description: V Praze se odehraje nejzajímavější souboj o senátora v šesté městské části. Strany tam nasadily čtyři známé osobnosti. „Volíte vítače? Pokud ne, tak tím je vyřazen Bělohradský a Růžička. Jste volič Babiše? Pokud ne, tak je mimo hru Harapes. Vítejte mezi mými voliči,“ říká František Čuňas Stárek, který kandiduje za ODS. V senátu se chce prý věnovat hlavně bezpečnosti, za současnou největší hrozbu považuje úbytek svobody.

title: František Čuňas Stárek: Budu se prát za svobodu

maintext:
Jak vznikla vaše přezdívka Čuňas?
To vám klidně prozradím. Vznikla zhruba v 60. letech, kdy jsem ještě na základní škole manažeroval třídní kapelu. Tehdy hudební aparatura bylo něco absolutně nedostižného. Důležité bylo hlavně ze španělských kytar dostat elektrický zvuk, na což se museli kupovat speciální snímače. Já jako manager jsem měl za úkol shánět peníze, takže ve výsledku jsem byl na všech stranách zadlužen. A v tu chvíli přišla do kin francouzská veselohra Výhodná koupě, ve které jeden legrační človíček myje okna autům u benzínové pumpy. V jedné scéně přijede k pumpě americký bourák a nechá si umýt okna. Umývač se nakloní k řidiči a zvolá: „Perignone, to jsi ty? No ty si žiješ. Ty už si mě nepamatuješ, já jsem tvůj kamarád z vojny Čuňas. No ty si žiješ, půjč mi padesátku.“ A už jsem to měl.
Jaké zkušenosti z disentu nebo z vězení lze využít v dnešní politice?
Jednoznačně odolnost a rezistenci vůči prostředí, aby člověk zůstal sám sebou a udržel si svoji entitu.
Jaké je podle vás hlavní téma podzimních senátních voleb?
Pro mě je hlavním tématem úbytek svobody. V posledních dvou letech mám pocit, že vektor svobody, se nachýlil silně dolů. Na všech opatřeních, která vláda a obecní úřady zastupitelstva přijímají, vidíme, že svobody ubývá. Je napadena svoboda internetu, svoboda obydlí, stále vznikají nové a nové registry. Někdy to může být z bohulibých důvodů, ale samo to prolomení je nebezpečné. Odtud už je jenom krůček k narušení svobod jiných. A jak je jednou svoboda byť i částečně prolomena, tak ta hranice už je pohyblivá.
Nebude to na úkor naší bezpečnosti?
Bezpečnost je jedno z dalších výrazných témat. Já jsem pracoval 17 let v Bezpečnostní informační službě, takže vím přesně, o čem to je. Bezpečnost je dnes hlavním tématem Evropské unie, jejíž jsme součástí. Obavy lze mít z masy uprchlíků, kterou nasálo Německo. Tito uprchlíci budou selektováni a v návaznosti na to pak rozděleni dle kvót do ostatních zemí EU. Momentálně se o kvótách moc nemluví, ale když slyším kancléřku Merkelovou, tak je jasné, že ještě přijdou na řadu.
A váš názor na kvóty?
Já jsem zásadně proti kvótám. Jaký by byl život i pro imigranty, kteří budou přiděleni do prostředí, kde cítí, že jsou nežádoucí? A pro mě ještě důležitější aspekt, že oni sami se také integrovat nechtějí. Jestli bych tento exodus srovnal s odchodem lidí do Spojených států amerických, tak tam se šlo za americkým snem. Pracovat a vydělat peníze. Žít americký sen. Ale evropský sen vypadá jinak. Imigranti přijdou do hostitelské země, využijí sociálních výhod, usadí se někde u Molenbeeku, kde zavedou právo šaría a budou si žít podle svého. Tyto praktiky jsou ale podle mého názoru v rozporu s územní celistvostí Evropy. Důsledkem pak je vznik exteritoriálních území muslimského státu.
A co humanitární aspekty?
Myslím si, že je nutné, aby Evropa právě z humanitárních důvodů ohroženým civilistům poskytovala pomoc v místě konfliktu. Ostatně i loňský exodus nastal právě v době, kdy OSN došly peníze na potraviny v utečeneckých táborech v Turecku. Turecko poté potravinovou pomoc zajišťovalo samo, ale asi v odlišné kvalitě a množství, proto pravděpodobně nastal pozdější exodus. Druhým důležitým argumentem je fakt, že z místa konfliktu neodcházejí ti nejpotřebnější. Odchází střední třída, která má našetřené peníze na zaplacení převaděčům. Ti, kteří jsou na tom nejhůř, se krčí ve sklepě v Aleppu. A na ty my musíme nejvíc myslet.
Senát není brán jako pozice, ze které lze něčeho dosáhnout…
Myslím si, že senátor je ten, který je nejkratší cestou mezi lidmi a vrcholnou politikou, protože komunální politici do vrcholné politiky nedosáhnou, dolní sněmovna zase funguje přes stranické sekretariáty, ale senátor je ta nejbližší spojnice. Nemá řešit municipální problémy, ale na druhou stranu se jim nemůže vyhnout, protože přichází od těch lidí.
Jaké oblasti se zde chcete věnovat, do jakého výboru senátu chcete kandidovat?
Jak už jsem naznačil, mojí parketou je bezpečnost. Bezpečností jsem se zabýval mnoho posledních let, takže určitě Výbor pro zahraniční věci, obranu a bezpečnost. V rámci mého působení v Bezpečnostní informační službě mi prezident Havel udělil medaili za zásluhy, takže jsem tam asi nepracoval špatně a chtěl bych v tom pokračovat.
Z kterého protikandidáta máte největší obavy?
Na to neumím odpovědět. Já se zabývám tím, co chci říct já. Protikandidáty nehlídám. Ale určitě lze říct, že se na Praze 6 vyprofilovala silná čtyřka: Bělohradský, Harapes, Růžička a já. Každý ať volí, jak chce. Volíte vítače? Pokud ne, tak tím je vyřazen Bělohradský a Růžička. Jste volič Babiše? Pokud ne, tak je mimo hru Harapes. Vítejte mezi mými voliči.
A proč by měli dát voliči přednost zrovna vám?
Já se hlavně snažím, aby volba byla svobodná. Svým potencionálním voličům říkám: pokud vám bude připadat, že naše názory konvenují, tak mě zvolte. Pokud ne, tak mě nevolte.
František Čuňas Stárek byl také hostem Euro TV, podívejte se:
Máte v plánu v senátu prosadit nějaký konkrétní návrh zákona?
Ano, to mám. Nedávno spadl ze stolu zákon o tom, že bychom měli dávat 2% HDP na obranu. A to je podle mě důležitý zákon, který bych chtěl znovu zvednout a podporovat. Nemůžeme v EU žít jako bezpečnostní černí pasažéři. Navíc bezpečnost je podmínkou mnoha dalších oblastí. Pokud nebudeme v bezpečí, tak se nebude moct rozvíjet ani kultura, ani zdravotnictví, ani školství. Naše bezpečnost je něco, co musíme nutně zabezpečit. Navíc neplnit závazky směrem k našim spojencům je nedůstojné.
To máte na mysli závazky k NATO?
Přesně tak, neplnění našich závazků v severoamerické alianci je neomluvitelné. A urovnání našich dluhů je prioritou. Další oblastí je bezpečnost na ulici, která se týká tajných služeb, policie a tak dále.
Který z kandidátů za ostatní pražské části je Vám nejsympatičtější a proč?
Logicky budu spolupracovat hlavně s kandidáty za ODS.
Kandidujete za Prahu 6. Jak byste z pozice senátora chtěl této měststké části pomoci?
Osobně mám již na svém kontě první úspěch. Poukázal jsem na skutečnost, že v Břevnově už rok stojí vrak auta. Výsledkem je, že byl vrak předevčírem odtažen. To považuji za velký úspěch své kampaně.
Jak chcete ještě jinak podpořit Prahu 6?
Výrazným problémem je doprava. Není to způsobené pouze momentálním uzavřením Korunovační ulice, ale chybí tady most na druhou stranu řeky. Proto teď všichni používají tunel Blanka jako nejsevernější průnik přes Vltavu.
Takže stavba mostu by odvedla auta z Vítězného náměstí?
Samozřejmě, protože pro obyvatele z Roztok, Suchdola, Kralup, atd. je to jediná možnost, jak překonat Vltavu. Dokončení Pražského okruhu je prioritou. V současné době je to hlavní problém a nejen Prahy 6. Pražský magistrát by tento svůj dluh měl urychleně řešit.
Co podle Vás dělá město městem? Proč se centrum Prahy vylidňuje?
Jednoznačně komunita občanů. Důležité je, aby se v Praze dalo dobře žít. Lidé se musí ve městě cítit dobře a ztotožnit se s ním. A to s ulicemi plnými aut a jejich výfuků jde těžko. Ale myslím si, že se to v současné době láme a komunitních aktivit přibývá. Příkladem může být Břevnov. Lidé se tu znají a organizují různé společné akce. Není to pouze noclehárna.
Podporujete cyklodopravu v Praze a jezdíte sám na kole?
Na kole jezdím rád, ale ne v Praze. Hlavní město je příliš členité a není pro kola vhodné.
Jaký máte názor na řešení automobilové dopravy v Praze?
Musí tu být samozřejmě kontinuita. Jedna věc je zmíněný Pražský okruh, aby mohly automobily hlavní město objet a neprojížděly jím. A druhá věc je, aby byly u nějakého důležitého uzlu, s největší pravděpodobností metra, zřízena odstavná parkoviště. S nynějšími parkovacími zónami na Praze 6 nejsem úplně spokojen, nicméně přinesly velkou změnu a to, že Praha 6 již není parkovištěm pro Středočechy.
Podívejte se na rozhovor s Vlastimilem Harapesem:
A kam se přesunuli?
To nevím.
Praha 6 neuvažovala nad zřízením odstavného parkoviště třeba v blízkosti metra?
To je jedna z věcí, která mi na zónách vadí. Podle mě to bylo řešení šité horkou jehlou. Žádné větší parkoviště tady není.
Kdo byl podle Vás poslední dobrý primátor a proč?
Jarda Kořán, protože to je můj kamarád.
Jak vede radnici primátorka Krnáčová?
Ona jí vede? Možná, že má zkušenosti z Petržalky, ale tady v Praze toho moc nepředvedla.
Máte tip na nového prezidenta?
Mně by se líbil jako prezident Petr Robejšek.
Váš názor na toho současného?
To nechtějte slyšet.
Co si myslíte o přímé volbě prezidenta?
Přímá volba prezidenta by byla příhodná, pokud by prezident hned nezačal za státní peníze dělat kampaň na druhé volební období. To ukazuje, že pokud se dostane populista k moci, tak už se jí nechce vzdát.
Jsou ženy v politice lepší než muži?
Pro mě jsou dobří politici muži i ženy a špatní politici muži i ženy.
A proč jich je tak málo hlavně na vyšší úrovni?
Tak se jich zeptejte. Já s ženami žádný problém nemám.
Přečtěte si rozhovory s dalšími kandidáty do Senátu:
Renata Chmelová: Ze Senátu chci lepit díry v komunálu
Jaroslav Dvořák: Prahu obchází strašák zeleného bolševismu


description: Dálniční síť se napřesrok rozroste o 15,6 kilometru nových dálnic. Během srpna je plánováno dokončení chybějícího úseku D11 do Hradce Králové, o měsíc později mají být do provozu uvedeny úseky dálnic D4 Skalka - Háje u Příbrami a pokračování jihočeské D3 mezi Veselím nad Lužnicí a Bošilcem. V říjnu pak Ministerstvo dopravy předpokládá dokončení části obchvatu Českých Budějovic mezi Borkem a Úsilným.

fasttext_language: cs


description: Je pondělní ráno, polovina září a letní prázdniny jsou pryč. Všichni by tedy měli být zpátky v práci. Obří parkoviště prodejce nábytku Höffner na jihu Berlína je ale plné. „Je to ohromující. Vypadá to, jako by se všichni snažili zbavit se svých peněz," říká Gerd Schumacher, který si s manželkou přijel koupit novou pohovku.

title: Kam zmizela tradiční spořivost? Němci utrácejí jako o život


description: Soud v úterý uložil ministru financí Andreji Babišovi (ANO), aby se omluvil moravskoslezskému hejtmanovi Miroslavu Novákovi (ČSSD) za svůj televizní výrok, v němž označil přípravu průmyslové zóny v Karviné za Novákův "kšeft" a "tunel". Babiš má také Novákovi zaplatit odškodné ve výši 100 tisíc korun, krajský politik chtěl dvojnásobek. Babiš uvedl, že se omlouvat nehodlá, a svá tvrzení na adresu hejtmana zopakoval.

title: Omlouvat se hejtmanovi za „tunel“ Babiš nehodlá. Plánuje odvolání


description: Poslankyně Kristýna Zelienková, která v létě opustila hnutí ANO, hlasovala tento týden v Poslanecké sněmovně proti koncentraci moci v rukou svého bývalého stranického šéfa.

