title: Přípravy atentátu v Chemnitzu kopírují Paříž. Syřan Bakr měl nejspíš kontakt s IS

maintext:
Německá policie na sídlišti v Chemnitz | foto: ČTK
BERLÍN Syřan Džábir Bakr, který je podezřelý z příprav bombového útoku v Německu, měl nejspíš kontakty na Islámský stát (IS), uvedla v pondělí saská policie. Je podle ní možné, že chtěl spáchat sebevražedný atentát. Do Německa přišel Bakr, který dnes stane před soudcem v Drážďanech, začátkem roku 2015 jako uprchlík. Stejně se do země dostal i druhý podezřelý Syřan.
„Postup a chování podezřelého mluví pro kontext IS,“ řekl na tiskové konferenci šéf saského kriminálního úřadu Jörg Michaelis. Informace, které saská policie od tajných služeb dostala, hovořily o tom, že Bakr připravoval atentát. „Podle těchto informací Bakr na internetu hledal, jak vyrobit bombu a pořídil si příslušné látky. Museli jsme vycházet z toho, že je výbušnina - možná ve formě sebevražedné vesty - krátce před dokončením, nebo už je dokonce připravena k nasazení,“ podotkl také Michaelis. Přípravy v Chemnitzu se podle německého ministra vnitra Thomase de Maiziére podobají přípravám útoků v Paříži a Bruselu. Také výbušná látka je podle všeho stejná.
Syřana Bakra chytil a spoutal jeho krajan. Policie v jeho bytě v Chemnitzu našla výbušniny I proto podle něj policie při sobotní akci v ulici Usti nad Labem ve východoněmeckém Chemnitzu (Saské Kamenici) postupovala obezřetně. V sobotu ráno se policistům Bakra ještě zajistit nepodařilo. Vyšel totiž nečekaně z domu a na výzvu k zastavení se rozběhl. Nereagoval ani na varovný výstřel. Zatčen byl až v noci na pondělí v Lipsku, poté co ho v jednom z tamních bytů přemohlo a svázalo několik jeho krajanů. Saský ministr vnitra Markus Ulbig v pondělí uvedl, že Bakr do Německa přišel loni v únoru a v červnu téhož roku dostal status uprchlíka. Ten obdržel také druhý podezřelý, který do spolkové republiky dorazil na konci loňského roku. Jde o jedenatřicetiletého Syřana, který měl v nájmu byt v Chemnitzu, v němž se našlo několik stovek gramů nebezpečné výbušniny. Policejní specialisté na místě, kde byly i roznětky a další materiály, došli k závěru, že jde o triaceton triperoxid (TATP). „To je stejná výbušnina, jaká byla použita při atentátech v Paříži a Bruselu,“ konstatoval v pondělí Michaelis, podle něhož jde o flexibilní, velmi výbušnou a nestabilní látku. Podobnost v přípravách útoků vidí také německý ministr vnitra Thomas de Maiziére, podle něhož se ukazuje, že Německo je i nadále jedním z terčů mezinárodního terorismu. Za zákrok poděkoval policii a tajným službám. Stejně učinila i německá kancléřka Angela Merkelová, která ocenila i Syřany, kteří Bakra zajistili.


description: Několik stovek fotografií bývalého prezidenta představí výstava s názvem HAVEL, která začne 28. října v pražském Centru současného umění DOX. Expozice představí dílo dvou předních českých fotografů Tomkiho Němce a Bohdana Holomíčka, kteří řadu let zaznamenávali zásadní historické okamžiky i obyčejné chvíle v životě Václava Havla. Doplňkem k budou dosud nezveřejněné filmové dokumentární záznamy, jejichž autorem je dokumentarista Petr Jančárek.

title: Václav Havel očima fotografů.

fasttext_language: cs


description: Turecká policie zatkla bratra Fethullaha Gülena, kterého turecká vláda označuje za hlavního strůjce červencového pokusu o převrat. Oznámila to dnes turecká agentura Anadolu.

title: Turecká policie zatkla Gülenova


description: Soud s lobbistou Ivem Rittigem a někdejší šéfkou kabinetu premiéra Janou Nečasovou (dříve Nagyovou) nemůže pokračovat. Rittig soudu sdělil, že onemocněl. Hlavní líčení v kauze vyzrazení utajované zprávy Bezpečnostní informační služby (BIS) muselo být odvoláno už poněkolikáté.

title: Rittig je nemocný, soudce nechá


description: Klub, který prezentuje současnou hudbu, ale také současné výtvarné a vizuální umění, slaví tento týden narozeniny. A to ve velkém stylu. Prostor Roxy/NoD byl otevřen byl v roce 1992. „Roxy tak není jen platformou pro hudbu, ale i pro další umělecké disciplíny. Chceme prostě našim fanouškům a návštěvníkům prezentovat současné umění ve všech formách. Všechny tyto aktivity rozvíjíme a cítíme jako součást poslání kulturní instituce financované i z veřejných prostředků,“ říká v rozhovoru pro server Lidovky.cz šéf Roxy Jaroslav Stanko.

title: Chceme prezentovat současné umění ve

maintext:
Lidovky.cz: Víte něco o historii budovy, ve které sídlí klub Roxy?
Dům byl postaven a slavnostně otevřen v roce 1928 jako společenský dům – beseda pro pražskou židovskou komunitu. V suterénu vzniklo kino Roxy. Během okupace sloužilo jako shromaždiště pro internované židovské občany. To se málo ví. Po válce sloužilo kino jako ateliéry FAMU a také jako sklad. Po revoluci na nabídku Pražské židovské obce v roce 1992 převzala správu objektu Linhartova nadace, která vrátila místu jméno Roxy a začala provozovat a rozvíjet multikulturní a multidisciplinární program. Ten zahrnoval zprvu kromě koncertů i výstavy a divadelní představení. V roce 1996 se podařilo do správy získat i prostory v prvním patře budovy, kde vzniklo divadlo a galerie pod názvem NoD (zkratka No Dimension).
LIdovky.cz: Ulice dlouhá zažívá takovou menší renesanci, všude okolo jsou nové restaurace a bistra. Jste rád, že to v okolí žije?
Že Dlouhá ulice ve dne v noci žije paradoxně přináší spíše problémy. Davy neukázněných turistů narušují noční klid k nelibosti místních rezidentů. V minulosti jsme tak museli řešit problémy s hlukem, nikoli v klubu, ale na ulici. Na rozdíl od většiny podniků v Dlouhé nejsme primárně hospoda nebo bar, ale kulturní zařízení. Kultura je smyslem naší existence. To, že zajišťujeme základní občerstvení pro návštěvníky klubu, je jen doplňková činnost, která je transparentně institucionálně oddělena od našich kulturních programů. Dokonce jsme v minulosti museli sáhnout i k takovému opatření, které omezilo vstup organizovaných skupin jako například Drunky Mankies a jim podobných. Udělali jsme to v zájmu našich fanoušků a návštěvníků, kteří přicházejí především za kvalitní hudbou.
Lidovky.cz: Čím se Roxy odlišuje od jiných klubů?
Dramaturgie Roxy se zaměřuje na elektronickou scénu všech forem. Tedy elektronické kapely, producentské projekty, DJs. Kromě specializace na tento žánr, je to především prezentace špičkových zahraničních interpretů v míře, které jiné kluby nedosahují. Tím samozřejmě neříkám, že zde nejsou koncerty kytarových kapel, crossoweru nebo alternativních kapel. Další odlišností je i to, že se snažíme v prostoru klubu prezentovat i současné výtvarné a vizuální umění. Spolupracujeme s kurátory, kteří v půlroční periodě představí v prostorách klubu kolekci uměleckých děl a instalací vytvořených speciálně pro specifický prostor klubu. Roxy tak není jen platformou pro hudbu ale i pro další umělecké disciplíny. Chceme prostě našim fanouškům a návštěvníkům prezentovat současné umění ve všech formách. Všechny tyto aktivity rozvíjíme a cítíme jako součást poslání kulturní instituce financované i z veřejných prostředků.
Lidovky.cz: Koncem měsíce slaví Roxy výročí. 24 let od založení. Na jaké akce se mohou návštěvníci těšit?
Narozeniny jsme zahájili již 15.října a narozeninový program bude končit 28. října vystoupením vynikajícího producenta Solomuna. Z programu bych upozornil především na koncert kalifornské legendy Explosions in the sky, přehlídku českých kapel pod hlavičkou Soundz czech, kdy představujeme to nejlepší co se urodilo na české scéně. Celý tento večer kdy vystoupilo 13 kapel na pěti podiích v celém domě ROXY/ NOD byl pro fanoušky zdarma. Osobně si určitě si nenechám ujít čtvrteční vystoupení amerického Dje Setha Troxlera.
Lidovky.cz: Připravujete například speciální drinky nebo sortiment?
Upřímně, to nás tady nenapadlo. My se soustředíme na program. Drinky nejsou naší doménou.
Lidovky.cz: Když jste klub zakládal, očekával jste takový úspěch? Co jste si tehdy představoval?
Tady bychom asi tu otázku museli trochu pozměnit. Osobně jsem klub nezakládal. V Roxy působím šest let. Nicméně zakladatele Roxy – Linhartovu nadaci a osoby s ní spjaté znám ještě z doby undergroundu. Takže jsem nikdy o úspěchu klubu nepochyboval i když ve své historii procházel velmi složitými časy. Někdy z důvodu nepřízně počasí – to když byl kompletně vyplaven v roce 2002 nebo i nepřízní úřadů nebo ekonomické situace. Pokud bych ale mohl odpovědět za sebe a za těch šest let, kdy jsem převzal management Experimentálního prostoru Roxy a NoD tak bylo jasné, že navážu na program, který zde byl již etablován. Současně jsem byl přesvědčen, že bychom měli prezentovat undergroundový koncept inspirovaný new yorskými zakladateli žánru, transformovaný do dnešní doby a do současných undergroundových, nebo chcete-li menšinových žánrů. Také jsem byl přesvědčen, že musíme naplnit očekávání našich fanoušků v současných standardech servisu. S tím souvisela rekonstrukce klubu která proběhla v roce 2010 a která vlastně pokračuje do dnešních dnů, kdy postupnými kroky klub stále vylepšujeme jak po technické stránce tak i esteticky. Dlouhodobým cílem bylo vybudovat z Experimentálního prostoru Roxy / NoD kulturní instituci s kreditem přesahujícím Českou republiku. To se daří, ale nikdy bych to nedokázal bez podpory špičkového teamu, který se zde v průběhu let vytvořil a bez kterého by Roxy a NoD nebyly tím, čím dnes jsou. Zda je to úspěch musí posoudit naši fanoušci.
Lidovky.cz: Proč by lidé měli chodit podle vás právě do Roxy?
Děkuji za tuto nahrávku! Protože prezentujeme tu nejsoučasnější hudbu, protože se snažíme vytvářet prostředí lahodící nejen uším ale i očím, protože pro fanoušky připravujeme pokaždé jinou scénografii za využití moderních vizuálních a scénických technologií, protože každý koncert nebo Djská produkce je emocionální bomba. A nakonec, protože v Roxy pracuje pro fanoušky kvalitní hudby tým srdcařů.
Lidovky.cz: Víte, jakou máte roční návštěvnost?
Ano, součástí našeho managementu je i vedení podrobných statistik mnoha různých parametrů a výkonových ukazatelů. Do Roxy přijde kolem 250 000 osob ročně, do NoDu je to kolem 110 000.
Lidovky.cz: Co chystáte na příští rok?
Příští rok budeme pokračovat v posilování kreditu klubu prostřednictvím co nejkvalitnějšího programu. Nechystáme tedy žádnou revoluci nebo změnu směru. Nevylučuji však , že dojde k určitým korekcím v rozsahu naší podpory kterou věnujeme pražské a české umělecké obci. Abychom udrželi rozsah našich dramaturgických a uměleckých aktivit nemůžeme se spoléhat jen na grantovou podporu hlavního města Prahy, ale musíme v maximální míře využít vícezdrojového financování. Máme bohužel signály od našich donátorů, že zavedením některých novinek finanční správy dojde k vážným negativním dopadům do společenského života a k možnému zastavení sponzoringu od těchto společností. To by potom mělo dopad i na naše možnosti podporovat české umělce a jejich projekty.
Lidovky.cz: Co vás nejvíce baví dělat ve volném čase?
Čtu. Literaturu faktu nebo vědecko-populární literaturu. Svět vědy je dobrá protiváha uměleckému a veskrze emocionálnímu světu umění. Také se snažím co nejvíc volného času trávit v přírodě, která pro mě představuje nekonečný zdroj inspirace.
Lidovky.cz: Jakou máte rád hudbu?
Na hudbě miluji její emocionální složku. Nevybírám si žánry, ale hudbu která mě emocionálně zasáhne. V posledních letech mám bohužel tu smůlu, že objem hudby, kterou musím naposlouchat je tak velký, že hudbu kterou poslouchám, slyším jen jednou a musím jít zas dál. Jen výjimečně se dostanu k opakovanému poslechu toho co se mi opravdu líbí.


description: Pro hnutí ANO jsou letošní krajské volby premiérou, na téhle úrovni veřejné správy se o mandáty dosud neucházelo. Předseda Andrej Babiš říká, že by za úspěch považoval vítězství v pěti regionech, ale to nutně neznamená pět hejtmanů: „Mohli bychom je klidně vyměnit za lepší pozici v krajské radě.“ Z toho je vidět, že už se politiku přece jen trochu naučil, i když pořád tvrdí, že politikem není.

