description: Americký miliardář Warren Buffett, jeden z nejbohatších lidí světa, během prezidentské kampaně podporoval Hillary Clintonovou, věří však i vítězi Donaldu Trumpovi. "Podporujii jakéhokoliv prezidenta Spojených států," tvrdí.

title: Trump zasluhuje respekt, říká Buffett. Amerika podle něj musí být jednotná

maintext:
Ještě v dubnu měl Buffett z Trumpova případného vítězství velké obavy. Na otázku, zda by kvůli tomu měl strach o svůj byznys, odvětil, že to by ještě nebyl ten největší problém.
Ve chvíli, kdy se ale Trumpovo zvolení stalo realitou, zvolil Buffett smířlivější tón. „Podporuji jakéhokoliv prezidenta Spojených států. Je velmi důležité, aby se za ním americký lid spojil,“ uvedl miliardář v rozhovoru pro CNN. „To neznamená, že by ho nikdo nemohl kritizovat, nebo s ním nesouhlasit. Ale potřebujeme, aby byla země jednotná. Trump si zaslouží respekt.“
Buffett se na rozdíl od některých jiných zklamaných voličů snaží pochopit, co se lidem na Trumpovi líbilo. Podle šéfa finanční skupiny Berkshire Hathaway je hlavním zdrojem frustrace Američanů zvyšující se propast v majetku. Sám však nevěří, že by se Trumpovi podařilo zrychlit ekonomiku o čtyři procenta, jak slíbil během kampaně.
Druhého nejbohatšího Američana nepřekvapilo, že akciový trh po Trumpově zvolení stoupal. Očekává, že vzestupný trend bude pokračovat stabilně. „Akciový trh bude za 10, 20 a 30 let výš než nyní. Bylo by tomu tak jak Hillary, tak s Trumpem,“ řekl.
Buffett se během volby veřejně hlásil k podpoře kandidátky demokratů Hillary Clintonové, na které se mu nejvíce líbila její povaha. Od voleb s ní nemluvil.
Dále čtěte:
Trumpovo vítězství připravilo investory o biliony v dluhopisech
FT: Trump může obrovsky zvýšit státní dluh a způsobit výkyvy na burzách


description: Zisk největší řecké sázkové společnosti OPAP klesl ve třetím čtvrtletí meziročně o 40 procent na 29,3 milionu eur (793 milionů Kč), sdělil dnes podnik. Hospodaření firmy, kterou spoluvlastní investiční skupina KKCG podnikatele Karla Komárka a společnost EMMA Capital dalšího Čecha Jiřího Šmejce, opět podkopalo zvýšené zdanění výnosů.

title: Čtvrtletní zisk řecké OPAP klesl kvůli zvýšené dani o 40 procent

fasttext_language: cs


description: Bulharský premiér Bojko Borisov dnes nabídl parlamentu demisi své vlády, čímž reagoval na vítězství proruského kandidáta Rumena Radeva v nedělních prezidentských volbách. Pád kabinetu nejspíš povede k měsícům politické nejistoty a pravděpodobně k předčasným volbám na jaře příštího roku. Radevovo vítězství uvítal ruský prezident Vladimir Putin.

title: Bulharský premiér nabídl kvůli zvolení proruského prezidenta demisi vlády


description: Největší britská banka HSBC se ve třetím čtvrtletí propadla do čisté ztráty 204 milionů dolarů (zhruba pět miliard Kč) po zisku 5,23 miliardy dolarů před rokem. Hospodářské výsledky podniku byly zasaženy ztrátou spojenou s prodejem brazilské divize, vysokými náklady na restrukturalizaci a nepříznivým vývojem měnových kurzů.

title: Britský bankovní gigant HSBC se propadl do ztráty


description: Číňany odmítli, teď chtějí do Spojených států a Asie. Česká hotelová aplikace Mews získala investici přes 40 milionů korun od nizozemského investičního fondu Axivate Capital.

title: Česká hotelová aplikace získala investici. Pomůže ji nizozemský fond

maintext:
„O přijetí investora jsme uvažovali od samého začátku, ale až na menší seed investici od Ory Weihs jsme všechny nabídky i od renomovaných investorů spíše odmítali,“ říká pro Euro.cz spolumajitel Mews Systems Richard Valtr.
Jak prozrazuje, společnost odolala také tlaku větších zájemců. Celou firmu chtěl třeba odkoupit jistý čínský koncern. Zakladatelé softwarové firmy však nechtěli ztratit kontrolu nad společností a jejími produkty. Čekali proto na investora, který bude jejich pozici akceptovat.
Stalo se a firma získala 1,5 milionu eur od nizozemské Axivate Capital. Mews nabízí komplexní informační systém pro hotely. „Náš systém nejenom automatizuje alokaci rezervací na pokoje, ale nabízí i odbaveni a registraci před příjezdem do hotelu online check-in,“ popisuje produkt Valtr.
Software samostatně komunikuje s bookingovými internetovými stránkami a cílem je vytvoření online recepce. Česká firma by chtěla docílit, aby si klient hotelu vyzvedl klíč na recepci prostřednictvím SMS kódu a vstup i odchod z hotelu vyřídil samostatně po internetu.
„Máme přes 150 hotelů ve 22 zemích, v Praze třeba Hotel Emblem nebo Hotel Prezident, ale pak spolupracujeme s hotely v Japonsku, Indonésii či na Islandu. Největší z nich – v Kodani – má více než tisíc lůžek,“ říká Richard Valtr. Firma cílí na západní Evropu. V horizontu dvou let by však ráda prorazila do Ameriky a měla větší zastoupeni také v asijských hotelech.
„Chtěli bychom se přehoupnout přes 500 hotelů nad 45 pokojů a rádi bychom konečně pronikli do některého ze světových chainů, zatím jsme měli schůzky s Hyatt Hotels v Chicagu, ale rádi bychom navázali užší spojení s dalšími,“ dodává spoluzakladatel Mews Systems.
Čtěte také:


description: Čistý zisk skupiny ČSOB za tři čtvrtletí letošního roku vzrostl meziročně o devět procent na 12 miliard korun. Hospodaření podpořily růst obchodních objemů a kvalita úvěrů, které vykompenzovaly klesající marži, nižší výnosy z poplatků a provizí a vyšší náklady, uvedla dnes společnost.

title: ČSOB stoupl zisk na 12 miliard. Rostl objem úvěrů i jejich kvalita


description: Poté, co konzervativně laděný zpravodajský web Breitbart.com sehrál nezanedbatelnou roli v kampani před americkými prezidentskými volbami ve prospěch jejich pozdějšího vítěze Donalda Trumpa, přesouvá svoji pozornost do dvou největších evropských zemích, jež napřesrok čekají důležité volby - Francie a Německa.

title: Trumpova mediální opora míří do Evropy. Chce ovlivňovat volby

maintext:
Zpravodajský web Breitbart.com, jenž se stal neoficiálním hlasem americké populistické pravice (alt-right), má šanci stát se prominentní publikací celosvětového významu. Jeho generální ředitel Stephen Bannon se několik měsíců před listopadovými volbami stal mužem číslo jedna Trumpovy kampaně a v lednu nastoupí jako šéfstratég Bílého domu.
Pod Bannonovým vedením se Breitbart.com pouští do ožehavých společenských témat způsobem mezi americkými médii neobvyklým. Najdete na něm sekci „Zločiny černochů“ a články pod titulky jako „Dělá feminismus z žen ošklivky?“ Podle svých tvůrců tak vytváří protiváhu převaze liberálně orientovaných mainstreamových médií.
Po volebním úspěchu chce vedení webu expandovat do Evropy. „Zemí, kde nemáme chybět, je Francie,“ řekl Bannon ještě před tím, než se v létě připojil k Trumpově kampani. Co však tehdy vypadalo jako přehnaný optimismus, je dnes realitou. Bannon chce otevřít pařížskou pobočku tak, aby stačila promluvit do květnových prezidentských voleb. V nich má velkou šanci uspět Marine Le Penová, šéfka strany Národní fronta, jejíž postoje svým důrazem na odmítání imigrace rezonují s názory, jež před americkými volbami prezentoval Donald Trump.
Trumpův úspěch může nakopnout evropské populisty. Čtěte:
Další zemí, na niž chtějí Bannon a spol, upřít pozornost, je Německo. Spolková kancléřka Angela Merkelová má našlápnuto ke čtvrtému volebnímu vítězství v řadě, ačkoli loni nechala do země přijít mezi jedním a dvěma miliony migrantů ze Sýrie, Iráku, Afghánistánu a Kosova. Toto rozhodnutí, jež sama byla později nucena revidovat, ubralo na popularitě jí osobně i její Křesťanskodemokratické unii. Konkurencí zprava jí hrozí populistická (ač relativně střízlivá) strana Alternative für Deutschland pod vedením Frauke Petryové. O její pozici v německé politice leccos vypovídá nelichotivá přezdívka Adolfina, jíž ji častují její levicoví odpůrci.
Lze předpokládat, že základní teze Breitbart.com - odmítání neřízené imigrace, razantní postoj vůči islámu a skepse vůči feminismu a dalším levicovým myšlenkám, jež se zabydlují v politickém mainstreamu - budou tvořit páteř obsahu webu i ve Francii a Německu. A právě tak lze předpokládat, že si i tam najdou své publikum.
Breitbart.com již funguje v Británii, kde je jeho nejvýraznější postavou Milo Yiannopoulos, výstřední homosexuální elegán a diskutér par ecellence neobvykle konzervativních názorů. Britská verze webu patřila před tamním červnovým referendem k nejhlasitějším zastáncům odchodu Británie z Evropské unie.
Čtěte dále:


description: Číňané vyrábějí v Íránu vozy pro tamní trh, cpou miliardy dolarů do moderní verze Hedvábné stezky i do nalezišť plynu – a vojáci obou zemí budou cvičit společně