title: Odpadlice z ANO Zelienková: Babiš káže vodu, pije víno

maintext:
Kristýna Zelienková, poslankyně zaměřená především na zahraniční politiku, která letos v červenci opustila hnutí ANO, se už fakticky přidala k opozici. Tento týden zvedla ruku pro přijetí novely zákona o střetu zájmů, která Babišovi jako členovi vlády zakáže vlastnit média a jeho Agrofertu znemožní ucházet se o veřejné zakázky. Hlasovala tak proti svému bývalému stranickému šéfovi.
Právě koncentrace moci v rukou předsedy hnutí ANO Andreje Babiše byla jedním z důvodů, proč Zelienková jako první poslankyně hnutí nedávno opustila. Vadil jí také odklon od původního programu i posun v zaměření na jiný typ voličů. ANO podle ní začalo politikařit stejně jako jiné strany, které před volbami samo hnutí kritizovalo. Odmítáním uprchlíků navíc podle ní začalo oslovovat spíše méně vzdělané, venkovské a levicově zaměřené voliče.
Má ještě někdo v poslaneckém klubu ANO podobný názor na fungování hnutí jako vy?
Když se bavíte s těmi lidmi mimo poslanecký klub, řeknou vám, že mají stejný názor jako vy, ale když přijde v uvozovkách na lámání chleba a řeší se to před velkým guru, tak se stejně nikdo neozve. Jsem smutná, že se z toho hnutí stalo to, co teď je.
Proč se podle vás ti lidé, kteří mají podobný názor jako vy, veřejně neozvou?
Můžou to být pragmatické důvody. Někdo teď například kandiduje do Senátu, tak nechce vystoupit z ANO. Někdo chce být ministrem, někdo chce znovu kandidovat v příštích sněmovních volbách, někdo se třeba k něčemu zavázal panu Babišovi. Někdo něco slíbil nebo dostal peníze. To jsou všechno možné důvody, proč někteří lidé v hnutí ANO nadále zůstávají, přestože s jeho fungováním nesouhlasí. Já jsem to řekla jasně už na začátku, když jsem do hnutí ANO vstupovala: Pokud to bude průšvih, já budu první, kdo odejde.
Kdy jste začala o odchodu z ANO přemýšlet?
Paradoxně to bylo hned po vstupu do Poslanecké sněmovny. My jsme tam šli například s tím, že nebudeme zaměstnávat rodinné příslušníky jako poslanecké asistenty. To se ale děje. V Poslanecké sněmovně pracuje třeba sestra paní místopředsedkyně Jermanové nebo syn pana místopředsedy Faltýnka. Babiš to všechno ví, ale toleruje to. Také se řeklo, že když se někdo stane poslancem, nebude pak podnikat nebo pracovat jinde. I to se porušuje. Někteří poslanci mají dokonce několik zaměstnání. Například poslankyně a zároveň ředitelka střední školy Ivana Dobešová. Jezdí přitom na mnoho zahraničních cest. Jak to stíhá? V tu chvíli mi bylo jasné, jak to všechno doopravdy funguje. Já jsem jen ze sebe udělala blbce - jako jediná jsem pozastavila podnikání a odmítala jsem něčí známé jako své asistenty.
Jaký byl v poslední době váš vztah s panem Babišem?
Jako jedna z mála jsem se mu nebála říct, co si myslím. Klidně jsem se s ním i pohádala. Je mi jedno, že má miliardy, tady jde o budoucnost státu.
Proč jste ve středu hlasovala pro přijetí novely zákona o střetu zájmů, s kterou hnutí ANO nesouhlasí?
Pan Babiš šel do politiky s tím, že není jako politik. Pak v Poslanecké sněmovně kritizoval bývalé politiky za to, že měli své různé firmy a dělali při tom politiku. Proto bych očekávala, že s takovým návrhem, který omezuje podnikání politiků, přijde sám pan Babiš. Čekala bych, že se vzdá jakéhokoliv svého podnikání tak, jako jsem to udělala já. Pan Babiš přitom přesně toto po poslancích chtěl. Požadoval, abychom omezili své podnikání a plně se věnovali práci v Poslanecké sněmovně. Ale sám to neudělal. Takže znovu káže vodu, ale pije víno.
Co vám vadí na tom, že pan Babiš jako politik vlastní média?
Je to pochopitelně v rozporu s pravidly demokracie. Nemůžeme věřit tomu, že Babiš neovlivňuje svá média, když je vlastní. To ovlivňování přitom můžeme dennodenně pozorovat. Tištěná média mají navíc stále velký vliv na mínění voličů. Je to pro mě zcela neakceptovatelný střet zájmů.
Čtěte také:
Zeman se postavil za Babiše: Nebraňme podnikatelům v politice
Komunisté předložili návrh referenda o vystoupení z NATO


description: Nejvyšší soud bude s velkou pravděpodobností muset kvůli závažným chybám zrušit rozsudek nad Topolánkovým lobbistou.

title: Dalíkova naděje: odsouzený lobbista před nejvyšším soudem zřejmě uspěje

maintext:
„Konečně bylo spravedlnosti učiněno zadost,“ rezonuje až na výjimky celou republikou po odsouzení Marka Dalíka ke čtyřem letům a jeho nástupu do vězení.
Jenže příběh tohoto „sprostého podezřelého“, jinak také lobbisty a někdejší pravé ruky expremiéra Mirka Topolánka, není tak černobílý, jak by se mohlo na první pohled zdát. Případ teď kvůli dovolání Dalíkových obhájců a nejvyššího státního zástupce Pavla Zemana leží na Nejvyšším soudu.
Po důkladné analýze práce žalobců a soudců lze podle některých odborníků ve zkratce konstatovat, že proces s Dalíkem nebyl spravedlivý. Vyplývá to z řady vágních důkazů, naopak důkazů neprovedených, ale především zásadního porušení závazné judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Soud by měl proto logicky rozsudek zrušit (pustit Dalíka z vězení) a přikázat nové dokazování.
Podivná změna
Schůzek kvůli nákupu obrněných transportérů Pandur od rakouské firmy Steyr (vlastněné americkou General Dynamics) se za éry vlád Jiřího Paroubka a Mirka Topolánka uskutečnilo hned několik. A několik tajných a dodnes nevyjasněných také mezi Topolánkem a slovenským premiérem Robertem Ficem.
Slovensko usilovalo o nákup pandurů taktéž a cena mohla být při společném vyjednávání výhodnější. Marek Dalík si ale jako jediný od soudu odnesl trest za to, že si údajně 8. listopadu 2007 v „blíže neurčených odpoledních či večerních hodinách“ v pražské restauraci U Malířů řekl o částku třikrát šest milionů eur. Tedy zhruba 484 milionů korun.
Dalík mohl dostat víc. Přečtěte si o tom:
Dalík pokutu soudu raději zaplatil. Hrozily mu dva roky navíc
Nejprve lobbista čelil obžalobě z podvodu, nalézací soud ho však odsoudil za nepřímé úplatkářství k pětiletému žaláři. Jenže jak posléze uvedl odvolací soud, k úplatkářství nebyly dostatečné důkazy. Odvolací soud pak nepřímé úplatkářství ve finále líčení změnil zpět na podvod.
A při udělování trestu využil nového trestního zákoníku - kde byla oproti starému trestnímu zákonu pro obžalovaného o dva roky výhodnější trestní sazba -, přestože se údajný trestný čin stal za platnosti starého trestního zákona, a Dalíkovi trest snížil ještě o jeden rok na čtyři. U obou líčení lze nalézt mnoho jiných podivností, ale asi zásadním pochybením je zmiňovaná finální změna kvalifikace z úplatkářství na podvod.
Dalík a jeho advokáti pracovali na obhajobě proti úplatkářství. Tím, že soud na poslední chvíli překvalifikoval trestný čin z nepřímého úplatkářství na podvod, ale nerespektoval zásadní judikaturu Evropského soudu pro lidská práva.
A Dalíkovi znemožnil zákonem jasně dané právo na obhajobu. Podle této judikatury musí být obviněný upozorněn na změnu kvalifikace skutku tak, aby mohl včas a účinně změnit způsob svého hájení.
„Není tedy přípustné, aby se o tom dozvěděl až poslední den soudního jednání, či dokonce z rozsudku samotného,“upozorňuje v dovolání k Nejvyššímu soudu právník Tomáš Gřivna.
Průběh procesu s Dalíkem překvapil i jednoho z policistů, který se kdysi jeho případem zabýval. „Když tak přemýšlím nad těmi dvěma rozsudky o vině a trestu, tak mně napadlo, že je to ostuda české justice a veřejné žaloby v přímém přenosu. Vždyť on (Dalík) ví, za co to dostal. My (soudy a žalobci) to sice nevíme, ale zprostit ho nemůžeme - co by na to řekli lidi, když je už několik let masírujeme bojem proti korupci,“ míní detektiv. Domnívá se, že Nejvyšší soud musí rozsudek zákonitě zrušit a nařídit obnovu líčení.
„Myslím, že dost pádným důkazem o tom, že orgány činné v trestním řízení nezjistily skutkový stav věci tak, že o něm nejsou důvodné pochybnosti, a to v rozsahu, který je nezbytný pro jejich rozhodnutí, jak žádá trestní řád, je sinusoida vývoje kauzy od podání obžaloby. Žalováno pro pokus podvodu, odsouzeno pro účastenství na přijímání úplatku, trest pět let, pět milionů peněžitý trest. Odvolání - žalobce požaduje zvýšení trestu, rozsudek - pokus podvodu, snížení trestu. Dovolání Nejvyššího žalobce - požadavek na vyšší trest,“ konstatuje policista, který si ovšem jako možný svědek pokračujícího procesu přeje zůstat v anonymitě.
Ubrousek, nebo ústa?
Nestandardnosti procesu s Dalíkem nasvědčuje ale i další skutečnost. To, že se zásadně rozcházely výpovědi dvou korunních svědků. Podle jednoho z nich Dalík žádost o úplatek sdělil ústně, podle druhého ji napsal na ubrousek v restauraci U Malířů. Paradoxní je, že v tomto restaurantu odjakživa používají textilní servítky, což si předsedkyně prvoinstančního senátu Veronika Čeplová v restauraci U Malířů sama ověřovala. Soudy pak přesto tento fatální rozpor odmítly s tím, že svědci si po tak dlouhé době nemohou formu žádosti pamatovat.
Dalík nakonec dostat trest za podvod proto, že podle soudu účelově a neoprávněně nabízel něco, co žádným způsobem nemohl zařídit. Kdyby byl v odvolacím řízení souzený pro podvod, a ne nepřímé úplatkářství, je dnes už navýsost jasné, že by mnozí ze svědků, kteří v přípravném procesu mlčeli, protože se obávali vlastního stíhání, potvrdili lobbistův silný vliv na Mirka Topolánka. Konstrukce obžaloby by pak zcela ztratila smysl.
Nechtěné důkazy
Další velkou komplikací jsou opomenuté důkazy ve prospěch obžalovaného, se kterými zákon automaticky počítá. Obhajoba navrhovala jako klíčový důkaz spis rakouské prokuratury, která vyšetřovala další důležité aktéry schůzek kolem pandurů - slovenského lobbistu a pravou ruku premiéra Roberta Fica Miroslava Výboha a jeho obchodního partnera, Izraelce Lovu Droriho. Nikdo z nich nebyl v Rakousku odsouzen.
Z rakouských dokumentů, které má týdeník Euro k dispozici, vyplývá, že účastníci schůzky U Malířů, pokud se tam korupční jednání skutečně stalo, vůbec nerespektovali pravidla firmy a korupci neoznámili nadřízeným ani ji nezanesli do firemního compliance programu.
Až po schůzce U Malířů, v prosinci 2007 založil ve firemním systému jeden z manažerů Steyru Stephan Szucs dokument pod názvem Cz. Evidence. Dnes už je zřejmé, že měl posloužit jako podklady pro arbitráž, kdyby kontrakt Steyru s Českou republikou nevyšel. O údajném úplatku v restauraci U Malířů v něm není ani zmínka.
Přečtěte si, jak dopadnou Dalíkovy Pandury:
Servis pro Pandury obstará Strnadova Czechoslovak Group
Szucs a jeho nadřízený Lutz Kampmann zmiňují údajný úplatek až v lednu následujícího roku v dokumentu pod názvem Memo-Cz, který je nadstavbou původního dokumentu Cz. Evidence. Ještě 15. ledna není v dokumentu údajná neetická platba zmíněna, následně Kampmann Szucsovi přikázal, aby údajné finanční požadavky do dokumentu zanesl. Szucs poté posílá Kampannovi doplněnou verzi se slovy: „Jak jste si přál.“ Po Kampmannově souhlasu Szucs postupuje dokument prezidentovi evropské větve General Dynamics Johnu Ulrichovi. Mimochodem dalšímu účastníkovi inkriminované schůzky, který byl v době údajně vznesené žádosti o úplatek na toaletě s tehdejším náměstkem ministryně obrany Martinem Bartákem.
Svědkové Ulrich a Szucs pak při následném vyšetřování vypověděli, že dokument Memo-Cz vznikl kvůli připravované žalobě vůči České republice. Navíc manažeři Steyru plánovali krátce po setkání U Malířů další schůzku, kde mělo být podepsáno memorandum o nákupu pandurů. Také toto zjištění více než zpochybňuje tvrzení manažerů Steyru o úplatku. Tedy firmy, kde prohřešek proti firemním etickým pravidlům znamená automaticky vyhazov. Jen stěží by také po takové korupční nabídce plánovali podpis vzájemného memoranda.
Korupční rám
Předseda senátu pražského vrchního soudu Martin Zelenka se ovšem s tímto navrhovaným důkazem při líčení ani v rozsudku vůbec nevypořádal. Mohl například sdělit, že tento důkaz nepřipouští, ale nezamítl jej a ani nekonstatoval, že jej nepřipouští. Dalíkovi obhájci proto apelují na Nejvyšší soud, že byla porušena zásada in dubio pro reo, „v pochybnostech ve prospěch obviněného“. Není přitom vyloučeno, že na Zelenkovo rozhodování měly vlivy i časté intervence ze strany ministerstva spravedlnosti a státního zastupitelství, o kterých se při pátrání týdeníku Euro v kauze Dalík zmínily některé zdroje.
Kauzu Dalík tak v kostce shrnuje někdejší vyšetřovatel. „Jeho osoba byla zarámována do korupčního rámu kvůli úniku výslechu rakouského svědka v roce 2011. Od té doby se už psalo jen o Dalíkovi jako korupčníkovi, aniž by existovaly důkazy již v roce 2011. A zjevně žádné relevantní důkazy neexistují ani po proběhnu vším soudu. Chtěl bych vidět ten soud, který by prásknul do stolu a poukázal na to, že cílem tohoto tyjátru byl samotný proces, ne hledání pravdy,“ pozastavuje se.
Zajímavé podle něj je, že vyšetřování úniku výslechu Stephana Szucse z roku 2011 (kvůli kterému byl Dalík stíhán) a de facto i zmaření vyšetřování nákupu pandurů už nikoho nevzrušuje. „Nikoho nezajímá, že věhlasný a jediný důvěryhodný Útvar pro odhalování organizovaného zločinu to vyšetřoval zhruba devět měsíců, aby to nakonec ve vší tichosti odložil,“ uzavírá detektiv.
Přečtěte si exkluzivní rozhovor s Markem Dalíkem těsně před nástupem do vězení:
Marek Dalík: Můžu si za to sám
O kauze Dalík čtěte více:
Podle šéfžalobce Zemana Dalík mohl „zajistit protiplnění“
Příliš drahé a bez servisu. Takové byly Dalíkovy Pandury


description: Praha chystá novelu vyhlášky zakazující konzumaci alkoholu na veřejném prostranství. Její znění by mělo být zjednodušeno a mohly by tak zmizet seznamy "zakázaných" ulic. Platit by mohla od začátku příštího roku. Praha nyní oslovila městské části, aby návrh připomínkovaly. Naposledy Praha novelizovala vyhlášku před asi třemi lety, kdy byl rozšířen počet míst, kde je konzumace alkoholu zakázána.