title: Babiš: Někteří politici nikdy nic neřídili. Vůbec netuší, co je to rodinná firma

maintext:
Rozhovory s lídry před volbami Před krajskými a senátními volbami poskytly LN prostor k rozhovorům lídrům nejsilnějších parlamentních stran. Nabídku LN odmítli využít předsedové KSČM a ČSSD.
LN: Jaké kompetence mají kraje ve výstavbě dálnic?
Uspořádání státu je vesměs složité. Kraje mají silnice II. a III. třídy, z hlediska dálnic jsou účastníky šíleného, zdlouhavého povolovacího řízení. Když jsme začali po revoluci budovat náš stát, měl jet Václav Klaus na stáž do Německa se naučit, jak vybudovat z plánované ekonomiky tržní ekonomiku státu nebo si minimálně přečíst knížku Jana Antonína Bati. Budujeme stát pro 40 milionů vydanou v roce 1937. Sedmnáctého prosince budeme s prezidentem a premiérem slavnostně otevírat dálnici z Prahy do Ústí, kde jsme těch sto kilometrů stavěli třicet let. Tedy pokud, nedej bože, zase nedojde k sesuvu kvůli nestabilnímu podloží nebo kamenolomu.
LN: Kraje mají v zásadě jedinou kompetenci, musejí trasy zanést do Zásad územního rozvoje, což všichni kromě jižní Moravy mají, pak už je jejich role koordinační. Proč si pak dávat na billboard heslo Dálnice, dálnice, dálnice, zvláště když na ministerstvu dopravy sedí nominant ANO?
Ano, pan Hašek za osm let ten plán neudělal, proto dálnice mezi Brno a Vídní je v nedohlednu a ani ministr Ťok s tím nic nemůže udělat bez souhlasu kraje. Samozřejmě ale výstavba dálnic spadá kompetenčně pod sedm resortů, a pak to vázne, všichni tušíme, že by bylo dobré otevřít kompetenční zákon. Klademe důraz na dálnice, protože po revoluci chyběla vize. Tehdy jsme si měli říci, co chceme, vybudovat základní páteřní silniční síť, zavést rychlovlaky, nastavit si surovinovou strategii, nikdy neprivatizovat vodu, plyn, uhlí a výrobu elektřiny. Prostě důležité komodity, které jsou důležité pro stát a jeho obyvatele.
LN: To je určitě užitečná strategie, ale jsou to celostátní témata, ne krajská.
Ta témata se prolínají. ČSSD poslední dvoje krajské volby vždy vyhrála na celostátních tématech. Musím se smát, když nám pořád vyčítají, že nemáme program. Náš program je jednoduchý a škoda, že se podle něj neřídili všichni členové ČSSD – nekrást, nelhat a pracovat pro lidi. Oni bohužel často dělají všechno proto, aby se za peníze lidí udrželi ve funkcích.
LN: To není program, to jsou zásady.
Tady bylo tu plno programů, ale pak se nedodržovaly a neplnily. Samozřejmě, že máme konkrétní program, jen jsem netušil, že se po tolika letech vlády zase vrátíme k boji proti korupci. Tohle téma je zase na stole a u krajů je to obzvlášť vidět. Můžeme se bavit o Davidu Rathovi ve středních Čechách, který musel podle jeho slov nakrmit bestii - myslel tím asi ČSSD, o obviněném Jiřím Rozbořilovi v Olomouckém kraji, o tisíci telefonátech podnikatele Martina Dědice s moravskoslezským hejtmanem Miroslavem Novákem, o sedmilháři Michalu Haškovi a jeho neexistující mluvčí nebo o nedávném zásahu policie na krajském úřadě v Hradci Králové a v bytě hejtmana z ČSSD Lubomíra France.
LN: Na druhou stranu Liberecký kraj byl první, který začal zveřejňovat svoje smlouvy ještě před tím, než to vyžadoval zákon.
Super, ale taky tam je hejtman Martin Půta obviněný z korupce. Můžeme se bavit také o korupci v regionálních operačních programech, kde v ROP Severozápad dělaly ČSSD a ODS kšefty dohromady.
LN: Regionální operační programy už zanikly, tyto dotace spravuje ministerstvo pro místní rozvoj.
Ano, ale bavíme se o historii, jak kraje dříve hospodařily a jakou mají pověst.
LN: Dalším deklarovaným bodem ve vašem programu do krajských voleb je bezpečnost, praví se tam, že ANO nechce přijímat migranty na našem území a že se problémy mají řešit v místě konfliktu. Co s tím zmůžou kraje?
Migrace je samozřejmě celostátní téma, ale jak už jsem říkal, ta celostátní se s krajskými prolínají. Jsou to hesla, která udávají základní představu.
LN: Ptám se i proto, že vám oponenti vyčítají, že vám na krajích vlastně nezáleží a tyto volby berete jen jako zahřívací kolo kampaně před sněmovními. Mají pravdu?
Nemají. Pro nás je důležité lidem ukázat, že máme výsledky nejen ve vládě, a v komunálu, kde v Brně, Ostravě, Příbrami, Jesenici, Děčíně a dalších městech máme velmi dobré starosty a primátory. Chceme ukázat, že i kraje bychom uměli řídit jinak, než tomu bylo doposud. Za zásadní považuji zdravotnictví, každý kraj si ho organizuje jinak a mají velmi netransparentní financování. Snažíme se zjišťovat, jak hospodaří krajské nemocnice. Je potřeba vidět, kolik do nich jde dotací z krajů různou
zastřenou formou – platíme si je všichni dvakrát. Jednou ze zdravotního pojištění a pak z daní.
LN: Co to znamená v praxi? Redukci krajských zdravotních zařízení?
Ne, to určitě nechceme a taky chci zdůraznit, že určitě nechceme privatizovat ani nemocnice ani žádné jiné majetky krajů. To jsou jen předvolební lži ČSSD, které o nás šíří a jejich jediným tématem je kritika ANO, aby zakryli svoje korupční a netransparentní jednání na krajích. Nám jde jen o zavedení základních principů řízení. Náklady krajů jsou 166 miliard ročně a jsem přesvědčený, že dobrým řízením se dá ušetřit minimálně 5 až 10 procent. To znamená miliardy korun ročně a ty lze pak použít na opravy silnic, výstavbu domovů důchodů, platy pracovníků v nemocnicích a domovech sociální
služeb. To jsme u toho řízení jako firmy, já říkám, že je škoda, že stát není rodinná firma, protože ty fungují, týmově a solidárně, jdou za jedním cílem.
Když si vezmeme Zlínský kraj: v Uherském Hradišti je výborná zisková nemocnice, na druhé straně je ta zlínská, která kraj už stála stovky milionů, protože hospodaří špatně. Když má hejtman v kraji čtyři nemocnice, proč si nevybere jednoho schopného člověka, který je odřídí všechny? V Královéhradeckém kraji je zdravotnický holding, který nakupuje pro všechny nemocnice, a ony nevědí, co a za co. Hejtman by si měl svolat zástupce všech těch zařízení a bavit se o centrálním nákupu, transparentně. Zdravotnictví a dopravní infrastruktura jsou hlavní témata, nikdo nevymyslí
nějaké nové zázračné téma. Podstatný rozdíl mezi politiky a světem, odkud já pocházím, je, že to, co říkám, udělám. Oni něco říkají dvacet let, a pak to neudělají.
VIDEO: Překvapený Babiš. Vláda na něj nečekala a schválila kompenzace horníkům Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
LN: Už jste se přece sám musel naučit, že občas něco udělat nemůžete, protože pro to nezískáte většinovou podporu, ať už ve vládě, parlamentu nebo zastupitelstvu.
Jasně, ale když jsem navrhoval zvýšení daně pro hazard, některé opoziční strany křičely, že se musí dát víc peněz pro obce a města, a pak hlasovaly proti zvýšení daně a obce o ty peníze připravily. Já nejsem dobrý politik, politika je...
LN: Politika je spravování věcí veřejných.
Pravá politika je hlavně mluvení, média se od rána do večera na něco ptají, k tomu jsou polemiky, konfrontace. Někteří politici nepostavili za celý život ani tu psí boudu. Nikdy nic neřídili. Vůbec netuší co je to rodinná firma. Politika je řemeslo, které úplně neovládám. Je otázka, jestli většina politiků je na svých místech proto, aby něco udělala pro věci veřejné, nebo kvůli tomu, aby se měla dobře. Hlavně ti ve vrcholných funkcích evidentně uspívají lépe v politice než v reálném životě, vždyť tam někteří sedí dvacet let.
LN: Třeba na panu premiérovi je vidět, že není špatné toto řemeslo ovládat. ČSSD od vás zatím na vládě získala prakticky všechno, co chtěla.
Ono to není zvenku vidět, ale pokud jsem nakonec na něco změnil názor, bylo to na základě argumentů. A hlavně jsem nepřipustil, aby se hnulo s deficitem. ČSSD měli neustále různé návrhy, které by zvýšily deficit až na 85 miliard, ustál jsem šedesát. Debata o rozpočtu není o zákonu, ale o plnění. Na tento rok si koalice naplánovala sedmdesátimiliardový schodek, ale už se rýsuje, že na konci bude jeden z nejlepších výsledků v historii naší země. Výsledek je podstatný. Někteří ministři bojují za vyšší rozpočet a pak ho ani nejsou schopní čerpat.
LN: To se týká i ministrů za hnutí ANO. K čemu třeba budou dvě miliardy navíc ministrovi dopravy, když nemá dost projektů, aby utratil i stávající peníze?
Také jsem se na to Dana Ťoka ptal. Tvrdí, že projekty má, a já jsem mu řekl, že si to ohlídám a ověřím. Resort zdědil ve špatném vztahu, neprojektovalo se, nevykupovaly se pozemky. Dopravní infrastruktura je ve strašném stavu. Dálnice jsme měli dostavět ještě před vstupem do Evropské unie a před vznikem krajů jsme na to měli třináct let. Prioritou jsou ale obchvaty měst.
LN: Proč vlastně máte na většině billboardů staré fotografie namísto aktuálních?
Kolem toho byla velká debata v našem týmu. Byl jsem se nově fotit, ale výsledek se mi vůbec nelíbil. Nakonec jsme se rozhodli použít staré snímky i nové, protože jsem taky mezitím zhubl deset kilo.
LN: Vypadá to, že jsou dva Babišové, pobyt v politice se na vás poněkud podepsal.
Vypadá to, že jsem se rozmnožil. Ale víte, kolik lidí říká, že by bylo potřeba ve vládě více Babišů? Tak teď už jsme dva a hlavně je vidět, jak jsem strašné v politice zestárnul.
LN: Je to prvně, co se ANO uchází o hejtmanství, takže jdete z čisté startovací pozice. Z tohoto pohledu by byl úspěchem už jeden zastupitelský mandát. Jaká je ale ambice? Chcete udělat po někdejší oranžové tsunami ANO-tsunami?
Ne, takové ambice nemáme. Jsme ve velké nevýhodě oproti těm, kdo už v krajích etablovaní jsou a navíc používají krajské peníze na kampaň. Naši kandidáti v politice většinou nebyli.
LN: Berete to jako nevýhodu? Ve sněmovních volbách vám stejný fakt přinesl druhé místo.
To ano, ale v rámci předvolebních debat je mínus, pokud do nich chodí lidé bez mediální a politické zkušenosti.
LN: Jaká je tedy meta?
Rádi bychom vyhráli v pěti krajích, nutně to neznamená, že chceme tolik hejtmanů, tuto pozici bychom mohli klidně vyměnit za lepší pozice v krajských radách. Sám jsem zvědavý, jak to dopadne, protože je pravda, že voliči jsou přelétaví. Jsou ovlivnění permanentní negativní kampaní proti mojí osobě, různými výmysly o střetu zájmu nebo dezinformační kampaní o EET.
LN: Vy máte střet zájmů.
Ale nezneužívám ho. Všichni věděli, že ho mám. Je korektnější, když všichni vědí, co vlastním, kde se státem obchoduji, a to vždy výlučně na základě ceny. Stát tedy dostane vždy tu nejlepší cenu. Měl jsem radši zaparkovat firmu jako někdejší ministr Aleš Řebíček? Nebo jako předseda rozpočtového výboru z ČSSD Václav Votava? Kolik poslanců má solární elektrárny usazené v daňových rájích? Kdo to ví?
LN: Nikdo, pokud jsou to anonymní vlastníci v daňových rájích.
Proto si myslím, že moje otevřené vlastnictví je korektnější. Nezneužívám svého postavení. Je to absurdní. Pokud si vezmete, že moje firma byla druhá v tendru Lesů ČR, kde byla jediným kritériem cena, a mým firmám se teď zakáže hlásit do veřejných zakázek, pak samozřejmě klesne konkurence a nejen Lesy dostanou horší cenu. To, co předvedly ostatní strany se zákonem o střetu zájmů, je absurdní. Proč to dělaly teď? Proč ne už na začátku, když jsem se stal ministrem?
LN: Protože až teď si ČSSD byla jistá, že vyjednala dost hlasů pro schválení.
Ne, oni prostě zjistili, že s nimi nebudeme dělat kšefty. Teď už to vědí a nemají nás rádi.
LN: V tuhle chvíli máte čtyři senátory. Na jak významné posílení v horní komoře si myslíte?
Musím říci, a je to trochu ostuda, že o našich kandidátech na senátory nemám detailní přehled. Nemám tip, jak to dopadne. Budu se jim intenzivně věnovat v dalším kole, pokud postoupí.
LN: Sám jste to už zmínil a také v krajských průzkumech se ukazuje, že hnutí ANO má jeden z nejvyšších podílů nerozhodnutých voličů, ostatní strany mají pevnější voličské jádro. Znamená to, že jste stále vnímání jako protestní hnutí?
Těžko říct. Historicky se tu rozlišuje levice a pravice, i když opoziční smlouva ukázala, jak jsou si blízké. A upřímně, na tohle dělení moc lidí nehledí. Podle mě chtějí slušné a pracovité politiky, a těch se jim moc nedostávalo v posledních pětadvaceti letech. Já jsem pravičák se sociálním cítěním
LN: Čili lidovec.
To ne. Lidovci jsou ve dvojkoalici s ČSSD. Je to o selském rozumu a aktivním přístupu k věcem, o jejich dotahování do konce.
LN: A proč si tedy myslíte, že jsou vůči hnutí ANO voliči tak nerozhodní?
Nevím, jen vím, že společnost dost polarizuji a že na mě někteří lidé změnili názor hlavně kvůli EET, protože se snažím dělat pořádek a bojuju proti daňovým únikům. Lidi mě nemají rádi kvůli EET, přitom jsme jedna z posledních zemí v Evropě, která evidenci tržeb nemá. Je tu pět milionů zaměstnanců, kteří platí daně, a nikdo se jich neptá, jestli chtějí platit nebo ne, většina podnikatelů také, a my chceme narovnat podnikatelské prostředí. Vyvolává to emoce. EET nám marketingově škodí, i když si myslím, že většina lidí to musí vnímat pozitivně.
LN: Určitě si děláte interní průzkumy, takže kdo je typický volič ANO? Co dělá, kde žije, co si myslí, co chce?
A víte, že nevím?
LN: Dobře, tak jak si ho představujete?
Samozřejmě bych chtěl, aby nás měli rádi všichni.
LN: To nejde.
Hm, ale to je škoda. Chtěl bych, abychom měli nízké daně, aby je všichni rádi platili a byli na to pyšní, aby lidi měli větší příjmy a důchodci vyšší důchody. Abychom byli solidární k těm, kdo neměli tolik štěstí. Aby se nezneužívaly sociální dávky. Vnímám, že se nedá vyhovět všem, ale je důležité lidem vysvětlovat, proč musíme být řádnými hospodáři a nemůžeme všechno hned utratit.
LN: Takže ten ideální volič je poctivý podnikatel se sociálním cítěním?
Ne. Dopisuji si s plno lidmi, mám kamarády v jednotlivých koutech naší země. Babička z Liberce mi napsala básničku, mám důchodce v Ostravě, kteří chodí nakupovat potraviny do Polska. Určitě nás volí zaměstnanci, důchodci, mladí i staří, i podnikatelé, kteří se chovají poctivě. Vím, že se naše
voličská základna změnila, ale nevím, kdo je pro nás typický.
LN: A tušíte, komu voliče nejvíc odvádíte?
Je pravda, že podle našich průzkumů, lidé ostatní strany volí kvůli průzkumu, zatímco hnutí ANO údajně volí kvůli mně, protože věří, že nebudu krást, a že to v hnutí pohlídám. V tom mají naprostou pravdu.
LN: Vy ale těžko budete všechno dělat sám, těžko uhlídáte všechno od ministerstev až po komunál.
Ani jsem to neuhlídal. K nám v komunálu přišlo tolik různých lidí, že to mnohdy udělalo ostudu. I při parlamentních volbách. Z lidí, kteří kandidují do krajů, jsem nevybral ani jednoho. Při sestavování kandidátek do sněmovních voleb chci být při výběru kandidátů podstatně aktivnější. Pozitivní je, že máme šest žen v čele kandidátek do krajů, učíme se z vlastních chyb a budeme v nominacích stále lepší.
LN: Je už teď někdo, s kým hnutí ANO jistě ví, že nepůjde v krajích do koalice?
To není o stranách, ale o lidech.
LN: Takže byste byli ochotní být v koalici s okamurovci nebo komunisty?
Ne, tak to nemyslím. Mluvím vlastně hlavně o ČSSD, která je naším hlavním soupeřem. A v ní jsou různí lidé. Nebudeme v koalici s Michalem Haškem nebo Miroslavem Novákem, to jsou pro mě představitelé klientelismu, korupce a podvodů. V rámci střetu o policejní reformu ale zase třeba Marie Benešová nebo František Bublan podpořili naše stanovisko. V ČSSD jsou i slušní lidé, proto říkám, že nejde o strany, osobní vztahy mezi jednotlivci budou hrát při skládání koalic roli. Nedáváme žádné direktivy, v momentu, kdy budou naši zástupci zvolení, se stávají samostatnými. V rámci komunálu se někteří po zvolení začali tvářit, že s námi nemají nic společného. Člověka poznáte
až v konkrétní situaci. V komunálu jsme nezvládli sestavit koalici v Plzni a Olomouci kvůli selhání jednotlivců z našeho hnutí. Jeden chtěl být mermomocí primátorem, druhý svým jednáním všechny naštval. Proto říkám, že v životě je nejdůležitější emoční inteligence, IQ není zas tak důležité.
LN: Jak se už začaté supervolební období promítá do života vládní koalice?
Zatím to není tak znát. Na výjezdním zasedání vlády na Slovensko jsme s ministrem vnitra Milanem Chovancem vtipkovali, že už týden jsme na sebe nezaútočili.
LN: Vypadal by návrh rozpočtu na příští rok jinak, kdyby nebylo před volbami?
To si nemyslím, ale já jsem ještě nezažil období před krajskými volbami, a bůhví, co nás čeká před sněmovními, co z mašinérie ČSSD vypadne. Určitě ještě přijdou s nějakými výdajovými nápady. Pokud ministr zdravotnictví říká, že snížíme doplatky na léky pro děti a seniory, můžu s tím souhlasit, ale musí zároveň říci i to, kde na to vezmeme peníze.