title: Dohody Íránu s Čínou mohou mít na svět větší vliv než Trump

maintext:
Zatímco Západ se zatajeným dechem sledoval finále amerického volebního souboje a vše, co souvisí s Donaldem Trumpem, zbytek světa se věnoval byznysu. První dva listopadové týdny přinesly smršť dohod Íránu s Čínou, z nichž každá může pro budoucnost planety mít větší význam než to, jestli v Oválné pracovně Bílého domu bude vlát sukně, nebo oranžová paruka.
Letos 5. listopadu zveřejnila teheránská Rada pro automobilovou politiku důležitá čísla: výroba v řečeném sektoru stoupla za prvních sedm měsíců íránského roku (jenž letos začal 20. března) meziročně o 26,1 procenta. Z důvodů, které znají jen Íránci sami, sleduje rada pouze kvantitu výroby automobilů, nikoli jejich prodej, jak je zvykem na Západě. Pro ilustraci to ale musí postačit.
Meziroční nárůst o čtvrtinu je v každém případě úctyhodný. Statistika říká, že drtivou většinu íránského trhu stále ovládají dvě tamní firmy, Iran Khodro Company (IKCO) se 44 procenty a Société Anonyme Iranienne de Production Automobile (SAIPA) se 42 procenty. Zbytek připadá na dovážené vozy.
Domácí automobilky si však nevedou tak skvěle proto, že by držely palec na pulzu doby. Naopak, jejich hlavními artikly jsou licenčně vyráběný Peugeot 405 (IKCO) a KIA Pride (SAIPA), přičemž oba modely napřesrok oslaví třicáté narozeniny.
Dominantní pozici na trhu si dotyčné firmy drží jen díky stoprocentnímu dovoznímu clu uvalenému na automobily cizí výroby. Zatímco obě licenční vlajkové lodě stojí v přepočtu pod 200 tisíc korun, za takové Maserati Grancabrio zaplatíte také asi 200 tisíc, ovšem v dolarech. A to je zhruba dvojnásobek toho, za kolik se Grancabrio prodává v Evropě.
Lepší auta za lepší cenu
Toto dovozní superclo se však nevztahuje například na náhradní díly. Evropští výrobci, jak píše server Intellinews.com, proto opatření obcházejí tak, že do Íránu nechají auta dovážet šroubek po šroubku a sestavují je na místě. Tahle taktika letos umožnila meziroční růst automobilového dovozu o plných 68 procent. Naser Beykzade, bývalý člen představenstva IKCO, potvrdil, že zmíněné číslo je reálné. „Je to důsledek uvolnění jaderných sankcí, plánů teheránské vlády vstoupit do Světové obchodní organizace a nízké kvality domácí automobilové produkce,“ citoval jej server.
Tento způsob výroby je sice inovativní, ale výrobu vozu pořádně prodražuje. S lepším, velkorysejším způsobem přišli Číňané. Jejich automobilky Geely, Lifan, FAW a Chery vyrábějí o poznání lepší auta než Íránci a zároveň o 40 až 50 procent levnější než Evropané a hlavně využívají neobvyklého aranžmá, jež má zjevně za cíl obejít nepříjemnou celní povinnost.
Například čínská automobilka Chery se na íránském trhu uchytila prostřednictvím společného podniku s jednou z místních automobilek (podnik se příhodně jmenuje Maad Iran Vehicle Manufacturing). Má stoprocentně čínský management a jeho vozy jsou k nerozeznání od těch, které vyrábí Chery samostatně, prodávají se však pod značkou MVM a tváří se jako íránský výrobek. A problém je vyřešen. „Je možné, že to, co děláme, nadzvedne sem tam nějaké obočí,“ řekl časopisu Business New Europe člen vedení MVM, který pochopitelně chtěl zůstat v anonymitě. „Ale celkem vzato prostě nabízíme lepší auta za lepší cenu,“ dodal.
Tyto íránské firmy s čínským obsahem mají navrch i marketingově. Obstarožní licenční vozy nabízejí domácí automobilky za pětadvacet procent na dřevo a několik fixních splátek ve výši trojnásobku průměrné íránské mzdy. Naproti tomu čínské auto pořídíte za dva tisíce dolarů a 36 relativně únosných měsíčních splátek.
Úspěch čínských vozů – či podle oficiální verze íránských vozů ze společných čínsko-iránských podniků – je očividný. Městu Kermán, kde sídlí továrna Kerman Motors, která podobným způsobem vyrábí vozy Lifan, se dokonce podle tempa, jímž místní obyvatelé kupují její čínsko-íránská auta, říká „malá Čína“. Vtip je v tom, že ve statistikách figurují takové vozy jako domácí, protože vlastníkem Kerman Motors je firma Kerman Khodro, jež patří koncernu IKCO.
Hedvábná stezka II
Na přelomu října a listopadu oznámil Teherán, že se dohodl s Pekingem o výstavbě íránské části moderní verze obchodní trasy známé dříve jako Hedvábná stezka, která se dnes stala součástí plánu Jedno pásmo, jedna cesta čínského prezidenta Si Ťin-pchinga. Číňané kvůli tomu již v roce 2013 založili Asijskou banku pro investice do infrastruktury (AIIB), do které nalili 100 miliard dolarů. Z toho čtyřicet má jít právě na výstavbu silnice, jež protne Írán.
Pro obě země je to výhodná dohoda. Zatímco čínské firmy potřebují odbyt pro stavební materiál, který by jinak kvůli zpomalení tamní ekonomiky ležel ladem, Írán snad ještě nutněji potřebuje obnovit svoji 40 let chronicky zanedbávanou infrastrukturu.
Plynové miliardy
A to není všechno. Sedmý listopad, datum lidem z postkomunistického bloku důvěrně známé, v Íránu nezářil rudou barvou, zato voněl benzinem. Právě toho dne oznámila teheránská vláda dohodu s francouzskou ropnou společností Total a čínskou China National Petroleum Corporation o společné investici ve výši šesti miliard dolarů do podmořského plynového naleziště South Pars v Perském zálivu. Srovnání pro ty, kteří jsou na miliardové investice do energetiky zvyklí: v posledních dvou letech, kdy se protiíránské sankce začaly rozmělňovat, dosáhly veškeré přímé zahraniční investice vždy zhruba dvou miliard dolarů. Letos to podle odhadů Teheránu bude 12 miliard.
Zjevně to stojí za to: v South Pars má být 14 miliard kubíků zemního plynu, což obnáší zhruba osm procent veškerých známých světových zásob. Podle deníku The Wall Street Journal je dohoda ještě v počátečním stadiu a její konečně znění by mělo spatřit světlo světa během následujícího půl roku. Je však jisté, že Číňané mají mít ve vznikajícím podniku třicetiprocentní podíl (Francouzi si podrží svých 50,1 procenta a na íránský Petropars zbude 19,9 procenta).
Přičtěme k tomu společné prohlášení ministrů obrany Íránu a Číny Husajna Dehgana a Čchang Wan-čchüana ze 14. listopadu. Oba pánové podepsali za své vlády dohodu o „úzké vojenské spolupráci v oblastech, jejichž součástí budou společná cvičení ozbrojených sil a koordinace protiteroristických operací“. První ze společných cvičení by mělo proběhnout už na jaře.
Renesance Orientu
To vše má nedocenitelný význam v rovině faktické i symbolické. Současný vývoj prakticky vzato znamená, že se Teheránu podařilo vyvléknout nejen z ekonomických sankcí kvůli spornému jadernému programu, ale zároveň do značné míry uspěl ve snaze eliminovat riziko jejich případného obnovení. S každou další zahraniční investicí takové riziko klesá, protože v současném klimatu ekonomické nejistoty bude každá západní vláda velmi váhat, než ohrozí zájem svých firem angažovaných v Íránu. A to zejména ve chvíli, kdy jakýkoli zrušený kontrakt se západní firmou de facto znamená jeho postoupení do čínských rukou.
Sílící obchodní propojení dvou někdejších vrcholů civilizace, říše středu a Persie, má i hluboký symbolický význam. Obě země zpustošily jejich perverzní ideologické systémy vlády natolik, že jejich rozvoj zůstal daleko za Západem. V Číně to zařídil izolacionismus a později bolševismus Maova typu, v Íránu, zjednodušeně řečeno, různé varianty islámské teokracie. Oběma zemím však zůstalo vzdělané početné obyvatelstvo (o Číně v tomto smyslu netřeba mluvit, ovšem i íránská letos zhruba osmdesátimilionová populace početně předstihla německou) a s ním i patřičné ambice.
Dnes se znovu hlásí o své místo v popředí pomyslného civilizačního žebříčku. Činí tak společně – z důvodů více pragmatických než ideologických, ale tak či onak na úkor Západu coby společného konkurenta. Až za sto let budou nejvýznamnější světové publikace mapovat (patrně ne česky ani anglicky) renesanci toho, čemu my dnes říkáme Orient, listopad 2016 si zmínku jistě zaslouží.
Čtěte také:
První v Íránu. Total dá do těžby plynu 50 miliard
Írán: Ropa může v případě omezení těžby stoupnout až na 55 dolarů za barel


description: Zemřít zrovna teď muselo být pro Zdeňka Altnera kruté. Léta čekal na to, až srazí ČSSD na kolena, a místo toho přišla smrt i

title: Duch Lidového domu


description: Akcionáři těžební společnosti New World Resources (NWR) na dnešní valné hromadě schválili dobrovolnou likvidaci firmy. NWR je majitelem české OKD, která je od května v úpadku. Akcionáři schválili i jmenování likvidátorů. Těmi jsou Mark Skelton, Geoffrey Bouchier a Paul Williams z nizozemské společnosti Duff & Phelps B.V.

title: Akcionáři NWR schválili dobrovolnou likvidaci


description: Pražští radní dnes schválili podání žaloby na vymáhání škody v kauze opencard po někdejších radních hlavního města včetně bývalého primátora Pavla Béma (ODS). Žaloba má vést ke stíhání politiků zodpovědných za kauzu červené karty na MHD. Bém považuje dnešní rozhodnutí rady hlavního města za projev duševního onemocnění a ztráty soudnosti. Podle Béma neudělalo současné vedení pro Prahu nic a dnešní rozhodnutí je pouhý výkřik.

title: Praha zažaluje Béma kvůli opencard. Pouhý výkřik, hájí se exprimátor


description: Petr Gazdík zřejmě dostane padáka. Poté, co jeho Starostové oznámili, že opouštějí TOP 09, nechal se Miroslav Kalousek slyšet, že Gazdík by měl opustit křeslo místopředsedy sněmovny, protože funkci mu obstarala Topka. Gazdík souhlasí, chce ale nejdřív „ vyrovnání vzájemných závazků".

title: Gazdík poletí


description: Uhlobaron Pavel Tykač i český stát usilují o část peněz zmrazených ve Švýcarsku v kauze Mostecké uhelné společnosti. Česko spočítalo svoji škodu v rozmezí 6,8 a 8,6 miliardy korun, Tykačova Czech Coal Services nárokuje odškodnění „v řádu stovek milionů korun“.

title: Tykač a stát bojují o zadržené peníze Mostecké uhelné

maintext:
Jsou to tři roky, co padly nepravomocné rozsudky v rozsáhlé kauze Mostecké uhelné společnosti (MUS), přičemž švýcarský federální soud dosud nerozhodl o odvoláních všech aktérů. Za podvody a praní špinavých peněz byla odsouzena pětice manažerů Jiří Diviš, Antonín Koláček, Marek Čmejla, Petr Kraus a Oldřich Klimecký.
Porcování miliard
Soud ještě během vyšetřování zmrazil celkem 660 milionů švýcarských franků (16,5 miliardy korun), o které se údajně měli během privatizace MUS obvinění obohatit. A o tyto peníze se nyní hraje.
Minimálně část zabavených peněz bude chtít získat samotné Švýcarsko, aby pokrylo náklady vyšetřování, které začalo už v roce 2005. Svůj díl se však snaží dostat i právní nástupce Mostecké uhelné společnosti, jímž je firma Czech Coal Services, a rovněž český stát, jehož škodu soud uznal.
Soud však zároveň při zdůvodňování verdiktu uvedl, že počítat konkrétní škodu je nad rámec tohoto řízení. A proto Česku žádnou náhradu nepřiznal. V rozsudku ale soud český stát vyzval k tomu, aby se o peníze přihlásil. Týdeník Euro nyní zjistil, že stát ve svém odvolání proti rozsudku trestního soudu v Bellinzoně českou škodu vypočítal. „Ano, Česká republika škodu vyčíslila. Pohybuje se v rozmezí 6,8 a 8,6 miliardy korun v závislosti na způsobu výpočtu. Vycházeje z dosavadního průběhu trestního řízení je však možné, že její výši bude třeba ještě přezkoumat,“ řekl týdeníku Euro tiskový mluvčí Úřadu pro zastupování státu ve věcech majetkových Radek Ležatka.
Česko má dvě možnosti, jak se k penězům dostat. Po důkladném vyčíslení a zdůvodnění své škody při divoké privatizaci mosteckých dolů může podat k soudu žádost o náhradu, takzvanou restituci svého ušlého majetku. Anebo vyjednávat o odškodnění diplomatickou mezistátní cestou. Druhá cesta je mnohem obtížnější.
Kudla v zádech
O peníze se ale chce poprat také nástupnická firma Czech Coal Services. K ní už však soud tak vstřícný nebyl. Švýcarům vadilo, že přes opakované výzvy nedodala soudu žádnou kalkulaci skutečné škody.
V rozsudku také stojí, že Czech Coal Services není už ta důlní společnost, kterou byla Mostecká uhelná. Její aktivity přešly na jiné dvě firmy a z Czech Coal Services zbyla jen slupka bez zaměstnanců a podnikatelské činnosti. Firma, za kterou stojí miliardáři Pavel Tykač, Vasil Bobela a Petr Pudil, se však rovněž přihlásila o odškodné.
„My bychom chtěli, když už bude odvolací soud rozhodovat v trestním řízení, aby přehodnotil i své rozhodnutí o náhradě škody a přímo přiznal nárok na naše odškodnění ze zabavených peněz,“ řekl týdeníku Euro Petr Antoš, předseda správní rady Czech Coal Services, podle něhož si firma nárokuje odškodnění „v řádu stovek milionů korun“. V případě, že by uspěla, finančník Tykač by vlastně dostal zpět část z 20 miliard korun, které za uhelnou společnost zaplatil.
Privatizátor Mostecké uhelné Antonín Koláček (Foto: ČTK)
Dvakrát by na MUS vydělali i Pudil a Bobela, kteří v Mostecké uhelné společnosti získali podíl jako chráněnci jejího privatizátora Antonína Koláčka. Koláček později nesl velmi těžce, že se přihlásili ve Švýcarsku jako poškození. „Cítil jsem se, jako by mi někdo zabodával nůž do zad a současně mně podřezával krk. Oni si vykalkulovali nějaký pomyslný ušlý zisk,“ reagoval v roce 2013 Koláček.
Nyní vše záleží na tom, jak soud rozhodne o odvoláních, která podali odsouzení manažeři, aby se vůbec potvrdilo, že byl spáchán trestný čin. Odvolání leží u soudu už dva roky a ani samotní švýcarští právníci nevědí, jak dlouho případ ještě potrvá. „V podstatě se čeká, jak to dopadne, a podle toho buď celou společnost zabalíme, anebo bude veselo. Každopádně se ale budeme soudit a soudit,“ dodává Antoš z Czech Coal Services.
Soud ve švýcarské Bellinzoně uznal všechny obviněné české manažery vinnými z podvodů a praní špinavých peněz na podzim roku 2013. Marek Čmejla, Jiří Diviš, Oldřich Klimecký, Antonín Koláček a Petr Kraus dostali nepodmíněné tresty od 16 do 52 měsíců. Odsouzení si za peníze Mostecké uhelné společnosti koupili státní podíl na majetku hnědouhelné firmy.
Čtěte dále: V kauze Mostecké uhelné navrhli policisté obžalovat šest osob


description: Americký internetový prodejce Amazon otevřel v Dobrovízi u Prahy novou železniční zastávku. Vznikla přímo u jeho distribučního centra. Přibylo i přímé spojení do Prahy na Masarykovo nádraží, které budou zajišťovat dva páry nových spojů. Zaměstnanci společnosti budou mít možnost jezdit vlakem zdarma, zastávka poslouží i obyvatelům Dobrovíze a dalších vesnic. Ve všední dny projede zastávkou 13 párů spojů.