title: Vyhláška o pití alkoholu na veřejnosti se má zjednodušit


description: Problémy bankovního sektoru se budou zcela jistě opakovat. Nejvyšší manažeři světových bank se totiž nepoučili ani z finanční krize z roku 2008, kdy je museli zachraňovat vlády za peníze daňových poplatníků. Příkladem je lapsus americké banky Wells Fargo.

title: Bankéři bez odpovědnosti jako spouštěč krize


description: Zemské volby v Berlíně vyhrála podle předběžných oficiálních výsledků sociální demokracie (SPD) s 21,6 procenta hlasů před Křesťanskodemokratickou unií (CDU) kancléřky Angely Merkelové se 17,6 procenta. Pro obě strany, které dosud velkoměstu vládly, jde o jejich vůbec nejhorší výsledek v metropoli. Novou koalici podle všeho sestaví SPD s postkomunistickou Levicí a Zelenými.

title: Volby v Berlíně vyhrála SPD, strana Merkelové skončila druhá


description: Napsal mi pozorný čtenář Eura, a připomenul mi můj několik let starý článek o bublinách na trzích aktiv, na který jsem samozřejmě dávno zapomněl. Dotyčného pána, inženýra s technickým vzděláním, trápí rychlý vzestup cen nemovitostí v Praze a Brně, ale i na jiných místech republiky, a ptá se, zda to neskončí zase nějakým průšvihem.

title: Konec stoprocentních hypoték, už od října

maintext:
Pro srovnání uvádí příklad z jedné publikace z konce 50. let minulého století, která se týkala se popisu vybavení, materiálů a rozboru cen rodinných domů.
Píše: „Bylo to podrobné a začínalo se na cenách RD 15 tisíc Kčs. Tak to pokračovalo a ke konci byla zmínka o opravdu luxusních a nejdražších domech s cenou 100 tisíc korun. Oproti té době je dnes průměrný plat 35x vyšší, ale k tomu odpovídající ceny RD jsou minimálně 100x vyšší, a pokud je to velké město, tak pozemek stojí i často víc jak RD. Takže někde s pozemkem i 250x vyšší…“ A pokračuje: „Když jsem měl volné peníze, tak jsem je vždy podvědomě prostavěl. Za život jsem postavil 3 nové domy, ale velkou část práce, tedy kromě hrubé stavby, jsem si dokázal udělat sám. Domy jsem nikdy nepronajal, neprodal, ale dva posloužily k řešení bydlení potomků. Ve třetím bydlím.“
Pro mladou generaci na vysvětlení snad jen tolik, že „dodavatelsky“ výstavba rodinných domků až na nepatrné výjimky ale opravdu neprobíhala, tohle byl typický model, maximálně se ještě vytvářela družstva, která byla po výstavbě následně rozpuštěna. Tímhle způsobem postavený řadový rodinný domek na předměstí Prahy vyšel před pětatřiceti lety tak na půl milionu korun, jeho dnešní tržní hodnota je před rekonstrukcí nejméně dvanáctinásobná. Srovnávat dnešní a tehdejší cenové a platové relace nemá příliš smysl, domy (a nájmy) jsou dražší, spotřební zboží zase mnohem levnější; celková životní úroveň je vyšší, s velkými rozdíly podle profesí a úrovně vzdělání.
Přečtěte si, co se s hypotékami stalo v Irsku:
V Irsku zpřísnili hypotéky. Mladí teď nemohou koupit dům
Zda jsou nemovitosti v Česku už zase přehřáté, na to je zapotřebí se zorientovat v mezinárodních srovnáních, jako základ a zadarmo je dobrý Global Property Guide ale z pohledu člověka, který by chtěl zainvestovat do rezidenční nemovitosti a tu dále pronajímat, stojí za to projet si srovnání výnosů podle kritéria „buy-to-let“.
Bubliny se obtížně propichují zvlášť tehdy, když už hodně narostly, a Česká národní banka zjevně dospěla k názoru, že je vhodné začít trh trochu tlumit dříve nežli pozdě. Od října končí bankám možnost poskytování stoprocentních hypoték, vztaženo k hodnotě financované nemovitosti, nejprve s maximálním limitem 95 %, od dubna příštího roku pak nevýše 90 %.
Kdo se chce o smyslu tohohle zákroku dozvědět víc, pomůže šikovně udělaný vysvětlující článek. Já se omezím jenom na konstatování, že cílem je nekazit párty v ekonomice jako celku (tj. nezvedat základní úrokové sazby), ale reagovat na situaci na jednotlivých trzích, kde levné peníze mají za následek cenový vzestup a mohly by vést k přehřátí.
Používané nástroje jsou různé, lze regulovat poměr hypotéky k ceně pořizované nemovitosti (LTV), k příjmu žadatele (LTI), nebo jít specificky po nemovitostech používaných pro investiční účely. Každou z těchto regulací lze samozřejmě obejít, a nechtěným vedlejším účinkem je, že vytěsňuje poptávku mimo formální trhy (pět či deset procent si od rodiny, což je ten lepší případ, anebo neoficiálně a draze, což smysl opatření popírá).
Bývávaly časy, kdy nějaká devadesátiprocentní hypotéka vůbec nepřicházela v úvahu, běžný byl požadavek na alespoň čtyřicetiprocentní spoluúčast. Zas na druhé straně jsem neslyšel o tom, že by banky v Česku nabízely více než stoprocentní hypotéky anebo velmi dlouhodobé, a bez amortizace, kdy platíte jen úrok a nesplácíte jistinu. Tohle teprve dovede bubliny nafouknout a dovolily to i jinak kompetentně řízené země, dokonce s daňovými úlevami. S tím se dalo docela dobře hrát, kupříkladu se tak daly uvolnit peníze na investování do akcií, a zkusit zabít dvě bubliny jednou ranou…
Přečtěte si i další komentáře Miroslava Zámečníka:
Soud s ekonomickými důsledky
Zasloužilý otec vlasti a Den nezávislosti Uzbekistánu
Keine Willkommenskultur, ani tady, ani doma


description: Americká Citibank se u ostravského krajského soudu, který se zabývá úpadkem těžařské společnosti OKD, domáhá uznání pohledávek za 10,1 miliardy korun. Pohledávky Citibank jsou v rámci insolvenčního řízení s OKD největší přihlášené, které insolvenční správce Lee Louda neuznal.

title: Citibank žaluje OKD, vymáhá pohledávky za 10 miliard

maintext:
O podání žaloby informoval deník E15. Ve sporu jde o dluhopisy, které vydala v roce 2014 společnost New World Resources (NWR), jež je majitelem OKD, a společnost OKD za ně ručila. Citibank držitele dluhopisů zastupuje. Patří mezi ně také investiční fondy sdružené v neformálním uskupení Ad Hoc Group (AHG), které je majitelem většiny hlasovacích práv v NWR. S neuznáním pohledávek držitelé nesouhlasí.
„U incidenčních sporů, které se týkají OKD, se očekává, že začnou být věcně projednávány začátkem příštího roku. U společnosti Citibank se jedná o obsáhlou žalobu, kde budou například nutné překlady důkazů do českého jazyka, což může mít také vliv na délku řízení,“ sdělila deníku mluvčí Krajského soudu v Ostravě Lucie Olšarová. Podobná řízení se podle zkušeností z praxe mohou táhnout až několik let, píše E15.
Žaloba údajně ohrožuje výplatu ostatních věřitelů. Z nyní uznaných pohledávek za 2,9 miliardy korun by měli při optimistickém výhledu růstu cen uhlí dostat 2,5 procenta, uvedlo vedení OKD v propočtech předložených k jednání o povolení reorganizace. Uznání pohledávek Citibank by vyplácené částky silně rozmělnilo. Vedení OKD teď bude navíc muset případné splácení pohledávek Citibank zapracovat do reorganizačního plánu, který předloží věřitelům v polovině prosince.
Po poskytnutí půjčky si stát do OKD dosadí vlastní ředitele. Čtěte více:
Stát si pohlídá OKD. Dosadí své ředitele
OKD je v úpadku od května. Insolvenční návrh na sebe podala sama firma, dluží zhruba 20 miliard korun. Do existenčních potíží se dostala kvůli klesajícím cenám uhlí a předluženosti. Věřitelé černouhelné společnosti v srpnu rozhodli o tom, že OKD půjde do reorganizace, což znamená, že ve firmě, v níž pracuje i s dodavatelskými podniky asi 12 tisíc lidí, se dál bude těžit uhlí. Reorganizaci prosazovali odboráři, vedení OKD, moravskoslezská krajská tripartita i česká vláda, doporučoval ji také insolvenční správce.
Dále čtěte:
Dohoda podepsána: stát půjčí OKD 700 milionů
7 let a dost aneb Konec horníků na Ostravsku


description: Wells Fargo ztratila pozici největší americké banky podle tržní kapitalizace. Po třech letech ji předstihla JPMorgan Chase. Významný propad Wells Fargo přišel v úterý, kdy banka rozhodla, že sníží cíle prodejů svých produktů ve světle skandálu s falešnými účty.

title: Skandál vyšel Wells Fargo draho. Nejcennější bankou je JPMorgan


description: Komplikovaný prodej slavného italského fotbalového týmu AC Milán narazil na další problém. Čínské konsorcium investorů se při prvotních jednáních údajně vykázali falešným bankovním dokumentem, který měl demonstrovat jejich solventnost.

title: Podvod při prodeji AC Milán? Číňané prý zfalšovali bankovní zprávu

maintext:
Italský mediální magnát a bývalý premiér Silvio Berlusconi, který svůj milovaný klub vlastnil prostřednictví společnosti Fininvest, jednal s čínským subjektem už od dubna a původně se očekávalo, že k dohodě dojde do dvou měsíců. Jednání se však protáhla a ke schválení obchodu došlo až v průběhu srpna. Čínští investoři měli zaplatit 740 milionů eur (20 miliard korun), což je částka za podíl v klubu a splacení dluhů.
Definitivní dotažení transakce však možná narazilo na další překážku. Téměř neznámé konsorcium Sino-Europe Sports Investment Management Changxing se při počátečních jednáních mělo vykázat zfalšovanou bankovní zprávou od Bank of Jiangsu, kterou údajně chtělo demonstrovat svou finanční sílu pro převzetí klubu. Informovala o tom agentura Bloomberg na základě vyjádření od věřitele, jehož jméno se na dokumentu objevilo.
Bankovní zpráva údajně obsahovala datum vydání 25. dubna a vykazovala poslední pohyby na účtu, včetně aktuální bilance ve výši 128 milionů dolarů. Její pravost měla dokládat pečeť Bank of Jiangsu.
Zmiňovaný věřitel pro Bloomberg uvedl, že banka po zrevidování celé věci zjistila, že žádný takový dokument nevydala a patrně se tak jedná o padělek. K celé věci se vyjádřila i druhá strana, vedená podnikatelem Li Yonghongem, která nechce potvrdit, že by takový dokument vůbec kdy někam posílala. Hlavním záměrem konsorcia je nyní dotažení komplikovaného obchodu.
Fininvest si solventnost čínského konsorcia kontroloval už skrze jeho kontrakty s čínskými finančními institucemi a i nadále je odhodlaný dotáhnout jednání k oficiální dohodě, ke které by mělo dojít koncem roku. Čínská strana už měla zaplatit i nevratnou zálohu ve výši 100 milionů eur. Podle některých zdrojů ale v době dohody nedisponuje finanční silou na zaplacení celé sjednané částky a v současné chvíli shání další partnery, kteří by jí pomohli obchod do konce roku dokončit.
Do čínských rukou už letos přešel i městský rival Inter, který v červnu koupila společnost Suning. Za 70 procent akcií zaplatil 270 milionů eur. Milánské nákupy jsou však jen částí velké čínské expanze, která v Evropě kromě Anglie či Španělska zasáhla i Českou republiku. Skupina CEFC totiž už před rokem koupila pražskou Slavii.
O čínských investicích do evropského fotbalu dále čtěte:
Na fotbale nevyděláte, varuje čínské investory nejbohatší z nich
V anglickém fotbale posiluje asijský kapitál
Dohodnuto. AC Milán nejdražší čínskou fotbalovou akvizicí
Dravá Wanda rozšiřuje portfolio. Plní tím velký čínský fotbalový plán


description: Ve Vojenské oborové zdravotní pojišťovně (VoZP) to už několik měsíců pořádně vře. Lidé, kteří ve správní radě zastupují zájmy hnutí ANO, respektive jeho šéfa – ministra financí Andreje Babiše, chtějí už potřetí odvolat generálního ředitele VoZP Karla Šteina. Toho stíhá policie kvůli údajně nevýhodným marketingovým zakázkám.

