nesrovnatelné. Bez finančních prostředků ale další poznání o moc dál neposuneme,“ shrnul Mihál.
Teď po letech se všichni scházíte v kampani na podporu výzkumu rakoviny. Společně chcete asi hlavně získat peníze...
Ano. V různých evropských zemích existují nadace na podporu výzkumu, které jsou podporovány veřejností víc, než je tomu v České republice. Ne každý si uvědomuje, že peníze na výzkum pomáhají mnohdy víc, než když se dávají na jiné věci. Například olomoucké sdružení Šance je humanitární organizace, která přispívá k tomu, aby děti a rodiče lépe snášeli pobyt v nemocnici a pak se rychle z léčby vzpamatovali. Ale důležitá je i druhá stránka - a to výzkum, který zvyšuje dětem šanci na přežití.
Pomáháte coby vyléčený pacient dalším nemocným dětem?
Dva roky jsem jezdil se sdružením Šance jako vedoucí na tábory. V poslední době se mi zimní tábory kryjí se zkouškovým obdobím, kdy si nemůžu dovolit na týden vypnout, a v létě se snažím vydělat si nějaké peníze. Takže mi tábory bohužel poslední dva roky nevyšly. Dodnes se ale aktivně účastním charitativního prodeje vánočních hvězd.
Dostanete se ještě dnes k malým pacientům na hemato-onkologickém oddělení?
Běžně se tam nedostanu. Ale před několika lety, když tam maminka měla grant, jsem na oddělení chodil číst jedné holčičce knížku.
Tohle oddělení je jedno z nejhezčích, ale příběhy tam asi moc pozitivní nejsou. Jak to na vás jako studenta působilo?
Máte pravdu, že oproti jiným oddělením tohle působí pozitivně, ale člověk si odtamtud odnáší skličující dojem. Nikdy nevíte, jak ten který pacient dopadne.
Utkvěl vám v paměti nějaký příběh?
Když jsem tam chodil, byl tam jeden pacient, kterému se nemoc vrátila a další léčba bohužel skončila neúspěchem. Byl ve věku mého bratra a měl také leukémii. Bylo to depresivní, ten rok umřelo více dětí, zatímco dva roky předtím ani jedno. Takový už je ale život. Lékař není a nikdy nebude bůh, to je základní úcta, kterou bychom si k životu a lékařskému povolání měli zachovávat. Všemocný nikdy nebudu.
Jaké máte plány do budoucna?
Chci úspěšně absolvovat třetí ročník medicíny, který je náročný, ale dál nic neplánuji. Doufám, že mi vydrží vztah s partnerkou, možná bych chtěl mít nějakou zahraniční pracovní zkušenost. Ale žít a pracovat bych chtěl v Česku.
Cítíte to jako dluh české lékařské vědě?
Možná. Česká medicína mě vyléčila, čeští daňoví poplatníci mi zaplatili studium, tak bych asi měl svůj dluh splatit tady.