title: Vlakem rovnou do práce. Amazon otevřel v Dobrovízi železniční zastávku

maintext:
V Amazonu pracuje 2300 stálých zaměstnanců a k tomu další 4000 brigádníků, kteří sem budou dojíždět ve špičce do konce prosince. „Předpokládáme, že téměř 30 procent zaměstnanců pracujících v našich centrech v Dobrovízi postupně začne využívat dopravu vlakem. Budeme tedy moci snížit počet našich autobusů, které využívají zaměstnanci k dopravě z a do Dobrovízi,“ uvedl na dnešním slavnostním otevření zastávky personální ředitel Amazonu pro střední a východní Evropu Karel Foltýn. Bezplatný svoz do práce využívá 97 procent lidí.
Přečtěte si, v čem u nás předstihl Amazon tuzemský Mall.cz
Poprvé v Česku: Mall.cz doručil zásilku letecky dronem
Nástupiště je dlouhé 90 metrů, pokud by vlakem cestovalo velké množství lidí, lze ho prodloužit až na 200 metrů. Problémem by nemělo být ani zvýšení počtu vagonů i jednotlivých spojů, pokud budou vytížené. Podle náměstka generálního ředitele Českých drah pro osobní dopravu Michala Štěpána je také důležité, že je vybudováno záchytné parkoviště v Hostivici u Prahy, ze které pak mohou lidé do Dobrovíze dojet vlakem.
Milionová investice
Výši investice společnost Amazon nezveřejnila, podle odhadů činila minimálně miliony korun, protože bylo třeba investovat nejen do samotné zastávky, ale i do systémů na trati a podobně. Doprava pracovníků Amazonu tak bude i šetrnější k životnímu prostředí.
Přečtěte si čtyři věci, na které si dát pozor při nákupu z německého Amazonu.
Jízdní řád nových přímých vlaků ze zastávky Dobrovíz-Amazon na pražské Masarykovo nádraží a zpět je přizpůsoben tak, aby odpovídal začátkům a koncům pracovních směn v distribučním centru Amazonu.
Na vzniku zastávky Amazon spolupracoval se Středočeským krajem, obcí Dobrovíz a Českými drahami. Trať ve směru od Prahy vede za Dobrovízí a Středokluky dál směrem na Slaný, v tomto úseku ale zatím pravidelná osobní doprava nejezdí, pouze sezonní turistický vlak. Velká část lidí využívá pro cestování spíše dálnici D7.


description: Nápojářské skupině Kofola klesly ve třetím čtvrtletí meziročně tržby o 2,4 procenta na 5,43 miliardy korun a ukazatel EBITDA (provozní zisk před odpisy) o 13,9 procenta na 851 milionů korun. Hospodářský výsledek skupiny nejvíce ovlivnila situace na polském trhu, kde nyní Kofola chystá velkou ofenzívu, oznámila společnost.

title: Kofole klesly tržby i zisk, v Polsku chystá velkou ofenzivu

maintext:
„Celkově je dosažený výsledek EBITDA ve výši 851 milionů korun v souladu s naším očekáváním. Předpokládáme, že výsledek za celý rok se bude pohybovat na úrovni loňského roku, tedy 1,1 miliardy korun s možnou odchylkou pět procent,“ uvedl finanční ředitel skupiny Kofola Daniel Buryš. Výsledek je jedním z důvodů, proč Kofola vyplatí investorům dividendu ve výši 156 milionů korun.
Prodeje v Česku, na Slovensku a ve Slovinsku Kofole oproti loňsku vzrostly o 9,4 procenta. Za nárůstem v Česku a na Slovensku podle firmy stojí hlavně značky Kofola a Rauch nebo Vinea.
Přečtěte si o napjaté situaci v Kofole:
Kofola stojí před rozvodem
„Polský trh je stále poměrně fragmentovaný. Počet konkurujících subjektů enormně tlačí na marži. Cenová citlivost konzumenta a jeho nároky na kvalitu jsou úplně jinde, než na co jsme zvyklí na ostatních trzích,“ uvedl k aktuální situaci na polském trhu generální ředitel společnosti HOOP Polska Jiří Vlasák. Kofola letos v Polsku investovala do zlepšení produktové nabídky a do marketingové podpory, další změny podle nově nastavené strategie chystá na rok 2017.
V adriatickém regionu kofola meziročně zvýšila prodeje o 12,4 procenta. V září oznámila, že od společnosti Podravka kupuje chorvatského výrobce minerálních vod Studenac. Akvizice by měla být dokončena ještě letos.
Kofola je jedním z nejvýznamnějších výrobců nealkoholických nápojů. Má šest výrobních závodů v Česku, Polsku, na Slovensku a ve Slovinsku a zaměstnává 2000 lidí, z toho 700 v Česku. K výrobkům firmy patří vedle Kofoly ovocné nápoje a sirupy Jupí, dětské nápoje Jupík, energetické nápoje Semtex, nápoje značky Vinea, Chito, Top Topic nebo Citro Cola. V licenci Kofola vyrábí a distribuuje nápoje RC Cola a Orangina. Většinovým vlastníkem je společnost KSM Investment patřící rodině Samarasů, kterou navenek zastupuje především předseda představenstva Jannis Samaras.
Výsledky skupiny Kofola za tři čtvrtletí (v tisících korun) Leden až září 2016 Leden až září 2015 Změna 2016/2015 Změna 2016/2015 v procentech Tržby 5 425 784 5 559 892 -134 108 -2,4 EBITDA 851 201 988 546 -137 345 -13,9
Čtěte také:
Kofola posiluje na Balkáně. Kupuje chorvatskou minerálku Studenac
Kofole kvůli potížím v Polsku klesl provozní zisk


description: Donald Trump zvyšuje náskok. Zatím má hlasy 244 volitelů, se započítáním Wisconsinu údajně už 254. K vítězství by mu jich tak chybělo 16, rozdělovat se budou ještě hlasy 69 volitelů. Hillary Clintonová si mezitím vítězstvím v Nevadě zajistila hlasy šesti volitelů. Dohromady jich má zatím 215. Ke zvolení do Bílého domu je třeba nejméně 270 z 538 volitelů.

title: Sledujte ONLINE: Amerika má nového prezidenta. Je jím Donald Trump

maintext:
Deník The New York Times nyní předpokládá, že Trump prezidentské volby vyhraje s více než 300 voliteli. Deník přitom dlouho považoval za favoritku Clintonovou, která se chtěla stát první prezidentkou v historii Spojených států. Pokud někdejší první dáma a bývalá ministryně zahraničí nyní prohraje, bude to pro ni v pořadí druhý neúspěch v prezidentské kandidatuře. O prezidentský úřad usilovala i v roce 2008, tehdy ale prohrála ve stranických primárkách s nynější hlavou státu Barackem Obamou.
Clintonová podle televize CNN a dalších velkých amerických zpravodajských stanic vyhrála například ve Vermontu, Rhode Islandu, Massachusetts, Marylandu, New Jersey, Delawaru, Connecticutu, New Yorku, v hlavním městě Washingtonu, ve Virginii, Colorado nebo v Kalifornii, která je s 55 voliteli nejvýznamnějším státem.
Čtěte:
Trump získal státy Indiana, Kentucky, Jižní Karolína, Západní Virginia, Tennessee, Oklahoma, Alabamu, Mississippi, Missouri, Arkansas, Texas, Montaně, Severní Karolíně či Ohiu. Tento stát, kde naposledy vyhráli republikáni v roce 2004, podle analytiků může být jedním z rozhodujícím faktorem pro případné Trumpovo vítězství. Magnát podle AP či Fox News vyhrál i na Floridě, kde byl výsledek dlouho těsný. Florida má 29 volitelů a pro Trumpův prezidentský úspěch ji politologové považovali prakticky za nezbytnou.
Trump rovněž získal Utah s šesti voliteli, kde měl velkou konkurenci v podobě nezávislého kandidáta Evana McMullina. Trump i Clintonová vyhráli ve státech, kde to průzkumy veřejného mínění očekávaly. V případě Trumpa je to jih a středozápad a u Clintonové východní pobřeží a Kalifornie. Dramatickým zvratem je však Trumpův úspěch na Floridě a v Severní Karolíně, čímž získal výhodu k dosažení 270 volitelů.
Americké volební klání sledujte online:
Dále čtěte:
Až prohraje? Trumpovi příznivci budou chtít zavírat novináře
Američané doženou Čechy. Bídou prezidentských voleb


description: Čínská vláda spustila výstavbu prvních úseků Hedvábné stezky v rámci koncepce One belt, one road. Budování železniční tratě, dálnic a mořských terminálů pohltí odhadem bilion korun. Zájem o připojení k projektu hlásí také země Visegrádské čtyřky včetně Česka.

title: Ožívá gigantický projekt nové Hedvábné stezky. Pohltit má na bilion korun

maintext:
Komunistická Čína spustila rekonstrukci železniční infrastruktury na svém území a v kazašském městě Altynkol. Ve městě na čínsko-kazachstánské hranici roste železniční uzel, který má být hlavním propojením mezi komunistickou zemí a Ruskem. Konsorcium firem Eurotransit-KTC tam aktuálně pracuje na propojení a rekonstrukci kolejnic tak, aby se ve městě mohlo překládat zboží mezi čínským a ruským typem železničních vagonů.
Jde o součást plánu prezidenta Kazachstánu Nursultana Nazarbajeva připojit se k čínskému plánu obnovy hedvábné stezky. Kazašská část bude celkově vyžadovat investice ve výši 2,7 miliardy dolarů, tedy 73 miliard korun.
Nová Hedvábná stezka má přecházet územím Číny a podle posledních informací končit ve Španělsku. Má jít o objemově největší proud přepravy zboží mezi Evropskou unií a Pekingem. Země Visegrádu bojují nejen o dodavatelské zapojení do projektu, ale také o to, aby přes ně vedla stezka, která bude odhadem stát asi 40 miliard eur.
Všichni tam chtějí
Ještě koncem loňského roku podepsala s Číňany memorandum o podpoře projektu slovenská vládní delegace. Slováci počítali s tím, že hedvábná stezka povede přes Rusko, Ukrajinu a jejich území dále na západ. Počítali proto s rozšířením kolejnic na rozměry vhodné pro ruské vagony. Překládku zboží zvažovali ve dvou nových terminálech v Košicích a Bratislavě.
Navzdory silnému lobbingu však stezka Slovensko podle nového plánu obchází. Údajně kvůli neklidu na východě Ukrajiny se posunula severněji a procházet má přes Polsko. Pro zbytek regionu je však pořád atraktivní možnost zapojit se do rekonstrukce železničního projektu dodávkami.
Premiér Bohuslav Sobotka o českých možnostech jednal s čínským premiérem Li Kche-čchiangem začátkem listopadu v Rize. Podle obou stran by mohly země profitovat hlavně z výměny potravinářského zboží. Potravin je na evropském trhu přebytek, kdežto v Číně kvalitní zboží chybí.
Dlouhodobý plán Číňanů počítá s železničním propojením až do Španělska.
Projekt nové Hedvábné stezky, takzvaný One belt, one road, oznámila čínská vláda v roce 2013. Ožil letos. Jak informoval deník Financial times, čínské firmy podepsaly kontrakt na výstavbu rychlotratě mezi Moskvou a Kazaní. Nová trať by měla zkrátit dojezdový čas z 12 na 3,5 hodiny. Investice do projektu pohltí celkově 16,7 miliardy dolarů, tedy asi 414 miliard korun.
Premiér Kyrgyzstánu Temir Sariev letos oznámil spuštění výstavby železničního propojení s Uzbekistánem. V jiném směru se zase Čína hodlá propojit s Íránem a Pákistánem.
Podle údajů Eurostatu se v roce 2015 meziročně zvýšil vývoz z Evropské unie do Číny o 3,5 procenta na 170 miliard eur. Čínský export do unie vzrostl o 16 procent na 350 miliard eur. Čína je po USA druhým největším obchodním partnerem Evropské unie. Bilaterální obchodní schodek mezi unií a Čínou v roce 2015 dosáhl rekordních 179 miliard eur.
Čtěte také:


description: Na lukrativní trh takzvaných chytrých doplňků, jež zahrnuje například hodinky či náramky měřící tělesné funkce a komunikující s telefonem, se pouští stále více firem. Kalifornská společnost Athos má však ambici posunout odvětví ještě o úroveň výš. Zákazníkům nabízí 'chytré oblečení', jež pomocí zabudovaných senzorů sleduje svalovou aktivitu a nashromážděná data posílá přes bluetooth do telefonu. Uživatel tak přesně vidí, jak je svalstvo zapojováno, a může tak trénink okamžitě upravovat.