title: Babišovi lidé chtějí odvolat šéfa VoZP. Mohou při tom porušit zákon

maintext:
Důkazů je ale pomálu, lépe řečeno zatím žádné pádné detektivové nenashromáždili. Je přitom obecně známým faktem, že Babiš expanduje i do zdravotnického byznysu a k připravovaným projektům (například náhradních matek) by se mu náramně hodilo ovládnout zdravotní pojišťovnu – VOZP se stará o zhruba 700 tisíc klientů.
Hlavními hybateli odvolání Šteina jsou náměstek ministra obrany Tomáš Kuchta, respektive jemu podřízení členové správní rady, a bývalá zaměstnankyně ministerstva zdravotnictví, dnes ministerstva financí – místopředsedkyně rady Lenka Poliaková. Právě ona svolala mimořádné jednání správní rady VoZP, na kterém chce proces odvolání Šteina, které se už dvakrát nepodařilo, dokončit.
Velká hra o jeden hlas
Aktuálně se hraje o jeden hlas, který je k odvolání ředitele nutný. V prosinci jsou přitom volby nových členů dozorčí a správní rady pojišťovny, takže spěch a tlak na odvolání Šteina vyvolává velké pochyby o pozitivních záměrech některých až příliš aktivních členů rady. Jeden z nich, František Beránek, má navíc se současným ředitelem osobní problém. Štein totiž přišel na to, že Beránek jako jeho předchůdce nakupoval výrazně předražené nemovitosti.
Správní rada pojišťovny měla zasednout už před necelými třemi týdny, její předsedkyně Jitka Šebková ji ale zrušila kvůli právním pochybnostem o členství tří lidí ze Svazu vojáků z povolání Armády České republiky. Podle statutu VoZP se totiž může členem správní rady stát člen odborové organizace, a svaz vojáků oficiální odborovou organizací není a nikdy nebyl.
Šebková svůj postup konzultovala s právníky a poté se rozhodla jednání správní rady zrušit. „Všichni právní experti jako ´právně nejčistší´ postup doporučili povolání náhradníků, případně provedení doplňujících voleb, kdy výslovně uvedli, že osoby jmenované za členy správní rady z řad zapsaných spolků se již nesmí účastnit jednání správní rady. Dokonce jsem byla poučena, že pokud by se tak stalo, byla bych trestně odpovědná za trestný čin porušování povinnosti při správě cizího majetku. Mým zájmem tedy bylo a je chránit zájmy VoZP a tím i její majetek, postupovat s péčí řádného hospodáře. Proto je potřeba nejprve vyřešit ryze právní problém s protiprávně jmenovanými členy, který však závažným způsobem ohrožuje nejenom chod rady, ale zejména celou VoZP, jejíž zájmy jsme povoláni chránit a zabezpečovat,“ vysvětlila Šebková členům správní rady, proč jednání zrušila.
Jednání správní rady v pátek
Její zástupkyně Lenka Poliaková ale nelenila, a na tento pátek svolala jednání, aby získala alespoň jeden hlas pro dokončení Šteinova odstřelu. „Vážení členové správní rady, v souladu s článkem 8, odstavcem 3 statutu VoZP požádala více než jedna třetina členů správní rady o svolání mimořádného zasedání tohoto orgánu na 23. 9. 2016. V návaznosti na tuto žádost uvedené jednání v souladu se statutem VoZP svolávám,“ napsala členům správní rady Poliaková, přestože zná závažné argumenty předsedkyně Šebkové, kvůli kterým předchozí radu zrušila.
Poliaková spoléhá právě na tři zpochybněné členy správní rady, protože zástupci ministerstva zdravotnictví se posledně svolané schůze nezúčastnili a dosud nedeklarovali, že by pro odvolání Šteina chtěli hlasovat. Proto je na jednání rady pozvala, i když ví o pochybnostech o jejich jmenování.
Mezitím byl na soud podán návrh na předběžné opatření, které by zástupcům vojáků z povolání znemožnilo hlasovat. Na pražské Městské státní zastupitelství pak na Poliakovou a tři členy rady - Františka Beránka, Jaroslava Kalivodu a Romana Dobu - doputovalo trestní oznámení pro pokus o trestný čin porušení povinností při správě cizího majetku. Pozorovatel dění ve VoZP a oznamovatel Jaroslav Hudec tvrdí, že oficiálním členům rady náleží odměna, a pokud by správní rada za účasti byť jediného zpochybněného člena zasedla, vznikla by pojišťovně škoda „nikoliv malá“. Oznamovatel dal i podnět k prošetření, zda se zmínění tři členové správní rady nedopustili podvodu, když zamlčeli, že nejsou odboráři a přirovnal jejich jednání k pravomocně odsouzenému pražskému zastupiteli za ČSSD Karlu Březinovi.
Problém je i v tom, že místopředsedkyně správní rady VoZP Poliaková byla do rady zvolena za ministerstvo zdravotnictví, v čase ale přešla k Andreji Babišovi, jehož zájmy nyní hájí. Ministerstvo zdravotnictví, jehož zástupci zatím stáli za Šteinem, se k této komplikaci postavilo vyhýbavě. „Skutečnost, že inženýrka Poliaková již není zaměstnankyní ministerstva, nebrání tomu, aby vykonávala funkci v některém z orgánů zdravotních pojišťoven. Vzhledem k zákonem dané roli ministerstva financí při kontrole pojišťoven je dohodnuto, že ministerstvo financí navrhuje ministerstvu zdravotnictví jmenování jednoho člena správní rady,“ uvedl Jan Štoll z tiskového odboru Svatopluka Němečka.
Návrh financí na ponechání Poliakové ve správní radě VoZP podle Štolla dokonce prý uvítali. Což je ovšem v příkrém rozporu s antagonismem, který mezi ministry vznikl před delší dobou, kdy Babiš Němečka mimo jiné označil za „Šnajdroida“ a poslal na něj policii kvůli nákupu přístroje ostravskou nemocnicí v době, kdy ji Němeček vedl.
Mluvčí Štoll mlží i o případné účasti zástupců ministerstva zdravotnictví na pátečním jednání správní rady. „Členové správní rady jsou jmenování vládou na návrh ministerstva zdravotnictví. Rozhodují se svobodně a jsou za výkon své funkce osobně odpovědní. Pokud mají pochybnosti o působení ředitele a považují za správné jej odvolat, je to jejich právo. Ministerstvo každopádně prosazuje, aby byl nový ředitel jmenován na základě otevřeného výběrového řízení,“ dodal Štoll.
Jak páteční správní rada vojenské pojišťovny dopadne, kdo se jí zúčastní, a zda bude v přímém přenosu spáchán trestný čin, zatím proto nelze předvídat.
Dále čtěte:
Konec sporu. VZP a Protonové centrum se dohodly na úhradě péče
Pojisti si lepší endoprotézu! Nesmíš být ale Čech


description: Hlavní město je i nadále vlastníkem budovy Polikliniky Modřany. Dceřiná společnost fondu Hartenberg, přes který investuje své peníze do zdravotnictví šéf hnutí ANO a ministr financí Andrej Babiš, získala podíl pouze ve firmě, která polikliniku provozuje. Firma má s městem nájemní smlouvu do konce roku 2026.

title: Praha je i nadále vlastníkem Polikliniky Modřany


description: Technologický gigant Apple zvažuje akvizici britského malovýrobce sportovních automobilů McLaren. Vyplývá to z informací listu Financial Times. Rozhovory údajně probíhají již několik měsíců. Apple podle FT doufá, že převzetí McLarenu by mu pomohlo při vývoji vlastního elektromobilu.

title: Apple údajně jedná o koupi McLarenu. Britská automobilka to odmítá


description: Světový obchod rostl v posledních dvou dekádách před finanční krizí skvělým tempem 3,4 procenta ročně. Od roku 2011, kdy se většina ekonomik z recese vymanila, však již na toto tempo nedokázal navázat a letos se dokonce oproti loňskému roku očekává pokles. Rozvoj globální výměny zboží je přitom zásadním předpokladem pro ekonomickou prosperitu jedním z nejvýznamnějších faktorů, jenž nás dělí od poklesu životní úrovně, upozorňuje OECD.

title: Skomírající obchod ohrožuje naše životní standardy, varuje OECD


description:
DataSpring
Společnost DataSpring personálně posílila vedení svých týmů specialistů. Do pozice head of sales team nastoupil Vojtěch Vojík, který bude mít na starost podporu obchodních i neobchodních projektů, podporu nováčků a rozvíjení obchodních aktivit. Novým head of product management se stal Milan Větrovec, jehož cílem bude jak zavádění nových inovací, tak další rozvoj stávajících produktů a služeb.

title: Krátce

maintext:
Centropol
Majitel ústecké skupiny Centropol, jednoho z největších alternativních dodavatelů energií v Česku, Aleš Graf se přesune z postu předsedy představenstva do čela dozorčí rady. Představenstvo povede nově ředitel firmy Jaromír Chabr. K 1. září zároveň opustil Centropol dosavadní člen představenstva a technický ředitel Petr Landovský. Výměna v čele představenstva je podle skupiny završením série změn.
Vizeum
Vedením mediální agentury Vizeum byla od 1. září pověřena poprvé žena. Šárka Štěpánová nastupuje do mediální agentury po Marku Hofhanzlovi, který se ujal vedení sesterské agentury Carat. Do pozice managing directora přichází Štěpánová po čtyřletém působení v mediální agentuře MEC, kde byla ředitelkou Analysis and Insight.
CZC.cz
Novým marketingovým ředitelem internetového prodejce počítačů a elektroniky CZC.cz se stal Michal Gabriel. Do CZC.cz nastoupil z pozice account manažera digitální agentury H1.cz, kde pracoval od roku 2011. Gabriel působil od roku 2007 do roku 2009 jako manažer projektů tanečního studia Dancers 4 you, v roce 2010 si krátce vyzkoušel funkci architekta hardwaru technologické společnosti OldanyGroup a současně pracoval jako administrátor operačních systémů a sítě grafického studia 3P. •


description: Čínská skupina Dalian Wanda miliardáře Wanga Ťien-lina udělala další krok k nabytí pozice jedničky na poli světové kinematografie. Dohodla se na spolupráci se společností Sony. Výměnou za investice do jejích filmů bude moci ve snímcích propagovat Čínu.

title: Peníze za propagaci Číny. Wanda investuje do filmů od Sony


description: Průměrná úroková sazba hypoték v Česku v srpnu klesla na nové minimum 1,84 procenta. Dosavadní minimum bylo v červnu, a to 1,87 procenta.

title: Nové minimum. Průměrná sazba hypoték klesla na 1,84 procenta

maintext:
Index sleduje od roku 2003 Průměrnou úrokovou sazbu hypoték v ČR bez ohledu na dobu fixace sleduje od roku 2003 Fincentrum Hypoindex. V červenci činila 1,88 procenta.
V srpnu si hypotéku sjednalo 9290 lidí, což je o 1675 více než v předchozím měsíci. Objemy obchodů v srpnu se vyšplhaly na 18,139 miliardy korun, tedy o 2,914 miliardy více než v červenci.
Pokles průměrných sazeb Hypoindexu za srpen mohl být spíše ovlivněn tím, že některé banky před účinností zákona o spotřebitelském úvěru přestaly nabízet hypotéky bez prokazování příjmů, jejichž sazby jsou výrazně vyšší než u běžných úvěrů, uvedl hlavní analytik Fincentra Josef Rajdl. Nový zákon účinný od prosince vyžaduje detailní zkoumání bonity klienta, předloha počítá i se sankcí neplatnosti smlouvy. Klient by v takovém případě následně vracel bance pouze půjčené peníze bez úroků, a to dle svých možností.
Sazby budou klesat i nadále
Zajímavostí srpna je i to, že průměrná splátka hypotéky na 20 let již podruhé letos klesla pod pět tisíc korun, konkrétně na 4985 korun měsíčně. S příchozími náznaky, že Česká národní banka bude uvolněnou měnovou politiku držet i většinu příštího roku, se podle Rajdla některé banky odhodlaly ke snížení sazeb. Tento efekt by se však měl projevit zejména v datech za září. Je tak pravděpodobné, že úrokové sazby ještě klesnou, dodal.
„Díky rostoucí ekonomice, zvyšování platů ve všem sférách a nízkým sazbám hypoteční žně pokračují,“ uvedl ředitel společnosti Chytrý Honza Jiří Paták. Zásahy ČNB podle něj tento boom výrazněji neovlivní. Banky vědí, že hypotéka je 'královský' produkt, který jim v portfoliu nesmí chybět, a podle toho zostřují konkurenci. Očekává, že tento trend vydrží ještě dlouhé měsíce.
Levné hypotéky jsou motorem prodeje nemovitostí v letošním roce, řekl předseda představenstva Central Group Dušan Kunovský. Prodlužující se délka fixace je podle něj jedním z dalších důsledků, které situace na trhu s hypotečním financováním vyvolává. Zatímco ještě před dvěma lety byla nejobvyklejší tříletá fixace, dnes je nejčastější pětiletá a stále častěji lidé požadují i delší fixaci, upozornil.
V ekonomice je díky levným hypotékám a vyšším příjmům domácností výrazně více peněz, což se projevuje v poptávce po novém bydlení i investicích do nemovitostí, dodal ředitel IQ Reality Ondřej Mašín. Ve výsledku plošně rostou ceny bytů, domů a zejména pozemků. Ceny realit jsou v ČR v porovnání s EU stále relativně nízké a koupěschopnost obyvatel zůstává velká. Proto nehrozí v blízké budoucnosti žádná realitní bublina, podotkl.
Dále čtěte:
Průměrná sazba hypoték se odrazila z historického minima
Češi kupují byty nejdráž ve střední Evropě


description: Greta Friedmanová se na Den vítězství prochází po Times Square, odkudsi se zjeví opilý námořník, přitiskne na- • pár vteřin svoje ústa na její a zase zmizí. Oba na celou věc zapomenou