description: Ostře sledovaný souboj několika veřejných známých osobností na Praze 6 vyhrál pedagog Jiří Růžička suverénně. Před druhým postupujícím Václavem Bělohradským měl náskok více než 25 procent hlasů. Nechybělo mnoho a do druhého kola senátních voleb mohl postoupit přímo. „Jsem spokojený, kdyby to bylo padesát procent, byl bych nadšený,“ řekl v rozhovoru pro Lidovky.cz.

title: Porazil Harapese, Bělohradského a jasně vyhrál první kolo. Nečekal jsem to, řekl Růžička

maintext:
Lidovky.cz: Vypadá to, že jste nejúspěšňejší kandidát TOP 09 těchto voleb. Co na to říkáte?
Samozřejmě mě to těší. Zvlášť jako člověka, který je v politice nováček a amatér.
Lidovky.cz: Čekal jste to?
Nečekal, spíš jsem doufal, že to bude slušný výsledek. Jsem spokojený. Nadšený bych byl, kdyby to bylo padesát procent. Zklamaný, kdyby to bylo jinak, než to je.
Lidovky.cz: Před druhým postupujícím Václavem Bělohradským (ČSSD + Zelení) máte ohromný náskok, v poli poražených zůstali i Vlastimil Harapes i Aleš Hušák, takže se už nabízí otázka, jaké budou vaše priority v Senátu.
U mě je to celkem jasné, chci navázat na to, co celý život dělám, tedy vzdělávání.
Jsem přesvědčený, že to je naše nejdůležitější investice do budoucna. Zároveň je nejvíc zanedbávaná.
Lidovky.cz: A konkrétně tedy jaké máte priority?
Škola už dávno ztratila monopol na vzdělávání. Máme heslo: Budoucnost nesmíme řešit v budoucnosti. Víme, že za 25 let, až současní žáci budou v nejproduktivnějším věku, bude příprava na zaměstnání a potřeba v zaměstnání úplně jiná než teď. Takže je potřeba hledat nějaké jiné řešení.
Lidovky.cz: Víte, jaké by byly vaše první návrhy?
Hned bych navrhoval změnu nedávno novelizovaného školského zákona. Jsou tam pro mě nepřijatelné věci. Například úplně nesmyslná síť středních škol, na kterou chodí kde kdo a pak se nám zdá divné, že třeba dvacet procent lidí neodmaturuje. Místo toho, aby se to řešilo, se navrhnou jednotné přijímací zkoušky. Bereme svobodu jednotlivcům a to je pro mě nepřijatelné.
Lidovky.cz: V čem konkrétně?
Vemte si třeba poslední povinný ročník mateřské školky, povinné přijímačky, povinná maturita z matematiky, povinná inkluze. Přece ti lidé, co dělají ve školách i rodiče vědí, co je pro jejich děti nejlepší. Nechtějme pořád něco diktovat.
Lidovky.cz: Všichni vám tady chodí gratulovat. Budete večer slavit?
Asi ne. Ta kampaň byla strašně dlouhá, jedeme od března. Jestli si budu moct v klidu lehnout, vyspat se a dát si před tím sklenku dobré whisky, tak budu spokojený.


description: Většina rektorů veřejných vysokých škol se 28. října stejně jako loni nezúčastní ceremoniálu předávání státních vyznamenání na Pražském hradě. Někteří se omluvili kvůli jiným povinnostem, některým vadí, že prezident Miloš Zeman nepozval všechny, část důvody své neúčasti nekomentovala, vyplývá z jejich vyjádření pro ČTK. Zeman na oslavy státního svátku podle dostupných informací znovu nepozval rektora Masarykovy univerzity Mikuláše Beka, s nímž měl v minulosti spory. Podle mluvčího prezidenta Jiřího Ovčáčka Zeman zvažuje, že revoltující rektory už příští rok nepozve.

title: Většina rektorů chce opět bojkotovat 28. říjen na Hradě. Příště je nepozvem, vzkázal Zeman


description: „Když jsem o něm slyšela poprvé, nevěřila jsem, že je to možné,“ říká Šárka Maixnerová, autorka hraného dokumentu Obchodník s deštěm, který rekonstruuje osudy zřejmě největšího českého podvodníka všech dob Josefa Eichlera. Film bude uveden v úterý 18. 10. ve 20:50 na ČT 2.

title: Vydával se za generála KGB a zřejmě i vraždil. ČT odkrývá příběh největšího českého podvodníka

maintext:
Josef Eichler byl původně nenápadná postava, obyčejný Čech z Nymburka, bez vzdělání a znalostí jazyků. Nikdy se nenaučil rusky, přestože se později úspěšně vydával za generála KGB. Jeho čas přišel po roce 1968, v době začínající normalizace, kdy Eichler náhodou nalezl ztracený novinářský průkaz sovětského dopisovatele Baranova a chopil se příležitosti.
Předstíral, že je vysoce postavený generál, a úspěšně se vetřel do vysokých stranických kruhů. Těžil ze strachu, který ovládal tehdejší společnost, zejména ve vztahu ke všemu, co se týkalo „nedotknutelného“ velkého bratra – Sovětského svazu. Nezůstal ale jen u podvodů - pokusil se také o vraždu, když se zamiloval do vdané ženy a potřeboval se zbavit jejího manžela. Navzdory důkazům nebyl nikdy usvědčen.
Eichlerova spanilá podvodná jízda pokračovala i po sametové revoluci - podařilo se mu vetřít do přízně americké velvyslankyně Shirley Black-Templeové, stal se aktivistou Občanského fóra a dokonce se pokusil proniknout do rozhlasové stanice Svobodná Evropa. Tam byl sice odhalen, ale podařilo se mu uniknout.
Příběh neuvěřitelné drzosti, lží a zločinů rekonstruovala pro Českou televizi scenáristka a režisérka Šárka Maixnerová.
Lidovky.cz: Kde jste objevila námět na film?
Námět je Jefima Fištejna, kterému příběh vyprávěl major Josef Lottes, bývalý šéf kriminálky. Chlapi z kriminálky to měli jako svůj nedořešený případ.
Lidovky.cz: Co vás na něm zaujalo, když jste příběh slyšela poprvé?
Napoprvé jsem vůbec nevěřila, že je to možné. Sice věřím, že lidi dokážou neuvěřitelně lhát, ale že by někdo dokázal lhát na každém kroku, mi přišlo hodně zvláštní.
Lidovky.cz: Celé mi to trochu připomnělo příběh špióna Karla Köchera, což je skoro patologická osobnost, také lhal celý život. Jak byste popsala osobnost Josefa Eichlera?
Ptala jsem se na něj všech lidí, kteří s ním přišli do styku, protože mě to hrozně zajímalo. Včetně pana doktora (advokáta Tomáše) Sokola. A jejich popis Eichlera se velmi různil. Každý ho potkal v jiné situace. Podle doktora Sokola nebyl Eichler nijak zvlášť inteligentní člověk, ale naopak pan major Lottes s panem vyšetřovatelem (Janem) Puflerem tvrdili, že byl mimořádně inteligentní. Každopádně to byl ale zdatný manipulátor.
Lidovky.cz: Myslíte, že je to osobnost, jejíž rysy jsou stále aktuální a že i dnes se takoví lidé objevují?
Je to strašně aktuální! Jak řekl Jefim Fištejn - kdyby žil Eichler dnes, uplatnil by se patrně v nějaké populistické straně. Kdyby se nedopustil té vraždy, kterou se sice nepodařilo prokázat, ale vlastně všechny nepřímé důkazy svědčí o tom, že toho člověka – manžela své milenky - opravdu zabil, tak je to opravdu dnešní ukázkový podvodník. Populista, člověk, který hraje na sebe, odporná věc, ani ne člověk. Tihle lidi jsou tady pořád. Není to jen fantaskní historka typu Kohout, která teď sedí, ale opravdu jde o populistické obelhávání za účelem vlastního prospěchu.
Lidovky.cz: Jak se vám spolupracovalo s kriminalisty, kteří ve filmu vystupují?
Výborně, pan major Lottes byl úplně neuvěřitelný. Byla jsem ráda, že se rozhodli, že nám poskytnou všechny informace. Oni měli ten příběh úplně pod kůží. Jsou to praví kriminalisti, kteří žili svými případy a brali si je osobně. Pan vyšetřovatel Pufler, který je dnes v důchodu na chalupě, všechno vyprávěl, jako kdyby se to stalo včera.
Lidovky.cz: Jak dlouho trvala příprava filmu?
Asi půl roku. Materiálu jsme nasbírali tolik, že zazněl i názor, že by to byl super seriál nebo hraný film.
Lidovky.cz: Váš film z poloviny skutečně hraný je. Pro vás jako zkušenou scenáristku to byla první režie, že?
Ano, já jsem vždycky psala scénáře a komunikovala s respondenty na place. Režírovala jsem doku-soap, který se bude vysílat v České televizi v lednu, ale to je čistě dokumentární věc. V tohle případě jsem se bála hraných scén, protože jsem nikdy nestudovala práci s hercem a podobné věci. Neměla jsem pocit, že bych do toho mohla jen tak skočit a režírovat. Proto mi supervizi u hraných scén dělal režisér Viktor Polesný.
Lidovky.cz: Zmínila jste váš připravovaný projekt – můžete k němu říct něco bližšího?
Jmenuje se to Ztraceni v Česku a je to šestidílná docu-soap o lidech, kteří jsou na dně a my jsme se je rok snažili vést - nebo být jim oporou - při cestě z úplného dna nahoru.
Lidovky.cz: Kdo v seriálu vystupuje?
Je tam jedna bezdomovkyně, druhá paní je zavřená, třetí postavou je starý pěstoun, kterému zůstaly na krku dvě maličké děti. A máme tam i imigranty - rodinu Syřanů, kteří žádali o azyl v České republice ještě před vlnou běženců a získali azyl a osamostatnili se tady.


description: Pomocí slzného plynu a vodních děl rozehnala v sobotu francouzská policie migranty a další demonstranty, kteří se navzdory zákazu sešli u tábořiště nedaleko města Calais. Shromážděním chtěli vyjádřit protest proti plánovanému uzavření provizorního sídliště migrantů na severu Francie.

title: Francouzská policie rozehnala protesty


description: Brazilský spisovatel Paulo Coelho po dvou letech vydal novou knihu, kterou si v úterý poprvé mohli koupit španělští čtenáři. Informovala o tom španělská agentura EFE. Nový román přibližuje život nejslavnější špionky všech dob Maty Hari a v češtině má vyjít v nakladatelství Argo pod názvem Vyzvědačka již koncem tohoto měsíce.

title: Paolo Coelho vydal knihu o špionce


description: Pražské radnice dostanou od hlavního města 195 milionů korun, které Praha vybrala ve třetím čtvrtletí letošního roku z hazardu. Rozhodli o tom na svém čtvrtečním jednání pražští zastupitelé. Celkem Praha vybrala v uvedeném období na hazardu necelých 500 milionů korun. V Praze platí od letošního 1. ledna vyhláška zakazující provoz heren, herny ve správním řízení nyní postupně ruší ministerstvo financí.