title: Oblečení Athosu chce být vaším osobním ternérem

maintext:
„Dost bylo cvičení na základě odhadů,“ hlásá výkonný ředitel Don Faul. „Nyní mají sportovci a trenéři možnost detailně sledovat, co přesně se v těle během tréninku děje, jaké svalstvo pracuje a jaké nikoliv. Díky tomu pak mohou trénink obratně upravovat tak, aby sportovec dosáhl co nejlepšího výsledku. Taková možnost tu ještě nebyla,“ vychvaluje svůj produkt manažer startupu, do nějž vložili investoři od roku 2012 více než 50 milionů dolarů (1,3 miliardy korun).
Ideovými otci projektu jsou Dhananja Jayalath a Christopher Wiebe, kteří se potkali při studiu elektrického inženýrství na University of Waterloo v kanadském Torontu. Kromě společného studia spojovala muže i obliba ve cvičení. A protože oba zajímalo, zda trénují správně a zároveň si nemohli dovolit osobního kouče, rozhodli se využít nabytých znalostí k vývoji vlastního digitálního kouče.
Technologie chytrého oblečení z dílny Athosu je postavena na sledování elektrických biosignálů, jež vycházejí při pohybu ze svalstva. V textilii jsou zabudované dýchací a EMG (elektromyografické) senzory, které tyto signály zachycují, shromažďují a převádí je do podoby čitelné pro uživatele.
R E P O S T >> @ThaBestUNO : The best way to train every muscle @liveathos @vanhooksportsgets me better everyday pic.twitter.com/6tmXNQdzCY


description: Italská letecká společnost Alitalia by mohla zrušit až 2000 pracovních míst, což je zhruba šestina celkové pracovní síly. Hlavní akcionář, kterým je společnost Etihad Airways, totiž tlačí na rozsáhlé změny, které by ztrátové aerolinky vrátily k zisku.

title: Alitalia by mohla zrušit až 2000 pracovních míst. Na změny tlačí Etihad

maintext:
O možných změnách informovala s odvoláním na své zdroje agentura Reuters. Alitalia by také mohla odstavit nejméně 20 letadel a zrušit některé nerentabilní domácí a regionální linky, kde jí konkurují nízkonákladoví přepravci a vysokorychlostní vlaky. Jeden ze zdrojů upozornil, že firma zřejmě zůstane v příštích dvou až třech letech ztrátová, i když propustí zhruba šestinu zaměstnanců a odstaví letadla.
Italská vláda považuje Alitalii za strategický majetek a národní pýchu. Spekulace o propouštění přicházejí ve velmi citlivé době, jen pár dní před referendem o reformě ústavy, na kterém premiér Matteo Renzi postavil svou politickou budoucnost. Referendum se koná 4. prosince.
Alitalia uvedla, že chce představit další fázi svého plánu správní radě a zaměstnancům již brzy, do té doby nebude komentovat žádné spekulace. Společnost Etihad, která v Alitalii vlastní 49 procent akcií, se ke zprávě odmítla vyjádřit.
Aerolinky Etihad v roce 2014 investovaly do Alitalie 560 milionů eur (15 miliard Kč). Jejich investice byla součástí širší záchrany firmy v objemu 1,76 miliardy eur, kterou zorganizovala vláda. Etihad, jehož vlastníkem je vláda emirátu Abú Zabí, si chtěl účastí v záchranném programu rozšířit globální pozici napojením na čtvrtý největší cestovní trh v Evropě. Etihad rovněž slíbil, že vrátí Alitalii do zisku v roce 2017. Dva roky po podpisu smlouvy jsou však aerolinky stále ztrátové a vedení teď studuje několik možností, jak zvýšit příjmy a dostat firmu do zisku. Podle zdrojů ale zatím nepadlo žádné konečné rozhodnutí.
Mezi zvažované možnosti proto patří zrušení 700 až 2000 z celkem 12 tisíc 700 zaměstnanců. To by mohlo přivést vedení aerolinek do sporu s odbory, které v minulosti stávkovaly proti snaze snižovat náklady, a to v době rušné předvánoční sezony.


description: Mezi firmami ze strojírenské skupiny Vítkovice Machinery Group, které se chystá prodat její hlavní vlastník, ostravský miliardář Jan Světlík, jsou i Hutní montáže, jedna z klíčových firem skupiny. Zájem o ně údajně projevilo hned několik společností.

title: Klíčová firma Vítkovic na prodej. Světlík nabízí Hutní montáže


description: Češi si dnes připomínají historické události spojené se 17. listopadem, kdy proti studentům v roce 1939 krvavě zakročili němečtí nacisté a o 50 let později komunistická moc. Od rána lidé přicházejí se svíčkami a květinami k památníku na 17. listopad 1989 na Národní třídu v Praze. Na Albertově začíná studentská oslava 17. listopadu, projevy odstartovaly symbolicky za pět minut dvanáct.

title: Po pietě přichází protesty. Sledujte oslavy 17. listopadu ONLINE


description: Výkonná rada Mezinárodního měnového fondu (MMF) v pátek schválila dohodu o tříletém úvěrovém programu pro Egypt ve výši 12 miliard dolarů (299 miliard korun). Egypt, který zažívá hlubokou hospodářskou krizi, předtím v rámci dohody devalvoval měnu a zcela uvolnil její kurz.

title: Egypt dostane v rámci úvěrového programu 300 miliard


description: Po přijetí půjčky na nákup sídliště Písnice by mohlo zastupitelům Prahy i městské části hrozit trestní stíhání. Na čtvrtečním jednání zastupitelstva hlavního města to řekl starosta Prahy-Libuše, pod níž Písnice spadá, Jiří Koubek (TOP 09). Pražští radní v úterý navrhli, že městské části na nákup bytů poskytne neomezenou bezúročnou půjčku. Pražští zastupitelé budou o osudu sídliště v Písnici jednat dál v pátek.

title: S půjčkou na sídliště Písnice hrozí trestní stíhání, pohrozil starosta Koubek

maintext:
ČEZ chce prodat přes 700 bytů jako celek za nejvyšší nabídnutou cenu. Odhadní je 1,2 miliardy korun. Podle Koubka by půjčkou obě strany porušily zákon o hlavním městě Praze, protože by se nechovaly s péčí řádného hospodáře. Pražské zastupitelstvo tím, že půjčku pro Libuš nijak neomezilo, a městská část tím, že se rozhodla ji přijmout a zapojit se do veřejné soutěže o byty bez potřebných ekonomických a právních analýz. Jejich vypracování by podle Koubka trvalo nejméně pět měsíců, nabídku ale zájemce o byty musí podat nejpozději příští pátek.
Starostovi Libuše dal za pravdu předseda zastupitelů ODS Filip Humplík, který návrh označil za protiprávní. Podle pražského radního Jana Wolfa (KDU-ČSL/Trojkoalice) pozdě s řešením nepřišla městská rada, ale včas nejednala městská část. Ta na oplátku kritizovala, že Praha rozhodla bez jejího vědomí.
Podle vyjádření ředitele legislativního odboru pražského magistrátu Tomáše Havla ale návrh města směrem k Praze-Libuši protiprávní není. „Usnesení chápu spíš jako určitou nabídku. Je to dvoustranné právní jednání. Musí s ním souhlasit i městská část, přistupovat k tomu nemusí,“ uvedl.
Libuš chce dotaci, ne půjčku
Praha-Libuš hospodaří ročně se 40 miliony korun, podle Koubka by při dvacetileté splatnosti musela ročně platit až dvojnásobek rozpočtu. „Majetek získaný ve veřejné soutěži se stane majetkem hlavního města Prahy. Je tedy logické, aby nabídku podalo hlavní město,“ dodal Koubek. Druhým řešením je podle něj jednání města, Libuše a ČEZ o odložení nebo zrušení soutěže. Potom by se mohla městská část zapojit, od města ale chce na nákup dotaci, nikoliv půjčku. ČEZ ale odložení prodeje odmítl.
Soubor panelových domů s celkem 36 vchody tvoří větší část sídliště, které je nedaleko budoucí stanice metra D Písnice. Celková podlahová plocha bytů je přes 54 tisíc metrů čtverečních. Panelové domy byly postaveny v letech 1987 až 1990 a jsou po částečné rekonstrukci.
Více o kauze sídliště Písnice:


description:
Séf státní správy řeší průšvihy poradce ministra zdravotnictví
Šéf státní správy Josef Postránecký řeší nestandardní chování poradce odcházejícího ministra zdravotnictví Svatopluka Němečka.

title: Fantom ministerstva

maintext:
Michal Sochor pracoval původně v televizi, posléze dělal mluvčího na kmotry zamořené radnici Prahy 4 a nakonec zakotvil na ministerstvu zdravotnictví. Podle zpráv z ministerstva měl mimo jiné velký podíl na tom, že práci na ministerstvu dostal nejen jeho bratr, ale i manželka někdejšího místostarosty a nakonec i samotný místostarosta Prahy 4 Jiří Bodenlos (ČSSD).
Ten je dnes dokonce vedoucím oddělení kabinetu ministra.
K náměstku ministra vnitra pro státní službu Postráneckému doputovaly hned dva dopisy upozorňující na Sochorovo chování. Interní vyšetřování ministerstva zdravotnictví sice žádné pochybení na jeho straně neshledalo, Sochorovy obtíže tím přesto neskončily.
Naopak.
Rychlý a opilý
Vše eskalovalo letos v létě, když policie načapala státního úředníka Sochora při rychlé jízdě a ještě k tomu opilého za volantem. „Mohu potvrdit, že 30. srpna kontrolovala policejní hlídka v obci Jeneč vozidlo, jehož řidič porušil nejvyšší povolenou rychlost,“ říká mluvčí středočeské policie Jana Dětská. Orientační fouknutí do „balonku“ navíc ukázalo, že řidič pil alkohol, což se potvrdilo i v laboratoři.
Pokud by Sochorovi naměřili víc než jedno promile alkoholu v krvi, bylo by to pro něj zlé. Šlo by o trestný čin a musel by z ministerstva odejít. Hladina alkoholu však byla hraniční, a případ proto skončil jen v přestupkovém řízení. „Není trestně stíhán a věc byla postoupena místně a věcně příslušnému orgánu obce s rozšířenou působností. Důvod pro zproštění výkonu služby jmenovaného státního zaměstnance tedy není dán,“ říká „superúředník“ Postránecký.
Dva dopisy
Zpět ke zmíněným dopisům. Nejdřív doputovala do rukou premiéra Bohuslava Sobotky stížnost brněnské advokátky Silvie Walterové, která upozornila na některé nestandardní Sochorovy praktiky. Mimo jiné na zaměstnávání blízkých osob, ale i na řadu dalších záležitostí, které podle ní poškozují resort. V dopise si advokátka stěžovala například na to, že se Sochor zaštiťoval premiérovým jménem a pokoušel se instalovat svého člověka na post náměstka pražské Nemocnice Na Homolce. O své stížnosti však Walterová s novináři mluvit nechce: „Vtéto kauze vám nemohu poskytnout žádné informace. Lituji.“
Brzy poté obdržel Postránecký jiné alarmující psaní. Sice anonymní, ale zjevně od velmi dobře informovaného člověka z resortu.
Kromě jiného v něm stojí, že Sochor získal tabulkové služební místo, na které nemá kvůli svému vzdělání nárok. „Svého zvláštního postavení zneužívá a postavil se do pozice člověka, pro kterého neplatí žádná pravidla,“ stojí v listu. V dopise se dále píše o již zmíněném dohazování práce, o špatné docházce i Sochorově údajném sklonu k alkoholismu.
Postránecký se dal do vyšetřování a začaly se dít podivuhodné věci. Na ministerstvu zdravotnictví například zčistajasna zkolaboval systém elektronické evidence docházky. „Vpřípadě údajných neomluvených absencí bylo požadováno zaslání výpisů z elektronické evidence vstupů tohoto státního zaměstnance. Dle sdělení státního tajemníka ministerstva zdravotnictví nemohly být uvedené údaje poskytnuty z důvodu výpadku elektronického systému,“říká Postránecký s tím, že systém elektronické kontroly vstupů není na ministerstvu primárně určen k evidenci docházky, ale k bezpečnostním účelům. Do rukou se tak Postráneckému dostala pouze „papírová“ evidence Sochorovy docházky a v ní žádné neomluvené absence nejsou.
Podle mluvčího ministerstva zdravotnictví Ladislava Štichy Sochor žádný problém s docházkou neměl: „Systém z roku 2010 umožňuje a eviduje vstupy do vymezených oblastí, včetně budovy. Příčina poruchy není známa, každopádně výsledkem byla nedostupnost historických dat na úložišti.
Příčinou je zřejmě nevhodné nastavení systému, jeho změna je vřešení.“
Výpadek elektronické evidence vstupu zaměstnanců však, jak Stránský potvrzuje, není dosud uzavřený a šéf státní správy se jím nadále zabývá.
Ani bratr, ani pití
Šticha odmítl rovněž veškeré další věci, které dopisy vytýkají Sochorovi. Například to, že nechal na ministerstvu zaměstnat svého bratra Adriana a prosadil, aby mu resort zaplatil dodatečné řidičské školení. „Nepřijetí do zaměstnání kohokoli kvůli zaměstnání příbuzného v resortu by mohlo být považováno za diskriminaci.
Pracovní zařazení bratra Michala Sochora není v jeho přímé pracovní podřízenosti“ odmítá jakékoli pochybení Šticha.
Popřel rovněž, že by kdy Sochor, jak týdeníku Euro potvrdilo hned několik zdrojů, popíjel na ministerstvu alkohol. „Tyto informace potvrdit nemůžeme a uvádíme, že u jmenovaného zaměstnance nikdy nebylo prokázáno, že by požíval během výkonu státní služby alkohol,“ tvrdí Šticha.
Nepřijetí do zaměstnání kohokoli kvůli zaměstnání příbuzného v resortu by mohlo být považováno za diskriminaci.
Maturant se čtyřkou A proč byla maturantovi s jednou čtyřkou a jednou trojkou udělena pracovní třída, na kterou zákon o státní službě vyžaduje magisterské vzdělání? „Podle jím předložených dokladů dosáhl středoškolského vzdělání s maturitou. Na návrh jeho představeného mu byla udělena výjimka ze stanoveného vzdělání, a to proto, že se při výkonu práce v pracovním poměru dlouhodobě osvědčil,“ vysvětluje Šticha. Toto vysvětlení akceptuje rovněž Postránecký: „Ohledně údajně nedostačujícího vzdělání jmenovaného státního zaměstnance bylo sděleno, že ačkoliv je zařazen ve třinácté platové třídě, která vyžaduje vysokoškolské vzdělání, při jeho přijetí do státní služby byla vůči němu uplatněna výjimka podle zákona o státní službě.“ Týdeník Euro požádal o vyjádření samozřejmě i samotného Sochora. Ten ale na otázky nezareagoval. Šticha vysvětluje: „Co se týče dotazů na kolegu Sochora, tak tam je zcela na jeho uvážení, zda odpovědi pošle. Nemám žádný nástroj, jak zaměstnance nutit k odpovědím na novinářské dotazy. Jejich povinnost to není.“0
O autorovi| Jan Hrbáček, hrbacek@mf.cz


description: Nikdo mě neřídil, to já dával úkoly jim, říká o své roli za komunismu dnešní vrchní propagandista KSČM Josef Skála.