title: Polibek, co nebyl polibkem

maintext:
Fotografii mezitím viděl skoro každý obyvatel planety, snad kromě míst, jako je KLDR. Polibek je dodnes univerzálně čitelný - symbolizuje idylu Ameriky, která se právě dozvěděla o svém vítězství nad Japonskem a její námořníci o tom, že už nemusejí zpátky na základnu. Greta Friedmanová, rozená Zimmerová (5. června 1924 - 8. září 2016) to onoho odpoledne rovněž takto vnímala, i když se tedy po letech jasný a čitelný příběh dosti zašmodrchal. Předně to prý vůbec nebyl polibek, nýbrž něco, co bychom dnes označili za sexuální útok.
Nebylo to zrovna romantické
Margarete zvaná Gretl se narodila ve Wiener Neustadtu jižně od Vídně židovským majitelům obchodu s textiliemi Maxu a Idě Zimmerovým. Ještě než oba zahynuli ve vyhlazovacím táboře, stačili poslat dvě dcery za hranice - jednu do Palestiny a druhou do Ameriky. Gretl už se do Rakouska nikdy nevrátila a v čase polibku ani netušila, jaký osud vlastně rodiče stihl. Pracovala jako asistentka newyorského zubaře, který na Den vítězství 14. srpna 1945 odřekl všechny pacienty a dal zaměstnancům volno.
Ten, co to celé spískal, se jmenoval George Mendonsa (pořád žije), v oněch dnech se vrátil z Filipín a rovnou vyrazil na rande. S dívkou, do níž se zakoukal pár týdnů předtím během dovolenky. Stačil se ale řádně opít, takže polibek si vůbec nepamatuje.
Ani to, že líbal ještě jiné ženy než svou snoubenku.
„Nebyl to zrovna polibek a nebylo to ani moc romantické. Ten chlapík šel prostě okolo a najednou mě popadl. Možná líbal on mě, ale já jeho tedy ne,“ řekla Greta v roce 2015. O tom, že celý incident někdo fotografuje, neměla tušení až do 60. let, kdy snímek objevila v nějaké antologii díla kmenového fotografa měsíčníku Life Alfreda Eisenstaedta. Do roku 1980, kdy se všichni tři zase sešli na stejném místě, se o identitu zdravotní sestry hlásily tři ženy a v líbajícím námořníkovi se našlo hned jedenáct mužů. Věc museli rozřešit experti. „Věděla jsem, že jsem to já. Podle účesu a dokonale rovných švů na punčochách, na což jsem tehdy velmi dbala. A můj muž po zhlédnutí fotografie prohlásil, že když jsem napjatá, vždycky takhle zatínám palec,“ řekla Greta před deseti lety tazatelce z Kongresové knihovny.
Doma mě takhle nelíbal
Široké veřejnosti zůstal příběh neznámý prakticky do roku 2012, kdy vyšla kniha Záhada fotky, která ukončila druhou světovou válku. Dozvíte se z ní například, že opilý námořník George spatřil fotku poprvé až v nějaké reedici v roce 1980. Na dalších reportážních snímcích z oné série figuruje po levici žena, která se (vlastními slovy) „směje jako idiot“. Rita, seznamte se. S Georgem jsou svoji již 70 let a o incidentu prý doma až do 80. let nikdy nemluvili. „Neměla jsem mu to tehdy za zlé. Ale pravda je, že doma mě takhle nikdy nelíbal,“ vypráví v knize.
Kdo se však po zveřejnění všech podrobností opravdu naštval, je společnost Time Inc., která vydávala dnes již zaniklý Life. „Věc spíše připomíná sexuální útok než něco, co se má slavit,“ napsal roku 2014 v komentáři k fotografii týdeník Time.
Matka podle svého syna Joshuy Friedmana ale incident takto sama nevnímala.
S Georgem si od roku 1980 do její smrti vyměňovali na Vánoce pohlednice, chápali, že je něco spojuje, a považovali celou věc za šťastnou náhodu. I když ona si incident pamatovala a George si vybavoval maximálně to, že se mu tenkrát líbily úbory zdravotních sestřiček.
O autorovi| Lubomír Heger, heger@mf.cz


description: S našimi víkendy na chalupě a ideálem bydlení v zeleni jsme ve světě výjimkou, říká šéf Petr Hlaváček

title: Praha je jako Ementál

maintext:
Z titulu své funkce šéfa Institutu plánování a rozvoje hlavního města Prahy (IPR) má Petr Hlaváček udávat směr, kterým se Praha vydá. Přitom ale říká: „Bude to znít možná kontroverzně, ale velkou brzdou rozvoje měst je naše velká láska k přírodě, které se nechceme ve městě vzdávat. Kvalitní městský život je prostě jiný žánr.“ Za podstatné považuje dobudovat železniční spojení s Evropou a konečně otevřít nevyužívaná území uvnitř Prahy výstavbě. Zabírají plochu téměř tisíce hektarů.
* Nedávno jsem si přečetla postesknutí nad tím, že olympiáda nebyla v Praze, když už měl exprimátor Bém takovou pěknou ideu. Jak by teď podle vás mohla Praha hypoteticky vypadat, kdyby ten nápad prošel?
Vidím dva scénáře. První: díky energii ohromného množství lidí, kteří by se podíleli na přípravě, by olympiáda dopadla kultivovaně. Vygenerovalo by to spoustu zajímavých staveb a v hlavním městě by se zvýšil zájem o sport. Podle druhé verze by šlo o překotný a špatně vedený proces bez podpory zdola, který by skončil tím, že by nám kromě celkového účtu několikanásobně převyšujícího ten za Blanku zůstalo mnoho nefunkčních staveb a lámali bychom si hlavy, jak je zrecyklovat.
* Který z těch scénářů by byl podle vás pravděpodobnější?
Jako realista znalý tuzemských poměrů bych tipoval spíš ten druhý. Víte, aby taková akce jako olympiáda byla úspěšná, musí být až poslední kapitolou v dlouhém příběhu. Město musí podporovat sport, starat se o to, aby o něj měly zájem děti, podle dlouhodobého plánu postupně budovat sportoviště. Tak se může stát, že město samo od sebe dospěje ktomu, že je co do sportovní infrastruktury na olympiádu připraveno - a stačí dobudovat jen nadnárodní stadiony, jako je Strahov, který ostatně rekonstrukci potřebuje vidím ještě třetí scénář. Olympiáda propojené střední Evropy - třeba na ose Praha-Drážďany-Ostrava nebo Berlín Praha-Vídeň. Spolupracující metropole propojené rychlovlaky!
* Tak si představte, že byste dostal sto miliard a úkol, aby Praha předstihla v žebříčku nejpříjemnějších měst pro život to první - Vídeň. Čím byste začal?
Města se mohou zlepšovat, jen pokud se spojí iniciativa zespoda i seshora. Když se do města jen lijí shora peníze, vzniknou naleštěné, ale sterilní metropole jako Astana nebo Baku. A když sice nechybí chuť zdola, ale schází institucionální podpora, také se nic nezmění. Proto bych ty peníze rozdělil na dvě části: jedna by šla na důležité strukturální projekty - a o druhou by se podělily různé drobnější projekty iniciované obyvateli či různými spolky. Na politické rovině bych podporoval především rozvoj veřejné dopravy, hlavně té kolejové. Část prostředků bych také použil na výkup pozemků, kterých se Praha neprozřetelně zbavila a nyní jí schází prostor pro vlastní stavební projekty. Rozhodně je také potřeba vybudovat infrastrukturu, která propojuje Prahu s republikou, ale i s Evropou. To je u nás extrémně zanedbané - těžce nám chybějí vysokorychlostní tratě a železniční propojení. Nedávno jsem byl na fotbale v Dortmundu. Z těch tisíců diváků tam jen málokdo přijel autem. Z celého regionu se tam lidé sjížděli vlaky. Pak šli po hloučcích kilometr na stadion po pěší zóně, každých sto metrů jedna hospoda.
* Jenom železnice ale asi z Prahy Vídeň neudělá…
Lidé ve městě potřebují hlavně dvě věci. Mít možnost se po něm rychle a bezpečně pohybovat a mít kde bydlet. A to bydlení musí být stejně jako veřejná doprava dostupné pro všechny. Pořád zabíráme další pole a louky na periferii, a přitom je Praha jako ementál -uvnitř města jsou pomlky, kde najednou přestane zástavba, a musíte obcházet obrovské oplocené území nikoho. Jde o 950 nevyužívaných hektarů. Jsem přesvědčený o tom, že v Praze je konečně potřeba takové brownfleldy otevřít pro výstavbu. Ale ne pro další obří nákupní centra nebo mono funkční shluky kanceláří. Musejí tu vzniknout nové městské čtvrti, ve kterých město jasně vymezí veřejný prostor - a to v nejširším slova smyslu jako obraz veřejného zájmu, tedy nejen uliční prostranství, parky a náměstí a veřejné budovy, ale i podíl bytů, na které dosáhne každá i ta nejvíc zranitelná vrstva jeho obyvatel.
* Jsou asi i věci, které jdou udělat nízko nákladově, takže se vraťme do reality. Co by pomohlo, aby se v Praze lépe žilo?
Dnes u nás panuje silné přesvědčení, že se musí především ochraňovat veřejný zájem. Příjemná a úspěšná města, jako jsou Berlín nebo Kodaň, ale ukazují jinou zkušenost: hranice mezi veřejným a soukromým je v nich velmi měkká. Čím víc soukromý život proniká do veřejného prostoru a zabydluje ho, tím jsou města i s banálními věcmi. My například nyní zkoušíme po Praze rozmístit židličky a stoly, kde se lidé mohou zastavit, posedět. Nejnověji stojí před Rudolfinem. Tím ale do jisté míry substituujeme životní by něco takového nemělo iniciovat město, ale jeho obyvatelé. Může to mít alternativní podoby, jako když kolem stromu na ulici nasázíte mrkve. Anebo to může být i věc institucionální - třeba kdyby lidé z Rudolfina dali židle ven sami a na stolky postavili karafu s vodou. V tom je síla i slabina našich židliček. V konečném důsledku bychom neměli energii obyvatel nahrazovat, ale motivovat ji.
* Udržitelná doprava, dostupné bydlení, energie obyvatel, co dalšího podle vás ještě dělá město příjemným pro život?
Základem je správný poměr mezi veřejným a soukromým. Ale klíčové jsou samozřejmě i autentické, zakotvené komunity -příjemné je město složené z přátelských komunit. Nemají to být „kmeny“, oddělené subkultury, měly by se prolínat. Bez nich je to jen dobře míněná hra na život. Taková pospolitost existuje třeba Na Františku, což je pozoruhodná čtvrť, kde je stále přítomno mnoho architektonicko-kulturních vrstev. Ale nejen tam. Ostatně stačí se podívat na program sousedských slavností festivalu Zažít město jinak, který proběhl teď v půlce září.
* Je podle vás nový Metropolitní plán tím, co může takové město založit?
Ano. Genetickým kódem toho plánu je rozdělení města do lokalit, a to podle jejich charakteru. Právě chápání každé lokality jako svébytného celku - a zároveň základního stavebního kamene města - má posílit identitu daného místa. A tedy i podpořit komunitu. Ke každé z osmi set lokalit se snažíme přistupovat individuálně. Zároveň plán nezapomíná ani na významné strategické investice, jako je třeba dráha nebo nové čtvrti, které do města jako pomyslné tepny přivádějí novou „krev“ a život.
* Dokázal byste mi do jedné teze shrnout hlavní myšlenku Metropolitního plánu?
Základní myšlenkou je koncentrace města dovnitř. Už jsem to zmiňoval výše -město by se do volné krajiny za svými hranicemi mělo šířit jen ve zcela mimořádných případech. Energie by měla směřovat do transformačních území, tedy brownfieldů a nepoužívaných nádraží ve vnitřním městě.
* A kdybych vás požádala o tři další věty, kterými byste to rozvedl?
Nejdříve bych řekl, že město nevnímáme jako protiklad ke krajině, ale jako strukturu, která stojí na ní a je její součástí. Zadruhé bych zmínil regulaci výšky staveb, o které se tolik diskutuje. Na většině území Prahy „zamykáme“ současnou výšku, aby mezi nižší zástavbou nevznikaly rušivé solitéry. Zároveň k regulaci přistupujeme z hlediska dokončení kompozice města. Jsou místa, jako například Pankrácká pláň, kde výškové budovy sice již stojí, ale zatím spíš „trčí“, to znamená, že se neskládají do nějaké smysluplné kompozice. Zatřetí bych dodal již zmiňované dělení Prahy na lokality a snahu posílit a rozvíjet jedinečný charakter těch lokalit, které považujeme za stabilizované, tedy svým způsobem již „hotové“.
* Jezdíte na mezinárodní konference a současně také zvete do Prahy odborníky na rozvoj měst a architekturu - ostatně sám jste povoláním architekt -, jaké jsou jejich první dojmy z Prahy?
* Když tu mám hosty, snažím se j im ukázat vrstevnatost Prahy. Beru je na místa, která nabízejí dálkové pohledy, a vybírám je tak, aby ukazovala „různé Prahy“. Nejkrásnější vyhlídka je samozřejmě od Strahovského kláštera - vlevo vidíte Hrad s katedrálou, pod ním „amfiteátr“ Malé Strany, akcentovaný monumentálním sv. Mikulášem. Historické jádro jako na dlani. Ale ukazovat jen centrum je zkreslující. Stačí popojít pár set metrů - a od výduchu Strahovského tunelu před stadionem vidíte úplně jiné město: výhled na Prahu 4, Modřany a Jižní Město. Úžasné místo je i Na Klíčově, odkud jsou vidět Vysočany, Zahradní Město a v dálce zase Praha 4. Překvapivé tedy pro naše hosty může být zjištění, že Praha má mnohem více vrstev, než kolik očekávali.
Zmínil jste historické centrum jako něco, co definuje značku Prahy. Je tu ještě cosi jiného, co nám v Praze nechali naši předkové a my to nedokážeme pořádně rozvinout, využít?
* Praha je velmi bohatá na rozmanité struktury. Můžeme si ji představit jako tři prstence. Vnitřním je unikátní historické jádro. To potřebuje velkou šetrnost a také kultivaci veřejného prostoru. Vnější prstenec tvoří sídliště a i ta jsou - překvapivě - pestrá. Jsou tu sídliště povedená a kvalitní, jaksi zhmotňující onen „socialismus s lidskou tváří“, jako třeba Ďáblice. Ale jsou tu i sídliště, která jsou výsledkem normalizace a prozrazují dobovou neúctu k člověku a prostředí, v němž žije. Zasloužila by si především údržbu a kultivované doplnění, především co do občanské vybavenosti a rozmanitějších služeb. A nakonec tu máme dnes nejcitlivější střední část. Zde Praha potřebuje recyklaci významných částí území. Tím myslím především ty zmiňované brownfleldy, ale jde i o mezery ve městě, které vznikly tím, že sídliště se stavěla obvykle na plošinách nad vltavským údolím, a ne vždy tak navazovala na starší zástavbu. Zde je potřeba doplnit jak infrastrukturu, tak městskou strukturu jako takovou.
Jako pedagog na fakultě architektury znáte příští generaci, která bude do rozvoje Prahy promlouvat. Jací jsou? V čem se liší od nás?
* Nesouhlasím s některými pedagogy na fakultě, kteří považují nově příchozí studenty za horší a horší. Já je považuji za lepší a lepší. Je to vidět i u nás v IPR -nejmladší generace je schopná skutečně velkého nasazení. Jejich výhodou je to, že jsou schopní i praktického života ve městě, se kterým má naše generace problém. Bude to znít možná kontroverzně, ale velkou brzdou rozvoje měst je naše velká láska k přírodě, které se nechceme ve městě vzdávat. Můj kolega architekt Michal Kohout jednou trefně poznamenal, že například středomořské kultury jsou na rozdíl od té naší velmi městské, protože jejich příroda není tak měkká a příjemná jako ta naše. My jsme s našimi víkendy na chalupě a ideálem bydlení v zeleni výjimkou. Kvalitní městský život je ale prostě jiný žánr než život v sepětí s přírodou, byť právě na to stále lákají všichni prodejci bytů v novostavbách. Z Berlína, Londýna a dalších živých měst s bohatou nabídkou kultury i jiných zážitků se o víkendech pryč nejezdí. Lidé celoročně žijí v intenzivní městské zástavbě, na venkov jedou třeba jednou za čtvrt roku. To je u nás nepředstavitelné - a zároveň bez schopnosti skutečně obývat město se Praha těm obdivovaným metropolím nikdy nepřiblíží.
Všechny konference v Praze z poslední doby nesou podtitul Praha - mrtvé město, Proč metropole stagnuje? a podobně. Je naše situace opravdu tak špatná a proč vlastně přešlapujeme na místě?
* Nevidím to tak černě. Nejspíš proto, že jsem momentálně obklopen lidmi, kteří mají chuť věci ve městě zlepšovat. Snad je ten dojem zkreslen tím, že zbytek republiky jako by se rozvíjel rychleji než Praha. Mluví a píše se hodně o Brnu a Praha pak začíná vypadat jako „chudinka“. Pravda však je, že kvalitní prostředí a kvalitní architektura nemůžou vzniknout bez lásky k věci. Když se o město nechci starat a nevěnuji mu energii, krásným se nestane. Zažíváme sice nedostatek zájmu o zanedbaná území a komplikace ve strategických investicích, jako je metro nebo silniční okruh, ale obecně lze myslím říct, že o život ve městě mezi lidmi zájem roste.
Nyní zkoušíme po Praze rozmístit židličky a stoly, kde se lidé mohou zastavit, posedět. Tím ale do jisté míry substituujeme životní energii obyvatel: v ideálním případě by něco takového nemělo iniciovat město, ale jeho obyvatelé. Lidé ve městě potřebují hlavně dvě věci. Mít možnost se po něm rychle a bezpečně pohybovat a mít kde bydlet. A to bydlení musí být stejně jako veřejná doprava dostupné pravšechny. Kolega architekt Michal Kohout jednou trefně poznamenal že například středomořské kultury jsou na rozdíl od té naší velmi mestské, protože jejich příroda nen. tak měkká a příjemná jako ta naše.
Petr Hlaváček (54) Vystudoval Fakultu architektury ČVUT, kde od roku 1990 působí jako pedagog. V roce 1993 působil jako hostující profesor na University of Michigan College of Architecture. V roce 2010 se stal proděkanem pro rozvoj. Založil architektonickou kancelář R. U. A. a Headhand architekti. Vloni vyhrál výběrové řízení města Prahy na ředitele Institutu plánování a rozvoje hlavního města Prahy.