title: Pražské radnice dostanou 195 milionů


description: Slané koláče neboli quiche jsou oblíbené především proto, že jejich příprava je opravdu snadná a přitom existuje tolik různých variací. Nechte se inspirovat a připravte ho s růžičkovou kapustou. a kaštany.

title: Jednoduchý a chutný. Zkuste quiche

maintext:
Quiche s růžičkovou kapustou, kaštany a klobásou
Na těsto:
100 g studeného másla
200 g mouky
špetka soli
50 g mletých lískových oříšků
1 lžíce bílého vinného octa
Na náplň a polevu:
500 g růžičkové kapusty
sůl
muškátový oříšek
1 lžíce oleje
3 italské klobásky salsiccia (nebo jiné pikantní klobásky)
300 g podušených, oloupaných kaštanů
1 lžíce másla
pepř
200 ml smetany
60 g sýra roccolo
3 vejce
Nasekáme máslo, přidáme 2 lžíce ledové vody a ostatní přísady a rychle uhněteme těsto. Vytvarujeme ho do koule, zabalíme do fólie a dáme na přibližně1 hodinu do chladna. Troubu rozehřejeme na 200 stupňů. Formu vytřeme máslem.
Těsto rozválíme na pracovní ploše posypané moukou a přeneseme do formy. Dno vícekrát propícháme vidličkou a předpečeme na druhém stupni odspodu asi 10 minut. Pak vyjmeme a necháme vychladnout. Teplotu trouby snížíme na 180 stupňů.
Omyjeme růžičkovou kapustu, očistíme, růžičky rozpůlíme a předvaříme v osolené vodě asi 10 minut. Pak vyjmeme a necháme vychladnout. Pak vodu slijeme, kapustu necháme okapat a dáme do mísy. Ochutíme muškátovým oříškem.
Zahřejeme olej na smažení a klobásky na něm ze všech stran zprudka (asi 10 minut) opékáme. Pak vyndáme, nakrájíme na kousky velikosti sousta a smícháme s kapustou. V pánvi zahřejeme olej a přibližně 5 minut na něm restujeme nasekané kaštany. Potom je také přidáme do kapustové směsi, kterou pak rozdělíme na korpus.
Na polevu rozmixujeme smetanu s nasekaným sýrem. Ve směsi rozšleháme vejce a dochutíme solí a pepřem. Polevu nalijeme na kapustovou směs a pečeme na prostředním stupni asi 30 minut.
Recept pochází z knihy Quiche a koláče - oblíbené recepty od pikatních po sladké, kterou vydalo nakladatelství Ikar.


description: Ministr financí a předseda hnutí ANO Andrej Babiš označil před začátkem dnešního druhého kola senátních voleb ministra průmyslu a obchodu Jana Mládka (ČSSD) za „politického parazita“. Uvedl to na svém facebookovém profilu ve výzvě voličům, aby na Táborsku podpořili Mládkova protikandidáta Jaroslava Větrovského (za ANO). Mládek reagoval na twitteru tak, že Babiš je šíbr, který nezná slušnost.

title: Babiš nazval Mládka parazitem,


description: Hnutí Severočeši.cz definitivně vypadlo z letošních krajských voleb. Ústecký soud ve čtvrtek zamítl jako nedůvodnou jejich žalobu proti krajskému úřadu Ústeckého kraje. Uvedla to mluvčí soudu Marcela Trejbalová. Křídlo Severočechů, které má blízko k podnikateli Jiřímu Zelenkovi, chtělo žalobou zvrátit odvolání všech svých kandidátů. Ty nechala minulý týden coby zmocněnkyně odvolat první místopředsedkyně hnutí Hana Jeníčková.

title: Hnutí Severočeši.cz vypadlo z voleb, v Ústeckém kraji bude chtít jejich opakování


description: Přinejmenším 77 lidí v sobotu utrpělo zranění při výbuchu plynové láhve v kuchyni kavárny ve městě Vélez-Málaga na jihu Španělska. S odvoláním na místní nemocnici o tom informoval španělský list El País. Příčina výbuchu zatím není známa.

title: Výbuch plynové láhve na jihu


description: V Etiopii vypukly na několika místech další nepokoje, v ulicích měst jsou slyšet výstřely. Demonstranti ve státě Oromija blokují ulice, zapalují automobily i vládní budovy, řekl podle agentury Reuters představitel tamní policie. Už v neděli během protivládních protestů, které policisté rozháněli slzným plynem a ostrou střelbou, zemřelo ve stejném státě přes 50 lidí.

title: Protivládní protesty v Etiopii


description: Uprchlíci z tábora u Calais se v noci na neděli střetli s pořádkovými silami v sérii potyček, během kterých na policisty házeli lahve a kameny. Policie v snaze nastolit pořádek odpovídala kouřovými granáty, uvedla britská zpravodajská stanice BBC na svém webu. Rozsáhlý uprchlický tábor v Calais na severu Francie se má v pondělí začít evakuovat.

title: Příprava na vyklizení. U tábora v Calais létaly kameny a lahve na policisty.


description: Zástupci venezuelské opozice v noci na pondělí jednali s prezidentem Nicolásem Madurem. Během prvního kola rozhovorů, které zprostředkoval Vatikán, se dohodli na harmonogramu a tématech dalšího dialogu. O výsledku jednání za zavřenými dveřmi informoval vatikánský představitel.

title: Venezuelská opozice a prezident Maduro


description: V souvislosti s kauzou zmanipulovaných zakázek na informační systémy čelí nově obvinění 27 lidí a dvě firmy. Žalobce olomouckého vrchního státního zastupitelství Martin Brzobohatý ve středu uvedl, že trestní stíhání zahrnuje celkem 14 veřejných zakázek, jejichž celková hodnota je několik set milionů korun.

title: Za manipulaci stamilionových IT zakázek


description: Od Donalda Trumpa dávají měsíc před volbami všichni ruce pryč. Média na něj útočí zleva i zprava, republikáni by nejraději jiného kandidáta a teď musí ustát i kritiku celebrit. Jeden den před debatou s Hillary Clintonovou se do něj pustil Arnold Schwarzenegger i Robert De Niro.

title: ‚Grázl, čuně, blb‘. Do Trumpa


title: Thajci v ulicích oplakávali zemřelého krále. Státní smutek potrvá třicet dní

maintext:
Thajci projevují úctu zemřelému králi Pchúmipchonu Adundétovi. | foto: ČTK
BANGKOK Miliony Thajců se v pátek oblékly do černého a truchlí nad smrtí krále Pchúmipchona Adundéta, který ve čtvrtek zemřel ve věku 88 let. Zástupy tisíců plačících lidí se shromáždily v metropoli Bangkoku, aby vyprovodily panovníkovo tělo na cestě z nemocnice do královského paláce. Kondolence do Thajska míří z celého světa, včetně České republiky.
Thajské úřady vyhlásily na pátek volno a dalších 30 dní potrvá v zemi státní smutek, během něhož budou vlajky staženy na půl žerdi a budou zakázány jakékoli oslavy. Velvyslanectví v Bangkoku, včetně českého, vydala v souvislosti s královým úmrtím doporučení pro turisty a další cestující, aby „respektovali toto období smutku a dbali na přiměřené oblečení a chování na veřejnosti s ohledem na thajský národ“.
Největší problém Thajska je obchod s lidmi a otrokářství, říká Čech Celkem bude období smutku trvat jeden rok. Velvyslanectví proto upozornila, že i v dalších měsících budou v platnosti určitá omezení společenského života. Pchúmipchon Adundét byl nejdéle působícím panovníkem na světě: na trůnu byl 70 let. U svých poddaných se těšil nesmírné úctě a oblibě a u politiků měl velkou autoritu, ačkoli neměl prakticky žádnou politickou moc. V zemi, kde se za jeho panování vystřídalo 26 vlád, byl považován za osobnost zajišťující stabilitu a jednotu. Mnozí Thajci se nyní obávají budoucnosti země, kterou od převratu v roce 2014 řídí vojenská junta. Premiér Prajutch Čan-Oča ve čtvrtek prohlásil, že prioritou je teď bezpečnost Thajska, a po celé zemi nechal rozmístit další vojáky. Ti byli v pátek vidět v centru Bangkoku na každém kroku - u vládních úřadů, na kontrolních stanovištích i na křižovatkách. Úřady vyhlásily den volna, ale obchody zůstaly otevřené, stejně jako thajská burza a další finanční instituce. Thajský akciový trh, který se kvůli zprávám o králově zhoršujícím se zdraví od začátku týdne propadal, v pátek vzhledem k předpokladům pokojného předání moci posílil o 4,6 procenta a zotavil se i kurz thajského bátu. Novým panovníkem se má stát králův jediný syn, čtyřiašedesátiletý korunní princ Mahá Vatčirálongkón, který ale nepožívá stejné úcty jako jeho otec. Princ prohlásil, že bude truchlit společně s thajským lidem. Otázky oficiálního nástupnictví nechá na pozdější dobu, až ho parlament vyzve, aby se ujal trůnu. Před královským palácem v pátek čekala dlouhá fronta lidí, kteří se přišli poklonit portrétu zesnulého. „Je to, jako bych ztratil vlastního otce,“ řekl podle agentury Reuters třiapadesátiletý Sutchad Kongjeam. „Nikdy jsem v takové situaci nebyl. Nemám slov. Mé srdce je ochromené,“ citovala agentura AP dalšího z truchlících Sivaního Varikónsakula. Kondolence míří do Thajska z celého světa. Český prezident Miloš Zeman zaslal v pátek kondolenční telegram thajskému korunnímu princi Mahá Vatčirálongkónovi. „S hlubokým zármutkem jsem vyslechl zprávu o skonu thajského krále Pchúmipchona Adundéta. Sdílím zármutek thajského lidu, neboť v jeho osobě odešel významný státník, symbol úcty a autority,“ napsal Zeman. Americký prezident Barack Obama označil krále Adundéta za „blízkého přítele Spojených států“ a vyslovil se pro obnovu demokracie v Thajsku. Německá kancléřka Angela Merkelová vyzdvihla, že thajský monarcha „přispěl k modernizaci země a neúnavně usiloval o blaho lidu“. Ruský prezident Vladimir Putin ocenil ekonomický rozvoj Thajska za Adundétovy vlády. Francouzský prezident Francois Hollande zdůraznil monarchovy „výjimečné lidské kvality“.


description: Ve středních Čechách se rodí čtyřkoalice ANO, STAN, TOP 09 a ODS. Vítězné ANO má mít v krajské radě čtyři zástupce včetně hejtmana, STAN také čtyři, ODS dva a TOP 09 jednoho. Novinářům to po středečním jednání ve Sněmovně řekla jednička na kandidátce ANO Jaroslava Jermanová.

title: Ve Středočeském kraji se rodí čtyřkoalice, Babiš v Ústí podpoří komunistického hejtmana


description: Osm měsíců strávil proti své vůli v domově se zvláštním režimem, aniž by o tom rozhodl opatrovnický soud. Nadprůměrně inteligentní muž s iniciály J. Č., který byl zbaven svéprávnosti, se kvůli tomu více než tři roky domáhal odškodnění. Ve čtvrtek přišel v jeho spletitém příběhu zásadní zlom. Evropský soud pro lidská práva ve Štrasburku mu uznal finanční náhradu za psychicky vyčerpávající pobyt v sociálním zařízení ve výši 15 tisíc eur, což je v přepočtu více než 400 tisíc korun.

title: Přelomový verdikt: Za pobyt v ústavu proti své vůli dostane nesvéprávný Čech 400 tisíc