title: Propagandista KSČM Skála: Úkoloval jsem estébáky

maintext:
Vystudovaný novinář a nynější místopředseda KSČM pro propagandu Josef Skála byl před listopadem 1989 velmi aktivní nejen jako prezident Mezinárodního svazu studenstva, ale též jako pracovník ÚV KSČ v oblasti prezentace země v zahraničí nebo také jako ideový spolupracovník Státní bezpečnosti s krycím jménem Josif.
Jaké kontakty jste si odnesl ze svého působení v čele Mezinárodního svazu studenstva ?
Přišel jsem do styku se všemi šéfy socialistických zemí včetně Gorbačova (sovětský prezident – pozn. red.) a Živkova (bulharský vůdce – pozn. red.). A víte, s kým jsem vyjednával v roce 1989 na lodi v Berlíně na Sprévě O návratu Číňanů do svazu jsem tam jednal se Si Ťinpchingem (současný čínský prezident – pozn. red.). Dlouho před tím, než se tady s ním kdokoli objímal.
Přišel jste do styku s nějakými sovětskými orgány ?
Myslíte jako KGB
Například.
Já vám to řeknu takhle. Tyto orgány pracovaly i v těchto hnutích, a to ze všech stran. Jestli se ptáte na to, zda mě nějaká tajná služba řídila, tak nikdy.
Přišel jste s nimi do kontaktu ?
A mohl jsem to vědět Přišel jsem do kontaktu s lidmi, o nichž jsem věděl, že pracují pro různé služby, západní, východní i třetího světa. Nikdo z nich mi jménem té služby nedal žádný úkol, nikdo z nich mi nedal ani korunu, ani dolar, ani rubl, ani leva. Za socialismu jsem měl na starost otázku prezentace Československa v zahraničí.
Vrátí se komunisté k moci? Prý jsou připraveni. Čtěte více:
Staré struktury pro novou dobu: KSČM míří do vlády
Když jsme chtěli uspořádat něco v západním Německu, tak byli povoláni hoši od rozvědky, aby nám prověřili, jak to je s vydavatelským domem XY. Bylo to tedy přesně obráceně. Oni přišli a dostali úkol.
Takže jste úkoloval rozvědčíky ?
Ale to zas ne. Nechci si stavět nějakou sochu. V rámci práce, kterou jsem měl, bylo třeba někdy něco prověřit. Představte si, že naše žlharmonie jela na velké turné a měla různé hostitele. A pochopitelně bylo třeba garantovat, že tam nedojde k nějakému skandálu nebo podrazu. Takže lidé, kteří pracovali na ambasádách, od nás dostali úkol toto prověřit. Někdo jim musel říct, že to mají udělat. U takových rozhovorů jsem někdy byl, to říkám na rovinu a jsem na to hrdý.
Odhalit politika, který byl v KSČM, není snadné. Přečtěte si o tom:
Zkušení kamuflážníci: odhalit komunistickou minulost je oříšek


description: Kodiaq je první SUV značky Škoda se sedmimístnou karoserií. Vyniká prostorností a řadou promyšlených praktických detailů

title: Poprvé pro sedm


description: Obnova Krušných hor bude do roku 2030 stát až 4,1 miliardy korun. Přibližně polovina peněz určených na obnovu lesů a vypořádání se s přemnoženou zvěří bude z evropských programů na rozvoj venkova a z operačního programu Životní prostředí. Plán na revitalizaci, který připravilo ministerstvo zemědělství, projedná ve středu vláda.

title: Obnova Krušných hor bude stát až přes čtyři miliardy korun

maintext:
Krušné hory byly postižené imisemi po rozvoji těžby na severu Čech v 70. a 80. letech minulého století. Plošně tam odumřelo na 40 tisíc hektarů lesních porostů, poškozené byly i lesní půdy. V té době se začaly zakládat porosty dřevin, které měly provizorně nahradit mrtvé dřevo.
„V současnosti se nachází na konci své předpokládané životnosti a je nezbytné zajišťovat jejich přeměnu na porosty cílových dřevin,“ píše v plánu resort. Přeměnit by se přitom mělo ještě přibližně 15 tisíc 800 hektarů porostů, z toho přibližně 5500 hektarů je potřeba přeměnit do deseti let.
Škodu stromům působí i přemnožení jeleni a další zvěř. Podle odborníků z Výzkumného ústavu lesního hospodářství a myslivost jsou jeleni v Krušných horách třikrát až sedmkrát přemnožení proti normálním stavům, jejich počty se ale liší v jednotlivých lokalitách. Zvířata nové stromy okusují a staré loupou, vegetace pak snadněji onemocní hnilobou. „Umělá obnova je možná pouze při vynaložení nadměrných finančních prostředků a práce na její ochranu v podobě individuálních ochran, lesnických oplocenek, pachových ohradníků a nátěrů,“ informuje resort. Předpokládají se větší odstřely, aby do pěti let bylo v horách maximálně 150 procent normovaných stavů.
Stát také v Krušných horách letecky vápní půdy postižené imisemi, přičemž by tak měl pokračovat až do roku 2030.
Peníze na pokračování revitalizace by mělo dodat ministerstvo zemědělství. Do roku 2020 by mělo jít o 361 milionů korun, v dalším desetiletí pak o 753 milionů. Ministerstvo životního prostředí by mělo poskytnout do roku 2030 až 70 milionů korun, státní podnik Lesy ČR pak necelých 900 milionů korun. Zbytek do 4,1 miliardy by se měl najít v evropských programech.


description:
Nejen radíme, ale i řešíme
JSB & partneři
Ostravská advokátní kancelář Jirousek, Skalník, Bernatík & partneři (JSB & partneři) byla založena v roce 1990 advokáty, kteří celý svůj profesní život věnovali advokacii. V současné době tvoří tým advokátní kanceláře Jirousek, Skalník, Bernatík & partneři 12 advokátů, dva advokátní koncipienti a administrativní aparát. Personální složení kanceláře je stabilní, změnám podléhá jen výjimečně.

title: Jirousek, Skalník, Bernatík & partneři


description: Nejméně 52 lidí dnes přišlo o život a více než 100 osob bylo zraněno při explozi bomby v mešitě v centrálním Pákistánu, oznámila místní vláda. Mezi oběťmi jsou ženy a děti. Výbuch otřásl muslimskou svatyní v okresu Chuzdar v pákistánské provincii Balúčistán. K odpovědnosti za útok se přihlásil Islámský stát (IS).

title: Po explozi v pákistánské mešitě zemřelo 52 lidí, k útoku se přihlásil IS


description: Bývalý český prezident Václav Klaus podpořil v Rakousku kandidaturu pravicového populisty Norberta Hofera na prezidenta. Na pátečním sympoziu pořádaném Svobodnou stranou Rakouska (FPÖ), jehož hlavním tématem byla masová migrace do Evropy, Klaus před ní opět důrazně varoval. Podle serveru listu Salzburger Nachrichten hovořil o probíhající evropské válce, byť „jen naštěstí v rovině idejí a interpretací".

title: Klaus podpořil „rakouského Trumpa". Hofer chce být neoblomný prezident

maintext:
Podle Klause bude volné myšlení na starém kontinentu stále více potlačováno „politicky korektní elitou“, jejímž úmyslem je propašovávat cizince do Evropy.
Také Hofer kritizoval nedostatky uprchlické politiky z posledních let ve své zemi. Jako prezident by prý rozpustil vládu, která by nedokázala přijmout příslušná protiopatření. Slíbil, že pokud bude zvolen, bude ve své funkci „neoblomný“.
Přečtěte si, jak našeho současného prezidenta vidí naší západní sousedé:
Zeman je věrný Putinovi, píše zahraniční tisk
Hofer, který uspěl u soudu s odvoláním proti výsledkům prezidentské volby, v níž minule jen těsně zvítězil jeho soupeř, a vynutil si tak jejich opakování, připustil, že i nové hlasování bude těsné. Řekl, že si je jistý, že jeho protivníci udělají vše pro to, aby nezvítězil. Svým stoupencům podle Salzburger Nachrichten řekl, že se nesmí dovolit marxistům, komunistům nebo zeleným, aby se ve světě dostávali k moci.
Hofer, jenž je někdy označován za „rakouského Trumpa“, se utká o prezidentský úřad znovu 4. prosince se svým rivalem z levicové strany Zelených Alexanderem Van der Bellenem.
V rozhovoru pro dnešní Lidové noviny Hofer slíbil, že pokud vyhraje, pojede na svou první zahraniční návštěvu nejdříve do Česka. Již v září zde navštívil prezidenta Miloše Zemana.
Přečtěte si více o válce idejí, která podle Klause zuří v Evropě:
Orbánovo tažení proti kvótám nevyšlo. Ústava zůstane beze změn
Chovanec: EU se musí připravit, že dohoda s Tureckem krachne
Nechcete uprchlíky? Přijdete o dotace, navrhuje italský premiér Renzi


description: Pravidlo, že co nemůže pokračovat donekonečna, skončí, se může týkat ECB i celé Unie.

title: Miroslav Zámečník: Nezávislost centrálních bank a Steinův zákon

maintext:
Slavný americký ekonom Herbert Stein, který svého času sloužil jako vrchní ekonomický poradce Richardu Nixonovi a Geraldu Fordovi, je autorem slavného bonmotu: „Když něco nemůže pokračovat donekonečna, pak to také skončí.“ Tím měl na mysli, že neudržitelné trendy dovedou skončit zčistajasna prudkou korekcí, kterou si vynutí trhy. Platilo to kdysi pro český de„ cit běžného účtu platební bilance, kdy si trh vynutil opuštění fixního kurzu koruny, a najdete bezpočet dalších příkladů platnosti „Steinova zákona“. Je ovšem velmi dobrou otázkou, zda se to vztahuje i na nezávislost centrálních bank.
Tím, že se Evropská centrální banka (ECB) snaží dělat takovou politiku, která drží eurozónu pohromadě, si dříve nebo později musela vykoledovat nevůli těch členských zemí, pro něž je příliš měkká, o čemž svědčí kupříkladu německý přebytek běžného účtu, který bude letos opět absolutně nejvyšší na světě. Podle respektovaného mnichovského ekonomického ústavu Ifo dosáhne 278 miliard eur, v přepočtu 310 miliard dolarů a ekvivalent 8,9 procenta HDP Spolkové republiky. Bude tak opět před Čínou s 260 miliardami dolarů a Japonskem se 170 miliardami.
Deset let v přebytku
Není to žádná novinka: Německo má vysoké přebytky již deset let a po finanční krizi ještě stouply. Vzhledem k solidnímu ekonomickému výkonu po roce 2010 není překvapující, že má Německo také solidní veřejné finance (kdy jindy by je mělo mít?), ale je tady problém se společnou měnou.
Kdyby Bundesbank řídila měnovou politiku s vlastní měnou, nepochybně by měla také nízké sazby, ale ještě méně pochybujte o tom, že marka by byla podstatně pevnější měna než dneska euro, tudíž by existovala menší propast mezi německými domácími investicemi a úsporami, která vytváří potřebu je recyklovat v cizině. Steinův zákon by platil, ani německé přebytky by nepokračovaly donekonečna, neboť by je vymazala silná marka.
Vývoj německého přebytku běžného účtu platební bilance ve srovnání s eurozónou (v % HDP) Rok Německo Eurozóna 2007 6,74 0 2008 5,59 -1,17 2009 5,74 0,23 2010 5,63 0,41 2011 6,1 0,45 2012 7,02 1,45 2013 6,73 2,43 2014 7,27 2,81 2015 8,29 3,64 2016 10,17 4,29
Z porovnání je vidět, že eurozóna jako celek má podstatně nižší přebytek platební bilance v poměru k celkovému HDP 19 členských zemí než Německo. Můžete to interpretovat také tak, že Německo s markou by mělo mnohem pevnější měnu, která by snižovala přebytek vývozu zboží a služeb, zatímco eurozóna bez Německa by měla euro slabší než nyní, což by přispívalo vývozu.
Opravdu nevím, proč se Howard Davies ve svém příspěvku pro Project Syndicate pozastavuje nad tím, že člen vedení Bundesbanky Andreas Dombret v Londýně varoval před diskusemi o nezávislosti centrální banky. Jestli je něco naopak perfektně v souladu s německým viděním světa, pak je to lpění na nezávislosti, dané hořkou zkušeností s opakem v podobě hyperinflace za Výmarské republiky na začátku 20. let minulého století.
Německé politiky totiž nezlobí nezávislost Bundesbanky jako takové, ta je pro ně nadále svatá, na rozdíl od postoje britských politiků vůči nezávislosti Bank of England. Co je zlobí, je fakt, že ECB se nechová jako prodloužená ruka Bundesbanky.
To je úplně opačná tenze než ta, kterou pociťují politici v Británii nebo v USA, kde se vymezují vůči kvantitativnímu uvolňování, respektive jeho nežádoucím vedlejším efektům, ať již reálným, anebo pociťovaným.
Anglický politik buší do národní instituce, která není nekritizovatelná, protože sama má máslo na hlavě za selhání v pozici regulátora (Prudential Regulation Authority je součástí Bank of England), navíc získala nezávislost až v roce 1997, po třech stech třech letech své existence, ale také o čtyřicet let později než Bundesbank (1957).
Nedotčená Bundesbank
Britové neměli historickou zkušenost s hyperinflací. Zato s periodickými vlnami inflace ano a také s ponižujícím pádem libry v roce 1992. Něco takového se Deutsche Mark nepřihodilo a reputace Bundesbanky je v tomto směru nedotčená.
Co je v německém oku poškozené naopak hodně, je reputace ECB, neboť konspirační teoretici, ale i německé odborné kapacity dospívají k závěru, že pod Draghiho vedením není ve skutečnosti nezávislá, ale naopak, že je poplatná ekonomickým a politickým zájmům „jižního křídla“ eurozóny a nebere dostatečně v potaz legitimní německé zájmy. Z definice to tak být nemůže, takovou představou se neměli Němci nikdy nechat zlákat, to nemůže platit, ani kdyby mandát ECB byl opsaný od Bundesbanky přes kopírák. Takže o Bundesbanku bych se nebál, pro ni Steinův zákon platit nebude.
Ale v případě eura, eurozóny a ECB? Nevím, nevím, ale zainvestováno do tohohle projektu mají i německé elity strašně moc.
Přečtěte si další komentáře autora:
Týden, kdy zemřel Cohen a vyhrál Trump
Jak ropa rozložila sovětské impérium
Otrůčci na periferii