description: Čínská investiční skupina CEFC Group (Europe) Company, která v Česku investovala přes 20 miliard korun, vykázala loni ztrátu 120 milionů korun. Společnost, která zastřešuje evropské aktivity CEFC, byla oficiálně založena 16. června 2015.

title: Ztráta na úvod. Čínská CEFC loni v Evropě prodělala 120 milionů


description: Bankovní rada České národní banky ve čtvrtek zopakovala, že vidí jako pravděpodobné ukončení režimu devizových intervencí v polovině roku 2017. Rada zároveň prostřednictvím guvernéra ČNB Jiřího Rusnoka uvedla, že kurzový závazek neukončí dříve než ve druhém čtvrtletí 2017.

title: Dříve než ve druhém čtvrtletí 2017 intervence neukončíme, zopakovala ČNB

maintext:
„Máme již mnohem větší jistotu, jak se blížíme k těm diskutovaným horizontům, že se nic zásadního nestane. A tak jsme ten závazek posunuli o jedno čtvrtletí. Neuvažujeme tak o možném scénáři, že bychom předsunuli ten exit do prvního čtvrtletí. To je po dnešním rozhodnutí vyloučeno,“ uvedl na tiskové konferenci po jednání rady Rusnok.
Bankovní rada také zopakovala, že případné posílení kurzu po opuštění intervenčního režimu bude tlumeno mimo jiné zajištěním kurzového rizika ze strany vývozců, stejně jako případnými intervencemi ČNB ke zmírnění kurzových výkyvů. Rizika pro vývoj odhadovaný centrální bankou jsou podle Rusnoka vyrovnaná.
Inflace se podle Rusnoka v souladu s prognózou začíná zvyšovat, nadále je ovšem pod dvouprocentním cílem ČNB. „K udržitelnému plnění cíle, které je podmínkou pro návrat do standardního režimu měnové politiky, dojde v polovině příštího roku,“ uvedl guvernér.
Rusnok v polovině měsíce řekl, že čas na ukončení devizových intervencí by mohl nastat ve druhé polovině příštího roku. Analytici tento krok tehdy označili za slovní intervenci proti tlakům na posilování kurzu koruny. Podle odhadů ekonomů vývoj na devizových trzích vedl k největšímu měsíčnímu objemu intervencí ČNB na devizovém trhu v letošním roce. Například hlavní ekonom ING Jakub Seidler odhadl, že během září ČNB intervenovala za 70 až 80 miliard korun. Od listopadu 2013 do konce července ČNB celkově intervenovala za zhruba 563 miliard korun.
Podle hlavního ekonoma ING Jakuba Seidlera je otázkou, zda dnešní krok ČNB bude z pohledu snížení spekulací účinný. „Trh totiž nespekuloval proto, že by očekával exit konkrétně v 1. čtvrtletí 2017, ale proto, že se termín exitu již začal jasněji přibližovat a nacházel se v jednoletém horizontu. To po dnešním jednání však platí o to více,“ uvedl.
Podle ekonomů bude záviset konec kurzového závazku také na politice Evropské centrální banky. Mohla by totiž posunout termín na ukončení programu výkupu cenných papírů.
Bankovní rada opět nechala úrokové sazby na minimech. Rozhodnutí o zachování sazeb bylo jednomyslné, detaily rozhodnutí o intervenčním režimu ČNB nezveřejňuje.
Čtěte také:
Konec intervencí? V druhé polovině příštího roku, odhaduje Rusnok
Rusnok: Přijetí eura je na politicích, ČNB jen poradí


description: Rakouská společnost Porr postavila pro magistrát první kompostárnu v hlavním městě. Na Křivoklátsku pak staví rozsáhlé developerské projekty a podle generálního ředitele firmy Karl-Heinze Strausse hodlá české aktivity rozvíjet.

title: Porr postavil první kompostárnu v Praze


description: Kolumbijská vláda a radikálně levicové hnutí Revoluční ozbrojené síly Kolumbie (FARC) podepsaly mírovou dohodu. Oficiálně tak skončil 52 let trvající konflikt, který si vyžádal 260 tisíc obětí a sedm milionů uprchlíků.

title: Historická chvíle v Kolumbii: mír po 52 letech


description: V belgických Brugách bylo minulý týden uvedeno do provozu první pivní potrubí na světě. Více než 3 kilometry dlouhá trasa spojuje pivovar Halve Maan v historickém centru města se stáčírnou na jeho okraji.

title: V Belgii vznikl první "pivovod" na světě, je dlouhý 3 kilometry


description: Varování: tento text je elitářský, pražsko kavárenský a nactiutrhačný. Ale ti, kterých by se snad mohl dotknout, stejně nic tak dlouhého nepřečtou...

title: Facebookové bubliny, zlaté klece a novináři k lopatě

maintext:
Svět bez internetu si dnes nedovedeme představit, říká se. Skutečnost je však docela jiná. Svět bez internetu si významná část lidstva představit dokáže. Luxusu přístupu k „síti sítí“ si užívá pouze 40 procent světové populace, ale i řada z těch, kdo internet má (v Česku je to podle údajů Mezinárodní telekomunikační unie 88,4 procenta lidí), si svět bez něj obvykle ještě dobře pamatuje.
Jistě, byl to svět jiný, v mnoha ohledech fádní, pomalý a nemoderní. Dvě dnešní kliknutí myší nahradí otravné listování tlustospisy Zlatých stránek a oblíbený sexuálně explicitní obsah jste si nepustili online kdekoli a kdykoli, ale na plastových VHS kazetách jste ho schovávali kdesi pod svetry v horní skříni nábytkové stěny.
Svět bez internetu by sice byl dost otravný, komplikovanější a náhlý výpadek internetu by způsobil značné komunikační a bezpečnostní problémy, ale připusťme si: To, co si zatím ještě pořádně neumíme představit, není svět bez internetu, ale dopady jeho rozmachu. Tedy to, jak dramaticky mění veřejnou debatu, tím i společnost a politiku, a tak i naši budoucnost.
Zadarmo, na pár kliknutí
Záplava informací a dezinformací dokáže rychle měnit společenské nálady, podporuje nárůst extremismu a populismu.
Mění se způsob oslovování a ovlivňování voličské masy, větší prostor dostávají předsudky a frustrace, působí se na nízké pudy a na možnost jejich ventilace. Kvůli extrémně rychlé a demokratické online komunikaci se naplňuje aristotelská definice demokracie coby lůzo vlády. Tedy stavu, kde převažuje demagogie, tyranie většiny a vláda vášně nad rozumem.
Sociální sítě, především nejrozšířenější Facebook, podporují uzavírání se do komunikačních bublin a vytvářejí svět, v němž se demagogii náramně daří, svět, kde je i čistokrevná lež vydávána za alternativní názor, kde se daří propagandě a nepohodlní přispěvatelé se buď vulgárně ukřičí, nebo rovnou zablokují.
Konzumenti přitom obvykle nedokážou odlišit podstatné od nepodstatného, kachnu a hoax od skutečnosti, neumějí zprávy třídit a vyhodnocovat, což je v normálním světě základem novinářské práce. Přidanou hodnotou čtení tištěných novin (či časopisů) totiž není to, že se utvrzuji ve svém světonázoru, ale to, že se mimoděk dozvídám ito, co „nechci“. Lidé si však odvykli za informace platit. Mají a chtějí je zadarmo, na pár kliknutí. Na kvalitě informace nezáleží.
Internet lidi jen dále uzavírá do komunikačních skafandrů, díky nimž z vnějšího prostředí nepronikne nic „nežádoucího“. Znamením doby je roztěkanost, nedostatek času, neschopnost soustředění a hlavně funkční negramotnost - ve smyslu neporozumění významu psaného textu. Běžný uživatel internetu si často vystačí s pouhým titulkem, aby dokonale „věděl“, o čem text je, vyhranil se proti němu a zaujal postoj o to pevnější, oč víc tématu nerozumí.
Ve světě internetové záplavy slov člověk zůstává v osobní bublině toho, co ho zajímá, většinu ostatního ignoruje. Pokud jej vlastně vůbec něco zajímá… Vloni Masarykova univerzita a Centrum občanského vzdělávání vytvořily unikátní „mapu české společnosti z hlediska občanské angažovanosti“. Mezi pasivní až velmi pasivní se v ní zařadilo zhruba 55 procent Čechů a Češek, kteří mezi své zájmy zařadili „především trávení volného času s přáteli, odpočívání, projíždění se autem nebo na motorce či navštěvování sportovních utkání“. Rada dědy Potůčka
Do mixu nálad pak promlouvá celková nedůvěra v politiku, v „ty nahoře“, nespokojenost s vlastní životní situací i (mnohdy oprávněný) pocit, že politici se o blaho svých voličů zajímají maximálně tak v předvolební kampani. I s takovými emocemi se ale dá z hlediska politického marketingu dobře pracovat.
Stačí třeba jen lehce oprášit půl století staré moudro dědy Potůčka z filmu Tři chlapi v chalupě (rok 1963): „A na ty přitroublý, na ty buď bodrej. Nedej na sobě znát, že to, co říká von, je úplná pitomost.
Jeho tím nepřesvědčíš a sám sobě ublížíš.
Protože jak nemáš na svý straně ukřivděný, ublížený a neschopný, tak to dlouho nepovedeš. To si piš!“
Tuhle potůčkovskou strategii si v komunikaci s voliči dokonale osvojil na náměstích a v televizních debatách Miloš Zeman; na sociálních sítích pak jeho hlásná trouba Jiří Ovčáček.
Nabízí se z toho i ponaučení pro „druhou stranu“. Vytahování jmen potenciálních kandidátů na prezidenta, jako jsou Tomáš Halík, Šimon Pánek či Petr Kolář, je při vší úctě kj menovaným pánům výsměch realitě a zakopávání se na pozicích vlastní internetové bubliny a zlaté klece.
Skutečný život a rozhodující elektorát jsou úplně někde jinde.
Testem, zda a jak internetový svět už odráží v České republice skutečnost, budou podzimní krajské a senátní volby. Sdružení jako konvičkovci, Úsvit, Alternativa pro Česko a další surfaři na populistické vlně pravděpodobně ještě zjistí, že krvelační internetoví válečníci se mimo dosah klávesnice stávají pacifisty. A že z hlediska nových „národních buditelů“ stále platí havlíčkovské „kéž by se vám to (internetové) vlastenectví z huby do rukou vraziti ráčilo“.
Nedávný (zatím jen malý) úspěch německé AfD v lokálních volbách ve spolkové zemi Meklenbursko-Přední Pomořansko ale naznačuje, že frustrace, strach, obavy, populismus a rozladění z tradičních stran tvoří koktejl, který při správném protřepání a promíchání (i na sociálních sítích) může položit základ pro nečekaný volební úspěch.
Dopad internetové bubliny
Podle nedávné studie Reuters Institutu zaměřené na digitální zpravodajství přitom právě sociální sítě postupně přebírají informační roli. Každý desátý člověk je označuje za svůj hlavní zdroj každodenních zpráv. Ruku v ruce s tím celosvětově klesá důvěra v tradiční média. Vykresluje to nedávná studie Evropské vysílací unie opřená o data Eurobarometru a není to příliš povzbudivé čtení - ve většině zemí EU lidé médiím spíše nedůvěřují, než důvěřují, Česko není výjimkou.
Budoucnost médií - tváří v tvář sociálním sítím a velkým hráčům typu Facebook a Google polykajícím značnou část reklamních koláčů - není však jen otázka finančního přežití mediálních domů, ale i fungující společnosti, demokratických mechanismů, kontroly věcí veřejných…
Samostatnou českou politicko-mediální kapitolou je pak problém oligarchizace českých médií, smlouvy o neútočení mezi jednotlivými majiteli a propojování moci byznysové, mediální a politické. Celkově tu tedy nejde jen o krizi médií, především těch seriózních (a schopnost veřejnosti je kriticky konzumovat), ale o krizi systému hodnot i politiky.
Otázka je, co s tím. Odpověď, která by fungovala teď, tady a hned, na obzoru není. Klíčovou a dlouhodobou roli má nepochybně vzdělávání. Tedy podpora mediální gramotnosti, chápání médií, toho, jak a proč fungují. Jde o zásadní předmět, jemuž by se měli učit učitelé i děti od základních škol výše. Hodina ročně schovaná kdesi v občanské výchově nestačí.
Také kritické myšlení je něco, co je nepohodlné a bolí, ale i jemu se dá naučit.
Trvá to však dlouho a začít s tím bylo třeba už nejméně před deseti lety. Ve veřejném zájmu je rovněž podpora nezávislých médií a kvalitní žurnalistiky. Místo toho ale kupříkladu veřejnoprávní Česká televize čelí trvalé kritice a tlaku na zestátnění.
Z profesionálních novinářů se v očích významné části společnosti stali příslušníci establishmentu, proti nimž je třeba bojovat, kteří nám lžou a píší a vysílají na něčí zakázku a za mrzký peníz.
Ne že by si za svou vadnoucí pověst nemohli i novináři sami. Žurnalistika se dnes často omezuje na pouhý odraz dění na sociálních sítích, ten říká to a ten zas tohle, a texty typu „internet se baví“ a „neuvěříte tomu, co se stalo“…
Modla počtu kliknutí vytlačuje poctivou novinářskou práci. Ani kliky ale média ekonomicky nespasí a ta tradiční před sebou už roky tlačí problém, který zatím nemá řešení. Pokud za řešení nepovažujeme neustálé škrtání v nákladech a propouštění.
V internetových diskusích se z toho trendu nemalá část diskutujících raduje a posílá ony vyžírky od novin k lopatě.
A samozřejmě jim přitom vůbec nedochází, že s úpadkem, či snad koncem nezávislé a kvalitní žurnalistiky upadá i svobodná a demokratická společnost. I když soudě podle výkřiků v internetových diskusích o žádnou takovou tihle diskutéři vlastně vůbec nestojí.
A na ty přitroublý, na ty buď bodrej. Nedej na sobě znát, že to, co říká von, je úplná pitomost. Jeho tím nepřesvědčíš a sám sobě ublížíš. Ve světě internetové záplavy slov člověk zůstává v osobní bublině toho, co ho zajímá, většinu ostatního ignoruje. Pokud jej tedy vůbec něco zajímá.