maintext:
Devětapadesátiletého bývalého učitele z Prahy J. Č. (redakce zná celé jméno muže, na jeho přání jej ale záměrně nezveřejňuje celé – pozn. red.), který byl zbaven svéprávnosti, umístila jeho soudem přidělená opatrovnice za zdi domova se zvláštním režimem v Letinech na Plzeňsku, kde se léčí nemohoucí a těžce nemocní lidé bez možnosti volného pohybu. Kvůli tomu se více než tři roky domáhal finanční satisfakce.
Té se nyní dočká, jak zjistil server Lidovky.cz. „Soud konstatoval porušení článku 5 (1) – právo na osobní svobodu, 5 (4) právo na přezkum zásahu do osobní svobody a 5 (5) – právo odškodnění za zbavení osobní svobody. Pan J. Č. Dostane odškodnění 15 tisíc eur (přibližně 405 tisíc korun),“ tlumočila rozhodnutí štrasburského soudu advokátka Zuzana Durajová. Odkazuje se přitom na Úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod.
Porušení práva na osobní svobodu podle ní bylo od začátku zcela zřejmé, proto jí verdikt potěšil. „Pan J. Č. se konečně dočká satisfakce,“ okomentovala přelomové rozhodnutí.
„Vyhrál jsem. Po třech letech si to, myslím, zasloužím. Trochu jsem s tím vlastně i počítal. Bylo mi slíbeno, že to, co se mi stalo, musí ve Štrasburku, uznat,“ radoval se do telefonu invalidní důchodce J. Č. krátce poté, co se o rozhodnutí dozvěděl.
Případ pana J. Č., o němž napsal server Lidovky.cz, totiž už v minulosti vedl k legislativním změnám. „Je důležité zmínit, že vláda už v průběhu řízení podstoupila kroky k odstranění nezákonného stavu a k prevenci dalších případů. Byl novelizován zákon o zvláštních řízeních soudních i zákon o sociálních službách tak, že v případě nesouhlasu člověka s umístěním musí vždy rozhodovat soud,“ doplnila Durajová.
O době strávené v letinském ústavu, který veřejná ochránkyně práv Anna Šabatová po osobní návštěvě na začátku loňského roku vyzvala k okamžitému ukončení činnosti, hovoří invalidní důchodce J. Č. nepokrytě jako o nejhorším období v životě.
Pobyt v kritizovaném zařízení, kam jej údajně na začátku roku 2011 nezákonným způsobem dostala jeho soudem nařízená opatrovnice, jíž viní mimo jiné i z finanční ztráty, popisuje nadprůměrně inteligentní a nad míru výřečný bývalý učitel jako vězení.
„Zažíval jsme tam strašné věci. Bylo to opravdu hrozné. Rozbily se tam například pánské záchody, a tak se chodilo jen na jeden, kde nebyly pisoáry, ale jen dvě mísy. Chodili tam muži a ženy. Kolem mísy byly poházené pleny, které nikdo neuklidil,“ vzpomíná v pan J. Č. na hygienické podmínky.
Místo cigaret poštovní známky
Kromě toho mu vadilo, že nesměl sám chodit na procházky po areálu, dostával jen kašovitou stravu nevalné chuti a že mu personál letinského zařízení zabavil mobilní telefon. S hořkostí líčil i to, jak údajně přišel o snubní prsten. „Pořád jsem si říkal, že si ho musím schovat, až jsem o něj nakonec přišel,“ vyprávěl dále.
O omezení svéprávnosti: Soud podle nového občanského zákoníku omezuje svéprávnost pouze na dobu tří let, pak provádí přezkoumání dotčené osoby a omezení prodlouží, nebo zruší.
Nově tak soud svéprávnosti nezbaví žádnou právní osobu úplně , jak tomu bylo dříve, ale omezuje ji svým rozhodnutím částečně. V rozhodnutí navíc definuje, v jakých právních úkonech je osoba nesvéprávná.
Pokud není osoba k nějakému jednání dostatečně svéprávná,musí mít pro toto jednání zástupce nebo opatrovníka.Tyto dva pojmy se liší pouze způsobem vzniku zastoupení, přičemž zástupce je vybrán automaticky ze zákona, jde například o rodiče. Takzvaný opatrovník je naopak jmenován soudem.
Ředitel sociálního a zdravotního centra Letiny Aleš Patera se k případu pana J. Č. ani ke kritice namířené proti ústavu nechtěl pro server Lidovky.cz blíže vyjadřovat. „Stále trvám na tom, že jeho umístění nebylo protizákonné,“ uvedl v krátkosti s tím, že údajně mohl zařízení kdykoli opustit.
Pan J. Č. ale hovoři o pobytu docela jinak. Prý jen díky pomoci dvou lidí mohl napsat dopis do kanceláře neziskové právní organizace Liga lidských práv. Když jim vylíčil svůj příběh, nabídli mu brněnští právníci okamžitě pomoc.
Sepsali společně stížnost adresovanou práve do Štrasburku. V té se domáhá finančního odškodnění za pobyt v ústavu, který měl i podle rozhodnutí někdejšího veřejného ochránce práv Pavla Varvařovského schválit soud. Tak se ale v případě J. Č. nestalo, což bývalý ombudsman ve zprávě o šetření z roku 2011, kterou má redakce k dispozici, označil za nezákonné jednání.
Evropský soud pro lidská práva nebyl jedinou institucí, na kterou se invalidní důchodce s právníky obrátil. Již v minulosti apelovali na Okresní soud v Plzni, aby zahájil detenční řízení a rozhodl o tom, jestli proběhlo umístění J. Č. v Domově Letiny (dnes Sociální a zdravotní centrum Letiny s.r.o. - pozn. red.) v souladu se zákonem. Tento krok byl ovšem neúspěšný. Soud odmítl řízení zahájit. V roce 2011 se též právníci J. Č. domáhali pomoci u Ústavního soudu. I tam ale byla stížnost zamítnuta.
Kritika ombudsmanky
Šanci pak vkládal pan J. Č. do kontroly, kterou v letinském sociálním zařízení zahájil plzeňský krajský úřad. Jenže i v tomto případě přišlo zklamání - inspektoři podle oficiální zprávy žádná závažnější pochybení neodhalili.
Teprve až Varvařovský a Šabatová letinský úřad veřejně zkritizovali, a to z pozice veřejného ochránce práv. Opírali se tak o svá i soudní rozhodnutí, podle nichž nesmí opatrovník umístit člověka, byť omezeného na svéprávnosti, do ústavu proti jeho vůli.


description: Zástupci hnutí Severočeši.cz v úterý napadli krajské volby v Ústeckém kraji. Ve stížnostech, které předali krajskému soudu, žádají kvůli odvolání svých kandidátů krátce před volbami jejich opakování. Řekl to poslanec Bronislav Schwarz. Stížnosti podal on a také lídr kandidátky, lékař Saša Štembera.

title: Severočeši.cz napadli krajské volby


description: Dvojice polských horolezců zahynula při pokusu o zdolání jednoho z vrcholů v indické části Himálaje. Podle televize TVN24 o tom ve čtvrtek informovala polská horolezecká asociace.

title: Dva Poláci zahynuli v Himalájích


description: Na dálnici D1 u Šternova na Benešovsku srazil v neděli večer vůz chodce, který svým zraněním na místě podlehl. Bez dalších podrobností to řekla mluvčí středočeských záchranářů Petra Effenbergerová. Podle Národního dopravního informačního centra je dálnice v místě nehody uzavřená.

title: Na D1 na Benešovsku srazil vůz


description: Předseda Ústavního soudu Pavel Rychetský se zúčastní oslav 28. října a předávání vyznamenání na Pražském hradě. Jde o výraz úcty k svátku, uvedl v prohlášení, ve kterém ale zároveň kritizuje postup Hradu v kauze kolem vyznamenání pro Jiřího Bradyho.

title: Rychetský ze zúčastní oslav 28. října,


description: Městská část Praha 8 má bohužel nedostatek bytů, které by bylo možné využít pro účely sociálního bydlení. Je to způsobeno tím, že v minulých dvou volebních obdobích tehdejší pravicové vedení radnice prodalo kolem 11 000 bytů. Tím se jejich počet v našem vlastnictví snížil z 12 000 bytů jen na přibližně tisíc. Velikost našeho bytového fondu se tak stala naprosto nedostatečnou vzhledem k tomu, že máme více než sto tisíc obyvatel.

title: Odmítáme tvorbu nových


description: Přinejmenším 77 lidí bylo v sobotu večer zraněno při výbuchu plynové láhve ve městě Vélez-Málaga na jihu Španělska. Příčina výbuchu zatím není známa.

title: Výbuch plynové láhve na jihu


description: V Nizozemsku v pondělí začal soudní proces s poslancem a předsedou krajně pravicové Strany pro svobodu (PVV) Geertem Wildersem. Čelí obvinění z diskriminace a podněcování k rasové nenávisti kvůli svým výrokům na adresu marockých přistěhovalců. Obžalovaný proces bojkotuje a na dnešní jednání se nedostavil, informovala agentura AFP.

title: ‚Zastavíme špínu z Maroka.‘ Radikální politik Wilders bojkotuje soud kvůli rasistickým výrokům


description: Kokos je základ paleo stravy, protože tuk z kokosového ořechu je snadno stravitelný a proto rychle dodává energii, navíc je všestranně využitelný. Zkuste si doma připravit kokosovo-banánové paleo tyčinky. Ideální ke svačině.

title: Svačina do kapsy. Zkuste paleo


description: Televizní satirická minisérie Kosmo scenáristy Tomáše Baldýnského zavede diváky z Brd až do vesmíru. Poprvé se na obrazovkách objeví v neděli 23. října na programu ČT1. V létě ji s režisérem Janem Bártkem představil na karlovarském festivalu, filmové škole v Uherském Hradišti a ve Slavonicích. Objeví se v ní Martin Myšička, David Novotný, Jiří Hána, Jakub Žáček, Jana Plodková, Petr Vančura a Václav Kopta.

title: Baldýnského satira Kosmo vtrhne na

maintext:
Podle Baldýnského šlo tvůrcům o to, aby na půdorysu fiktivního projektu českého letu do vesmíru s ironií a nadsázkou popsali Českou republiku dneška i svět, ve kterém žijeme. „Jde o seriál inspirovaný Českou republikou, poukazuje na výjimečnost Čechů, kteří světu přinesli remosku, Jágra či kostku cukru,“ řekl Baldýnský ČTK.
Například hned v prvním dílu budou diváci sledovat přípravy kosmonautů na let do vesmíru, odehrávající se ve zchátralém objektu zrušené základní školy nedaleko Měchenic. V České kosmické agentuře centrifugu nahradil řetízkový kolotoč z majetku firmy Atrakce - Farkaš a syn, v rámci fyzické přípravy jsou kosmonauti nuceni nosit živou ovci do kopce. Celé výpravě velí kapitánka Musilová (Jana Plodková). „Jejím úkolem je připravit chlapce na to, aby let zvládli. Dvacet dva let strávila v Americe a jejím hlavním heslem je Pravda. To znamená, že nerozumí ani lži, ani humoru. Je vlastně nejčistší postavou celého seriálu. Zahrát si ji bylo pro mě občas oříšek, protože sama mám ráda černý humor a najednou jsem na něj nemohla reagovat,“ popisuje svou postavu Plodková.
Poté, co v příběhu za záhadných okolností zešílí ministr školství a mládeže, je na jeho místo jmenován zkušený politický šíbr. Zjišťuje, že rozpočet ministerstva je téměř vyčerpán utajeným projektem České nebe, jehož cílem je vyslat české kosmonauty na Měsíc. A protože finance rozkradl šéf projektu, vymýšlí, jak dostat partičku zoufalců do vesmíru, aby nemuset vrátit Evropské unii dotaci.
VIDEO: Satira Kosmo spekuluje, co znamená být Čech Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
„Seriál Kosmo pro mě byl od počátku velká výzva. Nejen proto, že sitcom je v našich končinách žánr ne úplně probádaný, ale také proto, že jde o sitcom, který se z části odehrává ve vesmíru,“ říká o složitosti žánru režisér Jan Bártek a dodává: „Mojí úlohou bylo vymyslet, jak to všechno - startování raket, stav beztíže a podobné hračičky, v našich sitcomových podmínkách natočíme tak, aby se divák smál, ale abychom nebyli úplně k smíchu my.“
„Trochu Zelený Raoul, trochu Červený trpaslík, trochu Jistě, pane ministře, ale zcela stoprocentně Česká republika roku 2016,“ charakterizovali seriál tvůrci.
Šest premiér sitcomu se uskutečnilo v kinech v Praze, Brně, Hradci Králové, Semilech a Ostravě. Na vstupném se vybralo téměř 80.000 korun, které byly věnovány nadaci Slepice v nouzi.


description: Jiří Brady se zamýšlel zdržet v Česku jen krátce. Z důvodu aféry kolem (ne)vyznamenání je jeho program čím dál tím více nabitý. V rámci spolupráce na projektu Terezínská štafeta, vystoupí Brady v úterý na koncertu, který zorganizovali studenti zabývající se problematikou židovských teenagerů v Terezíně. Zazní i terezínské písně od přátel Jiřího Bradyho.

title: ‚Jirko, děkujeme, nemlčíme‘. Studenti zorganizovali koncert a výstavu o Terezíně

maintext:
Měla to být návštěva jako každá jiná. Jiří Brady je absolvuje již od 90. let, odkdy se může vracet do rodné země. Okolnosti tomu však chtěly jinak.„Jezdí sem pravidelně, vždy na přelomu října a listopadu,“ potvrdil ministr kultury Daniel Herman (KDU-ČSL), když v neděli večer čekal na svého strýce na pražském letišti. Přesně 72 let ode dne, kdy byla v koncentračním táboře Osvětim zavražděna Bradyho mladší sestra Hana.
Osmaosmdesátiletý Brady původně zamýšlel v Česku pobýt jen několik dní. Jeho plány se ale radikálně změnily. „Letenku jsme si kupovali už před pár týdny. Mysleli jsme, že pobyt proběhne jako vždy, ale teď manžela čeká několik rozhovorů, vystoupení v televizi, setkání na pražském magistrátě... O víkendu pojedeme do Nového Města na Moravě, odkud Jirka pochází. Potom se ještě zastavíme v Brně za kamarády,“ popisuje nabitý program Bradyho manželka Tereza.
Jirko, dekujeme, nemlcime... Spolecne s Terezinskou stafetou zpiva plne namesti. https://t.co/piLowakEnS — SarkaKabat (@SarkaKabat) 25. října 2016
Terezínská štafeta
Jedním z bodů programu je také dnešní koncert na pražském Strossmayerově náměstí, který nese název: Jirko, děkujeme, nemlčíme. Jeho organizátory jsou studenti z celého Česka, kteří se od roku 2010 zabývají osudy židovských teenagerů v Terezíně. Mezi ně patřil před transportem do koncentračního tábora v Osvětimi i Brady, který o hrůzách holokaustu celý život přednáší.
Studenti v projektu Terezínská štafeta postupně zmapovali nejen to, v jakých podmínkách mladí lidé v Terezíně žili, ale také jejich práci pro časopis Vedem, který za války vydávali přímo v ghettu. „Uchvátily nás nejen texty, ale i to, jak statečně snášeli těžkosti, jak dokázali bojovat humorem, tvořením i tím, že byli kamarádi a drželi v dobách zlých pohromadě,“ říká Matouš Bičák, který je jedním ze zakladatelů projektu.
Postupně se do pátrání po osudech mladých v Terezíně zapojilo 15 škol z celé republiky i někteří pamětníci. Brady jim od počátku projektu pomáhá s doplňováním informací. Studenti s ním natočili téměř hodinový dokument Terezínské toulky.
Tichá většina promluví
Právě citát z tohoto filmu byl inspirací pro dnešní koncert. „Pan Brady říká, že když tichá většina, lidé, kteří by měli promluvit, nepromluví, špatně to dopadne. Proto jsme se rozhodli my, tichá většina, nadále nemlčet,“ napsali studenti v prohlášení. Na webu Terezínské štafety také popsali program dnešní akce:
„Na náměstí od 16.30 hodin zazní terezínské písně, zhudebněné texty Petra Ginze, Hanuše Ha chenburga a Zdeňka Ornesta: kamarádů Jiřího Bradyho, kteří s ním byli v Terezíně. Nejsme lhostejní k hodnotám, které naše ústavní špičky reprezentují. Stejně jako kluci a holky v Terezíně věříme, že naslouchání si, společenství, přátelství, dialog a mír jsou hodnoty, které nejsou naší společnosti vzdálené a které by neměly být ponižovány pod zájmy ekonomické. Vezměte si na klopu žlutou stuhu jako symbol naděje a útlaku vězňů za druhé světové války.“
Kromě koncertu studenti zvou na výstavu, která přibližuje život v Terezíně. K vidění je na radnici Prahy 7 do 18. listopadu.


description: Ve středu, tedy krátce před třetí prezidentskou debatou, vydal hudebník Eminem novou, minimalistickou píseň s názvem Campaign Speech, kde jmenovitě odkazuje na Trumpovu kampaň a emotivně varuje před tím, aby se kontroverzní realitní magnát stal příštím prezidentem Spojených států.

title: Eminem rapuje proti Trumpovi: Chcete neřízenou střelu, co má prst na knoflíku?


description: V Jihočeském kraji se ve čtvrtek na vytvoření koalice předběžně dohodla ČSSD s ANO a Jihočechy 2012, musí to ale ještě schválit vedení krajských organizací jednotlivých stran. Zástupci ČSSD, ANO a hnutí Jihočeši 2012 to po čtvrtečním jednání řekli novinářům.