description: Tunel Blanka, opencard i pražský metropolitní plán, za dva roky ve funkci pražské primátorky, které uplynou 26. listopadu, se musela Adriana Krnáčová vypořádat s řadou problémů. Kromě těch, které převzala po předchůdcích, se musela potýkat například s problémy v koalici, která se loni rozpadla a oficiálně byla obnovena ve staronovém složení až letos v dubnu.

title: Dva roky Adriany Krnáčové. Blanka, neshody v ANO a nyní metropolitní plán


description: Kampaň před prezidentskými volbami ve Spojených státech vstoupila do samého vrcholu, demokratka Hillary Clintonová a její republikánský sok Donald Trump i dnes křižují napříč USA, aby v nerozhodnutých státech oslovili co nejvíce voličů. Na pomoc Clintonové, kterou aktuální průzkumy veřejného mínění favorizují, přispěchali i její manžel a někdejší prezident Bill Clinton či dcera Chelsea, v kampani ji podporuje i její někdejší rival ze stranických primárek Bernie Sanders.

title: Clintonová s Trumpem si už nevydechnou. Bojují o každého voliče


description: Bulharský premiér Bojko Borisov nabídl demisi své vlády, čímž reagoval na vítězství proruského kandidáta Rumena Radeva v nedělních prezidentských volbách. Své oznámení zaslal Borisov zákonodárcům v bulharském parlamentu.

title: Bulharský premiér Borisov nabídl kvůli zvolení proruského prezidenta demisi vlády


description: Existuje shoda na tom, jak zvrátit roky mizivého růstu. Jen ji politici ignorují.

title: Komentář: Toxická politika versus lepší ekonomika

maintext:
Vztah mezi ekonomikou a politikou se mění. Zkušení politici se ponořili do bizarních, mnohdy toxických konfliktů místo toho, aby reagovali na sílící politickou shodu o tom, jak se vymanit z vleklého období nízkého a nerovnoměrného růstu. Tento trend je třeba zvrátit dříve, než strukturálně ochromí rozvinutý svět a vezme s sebou i rozvojové ekonomiky.
Politické vnitřní rozbroje nejsou samozřejmě nic nového. Ale až donedávna se čekalo, že když profesionální ekonomové dojdou k technokratickému konsenzu v rámci konkrétního politického přístupu, budou tomu politici naslouchat. I když chtěly radikálnější politické strany prosadit jinou agendu, tak vlivné síly - ať už státy G7, privátní kapitálové trhy, nebo MMF a Světová banka - skoro vždy zajistily, že konsenzus nakonec zvítězil.
Například v 90. letech a počátkem 21. století dominoval tvorbě politiky ve většině světa takzvaný Washingtonský konsenzus, kdy se každý od Spojených států po rozvojové ekonomiky snažil o liberalizaci obchodu, privatizaci, lepší využití cenových mechanismů, deregulaci finančního sektoru a fiskální a měnové reformy s velkým důrazem na poptávku. Přijetí Washingtonského konsenzu mnoha institucemi zesílilo jeho přenos a pomohlo hnát kupředu širší proces ekonomické a finanční globalizace.
Nově zvolené vlády - zejména ty, které vedou netradiční hnutí, která se k moci dostala na vlně domácího neklidu a frustrace z mainstreamových stran - s touto politikou někdy nesouhlasily. Nicméně konsenzus dál víceméně přežíval.
Konec konsenzu
Nyní - po letech neobvyklé pomalého a pozoruhodně nekomplexního růstu - se však konsenzus rozpadá. Občané rozvinutých zemí jsou frustrováni establishmentem včetně ekonomických expertů, mainstreamových politických lídrů a dominantních nadnárodních společností, které čím dál více viní ze svých ekonomických potíží.
Hnutí a osobnosti stojící proti establishmentu se rychle zmocnily této frustrace a vydobývají si podporu použitím štvavé a mnohdy i agresivní rétoriky.
K tomu, aby narušily převodní mechanismus mezi ekonomikou a politikou, nemusejí ani vyhrát volby. Velká Británie to ukázala v červnu svým hlasováním o brexitu, které přímo odporuje širšímu ekonomickému konsenzu, jenž tvrdí, že setrvání v EU je v nejlepším zájmu Velké Británie.
Nepřehlédněte komentáře o "vykořisťování" mladých starými:
Referendum se odehrálo z jediného důvodu. V roce 2013 se tehdejší premiér David Cameron bál, že nebude schopen dostatečně zajistit svou základnu v Konzervativní straně pro volby v tehdejším roce. Podbízel se tedy euroskeptickým voličům slibem o referendu. Zdroj Cameronova strachu? Narušení politické scény Stranou nezávislosti Velké Británie (UKIP) - partají vymezenou proti establishmentu, která nakonec v parlamentu vyhrála pouze jedno křeslo a následně se ocitla bez lídra a v rozkladu.
Nyní se zdá, že se stavidla otevřela. Na nedávné konferenci konzervativců odhalily proslovy ministerské předsedkyně Theresy Mayové a členů jejího kabinetu záměr jít cestou „tvrdého brexitu“, tedy odstranit obchodní smlouvy, které ekonomice dobře sloužily. Mluvilo se také o útocích na „mezinárodní elity“ a kritizovala se opatření centrální banky, která měla stabilizovat britskou ekonomiku po referendu, čímž Mayová dostala čas na vytvoření koherentní strategie brexitu. Své problémy s extrémy má i řada dalších rozvinutých ekonomik včetně Německa, Francie a USA.
Nutný ústup
Přitom po letech průměrné ekonomické výkonnosti existuje všeobecný souhlas, že je nutný odklon od přehnané závislosti na nekonvenční měnové politice. Jak tvrdí šéfka MMF Christine Lagardeová, „centrální banky nemohou být jediným hráčem v poli“.
A přesto jsou. V knize The Only Game in Town, vydané v lednu, argumentuji, že státy potřebují mnohem komplexnější politiku včetně prorůstových strukturálních reforem, vyváženější správu poptávky (včetně vyšších fiskálních investic do infrastruktury) a lepší koordinaci a architekturu zahraniční politiky. Je také potřeba řešit těžké předlužení, které může mít katastrofální následky nejen pro samotné dlužníky.
Vznik nového konsenzu v těchto tématech je dobrou zprávou. V současném politickém prostředí je však přerod tohoto konsenzu v akci něčím, co bude probíhat přinejlepším velice pomalu.
Mohamed A. El-Erian je hlavním ekonomickým poradcem v Allianz, předsedou Global Development Council prezidenta USA Baracka Obamy a autorem knihy The Only Game in Town: Central Banks, Instability, and Avoiding the Next Collapse


description: Lidé jsou dnes zoufalí a neví kam investovat. Své peníze vkládají často nerozvážně do privátních dluhopisových emisí firem, u nichž si ani nepřečetli podmínky. O své peníze však mohou lehce přijít, protože řada firem přestane své dluhopisy splácet, říká Martin Burda, dlouholetý bankéř České spořitelny a v současnosti statutární ředitel investičního fondu Sirius, který se zabývá alternativními investicemi.

title: Martin Burda: Bankám v Česku ujíždí vlak


description: Šedesát milionů Trumpových voličů nejsou samí šílenci. Často se jedná o slušné, pracovité a opatrné lidi. Klíčové je slovo „opatrný"

title: Donalde, braň!