description: Brazilský exprezident Luiz Inacio Lula da Silva půjde před soud pro obvinění z korupce. Na lavici obžalovaných ho doprovodí i manželka a dalších šest obviněných. V úterý o tom rozhodl federální soud. Údajně již nashromáždil dost důkazů pro to, aby se ostře sledovaný případ posunul dále. Silva jakákoliv obvinění odmítá.

title: Oblíbený "Lula", někdejší prezident Brazílie, míří před soud

maintext:
Sedmdesátiletý Lula da Silva byl poprvé zvolen do funkce prezidenta Brazílie v roce 2002. O čtyři roky později svůj mandát hravě obhájil, a z nejvyššího postu páté nejlidnatější země světa se tak stáhl až v lednu 2011. Na konci svého druhého mandátu se přitom těšil nezvykle vysoké podpoře veřejnosti. Ekonomika v té době rostla více než sedmiprocentním tempem a da Silvovu politiku schvalovalo až 90 procent Brazilců.
Strmý pád přišel letos v březnu, kdy byl exprezident zadržen v souvislosti s korupčním skandálem ropného gigantu Petrobras. Podle obvinění byl jednou z hlavních postav obřího korupčního schématu, jež připravilo akcionáře státního podniku a daňové poplatníky odhadem o 42 miliard brazilských realů (více než 311 miliard korun). Manažeři firmy, přímo dosazovaní prezidentovou Stranou práce a jejími spojenci, údajně záměrně předražovali zakázky inženýrským firmám. Peníze pak odváděli politikům, z nichž část sloužila jako úplatky a část jako prostředky k financování volebních kampaní Strany práce, uvedla agentura Reuters.
Podle prokurátora Deltana Dallangola byl da Silva, který v tu dobu kontroloval jak Stranu práce, tak z pozice prezidenta i federální vládu, ústřední postavou celého schématu. „Byl dirigentem tohoto kriminálního orchestru. Celý korupční systém měl kromě obohacení za cíl udržet Stranu práce u moci, a to i za pomoci kriminálních postupů,“ připomíná prokurátor, že valná část prostředků měla být použita k financování volebních kampaní.
Kromě udržování politické moci měl Lula, jak se bývalému prezidentovi obecně přezdívá, z chobotnice benefitovat i po majetkové stránce. Podle prokuratury obdržel někdejší odborářský předák na úplatcích téměř 4 miliony realů (téměř 30 milionů korun). Mezi „dary“, jež měl v rámci korupční sítě obdržet, je mimo jiné i luxusní apartmán na pobřeží v Sao Paulu. Silva však jeho vlastnictví podobně jako veškerá obvinění popírá.
Mezi obviněnými je také Lulova manželka Marisa Leticia Lula da Silva a představitelé firem a institucí, jež se měly na chobotnici podílet.
Podle exprezidentových právníků je celý proces honem na čarodějnice, jehož hlavním cílem je odstranit stále oblíbeného lídra před rokem 2018, kdy by se mohl opět ucházet o prezidentský post. Podle aktuálních průzkumů zůstává levicový politik i přes nejnovější obvinění největším favoritem na zvolení. Vzpruha by to byla zejména pro vládnoucí Stranu práce. Ta si momentálně prochází kritickým obdobím, když Brazílie čelí nejhorší ekonomické recesi od roku 1930 a navíc přišla o prezidentku. Někdejší da Silvova chráněnkyně Dilma Rousseffová čelila impeachmentu pro podezření z manipulace s hospodářskými výsledky země a na konci srpna byla Senátem odvolána.
Tempo růstu HDP Brazílie za posledních 10 let
Dále čtěte
Brazilská ekonomika v automyčce
Brazilci sesadili Rousseffovou. Nahradil ji viceprezident Temer
Císař Franz v hledáčku: Švýcaři viní Beckenbauera ze zpronevěry


description: Slovenská vláda obnovila jednání o vyrovnání údajného státního nároku na finanční kompenzaci za privatizaci Slovenských elektráren. Po deseti letech chce od italského Enelu přes šest miliard.

title: Slováci chtějí po Enelu přes šest miliard. Jako dorovnání privatizace


description: Boeing 777 malajsijské letecké společnosti letu MH17 byl před dvěma lety nad východní Ukrajinou sestřelen ze země raketovým systémem Buk pocházejícím z Ruska. Oznámil to dnes na tiskové konferenci v Nizozemsku mezinárodní tým expertů. Konkrétní viníci tragédie ale zatím jmenováni nebyli, vyšetřování v tomto směru pokračuje. Moskva dnes znovu popřela jakýkoli podíl na této události.

title: Let MH17 zasáhla raketa Buk odpálená z území proruských rebelů


description: Neoficiální výsledky soutěže na leteckou záchrannou službu, podle nichž mají v Česku od příštího roku operovat i vrtulníky slovenské Air Transport Europe, rozladily lékaře i záchranáře. Tlačí na ministerstvo zdravotnictví, aby vyhodnocení tendru odsunulo.

title: Záchranáři tlačí na Němečka: odložte miliardový tendr na vrtulníky

maintext:
„Ohlašované vítězství Air Transport Europe je nesmírně alarmující věc. Není náhodou, že jejich stroje měly během deseti let tři smrtelné nehody. Je to závažný signál,“ upozorňuje Roman Gřegoř, ředitel Zdravotnické záchranné služby Moravskoslezského kraje. Ukazuje tak na pády vrtulníků z let 2006, 2015 a letošního září, při nichž zahynulo celkem jedenáct lidí včetně lékařů i pilotů. „Nám je sakra do toho, s kým budeme riskovat náš život a zachraňovat pacienty,“ dodává.
Je jedním z těch, kdo v minulých dnech podepsali výzvu ministrovi zdravotnictví Svatopluku Němečkovi (ČSSD). Asociace zdravotnických záchranných služeb České republiky a členové výboru Společnosti urgentní medicíny a medicíny katastrof České lékařské společnosti Jana Evangelisty Purkyně v něm žádají, aby resort vyhodnocení tendru na leteckou záchrannou službu v Česku odsunul do doby, než Slováci vyšetří okolnosti a příčiny poslední nehody Air Transport Europe.
A co na to ministerstvo zdravotnictví? To zatím nechce na výtky záchranářů nijak reagovat. „Vzhledem k tomu, že výběrové řízení ještě oficiální neskončilo. Počkáme, až komise během několika příštích dnů vyhlásí vítěze,“ reaguje Dana Šalamunová, mluvčí ministerstva.
Nicméně výsledky už minulý týden při rozhovoru s Němečkem zveřejnila Česká televize. O čtyřletou zakázku za 1,2 miliardy korun se mají na šesti stanovištích podělit společnosti DSA (Hradec Králové a Liberec), Air Transport Europe (Olomouc a Ústí nad Labem) a rakouská Helikopter Transport Europe (Jihlava a Ostrava). O zbytek republiky se postará armáda a policie.
„Rakouská společnost provozuje vrtulníky, které jsme tu měli v roce 2003. Vracíme se o třináct let zpátky. A navíc ani nevíme, jaké lidi nám chtějí ty firmy nabídnout,“ obává se Gřegoř. Na ministerstvo zdravotnictví je naštvaný i proto, že jediným kritériem soutěže byla nejnižší cena. „Přitom my resort bombardujeme téměř dva roky, abychom jim dali podklady, co musí provozovatel splňovat, aby se kvalita neposunula dolů. Ale nikdo nás neposlouchá,“ krčí Gřegoř rameny.
Z českého zdravotnictví čtěte více:
Vláda přidává: státním zaměstnancům o čtyři, lékařům o 10 procent
Stávka! Praktičtí lékaři 21. září uzavřou ordinace


description: Facebook vytáhl v rámci svého globálního tažení i do Indie. Podpásové rány maskuje jako charitu.