title: V Jihočeském kraji se rýsuje

maintext:
Dohromady by vznikající koalice měla 31 zastupitelů z 55. Hejtmanem by měl nadále zůstat Jiří Zimola (ČSSD), jeho statutární náměstkyní by se měla stát Lucie Kozlová (ANO).
Nastupující koalice vystřídá dosavadní alianci sociálních demokratů a KSČM, která kraji vládla v uplynulém volebním období. Krajské volby na jihu Čech vyhrála ČSSD a zajistila si 15 zastupitelů. Druhé ANO získalo 12 a Jihočeši 2012 čtyři mandáty. Do zastupitelstva se ještě dostaly ODS, KSČM a koalice Pro jižní Čechy.
Zimola věří, že koalice tří politických subjektů, jejichž zástupci se sešli, vznikne. „Předpokládám, že na základě vyjádření vyjednávacích týmů to bude posvěceno a v neděli budeme moci oznámit, že trojkoalici na jihu Čech už nic nebrání,“ řekl. Vedení krajské ČSSD bude jednat o koalici v pátek. Vedoucí orgány hnutí ANO a Jihočechů 2012 se sejdou kvůli stejné záležitosti v neděli.
Rozdělení křesel
Koalice se předběžně domluvila i na rozdělení křesel v radě tak, že po pěti jich obsadí ČSSD a ANO a jedno zbývající získají Jihočeši 2012. Zatím není jasné, kolik náměstků bude hejtman mít. Zimola uvedl, že čtvrteční debata toto téma neřešila. „Platí to, že první náměstkyní bude paní Kozlová, která bude mít resort sociálních věcí a asi i školství. Paní náměstkyně (Ivana) Stráská (ČSSD) by dále měla na starost zdravotnictví, ale o dalších pozicích jsme se nebavili,“ uvedl hejtman.
Sociální demokracie a ANO se den po volbách domluvily na společném postupu. Vzhledem k tomu, že jejich zisk nestačil na nadpoloviční polovinu v zastupitelstvu, vybíraly třetího partnera. ANO prosazovalo ODS, kterou však odmítala ČSSD. Sociální demokraté zase preferovali KDU-ČSL, s čímž zase nesouhlasilo ANO.
Zástupců dvou nejsilnější stran v kraji se dosud sešli samostatně třikrát. Až ve čtvrtek poprvé přizvali k jednání možného třetího koaličního partnera.


description: Tři nová místa pro grilování nabízí veřejnosti město Brno na plážích u přehrady. Nacházejí se v Rokli, pod Dymou a na Kozí horce, sdělil dnes v tiskové zprávě primátorův náměstek Martin Ander (SZ). Další má vzniknout v příštím roce na Sokolském koupališti. Celkem vyjdou čtyři grilovací místa na čtvrt milionu korun. Jejich úkolem je zvýšit atraktivitu přehrady.

title: Grilování venku s přáteli?


description: Správa Pražského hradu si u brněnské tiskárny objednala 70 tisíc pohlednic s portrétem prezidenta Miloše Zemana a jeho podpisem. Hrad za pohlednice zaplatí více než 160 tisíc. Pohlednice chce Zeman rozdávat během cest do krajů nebo jimi bude obdarovávat skupiny studentů, kteří přijdou na Pražský hrad.

title: Hrad si objednal 70 tisíc pohlednic se Zemanem. Rozdá je v krajích i studentům


description: Jako kompenzaci za neuskutečněné pobyty v neexistujícím hotelu Woodstone nabízí slevový portál Kouzelný děda vouchery do wellnes centra v Praze na Harfě. To ale patří provozovateli Woodstonu Lukáši Makowskému. Ten obvinění z podvodu odmítá a tvrdí, že se jedná pouze o nedorozumění.

title: Matce patří portál, synovi neexistující hotel. O ‚rodinný podnik’ se prý nejedná

maintext:
Neexistující hotel Woodstone nabízel na svých internetových stránkách wellnes pobyty na Šumavě, i když nebyl v provozu. O své peníze tak přišlo několik desítek lidí. Podle Makowského se ale nejednalo o podvod, ale o celkem normální situaci. „Je to běžné, že prodáváte pobyty do hotelu, který ještě není otevřený. Opravdu jsem věřil, že se podaří hotel rozběhnout,“ dušoval se.
Pobytu v hotelu nabízel na svých stránkách slevový portál Kouzený děda, který provozuje společnost Dobrogem. Jednatelkou společnosti je paní Alena Makowská, matka provozovatele Woodstonu. „Ano, je to moje matka, ale to není žádné tajemství,“ přiznal rodinou vazbu Makowski. Podle něj se ale nejedná o „rodinný podnik“.
Makowski kromě Woodstonu provozoval další hotely ve Spáleném Poříčí na Plzeňsku a v Herálci na Vysočině. „Snažil jsem se vybudovat síť wellnes hotelů, ale kvůli nepravdivým informacím v médiích se mi to nepodařilo. Například značka Woodstone je tak zdiskreditovaná, že ji použít nemůžu,“ řekl Makowski.
Problémovým zařízením byl zámecký hotel Ve Dvoře ve Spáleném Poříčí. Hotel na svých stránkách nabízel možnost wellnes pobytů. Ty se ovšem nekonaly. „To byl problém města, které nám pronajalo nezkolaudované prostory pro wellnes,“ snažil se vysvětlit situaci ohledně hotelu Makowski. Podobný problém byl i v hotelu Žákova Hora v Herálci. Lidé, kteří si zakoupili pobyt v hotelu, se až na místě dozvěděli, že je hotel uzavřen. Takto poškozených zákazníků už je více než 300.
Kromě neuskutečněných pobytů je problémem i vyřizování reklamací. Ze zákona je totiž musí portál vyřídit do 30 dní. Ovšem nespokojení lidé čekají na vyřízení reklamací i několik měsíců. Reklamační linka portálu je celý den obsazená a komunikovat tak lze pouze pomocí emailu.
Urgujícím zákazníkům chodí stále dokola stejný email, pod kterým je podepsána paní Andrea. Makowski tvrdí, že za to může přetížený reklamační systém. „Máma (Alena Makowská) to všechno zadává ručně, každou platbu jednotlivě, takže to chvíli trvá, navíc se teď hromadí reklamace jako reakce na nespravedlivou mediální masáž, která postihla hotely i portál,“ řekl Makowski.
Posílení reklamačního oddělení není podle Makowského za současného stavu možné. „Zaučovat nyní nového člověka by ještě více zpomalilo reklamace. Navíc ti lidé nejsou vždy slušní a neumím si představit, že nyní najdeme člověka, který by takový tlak ustál,“ komentoval problémy Makowski.
Když měkontaktuje policie, budu spolupracovat, řekl Makowski
Slevový portál proto nabízí jako kompenzaci za neuskutečněné nebo stornované pobyty voucher do wellnes centra na pražské Harfě, které provozuje Makowski. „Nespokojeným zákazníkům nabízíme voucher v hodnotě 1990 korun,“ uvedl Makowski. S tímto řešením ale nejsou spokojeni zákazníci portálu. „Já jsem z Olomouce a nepotřebuji wellnes v Praze,“ stěžuje si nespokojený zákazník. A další se přidávají. „Já chci zpět celou zaplacenou částku a ne jen část v podobě voucheru,“ uvedla další z poškozených zákaznic.
Poškození tak podali na portál trestní oznámení. Podle mluvčího jihočeské policie Jiřího Matznera, která případ prošetřuje, se jedná o desítku případů. „Policisté z Českých Budějovic prověřují popsané aktivity jako podezření z podvodu, registrují zatím desítku případu a o dalších ví, že směřují ke sloučení,“ uvedl mluvčí. O jakou částku se jedná mluvčí neřekl. Poškození zákazníci ale v průměru požadují částku mezi třemi až pěti tisíci.
„Mámu (Alenu Makowskou) už kontaktovala policie. Mě sice ještě ne, ale až se tak stane, budu určitě spolupracovat,“ dodal závěrem Makowski.


description: Dron zřejmě natočil útok, který se odehrál 3. října. Na videu útočník v automobilu prorazí bránu a dojede až k samotné policejní stanici. Poté následuje ohromná exploze. Při atentátu podle agentury AP zahynul policejní velitel Ahmad Šah Chán a blíže neupřesněný počet strážců zákona. Nejmenovaný představitel afghánské vlády agentuře Reuters řekl, že nahrávka se zdá být autentická.

title: VIDEO: Taliban natočil pomocí dronu sebevražedný útok


description: Aktivisté ekologické organizace Greenpeace, kteří v pondělí obsadili chladicí věž elektrárny Chvaletice, zahájili sestup. Bude trvat několik hodin. Aktivisté nejdříve nad věží na chvíli vytvořili barevnou mlhu, která měla symbolizovat škodliviny, které z elektrárny vycházejí. Před sestupem také musejí odstranit transparenty, které na věž vyvěsili.

title: Aktivisté Greenpeace zahájili

maintext:
Greenpeace akcí protestují proti modernizaci a prodloužení provozu elektrárny, což podle nich přinese další zhoršení životního prostředí. Vlastník elektrárny, společnost Severní energetická, již dříve uvedl, že nesouhlas Greenpeace považuje za absurdní, neboť modernizace sníží emise škodlivých látek i prachu.
Severní energetická vyčísluje škody způsobené počínáním aktivistů. Mluvčí společnosti Gabriela Sáričková Benešová v úterý uvedla, že mohou dosáhnout řádově několika milionů korun, v případě poškození pláště chladicí věže by to byly i desítky milionů. Aktivisté to zpochybnili s tím, že navrtání děr akumulátorovou vrtačkou nemůže věž příliš poškodit.
Dva ze čtyř kotlů hnědouhelné elektrárny z roku 1979 podstupují modernizaci zhruba za 2,5 miliardy korun, po níž by mohly být v provozu do roku 2030. Greenpeace tvrdí, že podle původních slibů měla být elektrárna odstavena nejpozději v roce 2020. Vlastník elektrárny, společnost Severní energetická, již dříve uvedl, že nesouhlas Greenpeace považuje za absurdní, neboť modernizace sníží emise škodlivých látek i prachu.
Provoz elektrárny protest Greenpeace neohrozil. Dva bloky jsou odstaveny kvůli modernizaci, zbývající dva kvůli nedávnému požáru dopravníku uhlí.


description: Městský soud v Brně zprostil obžaloby zastupitele Brna Tomáše Kratochvíla (za ANO), který se zpovídal z krácení daně u své nábytkářské firmy Toka. Obžaloba ho vinila z vystavování fiktivních faktur na reklamu, která se neměla uskutečnit. Kratochvíl u soudu vyloučil, že by daň krátil úmyslně, a tvrdil, že byl podveden.

title: Soud osvobodil brněnského zastupitele

maintext:
Kratochvílovi hrozilo až osm let vězení za smlouvy z let 2006, 2010 a 2011 s automobilovým závodníkem Michalem Pavlíkem, který mu měl při závodech zajistit reklamu na závodních autech. To se ale nestalo. Rozsudek není pravomocný. Státní zástupce Jaroslav Paul podal odvolání, obhajoba se vzdala odvolání.
Soudkyně Barbora Sýkorová uvedla, že se zastavuje trestní stíhání ohledně faktur z roku 2006, protože už byla věc promlčena. U dalších faktur řekla, že žádné důkazy neprokázaly trestnou činnost.
„Nebyl prokázán úmysl obžalovaného, a proto není možné s přihlédnutím k zásadě pro dubio in reo (v pochybnostech ve prospěch obviněného) uznat obžalovaného vinným a soud ho musel zprostit,“ uvedla Sýkorová.
Kratochvíl byl s verdiktem spokojený. „Na jedné straně jsem rád, že to tak dopadlo, ale neberu to jako žádnou výhru. Celá kauza mě velmi poškodila i celou moji firmu. Musím však přiznat, že je to pro mě velké ponaučení a už v minulosti jsem ve firmě zdvojil kontrolní procesy, aby se to už v životě nemohlo stát,“ řekl novinářům Kratochvíl.
Okolnosti svědčí o trestném činu
Státní zástupce Paul se bude snažit zvrátit verdikt u odvolacího soudu. „Žádné nové důkazy mít asi nebudu, ale je otázka, jestli se soud vypořádal se všemi důkazy, které jsem navrhoval. Přímý důkaz sice není žádný, ale všechny okolnosti svědčí, že došlo k trestnému činu,“ uvedl Paul.
Připomněl, že závodník Pavlík byl soudem v Praze v podobných záležitostech, ale u jiných firem, pravomocně uznán vinným. „Soud v Praze řekl, že pan Pavlík je podvodník, který měl skupinu klientů, pro které zařizoval daňové podvody. A mezi jeho klienty patřila i firma Toka pana Kratochvíla. Je otázkou zvážení situace a rozhodnutí soudu, zda to pan Kratochvíl věděl,“ dodal Paul. Kvůli Pavlíkovi vyšetřuje policie téměř šedesátku firem, některé jsou i z jižní Moravy. „Probíhá vyšetřování a já očekávám, že touto kauzou celá záležitost nekončí,“ poznamenal státní zástupce.
„Když jsme reklamu zadali, vždy se nám zvýšil obrat. Proto jsme ji považovali za úspěšnou,“ uvedl u soudu Kratochvíl důvod, proč věřil, že se reklama uskutečnila. Navíc doplnil, že jakmile ho na nesrovnalosti upozornil finanční úřad, ihned daň zaplatil i s penále.
Hnutí ANO, za které Kratochvíl kandidoval do brněnského zastupitelstva, vyzvalo politika, aby kvůli celé záležitosti složil mandát zastupitele. Kratochvíl to neučinil. ANO ho už dříve vyloučilo ze svých řad kvůli nespokojenosti s jeho prací v pozici radního, na niž loni po výzvách strany i primátora Petra Vokřála (ANO) rezignoval.


description: Kdo je to vlastně čtrnáctý dalajlama Tändzin Gjamccho? O co se snaží? Chce odtrhnout Tibet od Číny a čím tak dráždí oficiální vedení v Pekingu? Vzhledem k aktuálnímu vývoji kolem návštěvy dalajlamy v Praze přinášíme analýzu tohoto duchovního vůdce, která vyšla v sobotní příloze LN Orientace.