maintext:
Při zběžném pohledu na demonstrace bezprostředně po volbách - tisíce Američanů dávaly najevo zděšení, že se jedné noci odebraly spát v postmoderní „Obamerice“ a ráno se probudily v Trumpově realitní show s kulisami studené války - by se chtělo parafrázovat název jednoho filmu, že „tahle země už není pro mladý“. Anebo vtip z reálného socialismu o tom, co jsou vlastně domovy důchodců: „pomsta dětí za jesle“. Jestli přestává platit, že se všichni mohou mít jako v růžovém snu minulých dekád, jedinou alternativou se zdá, že se odebereme do útulku pro přestárlé a budeme v něm všichni stejně chudí a zaostalí.
Úspěch Donalda Trumpa bude ještě dlouho vysvětlován podobně - jako pomsta rozzlobeného bílého muže, jenž byl vystaven „léčebné kúře“ globalizace, kterou mu naordinoval starý establishment ztělesňovaný Billem a Hillary Clintonovými nebo Barackem Obamou. Procitl z ní fakticky bez prostředků i bez práce a uchýlil se k nesplnitelným slibům napomádovaného maniaka. A nejen v USA - nástup podobných maniaků v Evropě bude i dál diagnostikován jako porucha chování postihující dosud normální voliče tradičních stran, kteří z nelichotivé osobní situace činí odpovědnými někoho jiného a nacházejí si obětní beránky mezi muslimy.
Ovšem hloubkové průzkumy z USA i Evropy, jež se zakládají na stovkách tisíců respondentů, přesvědčivě dokazují, že pravá příčina kolektivního šílenství je jiná. Vlastně se dá říci, že právě opačná: nástup nových pořádků nepřivolávají ani tak zchudlí dělníci, jako živnostníci a „bílé límečky“; motivací není vztek, nýbrž obyčejný pocit ohrožení a osobní nouze není tím, co je nutí zaujímat xenofobní postoje. S etnickou snášenlivostí to mají odjakživa asi jako hlídací pes s tolerancí pocestných a ostražitost se u nich přihlásí o slovo, kdykoli je narušen noční klid. Někdy je tradiční argumentaci třeba úplně postavit na hlavu, tvrdí Michael Tesler z University of California, jeden z největších znalců Trumpova typického voliče v USA: „Není to tak, že ekonomická nouze vyvolává rasismus. U některých skupin Američanů lze říci, že vrozený rasismus je dovede až k tvrzení, že ani ekonomika nefunguje.“
Obama je muslim
Už během kampaně reportéři hlásili, že s teorií „rozhněvaného dělníka“je něco v nepořádku. Na Trumpových shromážděních zchudlé pracující masy potkávaly, ale ještě častěji narážely na živnostníky, programátory, učitele a právníky. Typický trumpkin, jak se voličům budoucího prezidenta začalo říkat, nemá zrovna dobré vzdělání, ale vydělává 40 až 60 tisíc dolarů ročně, tedy lepší průměr, hlásil průzkum Gallupova ústavu z Youngstownu v Ohiu. Většina trumpkinů žije v místech ohrožených chudobou a rasovými nepokoji, ale jen třetina z nich je dělnického původu (Trumpův status a pohrdání odbory spoustu dělníků odrazuje). Nouzí netrpí, zní závěr studií.
Na probírání se souborem dat o desítkách tisíců odpovědí je nejnapínavější hledat odpověď na otázku, co trumpkiny vlastně spojuje. Některá zjištění se dají odhadnout - jsou přesvědčeni o zkorumpovanosti vlády a elit nebo o tom, že Barack Obama oslabil Ameriku. Často vážně nemají rádi globalizaci, i když je postihla mnohem méně, než se soudí. Ale zdaleka nejlepším indikátorem, jak odhalit trumpkina, říká Philip Klinkner z New York's Hamilton College, je kladná odpověď na otázku: souhlasíte s tím, že Obama je muslim? „Je to spolehlivější než se ptát na volný obchod nebo na stav hospodářství. Nebo na to, jestli je dotyčný republikán.“
Shrnuto a podtrženo, trumpkin mohl být registrovaným voličem republikánů, ale také je mohl volit letos poprvé. Možná dokonce volil naposledy Baracka Obamu. Podívejme se skutečnosti do tváře -trumpkin není žádný fantom. Je to bohabojný občan, který poctivě pracuje a platí včas daně. Nechce rušit NATO ani neobdivuje Vladimira Putina; je mu to prostě jenom jedno. A proč by nemělo být? Nastěhujte se do nějaké příměstské čtvrti v Pensylvánii a bude to váš soused. Možná je to pan Králík z románu od Johna Updika. Lavinu laciného čínského šmuku nevítá, stejně jako nevítal nástup japonských aut v 80. letech. Od nového prezidenta čeká, že tyhle divné trendy zastaví.
Pan Králík má revolver
Kromě úcty k zákonům má trumpkin i nedůvěru k vládě a institucím, takže je logické, že je typickým příznivcem hnutí Neuhýbej (Stand-your-ground), které vedlo v mnoha státech Unie ke schválení zákonů umožňujících beztrestně střílet po domnělých vetřelcích. Racionalizace takových zákonů je i nejkratší cestou k pochopení fenoménu trumpismu - jde ve skutečnosti o rozšíření práce s pocitem ohrožení, který poctivé občany vedl k ozbrojení se. Byl-li republikánskou mantrou odjakživa „zákon a pořádek“, nebylo až tak nemyslitelné k tomuto refrénu připsat několik slok a udělat z výsledné písně megahit hitparády.
Všechno v trumpismu je vlastně variací na „sebeobranu“: Strýček Sam nejprve vyčistí domácí dvorek od kriminálníků a příživníků, zkontroluje - zcenzuruje - zazdí -zapudí - zakáže - vykáže nelegální přistěhovalce, vykouří cizí teroristy v jejich vlastním hnízdě, bleskově se stáhne zpět a neprodyšně uzavře hranice (zaobírat se skučením bídáků už nepatří do tohoto žánru), vyřídí si to na férovku s nepoctivými šikmoočky (v Pekingu) i s příživníky v Bruselu a poučí svět o tom, že veliká Amerika přestává trpět šméčko.
Pan trumpkin je vlastně povahovou mutací Chucka Norrise - kouzelného chlapíka s krásnou ženou a nádherným rančem v Texasu, který nedůvěřuje „federálům“ a raději si to doma ohlídá sám. Má trochu anachronické názory - každý třetí trumpkin podle průzkumů lituje, že ve válce Severu proti Jihu nevyhrál Jih a Abraham Lincoln vydal svůj dekret o svobodě černých otroků. Nechává si to ale pro sebe, a dokud jej nějaký „barevný“ nevyprovokuje, nemá tendenci ho posílat zpátky do Afriky, kam podle jeho nejlepšího přesvědčení patří. A co zbývající dvě třetiny trumpkinů, kteří nejsou tak suverénní jako Chuck Norris? Co 40 procent žen, které taktéž volily Donalda? I u těch podle průzkumů dominuje „strach o kulturu“, ale má spíše podobu fobie než sebeobrany.
Akce vždy přebije fotografii
Většina trumpkinů získává podle průzkumů informace o světě z televizních a rozhlasových show, zpravodajství stanice Fox News a pravicových blogů, kde se to hemží různými „autentickými videy“ z konfliktních míst. Okolní svět je v nich vyobrazen jako semeniště teroru, jenž hrozí kdykoli vtrhnout na území USA.
Trumpovy voliče spojuje hrůza, že se někdo z jejich příbuzných stane v příštích měsících obětí teroristického útoku. „Oh my God, svět je nebezpečné místo“ je podle průzkumů typická odpověď žen, které takové zpravodajství sledují. Jelikož čtení analýz nepatří mezi trumpkinovy silné stránky a „propagandě establishmentu“ (tedy řečem odborníků na jiných kanálech) nedůvěřuje, nemá moc možností, jak svou hrůzu ventilovat.
Na svět v časech krize hledí s podobným optimismem jako aerofob, jehož letadlo prolétá bouřkovým mrakem, nebo akrofob, když mu dítě mává z vyhlídkové plošiny Eiffelovy věže. Slibte mu v takové chvíli, že necháte stavitele výškových budov zavřít, že zakážete i vyklánění se z oken, pokud vlak nestojí ve stanici, a zahrne vás vřelou náklonností, i kdybyste byl v jiných ohledech vlastně podezřelé individuum a měl slovník dlaždiče. I nesmyslná, nicméně zdánlivě „rozumná“ opatření z vašich úst budou přijata jako starost o veřejné blaho, takže trumpkin je zároveň jediný druh Američana, který si přeje nosit občanku a na vyzvání ji předkládat uniformovaným policistům.
Argumenty o tom, že automobilová doprava je tisíckrát nebezpečnější než riziko teroristického útoku, zpravidla nezabírají. Když něco takového slyší matka dvou malých dětí, tváří se dotčeně - jak můžete něco takového říci? Strach je vždy silnější, stejně jako akce na plátně vždy přebije statický obrázek prezentovaný tradičními médii formou textu nebo vyprávění.
Tradiční média se svým narativem, v němž je svět vyobrazen jako stabilní veličina, jednoduše prohrávají propagandistickou válku (a propaganda je každá informace, věří trumpkin). Statické argumenty - ať už jde o setrvání v EU, nebo volbu tradičního kandidáta v USA - tahají v bitvě o diváka za kratší konec. Bývají demaskovány jako „lež“ (chtějí nám namluvit, že se nic neděje!) a zamítnuty jako irelevantní.
Schadenfreude
Evropa v touze svrhnout staré struktury nedospěla tak daleko, ale má mnohem delší zkušenost. Po Trumpově vítězství odsud zaznívá kakofonie projevů Schadenfreude, jež byla patrná i z blahopřání Miloše Zemana. Delší tradice znamená i větší množství nasbíraných dat, jak dokládá třeba korpus 300 tisíc odpovědí nasbíraných European Social Survey za 12 let. Vyplývá z něj totéž, co z amerických výzkumů - i na starém kontinentě převládá strach o naši kulturu, která není podle respondentů ohrožena imigranty jako takovými, nýbrž islámem.
Z výzkumů plyne, že strany jako Praví Finové nebo Pokroková strana v Norsku (obě jsou již součástí vlády) nebo Švédští demokraté (vedou průzkumy) a Národní fronta Marine Le Penové (možná vítězka příštích voleb) - a koneckonců i kuriózní projekty na české scéně slibující „boj muže proti muži“ v ulicích Kocourkova do několika let - skutečně mohou uspět s jediným tématem, jímž je obrana „našich hodnot“ před islámem. Donald Trump tu jistě poslouží jako pokladnice nápadů. #
Není to tak, že ekonomická nouze vyvolává rasismus. Je to právě naopak - vrozený rasismus některé lidi dokáže dovést k tvrzení, že nefunguje ekonomika. Strach je vždy silnější - stejně jako akce ve videu vždy přebije statický obrázek. Argumenty pro setrvání v EU nebo volbu Clintonové tahají v bitvě o diváka akčních videí za kratší konec.
O autorovi| Luboš Heger, heger@mf.cz


description: Pražská ČSSD chce na čtvrtečním jednání zastupitelů města řešit problém prodeje bytů v Písnici firmou ČEZ. Usnesli se na tom pražští zastupitelé ze sociální demokracie, kteří chtějí jednat s firmou o změně způsobu prodeje bytů. Polostátní energetická společnost chce prodat více než 700 bytů jako celek za nejvyšší nabídnutou cenu. Nájemníci proti tomuto postupu protestují.

title: ČSSD chce řešit prodeje bytů ČEZ v Písnici na jednání zastupitelů


description: Pražští radní doporučili a zároveň vyzvali radnici v Libuši, aby se zapojila do dražby bytů v Písnici, které prodává firma ČEZ. Na koupi jí magistrát peníze půjčí. Uvedl to radní Radek Lacko (ANO). Záměr musí ještě ve čtvrtek projednat pražští zastupitelé. ČEZ chce prodat přes 700 bytů jako celek za nejvyšší nabídnutou cenu. Nájemníci proti tomuto postupu protestují.

title: Praha doporučila Libuši koupit byty od ČEZ, peníze jí na to půjčí

maintext:
Starosta Libuše Jiří Koubek (TOP 09) zatím podrobnosti úterního návrhu neznal, ale vzhledem k velikosti rozpočtu místní radnice jej nepovažuje za adekvátní. „Usnesení rady je, že doporučujeme městské části Libuš, aby se v rámci svých kompetencí zúčastnila dražby. My, jako hlavní město jsme připraveni poskytnout radnici 20letou bezúročnou půjčku. Radnici proto vyzýváme, aby se do dražby zapojila,“ řekl Lacko. Podle něho se radnice mají starat o bytové fondy, které jsou jim svěřeny. Právě pravomoc nakládat s byty Libuš opravňuje k tomu, aby se do aukce mohla zapojit.
„Návrh od vás slyším poprvé, nikdo z města mi nic neřekl a neinformoval mě. Jak to takto slyším na takzvaně první dobrou, tak mi připadá řešení, kdy si radnice s rozpočtem 40 milionů a několika úředníky vezme půjčku více než jednu miliardu, za neadekvátní,“ řekl Koubek. Podle něj by bylo řešením to, kdyby byty i s pozemky koupila Praha a následně pozemky převedla do správy radnice. „To si dovedu představit,“ dodal.
Praha v uplynulých týdnech pracovala rovněž s variantou, aby polostátní firma prodej zastavila a změnila způsob prodeje. ČEZ to však odmítá.
Soubor panelových domů s celkem 36 vchody tvoří větší část sídliště položeného nedaleko budoucí stanice metra D Písnice. Celková podlahová plocha bytů je 54 098 metrů čtverečních a plocha pozemků měří v součtu 73 885 metrů čtverečních. Součástí je rovněž dvacítka nebytových prostorů. Panelové domy byly postaveny v letech 1987 až 1990 a jsou po částečné rekonstrukci.
Byty prodává ČEZ ve veřejné soutěži, do které se mohou zájemci hlásit do letošního 2. prosince. V podmínkách je podle dokumentu, který měli projednat pražští radní, že nový majitel musí byty v budoucnu nabídnout nájemcům k odkupu a nezvyšovat nájemné.
Více o kauze:


description: Výrazné zdražování nejsou propočty od stolu, ale reálné plány hospodských, tvrdí komentátor týdeníku Euro Pavel Páral v reakci na článek ministra financí Andreje Babiše, který Párala obvinil z neférové argumentace ohledně elektronické evidence tržeb (EET). A co na to Páral?

title: Páral odpvídá Babišovi: Už je to tady, hospodští budou zdražovat

maintext:
Tak podle ministra financí, který si ve svém článku stěžuje na kritiku EET, si Páral spočítal svoje odhady o nadcházejícím zdražování v restauracích někde u stolu tužkou na cáru papíru a k ničemu takovému nedojde. Jeho experti z finančního ředitelství to prý mají spočítané.
Nepochybuji, že experti z berňáku počítat umějí, leč šedivá je teorie a excelovské tabulky a zelený je strom života. Vědí to už i někteří jeho zaměstnanci. Například ti z deníku Dnes, kteří chodí na obědy do smíchovských restaurací. Tam totiž to zdražování už pomalu začíná a zaregistrují ho i lidé s nadprůměrným příjmem, protože někde už hotová jídla podražila z dosavadní cenové úrovně devadesát až sto korun na sto třicet.
Přečtěte si původní článek Pavla Párala, který vyprovokoval Andreje Babiše k reakci: Štvanice na hostinské začíná
K tomu je připraveno zdražování piva, které se v případě Plzeňského Prazdroje taky příliš nezakecá. Z úrovní nad čtyřiceti korunami chystají hostinští atakovat padesátikorunu. V průměru by se cena měla posunout někam ke 47 korunám. To nejsou propočty, ale reálné plány hospodských logicky se snažících udržet dosavadní ziskovost. Je jasné, že ostrá konkurence v Praze ceny ještě poněkud setřese, ale zdražení bude citelné a povede k minimálně dočasnému poklesu prodejů. A to nediskutujeme o evidentním snížení čistých příjmů personálu restaurací, ke kterému nyní při uzavírání nových smluv dochází.
Andrej Babiš má samozřejmě pravdu, když říká, že kdo zdražuje, tak tím přiznává, že šidil na daních. Ale už nedodává, že na výnosech z tohoto šizení jsme se významnou měrou podíleli i my, zákazníci. Napravení tohoto stavu je asi opravdu spravedlivé, je ale otázkou, nakolik je spravedlivé a co nakonec státu přinese.
Ostrý provoz EET se blíží. Přečtěte si více:
Elektronická evidence chaosu aneb Jak vyzrát na Babiše
Kompenzace za EET: ODS chce nižší daň na pivo


description: Organizace Ropid, která plánuje pražskou MHD, si nechá vypracovat studii na stavbu lanovky z trojské zoo směrem do Podbaby. Uvedl to ředitel Ropidu Petr Tomčík. Lanovka by měla ulevit přeplněným autobusům jezdícím k zoo. Kdy a zda lanovka vznikne a kolik by stála, není zatím jasné.