title: Bitva o třetí svět: Facebook maskuje rány jako charitu

maintext:
Betonová budova železničního nádraží v jiho indickém městě Ernakulam vypadá, jako by si někdo naplánoval postavit malou kopii Tádž Mahalu, ale na poslední chvíli se rozhodl pro karikaturu skladiště v Rokycanech. Ještě neobvyklejší než architektonická rozvolněnost je však něco jiného: mladí lidé tam na svých levných telefonech od letošního léta chytají internet. V nejlidnatější zemi na světě je to celkem rarita.
Podobnou vymožeností se může pochlubit ještě dalších 124 indických nádraží. Na více než miliardovou zemi to není mnoho, ale také to není málo - a rozhodně to není zadarmo. Připojení nabízejí lokální firmy; jmenuje se Wi-Fi Express a při přihlášení si můžete přečíst, že když si lidé mohou koupit rychlý, spolehlivý a finančně dostupný internet, mají možnost prohlížet řadu informací z oborů zpravodajství, vzdělávání, zdravotnictví, hledání zaměstnání, zábavy a komunikace, jako je Facebook“.
Možná si řeknete, proč z miliardy internetových stránek, které jsou na webu k dispozici, zmiňuje Wi-Fi Express právě Facebook. Odpověď je jednoduchá: Wi-Fi je produktem Facebooku, a to nikoli produktem ledajakým. Má pomoci zakladateli, majiteli a šéfovi firmy Marku Zuckerbergovi dosáhnout vlády nad celým světem. Nadsázka je zde minimální.
Proti Googlu
Celý svět v tomto případě pro Zuckerberga představuje především konkurent Google. Obě firmy jsou na strmém vzestupu, protože našly způsob, jak přetavit internetovou oblibu v proud dolarů. Ten způsob je v obou případech stejný: příjem z reklamy je přímo odvislý od počtu lidí, kteří ji zhlédnou. Tak se stalo, že ačkoli obě firmy jen s nevalnými úspěchy zkoušejí ovládnout doménu svého rivala (sociální síš Google+ je stejně nešikovná a neoblíbená jako vyhledávač Facebooku), snaha o co nejmasivnější kvantitativní expanzi z nich dělá přímé konkurenty.
Zuckerbergův Facebook je v tomto smyslu pod větším tlakem. Má přes půldruhé miliardy uživatelů, o polovinu více než Google (ačkoli statistika zde mate, protože Google můžete na rozdíl od Facebooku používat, aniž byste si založili účet), ale Google má podstatné vyšší tržby. Podle údajů serveru Ycharts.com tak Google „vydojí“ z jednoho uživatele téměř šestinásobek částky, již získá Facebook. K tomu připočtěme, že poměr ceny firmy a jejích výdělků (tzv. P/E ratio; za normálních okolností je zdravý asi sedmi násobek) činí u Googlu zhruba 31, kdežto u Facebooku téměř jednou tolik. Je zjevné, že zatímco pro Google je expanze lákavou možností, pro Facebook je nutností.
To přivádí obě firmy do Indie. Je to logická volba: zhruba sedm set milionů lidí tam žije bez internetu, což v kombinaci s relativně nízkou měrou byrokracie (ve srovnání s Čínou, jediným kvantitativně obdobným trhem) a rostoucí ekonomikou tvoří ideální místo pro nábor nových uživatelů. Ve chvíli, kdy internetový trh vyspělého světa pozvolna jeví známky nasycení, je to jako na zavolanou. Problém je, jak do celého indického subkontinentu zavést internetový signál.
Facebook i Google v tom cítí šanci: kdo obstará připojení, bude mít výhodu, uvažují obě firmy. Není náhoda, že CEO Googlu Sundar Pichai, rodák z indického Madrásu, se loni hned dvakrát sešel s indickým premiérem Nárendrou Módím a umetal cestičky. „Během následujících tří let chceme připojit k internetu 300 tisíc indických vesnic,“ řekl Pichai v Dillí po setkání s Módím. (Po roce má Google na kontě 23 pokrytých železničních tratí.)
Dobrodinec Mark
Ani Zuckerberg nemarnil čas. Vypracoval mazaný plán. Snad až moc mazaný: jeho ambice totiž narazily na odpor nejen indického internetového společenství, nýbrž také regulátorů.
V roce 2013 přišel s iniciativou Internet.org, jejímž smyslem mělo být šíření webu do zapadlých končin světa. A protože Zuckerbergovi jde především o dobrou věc, je to zdarma.
Dobročinnost šéfovi Facebooku jen kapala ze rtů. „Možnost připojení je základním lidským právem,“ psal v celostránkovém inzerátu v The New York Times, kde je podepsán společně s irským zpěvákem Paulem Hewsonem, známým spíš jako Bono. Účast posledně jmenovaného je varující sama o sobě; poté, co jím sehnané humanitární peníze parádně vyzbrojily ty nejotřesnější africké režimy, spřáhl se Bono s megalomanským tažením Zuckerbergovým. Věc měla háček. Internet.org není žádný projekt neziskového charakteru, jak doména .org nezasvěcenému oku naznačuje. Naopak, je to regulérní divize Facebooku a funguje jako mašina na budoucí peníze.
Internet.org vám zdarma zapne internet, ovšem pustí vás jenom na Facebook a pár dalších vybraných stránek. Podle jakého klíče? Inu, máte-li stránky a chcete, aby vás lidé přes internet.org mohli najít? Napište Zuckerbergovi, pěkně ho poproste a zařadíte se do fronty s názvem „posuzováno k přijetí“.
Ve výsledku lidé sice mají přístup zdarma, ovšem pouze ke zhruba 0,00002 obsahu internetu (jak spočítal kdosi z redakce časopisu Wired). A můžete se spolehnout, že mezi „povolenými“ stránkami nebude ani Google, ani eBay, ani Amazon - zkrátka nic z toho, co by tak či onak mohlo být považováno za konkurenta Facebooku.
Internet? Neznám
Někomu snad připadá tvrzení o Zuckerbergově mocichtivosti přehnané; vždyš když někdo zdarma pomáhá lidem, má přece právo z toho také něco mít, jde takový argument v internetových diskusích. Jako obvykle je to věcí míry. V zemích, kde internet.org takhle funguje, lidé často nevědí, že když jsou na Facebooku, používají k tomu internet. Na otázku rešeršérů think tanku LIRNEasia, kterou citoval zpravodajský server Quartz, jestli používají internet, odpovědělo nejméně deset procent indonéských uživatelů Facebooku, že ne. Čtete správně - v těch krajích není internetu bez Facebooku. Komerční potenciál takového stavu věcí netřeba dvakrát vysvětlovat.
Pro Indii si Facebook loni připravil inovaci, program Free Basics (později jeho použití rozšířil i na další asijské a africké země). Ten vyžaduje spolupráci telefonního operátora, ale je ještě vychytralejší než jeho předchůdce. Buď zcela zdarma, nebo za zhruba dva dolary měsíčně - nejlevnější datový tarif jinak stojí asi deset dolarů - nabízí internetové připojení za uplatnění principu „nulového ratingu“. To znamená, že download některých stránek se vám nepočítá do spotřebovaných dat. O tom, které stránky to jsou, samozřejmě rozhodují opět Zuckerberg a jeho lidé. Například vyhledávač Google vám Free Basics povolí načíst zdarma - ale pokud chcete rozkliknout jakýkoli odkaz, už se počitadlo rozběhne. Komerční dopady jsou znovu nabíledni.
Oddělení pro nábor chudých
V Indii však Zuckerberg narazil. Na rozdíl od afrických zemí, v nichž Facebook svá chapadla roztáhl, tam existuje početná technologicky vzdělaná komunita, která si to nenechala líbit. „Facebook se pomocí Free Basics zoufale snaží vytvořit z Indie segment trhu, který nepoužívá Google,“ cituje server techinasia.com Maháše Murthyho, spoluzakladatele bombajského startupu Seedfund. „Nemělo by se to jmenovat internet.org, ale Facebook Poor People Acquisition Department,“ čili Oddělení Facebooku pro verbování chudých lidí, napsal Murthy pro změnu na serveru Quora.
Bubnování na poplach nebylo marné. Letos v únoru Indický úřad pro regulaci telekomunikací Free Basics zakázal. Své rozhodnutí odůvodnil argumentem, že FB porušuje princip neutrality webu, podle něhož nesmí operátor upřednostňovat jednoho poskytovatele obsahu před druhým. Rozhodnutí vzbudilo hodně pozornosti v USA, kde například operátor T-Mobile propaguje svoji webovou televizi pomocí videoklipů, které se do spotřebovaných dat uživatele/diváka nepočítají. Federální úřady se tím - i ve světle rozhodnutí indického úřadu - mají zabývat v nejbližších týdnech. Facebook se však nevzdal. Jeho projekt
nádražních „hotspotů“ Wi-Fi Express má podobnou funkci jako Free Basics, ovšem s tím zásadním rozdílem, že služba pouze propaguje Facebook, místo aby znevýhodňovala jeho konkurenty. Na začátku srpna firma potvrdila, že projekt se rozběhl v pilotním režimu. Zastavit Marka Zuckerberga není nic jednoduchého.
Čtěte také:


description: Britská vláda dnes schválila projekt nové jaderné elektrárny Hinkley Point C, který se na konci července překvapivě rozhodla přezkoumat. První novou jadernou elektrárnu v Británii za dvě desetiletí má postavit francouzská elektrárenská společnost EDF s pomocí čínské státní firmy China General Nuclear (CGN).

title: Londýn: Jaderná elektrárna Hinkley Point bude

maintext:
Souhlas s projektem za 18 miliard liber (572 miliard korun) je podle vlády spojen s novými podmínkami, které mimo jiné umožní vládní intervenci v případě prodeje kontrolního podílu EDF v elektrárně.
„Po důkladné revizi návrhu na výstavbu Hinkley Point C zavedeme sérii opatření k posílení bezpečnosti a zajistíme, že Hinkley nebude moci bez souhlasu vlády změnit majitele,“ uvedl ministr pro podnikání a energetiku Greg Clark. Britská vláda v dnešním prohlášení rovněž dala najevo, že chce mít větší kontrolu nad budoucími dohodami o zahraničních investicích do jaderné energetiky a další klíčové infrastruktury.
„Po Hinkley bude britská vláda přebírat zvláštní podíl ve všech budoucích jaderných projektech zahrnujících novou výstavbu. To zajistí, že velké podíly nebude možné prodat bez vládního vědomí či souhlasu,“ uvedla vláda. „Přijdou reformy vládního přístupu k vlastnictví klíčové infrastruktury, které zajistí přezkoumání všech dopadů zahraničního vlastnictví pro účely národní bezpečnosti,“ dodala.
Firmy EDF a CGN schválení projektu vítají. „Rozhodnutí britské vlády schválit výstavbu Hinkley Point C znamená znovunastartování jaderné energetiky v Evropě,“ uvedl generální ředitel EDF Jean-Bernard Lévy. Schválení elektrárny vítají i britští odboráři a výrobci, podle kterých by projekt mohl vytvořit až 25.000 pracovních míst.
Projekt byl poprvé oznámen v roce 2007. Termín uvedení elektrárny do provozu byl ale od té doby několikrát odložen kvůli regulačním překážkám, jaderné havárii v japonské Fukušimě a zhoršení finanční situace EDF. Loni se francouzský podnik dohodl, že čínská společnost CGN do projektu vloží šest miliard liber a získá v něm třetinový podíl.
CGN dnes uvedla, že díky souhlasu britské vlády může spolupracovat s EDF na zajištění bezpečného a spolehlivého zdroje elektřiny pro Británii. Snaha britské vlády zajistit si větší kontrolu nad zahraničními investicemi čínskou firmu podle zdroje agentury Reuters neznepokojuje.
Peking v srpnu varoval, že neschválení projektu by mohlo ohrozit vzájemné vztahy mezi Británií a Čínou. List Financial Times s odvoláním na čínské představitele uvedl, že zrušení projektu by mohlo mít negativní dopad i na další plánované čínské investice v Británii.
Dále čtěte:
Ve Skotsku spustili první síť přílivových turbín na světě
Nemilosrdný závěr. Jadernou elektrárnu nahradí větrníky


description: Stále rostoucí návštěvnost internetu je minulostí. Alespoň v oblastech, kde je již internet zaveden. Vyplývá to ze studie americké společnosti Adobe. Podle ní celosvětový počet uživatelů internetu bude růst pouze díky šíření technologie do míst, kde dosud chyběla.

title: Internet dosáhl vrcholu. Vyšší návštěvnost už mít nebude


description: Prezidenti a premiéři 27 zemí Evropské unie skončili na summitu v Bratislavě s dopolední částí své debaty, která měla být věnována reflexi stávajícího neutěšeného stavu evropského bloku. Po společném fotografování je nyní čeká neformální oběd při projížďce po Dunaji.

title: Lídři EU řeší budoucnost v Bratislavě. Sledujte ONLINE


description: Podzvukové stroje L-39 Albatros sloužily českým letcům téměř 50 let. Generální štáb do nich však už nechce investovat, a tak je raději nadobro odstaví. K výcviku pilotů prý budou stačit pouze bitevníky L-159 Alca.

title: Loučení s legendou. Letouny Albatros v armádě končí


description: Historicky první zjišťování reálné situace u lokálních producentů a pěstitelů v Česku přineslo pro tento „cech“ pozitivní čísla. Podle studie třetina spotřebitelů již nakupuje v malých, specializovaných obchodech a dvě třetiny zákazníků preferují české potraviny kvůli kvalitě. Navíc většina Čechů si myslí, že by větší státní podpora přispěla k udržení podnikání a mladých lidí na venkově.

title: Průzkum: Lokální producenti a pěstitelé jsou stále více „in“


description: Ovce, kachna a kohout Už je to 207 let, co se v souboji střetli dva členové vlády Jeho Veličenstva - ministr zahraničí Canning s ministrem války Castlereaghem. Němečtí turisté našli Otziho (1991), Saladin obléhal Jeruzalém (1187) a Mohamed dokončil hidžru (622). Roku 1783 vzlétli v montgolfiéře první tři vzduchoplavci - ovce Montauciel, kachna a kohout. Všichni tři přežili, jen chudákovi kohoutovi nakopla přízemní ovce pravé křídlo.

title: Monitor - Ozvěny

maintext:
Odpočívej v pokoji Levná ropa má v Rusku na svědomí strašlivé tragédie. Před časem dopadla policie v Chakasii místní dealerku právě ve chvíli, kdy měnila drogy za živé sele. Žena putovala do vazby a pašík, coby předmět doličný, do místního zooparku. Jenže jak praví bible, „marnost nad marnost, všechno je marnost“. Ženu poslal soud na pět let do vězení a vedení zoo oznámilo, že nebohé, mezitím již plně vzrostlé, prase předhodí lvům.
Podržte se nebe, cizinče Hradní paní Ivana Zemanová je vskutku drsná žena. Pořídila si revolver, jezdí do Afghánistánu, šampaňské otvírá zásadně sekerou, a nyní dokonce na milovickém tankodromu uspořádala dámskou střeleckou soutěž nazvanou Bezpečí v rukou žen. Tedy… už jsme tu měli premiéra, který poslouchal milenku, tak proč ne prezidenta, který ženě pigluje uniformu? K poctěéé… zbraň!
Rozsévač Performer, básník a někdejší signatář Charty 77 Milan Kohout chce na Hrad. Je to jistě výrazný kandidát, ovšem běžnému, pořádkumilovnému občanovi jeho rozhodnutí na klidu nepřidá. Klaus měl svá pera, Zeman korunovační klenoty. Jakým způsobem se chce o vlast zasloužit Kohout, jehož nejslavnějším činem bylo (údajné) nalití vlastního semene do svěcené vody v jednom polském kostele, se nechceme ani domýšlet.
100 dolarů a pár kliknutí stačí, abyste se stali digitálním rezidentem ve státu, do kterého jste nikdy ani nevkročili. Zemí zaslíbenou, ve které si můžete za méně než tři tisíce korun založit firmu nebo do ní přesunout finance, je Estonsko. „Fyzicky nejsme schopni zlepšit naši populaci. Tak proč to neudělat online?“ zní od zástupců malé země. Nová doba, na takový Kypr jste si pro papíry museli aspoň zajet.
Mater semper certa Britským vědcům se podařilo vyrobit myš. Jen ze spermie, bez použití vajíčka. Trik spočívá v tom, „oblbnout“ spermii, aby si myslela, že oplodňuje vajíčko, a nikoli obyčejnou nastrčenou buňku. Jinak řečeno, teoreticky by mohl mít muž potomka s jiným mužem nebo dejme tomu se svým palcem u nohy. Není to úplně lákavá představa, a navíc s ní mizí i poslední konstanta tohoto světa - matka je vždy jistá.
Když se jde štěstíčku naproti Německý fotbalový klub „pralesní“ ligy PSV Oberhausen deklasoval SV Vonderort II 43:0. Jde o nejšílenější událost, ke které na hřišti došlo od roku 1998, kdy blesk v Kongu zabil kompletní jedenáctku klubu Bena Tshadi, kdežto hráče Basangany ušetřil. Fanoušci mrtvých tenkrát tvrdili, že jde o práci mocného kouzelníka, kdežto přeživší chabě namítali, že je jenom ochránily kopačky s tlustou gumovou podrážkou.
Pošťáci, pozor! Přepravní síť DPD Group představila v Paříži doručování drony v přímém přenosu. Drony dokážou letět autonomně rychlostí až 30 km/h, přepravit balíček do čtyř kil v okruhu 20 kilometrů za pomoci zabudované GPS a kamery s aktuálními daty z terénu. Až si nového trendu všimne Česká pošta, mají naši pošťáci utrum. Obratem si pořídí flotilu neremcajících mechanických dříčů. A určitě je naučí prodávat i pojištění.
Zdendo, děkujem! Tak jsme zase slavní. Čech Zdeněk Gažda shodou náhod natočil kolaps Hillary Clintonové a tím dost možná rozhodl americké prezidentské volby. Američané jsou totiž velmi hákliví na projevenou slabost svých potenciálních lídrů a Hillaryino vrávorání se nejednomu vypálilo do sítnice. A víte, co je na tom nejbizarnější? Gažda není žádný krvelačný republikán, ale údajně fanda Hillary. Takže všichni: Zdendo, děkujem!