title: Tři tváře čtrnáctého dalajlamy

maintext:
Už pojedenácté přijede do Prahy v příštím týdnu čtrnáctý dalajlama Tändzin Gjamccho. Českou metropoli tak zařadila tato globální duchovní celebrita ve svém itineráři k těm vůbec nejnavštěvovanějším. Značnou zásluhu na tom má Václav Havel, s nímž exilového tibetského vůdce pojilo dlouholeté přátelství. Od doby, kdy první český prezident zemřel, už ale dalajlama zavítal do Prahy pouze jednou. Je tak smutnou otázkou, zda jeho nadcházející návštěva není také návštěvou poslední. Jaké dědictví dnes jednaosmdesátiletý muž zanechá svému nástupci?
Novinové profily samozřejmě nemají vypadat jako slovníkové heslo. A už vůbec nemají v takovém duchu začínat. V případě Tändzina Gjamccha je však důležité udělat krátkou, ale pro pochopení celého textu důležitou výjimku.
Jeho osoba je podle tibetských buddhistických představ 14. znovuzrozením linie dalajlamů, jejíž kořeny sahají až do 15. století. Tibeťané přitom dalajlamu uctívají jako emanaci bódhisattvy Avalókitéšvary – jedné z nejvýznamnějších postav tibetského buddhistického panteonu a zároveň patrona Tibetu. 14 .dalajlama je také nejvyšším náboženským představitelem buddhistické školy Gelugpa, přičemž od poloviny 17. do poloviny 20. století dalajlamové zastávali také nejvýznamnější politickou funkci v zemi. V Centrálním Tibetu v té době fungovala teokracie, v níž měla rozhodující slovo úzká vrstva buddhistických hodnostářů, a dalajlama v jejím rámci v jedné osobě spojoval náboženskou autoritu i politickou moc.
Démon s lidskou tváří
Rušný životaběh 14. dalajlamy odráží komplikovaný vývoj Tibetu v druhé polovině 20. století. Narodil se v létě roku 1935 v malé vsi Tagccher na severovýchodním okraji Tibetské náhorní plošiny a již v únoru 1940 byl intronizován jako dalajlama. O pouhých deset let později – v říjnu 1950 – ale do východního Tibetu vstoupila vojska Čínské lidově-osvobozenecké armády a za dalšího půl roku – v květnu 1951 – podepsaly poprvé v čtrnáctisetleté historii čínsko-tibetských vztahů obě strany dohodu, podle níž je Tibet součástí Číny.
Status a tradiční vláda pak sice Tibetu ještě několik let vydržely, ale tlak čínských úřadů na uskutečňování socialistických reforem vyprovokoval v březnu 1959 ve Lhase a okolí rozsáhlé protičínské protesty. Dalajlama poté utekl do indického exilu, kam jej následovalo na sto tisíc dalších Tibeťanů. Jeho sídlem se nově stala severoindická Dharamsala, odkud s pomocí exilové tibetské politické reprezentace řídil budování škol, administrativních orgánů a také snahy o integraci Tibeťanů do hostitelské společnosti.
Útěk velké části tibetských elit uvolnil pekingské vládě ruce. Její radikální so cialistické reformy skončily v průběhu kulturní revoluce (1966–1976) téměř úplnou likvidací klášterů i jakýchkoli projevů náboženského života. Tibetský jazyk, kultura i tradice byly vystaveny enormním asimilačním tlakům. Zkraje 70. let minulého století se tak mohlo zdát, že „tibetská otázka“ je jednou provždy vyřešena. O dekádu později – v době čínských hospodářských reforem a pokusů uklidnit po maoistických excesech vnitropolitickou situaci – však Peking obnovil se 14. dalajlamou kontakt. Tehdejší čínský vůdce Teng Siao-pching jej vyzval k návratu.
Zatímco ale exilová tibetská reprezentace chtěla jednat o ochraně lidských práv a náboženských svobod i reálné autonomii pro Tibet, Peking nabízel Tändzinu Gjamcchovi jen symbolickou politickou funkci a život v hlavním městě. V průběhu dalších let se pak opakovaně ukazovalo, že komunistická Čína není ani v nejmenším ochotna korigovat svou tibetskou politiku. V roce 2009 tak všechny pokusy o neformální rozhovory mezi Pekingem a Dharamsalou skončily nadobro.
Už v průběhu 90. let ovšem spustily čínské úřady rozsáhlou kampaň proti 14. dalajlamovi. Snažily se jej vykreslit jako jedinou příčinu nestability a jakýkoli projev odporu (například masové protesty Tibeťanů z jara 2008 i bezmála 140 případů jejich sebeupálení v následujících letech) přičítaly „dalajlamově klice“ a „nepřátelským zahraničním silám“. Dalajlamu samotného pak oficiální tisk prezentoval jako „separatistu“ (v lepším případě) či rovnou „vlka v mnišském rouše, démona s lidskou tváří a srdcem zvířete“. Od té doby se změnilo málo. Nenávistný slovník tajemníka Komunistické strany Číny v Tibetské autonomní oblasti v roce 2008 Čang Čching-liho přebral i jeho nástupce Wu Jing-ťie, který naposledy před dvěma týdny zdůraznil, že jedním z hlavních úkolů čínské politiky je „prohloubení boje proti dalajlamově klice“ a „odhalení jeho reakcionářské povahy“.
Nejnovější vývoj v oblasti přitom neposkytuje žádné důvody k optimismu. Po již zmiňovaných masových protestech z roku 2008 čínská vláda vsadila na osvědčený mix: policejní represe a politické kampaně proti „separatismu“ (rozuměj proti dalajlamovi a klášterům) doprovází štědrými dotacemi v naději, že situaci v Tibetu lze vyřešit budováním nových silnic a železnic. V této politice teď pokračuje i současná pátá generace čínských vládních a stranických představitelů, reprezentovaná prezidentem a generálním tajemníkem ústředního výboru Komunistické strany Číny Si Ťin-pchingem. Byl to právě on, kdo ve svém úvodním projevu na 6. fóru o práci v Tibetu loni v srpnu v Pekingu zdůraznil, že je naprosto nezbytné, aby se Tibeťané identifikovali s „mohutnou vlastí, čínským národem, čínskou kulturou, Komunistickou stranou Číny a socialismem s čínskými rysy“. Jak se přitom mohli letos v březnu během Si Ťin-pchingovy návštěvy Prahy na vlastní kůži přesvědčit i Češi, podporují jej v takovém přístupu téměř všichni Číňané, včetně těch, kteří žijí v zahraničí.
Neschopnost a neochota Pekingu reagovat alespoň na ty z tibetských požadavků, které nijak neohrožují čínskou svrchovanost v oblasti (právo na užívání jazyka, právo na vlastní vzdělávací systém, ukončení ekonomické marginalizace Tibeťanů), výmluvně odráží i loňský vládní dokument nazvaný Úspěšné uskutečňování územní národnostní autonomie v Tibetu. Zcela pomíjí fakt, že Tibet – ani jiné regiony obývané menšinami (například Sin-ťiang) – se žádné reálné autonomii netěší, zato obsáhle referuje o minulosti území před rokem 1950, kterou vykresluje v těch nejčernějších barvách. Po nezbytném historickém úvodu pak následuje barvitý výčet úspěchů čínské politiky. Pětašedesát let pekingské nadvlády přitom nepochybně přineslo – zejména pro roce 1980 – i některá pozitiva (zlepšení zdravotní péče, prodloužení průměrné délky života, budování dopravní infrastruktury, zvýšení materiální životní úrovně i gramotnosti), letošní zbourání téměř poloviny buddhistického centra Larung Gar ve východním Tibetu a násilné vystěhování zhruba pěti tisíc mnichů a mnišek však také názorně ilustrují, čím jsou tyto pokroky vykoupeny.
Navzdory faktu, že Tändzin Gjamccho od konce 80. let minulého století pravidelně zdůrazňuje, že jeho cílem není nezávislost Tibetu, nýbrž pouhá reálná autonomie respektující hranice současné Číny –a navzdory tomu, že vytrvale odmítá jakékoli násilí –, zůstává pro Peking „separatistou“. Čínští komunisté čekají na jeho smrt v naději, že si pak sami vyberou 15. dalajlamu, který sice bude etnickým Tibeťanem, ale vzdělávaným a vychovávaným v lásce k čínské vlasti a vládnoucí straně.
Peking už v roce 2007 vydal nařízení explicitně deklarující, že jediným budoucím legitimním dalajlamou bude ten, kterého vybere sám. 14. dalajlama se sice nechal opakovaně slyšet, že komunistická vláda nemá žádné právo o něčem takovém rozhodovat, nijak jí to ale samozřejmě nezabrání v tom, aby svůj plán naplnila. Čína přitom doufá, že po smrti Tändzina Gjamccha se jí podaří situaci v Tibetu ovládnout a definitivně zlomit odpor místního etnika. Teprve budoucnost ale ukáže, jestli na takový scénář dojde. Ve hře je stále totiž i možnost, že Tibeťané odmítnou akceptovat komunistický výběr a zareagují na něj vlnou nepokojů, což by samozřejmě vyvolalo další vlnu napětí a konfliktů.
Světoběžník v mnišském bordó
Žádný z předcházejících dalajlamů nenavštívil tolik zemí a nestal se takovou celebritou jako Tändzin Gjamccho. Setkává se s předními politiky, poskytuje rozhovory vlivným médiím, aktivně vstupuje do mezináboženského dialogu s nejvyššími reprezentanty světových náboženství, komentuje aktuální světové dění a vystupuje na zaplněných stadionech před početným, ale pozorným publikem. V globalizovaném světě se stal mediální celebritou, díky níž ani na opačném konci planety veřejnost –navzdory všem aktuálním válkám a konfliktům – dosud nezapomněla na osud těžce zkoušené horské země a jejích obyvatel.
Nebylo tomu tak vždycky, jak by se dnes mohlo zdát. Až do poloviny 80. let minulého století Tibet, dalajlama ani jejich osud prakticky nikoho nezajímali. Navíc první kroky Tändzina Gjamccha v mezinárodní politice budily spíše rozpaky. Stačí připomenout jeho cestu do Sovětského svazu v červnu 1979, tedy v době sovětsko-čínské roztržky. Moskva pak dalajlamovy návštěvy pohotově využila nejen k dráždění Pekingu, ale iv propagandistickém boji jako doklad, že v Brežněvem vedené zemi se lidé těší příkladným náboženským svobodám. O mnoho šťastnější ostatně nebylo ani dalajlamovo rozhodnutí udělit audienci Asaharu Šókóovi, k smrti odsouzenému vůdci japonské sekty Óm Šinrikjó.
Postupně ale jeho zahraničněpolitická obratnost rostla a mezinárodní aktivity mu otevřely dveře k významným světovým politikům, díky čemuž dokázal získat pozornost a zájem světové veřejnosti i pro svou domovinu. Klíčovým se v tomto ohledu stal dalajlamův projev na půdě amerického Kongresu v září 1987 a zejména pak jeho řeč po udělení Nobelovy ceny za mír v prosinci 1989, již obdržel za vytrvale nenásilnou cestu, s níž usiluje o dodržování lidských práv.
Pozvánka od čerstvě zvoleného československého prezidenta Václava Havla k návštěvě země v únoru 1990 pak významně přispěla k tomu, že se s 14. dalajlamou začali ve zvýšené míře scházet i další politici a státníci světového formátu. Postupně jej přijalo několik amerických prezidentů, řada nejvyšších evropských představitelů, včetně německé kancléřky.
Dalajlamova „viditelnost“ sice výrazně zvýšila celosvětové povědomí o situaci v Tibetu, nijak ale nezmírnila nesmlouvavou čínskou politiku vůči němu. Pro Peking se naopak stala dalším „důkazem“, že Tändzin Gjamccho je součástí celosvětového protičínského spiknutí. Každou dalajlamovu zahraniční návštěvu tak provázejí ostré diplomatické protesty čínské strany. A spolu s tím, jak roste politický i hospodářský význam říše středu, začíná vytrvalý tlak Pekingu slavit i úspěchy. Setkání prezidentů i premiérů s dalajlamou se stávají řidšími, a například v případě Jižní Afriky či Ruska stačil dokonce na to, aby Tändzin Gjamccho nedostal ani vstupní víza. Jeho návštěvy tak začínají do jisté míry plnit funkci lakmusového papírku, jenž detekuje, jak moc jsou jednotlivé vlády a elity citlivé na dodržování lidských práv. V tomto světle asi nepřekvapí, že historicky poprvé se s dalajlamou neoficiálně setká slovenský prezident, zatímco v Česku pro něj zůstanou hradní dveře úplně zavřené...
Čtrnáctý dalajlama se v květnu 2011 zřekl veškerých politických funkcí a nejvyšším exilovým tibetským politickým reprezentantem se tak stal volený premiér Lobzang Sengge. Třebaže je tedy Tändzin Gjamccho už „pouze“ nejvyšším představitelem duchovní školy Gelugpa, zůstává pro Tibeťany stále tím jediným, kdo ztělesňuje jejich naději na lepší život. Jednaosmdesátiletý „obyčejný mnich“ – jak o sobě 14. dalajlama rád mluví – tak nese na bedrech břemeno podstatně těžší, než jaké kdy tížilo kohokoli z jeho předchůdců. Navzdory tomu jej už desítky let důstojně snáší s tak typickým úsměvem.


description: Prezidentská kancelář již podala dovolání k Nejvyššímu soudu ohledně soudního rozsudku týkajícího se výroků prezidenta Miloše Zemana o novináři Ferdinandu Peroutkovi. Právník jeho vnučky Terezie Kaslové dovolání podá do konce tohoto týdne. ČTK to řekli právník Kaslové František Vyskočil a mluvčí Zemana Jiří Ovčáček.

title: Hrad již podal dovolání v kauze Peroutky,

maintext:
Kaslová se domáhá na České republice omluvy za to, že Zeman přisoudil jejímu dědovi autorství článku Hitler je gentleman a výrok „nemůžeme-li zpívat s anděly, musíme výti s vlky“. Existenci článku se Hradu nepodařilo doložit, podle historiků jej Peroutka nenapsal. Zeman i nadále trvá na tom, že jej četl. Autorem výroku o vytí s vlky je novinář Jan Stránský.
Zatímco obvodní soud dal Kaslové na jaře za pravdu v plném rozsahu, odvolací senát se Zemana částečně zastal. Hrad se musí omluvit za Zemanův výrok ohledně autorství článku Hitler je gentleman. Omlouvat se naopak nemusí za tvrzení o výroku o vytí s vlky, ani za úvahu o fascinaci intelektuálů zrůdným učením.
Kaslová s rozsudkem nesouhlasí a verdikt soudu chce dovoláním zvrátit. Hrad se zněním rozsudku souhlasí, ale k dovolání podle dřívějšího vyjádření přistupuje kvůli tomu, že přenesení odpovědnosti z prezidenta na Českou republiku by mohlo být precedentem a proti Česku by mohla směřovat řada žalob. „Stavíme to na více argumentech, než jak to má Hrad,“ řekl ČTK Vyskočil k chystaným odůvodněním dovolání.
Hrad požádal o odklad omluvy. Podle právníků ale dovolání odkladný účinek nemá. Kancelář prezidenta republiky přesto omluvu nezveřejnila. Kaslová ji proto vymáhá exekučním návrhem.


description: Nejprve počasí, nyní Řízení letového provozu České republiky. Prezidentův mluvčí Jiří Ovčáček stále trvá na tom, že za pozdní příjezd na pohřeb bývalého slovenského prezidenta Michala Kováče mohou dispečeři na ruzyňském letišti, kteří upřednostnili jiné letadlo. „Absolutní přednost neexistuje. Ovčáček nechápe systém řízení letového provozu,“ oponuje mluvčí podniku Richard Klíma.

title: Ovčáček nechápe slova a neumí pracovat s informacemi, řekl mluvčí letového provozu


description: Dohoda s Turky nyní nefunguje, říká v rozhovoru pro LN rakouský odborník na migraci Kristof Bender, jeden z tvůrců dohody o vracení běženců do Turecka

title: Uprchlické tábory mimo EU? Teoreticky výborný nápad, ale nejde to, říká Bender

maintext:
LN: Vaše organizace je jedním z hlavních obhájců dohody mezi Evropskou unií a Tureckem o vracení běženců z Řecka. Podle německého tisku ale nyní dohoda nefunguje, protože Řekové neposílají běžence zpátky. Doteď jich vrátili pouhých šest stovek...
Máte naprostou pravdu, dohoda není v tuto chvíli naplňována. Nefunguje ani jedna z klíčových součástí smlouvy to, že Řekové mají vracet běžence, kteří neprojdou azylovou procedurou v Řecku, a také rozmístění (na dobrovolné bázi) značného množství uprchlíků z táborů v Turecku po Evropě. Nizozemská vláda zmiňovala rozmístění 200 tisíc lidí, Sigmar Gabriel mluvil o 350 tisících, na konec se ale přímo z Turecka podařilo přemístit jen asi 1600 až 1700 lidí. Dohoda proto stojí na hliněných nohou a existuje značné riziko, že se rozpadne, a to velmi brzy.
Nyní jsme v situaci, že zatímco z řeckých ostrovů posíláme zpět do Turecka asi stovku lidí měsíčně, opačným směrem přijíždí stovka lidí denně. Kapacita uprchlických táborů na ostrovech je přitom 7500 lidí, už teď jich tam ale máme více než 15 tisíc. Je jasné, že pokud to bude pokračovat tímto směrem, dostaneme se brzy do vážných problémů.
LN: A co byste tedy nyní radil?
Musíme se věnovat dvěma klíčovým věcem. Za prvé bychom měli vytvořit podmínky pro rozmístění silné úřednické mise, která bude vyřizovat žádosti o azyl. Ne pobřežní stráže, v tom problém nevidím. Na žádosti o azyl potřebujeme podstatně větší množství lidí: Evropská unie tam nyní má svých 41 expertů, tedy méně než před třemi měsíci, kdy jich bylo 47. Řeckých úředníků je na ostrovech podle údajů vlády 16, dohromady tedy méně než 60 lidí. Těch uprchlíků, kteří neprošli azylovou procedurou a byli vráceni, je přitom minimum – ti, co se vrátili zpět, jsou buď ti, kteří se vrátili dobrovolně nebo o azyl v Řecku ani nepožádali.
Potřebujeme tedy úřednickou strukturu, která zvládne 200 až 300 případů denně. Jeden úředník přitom posoudí jednu žádost denně. Kdybychom tedy měli 300 úředníků, s problémem na ostrovech bychom se vypořádali asi za 2,5 měsíce. Zároveň by tak tak poklesl zájem uprchlíků na ostrovy jezdit. Vztahy mezi evropskými a řeckými úředníky je také potřeba upravit, rozhodovat totiž mohou pouze Řekové, a těch jen jen 16.
LN: Zmiňoval jste dvě důležité věci...
Druhá věc je, že bychom měli brát vážně také řecké připomínky, a ne jim jen opakovat, že Turecko je bezpečnou zemí. Potřebujeme vytvořit ověřovací mechanismus, který by určil, co všechno musí Turecko udělat pro lidi, kteří byli posláni zpátky z Řecka, aby se s nimi zacházelo podle mezinárodních norem. Právě tímto bychom pak měli podmínit liberalizaci víz s Tureckem.
LN: Mluvíte o ověřovacím mechanismu. Tím myslíte vysílání nějakých kontrol do tureckých uprchlických táborů?
Ano, měla by to být mise odborníků, které by zahrnovaly i zástupce lidskoprávních organizací. Musíme si ujasnit, co by se v nich mělo zlepšit a také si ujasnit, co se tam děje teď.
LN: Turci opakovaně vyhrožovali – naposledy tento týden ministr zahraničí – že pokud nedojde k liberalizaci víz, dohoda s EU padne. Jak vidíte její další perspektivu v této souvislosti?
Myslím, že i Turecko má jasný zájem na tom, aby ta dohoda dál pokračovala. Ta obrovská uprchlická vlna, při níž přecházelo loni přes turecké území obrovské množství lidí, nebyla jednoduchá ani pro ně. Turecko se v poslední době dostalo ve svém regionu do izolace – kolem něj máte Rusko, Irák, Írán, Sýrii... tedy prakticky žádný bezproblémový stát. Vztahy s Evropou také nemá právě skvělé, ale pořád jsou z toho nejlepší. Proto se domnívám, že není ani v jejich zájmu se úplně rozkmotřit s Evropskou unií.
Pro Turecko je pořád lepší asistovat těm, kteří jsou v Evropě liberální a otevření vůči migrantům, než těm protiuprchlickým a protimuslimským. Konec spolupráce by jen posílil krajní pravici, Orbána v Maďarsku, Hofera v Rakousku a další. Liberalizace víz je nicméně částí dohody a Turecko vždy říkalo, že na dohodu přistoupí pouze s podmínkou zrušení vízové povinnosti pro jeho občany. A já si myslím, že je to logické – nikdy tu nebyla země, s níž bychom dlouhé roky vyjednávali, aniž by její obyvatelé nemohli cestovat bez víz do Schengenského prostoru. Jejich požadavek je tedy legitimní, stejně jako jsou legitimní naše podmínky vůči nim.
Neměli bychom se ale řídit požadavky na to, aby změnili své protiteroristické zákony. I když změní dva články, obrovský problém s lidskými právy v Turecku zůstane.
LN: Jestliže je ale liberalizace víz nutnou podmínkou pro zachování dohody, má tedy dohoda vůbec šanci? Když se podíváte na mainstreamové politiky ve Francii nebo Německu, jsou většinou proti liberalizaci...
Evropa si samozřejmě bude muset vybrat, co je v jejím zájmu. Není to srovnatelné s tím, když se třeba rozhodujeme o bezvízovém styku pro Černou Horu nebo Makedonii. Tady je v sázce mnohem víc – to není otázka bezvízového styku pro Turky, to je otázka budoucnosti Evropy a otázka, jestli najdeme cestu, jak se vypořádat s uprchlickou krizí, nebo ne.
LN: V Iráku nyní zuří bitva o Mosul, která může vyvolat další mohutnou uprchlickou vlnu. Pokud by ti lidé přišli do Řecka, to je vrátilo zpět, měli bychom si stejný počet lidí z Turecka dobrovolně rozdělit. Jak to ale může fungovat, když některé státy uprchlíky zcela odmítají?
Dohoda mezi EU a Tureckem snížila počty migrantů tak dramaticky, že už jsme trochu pozapomněli, kolik lidí tenkrát přicházelo. Nemyslím, že bychom se znovu dostali do situace, která panovala vloni na podzim nebo v zimě. To bylo výjimečné.
Nyní ale i tak přicházejí do Řecka asi tři tisíce lidí měsíčně a časem nebude mít vláda jinou možnost, než je začít přesouvat z ostrovů do vnitrozemí. V tu chvíli lidé uvidí, že se zase proud dává do pohybu a převaděči začnou vozit více běženců. Porostou také tlaky na to, aby se postavily na severu Řecka ještě pevnější a vyšší ploty a aby se problém nechal na členském státu, kde je už teď humanitární situace špatná. V řeckém vnitrozemí se pak ještě zhorší. I kdyby už ode dneška nepřišel ani jediný uprchlík, bude nám s těmi 16 úředníky trvat vyřídit žádosti o azyl pět let.
Fakt, že se nyní pokouší dostat přes řeckou severní hranici jen minimum uprchlíků, je důkazem řecké spolupráce. Pokud ale aténská vláda uvidí, že Evropská unie nechává krizi jen na ní, jednou spolupracovat přestane... pak by byla zaplavená Makedonie a lidé by byli opět na cestě...třeba až do střední Evropy.
LN: Balkánská trasa je nyní uzavřená, problém s uprchlíky ale roste i v Itálii. Jak vidíte šanci, že by Unie uzavřela podobné smlouvy jako s Turky i s africkými státy?
Zvláště s Libyí by to bylo obtížné, když tamní vláda nekontroluje celé území... S Libyí nelze žádnou dohodu uzavírat a ani tam nelze posílat lidi. Pošlete je do země, kde zuří občanská válka? Co ale můžeme udělat, je vzít si základ dohody s Tureckem a uplatnit ji v jižní Itálii. Proč bychom neměli poslat podpůrnou misi EU i do Itálie? Když už ale máme uprchlíky na moři mezi Libyí a Itálií, jsme povinni je zachraňovat. A to také Italové teď dělají a žádné pobřežní stráže ani hlídky Severoatlantické aliance to nezmění.
Co se může změnit, je způsob, jak budeme nakládat s těmi lidmi, kteří přicházejí. Ta čísla příchozích jsou konstantní na Středomořské trase, letos to bude asi 150 tisíc lidí. Stejné číslo jako loni. Musíme mezi nimi rozlišit. Někteří přicházejí z Eritreje, což je pro nás nepředstavitelný stát, kde můžete sloužit v armádě na doživotí, zbaveni jakéhokoliv soukromí. To je nepopsatelné. Ti lidé si azyl zaslouží a nezáleží ani na okolnostech, za jakých se jednotlivci vydali na cestu.
Potom tam máte ale lidi, kteří doma nejsou perzekuováni, třeba z Nigérie - ti tvoří druhý největší počet příchozích. V části země ano, ale v dalších částech jim nebezpečí nehrozí.
LN: Co říkáte nápadu Viktora Orbána vytvořit velké uprchlické tábory v Egyptě a Libyii?
Věřím, že se to nestane. Kdo by ty tábory řídil, byl odpovědný za jejich bezpečnost? Myslím, že je to velmi populistické a slouží to jistým politickým cílům. Stejný problém je s nápady zřídit azylová centra mimo území Evropské unie. Teoreticky je to výborný nápad, zní to skvěle. Buďme ale upřímní: když nedokážeme zpracovat pár tisíc žádostí o azyl v Řecku, jak bychom takové centrum vytvořili v Libyi?


description: V noci na pondělí proběhla ve Spojených státech amerických v pořadí druhá prezidentská debata. Kandidáti na prezidenta, Hillary Clintonová a Donald Trump, se nebáli jít pro ostrá slova a obvinění. Jedním z nejzajímavějších, mimo označení Clintonové za ďábla, bylo obvinění, že Rusové pomáhají Trumpovi zvítězit ve volbách.

title: Trumpovy vazby nevazby na

maintext:
Donald Trump neměl možnost na takové obvinění nereagovat, díky dobré práci moderátorů. Poté co řekl, že Putina nezná dodal, že „kdykoliv se stane něco špatného, tak za to můžou Rusové“, čímž poukázal na únik emailů z centrály Demokratické strany z letošního července.
Sám Trump tehdy na tiskové konferenci řekl, Rusové by měli najít těch 30 tisíc emailů. Americká demokratická média pak jeho slova interpretovala jako pozvánku Rusů k hackování dalších institucí.
Trump řekl během debaty publiku, že možná ani žádný útok neproběhl, rozhodně však nic neví o záležitostech Ruska. Trumpův postoj k Rusku, respektive k prezidentu Putinovi se však proměnila několikrát. Na toto téma upozornil americký novinář George Stephanopoulos na konci července.
Tehdy již potvrzený kandidát republikánské strany v interview řekl: „Nemám vztah s Putinem, nikdy jsem ho nepotkal, nikdy jsem s ním nevečeřel,..,jediné, co o něm vím, je, jak vypadá.“ To však naprosto odporuje tomu, co Trump říkal v letech 2013 až 2015.
Vztah nevztah s Putinem
Při jednom z rozhovorů v roce 2013 řekl, že s Vladimirem Putinem vztah má. Následně v březnu roku 2014 tvrdil na tiskové konferenci k Miss Universe, že Putin k němu nemohl být milejší a poslal mu dárek. O měsíc později dokonce tvrdil, že tehdy s Putinem mluvil přímo.Tento flip-floping, neboli obracení pozice, skončil se začátkem kampaně na kandidáta republikánské strany. Od té doby Trump suverénně tvrdí, že s Putinem nikdy vztah neměl.
Republikánský kandidát si i tak ponechal ve svém okolí lidi, kteří jsou podle deníku Times přímo, či nepřímo napojeni na Rusko. Šéf republikánské kampaně Paul Manafort, dělal poradce bývalému ukrajinskému prezidentu Janukovičovi, který byl dlouhodobě podporován Ruskem. Hlavní poradce Donalda Trumpa na zahraniční politiku Carter Page zase vlastní byznys úzce navázaný na Gazprom, ruský ropný gigant ovládaný Kremlem.
Donald J. Trump během prezidentské debaty podotkl, že on sám nemá žádné ekonomické závazky vůči Rusku. Zda toto tvrzení je nebo není pravda, se však ukáže teprve až Trump zveřejní svá daňová přiznání, což podmínil ukončením auditu na jeho osobu. Daňový úřad, který kontrolu provádí oznámil, že Trumpovi nic nebrání, aby svá daňová přiznání zveřejnil. Republikán však vyčkává.


title: Děti si daly v Mostě sraz v maskách

maintext:
Některé děti si na sraz klaunů přinesly zbraně. | foto: Týdeník Policie
MOST Ve středu se v Mostě sešla parta dětí ve věku od 12 do 16 let v klaunských maskách, sraz si zorganizovaly přes sociální sítě. Některé z nich přišly ozbrojené a policie jim musela zbraně zabavit, informuje Týdeník Policie.