title: Z trojské ZOO do Podbaby by mohla jezdit lanovka

maintext:
Nyní má zoo sedačkovou lanovku ve svém areálu, v Praze také jezdí lanovka na Petřín. V minulosti se uvažovalo například o lanovce přes Prokopské údolí nebo ze Smíchova na Pankrác.
Ropid nyní bude hledat dodavatele, který takzvanou studii proveditelnosti vyhotoví. „Studie by měla zodpovědět, jak by měla lanovka vypadat, o jaký typ by se jednalo a jakou by měla mít kapacitu. Rovněž zodpoví, zda ji vůbec lze stavět,“ řekl Tomčík.
Ve studii by mělo být rovněž uvedeno, kde by byly stanice a kudy by vedla trasa lanovky. Vyčíslit by v ní měli odborníci i náklady na její vybudování. „Musíme zjistit, zda by se to vůbec vyplatilo. Pokud ano a město by se rozhodlo ji vybudovat, byla by v systému pražské integrované dopravy a platily v ní jízdenky a kupony MHD,“ řekl Tomčík.
V současné době podle Tomčíka Ropid ani město další lokality pro stavbu lanovek nehledají. „V tuto chvíli se o žádném dalším místě diskuse nevede,“ řekl.
Plánů na vybudování lanovky v hlavním městě bylo v minulosti hned několik. Jedním z nich byl například v roce 2008 nápad na stavbu lanové dráhy od smíchovského lihovaru přes řeku na Pankráckou pláň. Radnice Prahy 5 rovněž uvažovala o lanovce překlenující Prokopského údolí z Nových Butovic na Barrandov. Praha 7 zase plánovala lanovku z Holešovic k zoo. Žádná z nich nebyla postavena.
Dále čtěte:


description: Majitelé elektrických vozů Tesla Motors už nebudou mít k dispozici zdarma celosvětovou síť dobíjecích stanic provozovaných touto firmou. Majitelé aut objednaných do konce letošního roku budou mít dobíjení stále zdarma.

title: Bezplatné ježdění končí. Majitelé vozů Tesla budou za dobíjení platit

maintext:
Majitelé aut objednaných po 1. lednu 2017 získají zdarma kredit na nabití auta u extra rychlých nabíjejících stanic Tesly k ujetí vzdálenosti zhruba 1000 mil (1609 kilometrů). Po využití kreditu už budou majitelé vozů platit za dobití poplatek.
Výši poplatku zatím automobilka nezveřejnila. Pouze uvedla, že dobíjení bude stát méně, než kolik by stál benzin do srovnatelného benzinového vozu. Cena by přitom mohla časem kolísat a bude se lišit v jednotlivých regionech podle toho, kolik tam stojí elektřina. Bližší podrobnosti chce firma zveřejnit později.
Zpráva automobilky znamená, že nabíjení zdarma se nebude vztahovat na nový Model 3, jehož cena má činit 35 tisíc dolarů (860 tisíc korun). Toto auto se má začít vyrábět ve druhé polovině příštího roku.
Tesla nyní vyrábí dva modely s elektrickým pohonem. Jsou to sedan Model S a sportovně-užitkový vůz (SUV) Model X, který se začal prodávat loni v září. Koncem března firma představila nový elektromobil Model 3, což je první vůz této automobilky určený pro masový trh. V letošním roce očekává Tesla zvýšení odbytu na téměř 80 tisíc vozů z loňských 50 500.
Čtěte také:
Porazíme Teslu, tvrdí trojice bratrů z Rakouska
V ČR funguje první Supercharger, rychlonabíječka pro elektromobily Tesla


description: Charta 77 byla přelomovou akcí proti komunistickému režimu, protože se její signatáři poprvé zasazovali o všechny pronásledované, nejen o své profesní skupiny. Navíc prokázala mimořádnou vytrvalost v boji proti režimu, sdělil bývalý předseda české vlády a Senátu a také jeden ze signatářů Charty 77 Petr Pithart. Podle Pitharta chartisté nevyvolali sametovou revoluci, pomohli ale k rychlejšímu přechodu k demokracii po pádu komunistického režimu.

title: Pithart: Charta byla přelomová, začala se zajímat o všechny

maintext:
„Vykročilo se ze stereotypu, že se lidé vzájemně profesně a osudem spojení brali jeden za druhého. Spisovatelé za spisovatele, filozofové za filozofy. A tady najednou se řeklo, že my se budeme zajímat o všechny,“ řekl Pithart. „Lidé, kteří byli u zrodu Charty, se inspirovali z pronásledování lidí, kteří byli úplně na kraji společnosti, a tím předvedli frázi, že svoboda je nedělitelná. To bylo veliké novum,“ uvedl.
„Druhé novum bylo, že jsme vytvořili takovou strukturu, která byla velmi jemná a zároveň neobyčejně vytrvalá. A dalo se soudit, že to nebude něco, co se za půl roku, za dva roky rozpadne,“ řekl Pithart. Charta navíc podle něj dokázala získat přístup i k utajovaným oficiálním materiálům, které využívala k vydávání zpráv o stavu československé společnosti.
Podle Pitharta není překvapivé, že byla Charta trnem v oku režimu. „To všechno je muselo hrozně dráždit - že vydržíme, že se zajímáme o všechny a že kromě protestů a monitorování nespravedlivých, protiprávních činů státního aparátu se také věnujeme společnosti,“ řekl.
Přečtěte si, jak slavili letos Češi 17. listopad:
Masky, budíky a demonstrace. Češi si připomínali 17. listopad
I proto podle něj dopadala na chartisty tvrdá represe. „Bylo takové obklíčení ze všech stran,“ řekl Pithart. Připomněl, že on sám přišel kvůli podepsání Charty o zaměstnání, o telefon i o řidičský průkaz. Policie mu odebrala i občanský průkaz s odůvodněním, že v něm má špatnou fotografii.
Represi ze strany státu mu pomáhali zvládat přátelé. „V Praze se to snášelo mnohem líp. Ti opravdoví frajeři, to byli ti, kteří někde na okrese byli dva nebo tři a zprvu o sobě ani nevěděli. A na ně síla těch fízlů. Ten nátlak byl obrovský,“ řekl.
Pithart rovněž uvedl, že se mu v jistém smyslu při podpisu Charty ulevilo. V té době už delší dobu přispíval do exilového časopisu Svědectví a po podpisu se mohl začít pod články podepisovat vlastním jménem. Také řídil kanál pro pašování polských knih do Československa, což pro něj v posledních měsících této práce bylo velmi psychicky i fyzicky namáhavé. Chtěl tuto činnost předat, což mu přihlášení se k Chartě usnadnilo. „Podpisem Charty jsem věděl, že musím skončit, i kdybych nechtěl,“ řekl.
Odmítl také, že by chartisté stáli za událostmi 17. listopadu 1989. „Nikdy jsem netvrdil, že jsme vytvořili sametovou revoluci,“ řekl. Připomněl, že Václav Havel před plánovanou studentskou demonstrací odjel z Prahy a on sám odmítl žádost studentů, aby je přišel podpořit na Albertov, odkud se tehdy vydal průvod na Národní třídu, kde policejní zásah proti studentům zahájil pád komunistického režimu.
„Řekl jsem jim, že nepůjdu. Když tam půjdeme, tak oni (komunisté) řeknou, že jsme vás svedli, že jste malé děti, že to zase zorganizovala Svobodná Evropa, že dávala pokyny a disidenti vás tam vodili za nos,“ řekl.
Chartisté ale podle něj usnadnili přechod k novému režimu, protože měli kontakty mezi sebou i mezi lidmi, kteří sice mezi disidenty nepatřili, ale ani s komunistickým režimem nespolupracovali. „Vlastní přechod, to je zásluha lidí kolem Václava Havla, což byli koneckonců chartisti. Rychle, elegantně, bez hádek,“ řekl.
Podle Pitharta také chartisté, jichž bylo přes 1800, nechtěli po změně režimu být za hrdiny. „Po listopadu, jako kdybychom se na tom usnesli, jsme o zásluhách vůbec nemluvili. Spíš jsme to shazovali: Nebylo to tak strašné, dalo se to vydržet,“ řekl. Vyzdvihl také přínos lidí z takzvané šedé zóny. „Byly to tisíce lidí, bez kterých by Charta, samizdat, tohle všechno nefungovalo. To byli lidé, kteří nepodepsali z různých důvodů, ale dělali věci, které bychom my sami ani nedokázali,“ řekl.


description: Obyvatelé Prahy 6 by měli již brzy mít možnost využít finanční podpory pro vlastní projekty z veřejných prostředků. Vedení městské části se do projektu participativního rozpočtování na příští rok rozhodlo vyčlenit 5 milionů.

title: Participativní rozpočet: občané Prahy 6 rozhodnou o pěti milionech

maintext:
Celý proces přípravy participativního rozpočtu by měl začít v listopadu souhlasem rady městské části, uvolněním financí a potvrzením pravidel účasti. Městská část by do něj měla uvolnit částku v celkové výši pěti milionů korun. Z té se podle mluvčího Prahy 6 Martina Churavého magistrát radnici rozhodl zpětně proplatit polovinu.
Jako kapka v moři
„V miliardovém rozpočtu městské části nepředstavuje tato suma nijak závratný podíl, ale jde o první krok na velmi dlouhé cestě,“ sdělil k věci Churavý. Podle Vojtěcha Černého z neziskové organizace Agora, která téma zapojení veřejnosti do rozhodování o veřejných prostředcích v hlavním městě prosazuje, je pětimilionový příspěvek na jeden ročník silným lákadlem.
I tak má ale Česko a zejména Praha, co dohánět. Například ve Varšavě v současnosti podle Černého připravují start participativního rozpočtování ve výši zhruba 381 milionů korun.
Praha schválila rozpočet. Přečtěte si o tom:
Pražští radní schválili rozpočet, chtějí investovat 14 miliard
Rekord nepokoří šestá pražská část ani v rámci hlavního města. Pět milionů již dříve mezi projekty občanů rozdělila Praha 10. „V přepočtu na obyvatele jsou momentálně v ČR premianti ve středočeských Mnichovicích, kde se rozděluje zhruba 171 Kč na obyvatele,“ uvádí Černý. Praha 10 podle něj na obyvatele rozdělila 48 Kč, Praha 6 pak na tom podle něj bude zhruba podobně.
Lidé budou hlasovat
S realizací participačních projektů navržených občany se podle městské části Prahy 6 počítá od července příštího roku. Počítá se s podrobnou informační kampaní, navrhování projektů občany, jejich kontrolou ze strany radnice a závěrečným hlasováním o tom, jaké z nich se nakonec podpory z veřejných peněz dočkají.
Koncem prázdnin realizovala závěrečné hlasování o participativním rozpočtu i Praha 3. Ta však mezi osm vítězných projektů navržených místními obyvateli rozdělila pouhé 2 miliony.
Z pražských městských částí čtěte více:
Bude pražská Kotva kulturní památkou? Ministerstvo zahájilo řízení
Dopravní podnik sečte cestující v tramvajích. Zkoumá vliv změn
Obchvat Vítězného náměstí by mohl být v provozu za pět let


description:
Nový zákon nás posunul z bludného kruhu nejnižší ceny
Nový zákon o zadávání veřejných zakázek, podle kterého se vypisují veřejné soutěže, se významně posunul z bludného kruhu „nejnižší ceny", podle které byly doposud vybírány vítězné nabídky. Teď už tomu tak není -doufám, protože jen populista může tvrdit, že nejnižší cena znamená nejlepší nabídku.

title: Uživatelská přívětivost konečně „uzákoněna"

maintext:
Mě v zákoně zaujala jedna důležitá „maličkost“.
Jedním z hodnoticích kritérií kvality nabízeného řešení nebo služby má být nově i uživatelská přívětivost, tj. takové to „aby se to dobře používalo, aby to lidi neodrazovalo, ale naopak bavilo“. Na tohle jsem moc zvědavý!
Vezmu jako příklad elektronické online služby našich úřadů. Dovolím si tvrdit, že při návrhu mnoha těchto systémů byl uživatel až na posledním místě. Důležitější evidentně bylo, že si zadavatel odškrtl, že má hotovo. Jak komfortní to bude pro koncového uživatele, už neřešil. Takže se vám lehce stane, že pokud potřebujete něco vyřídit, příslušný úřední systém vás nutí instalovat různé doplňky, využívat ten či onen konkrétní prohlížeč apod. To znamená, že si musíte do počítače stáhnout nebo koupit tolik nových programů a aplikací, že vás to otráví natolik, že dál už ani nepokračujete. Znovu platí, že „je to o lidech“, protože existují i uživatelsky přístupné online služby. Tam, kde úředníkům záleží na tom, jak dobře se bude jejich uživatelům/klientům pracovat s jejich systémy, vznikají ty opačné příklady.
Třeba výpis bodů si dnes může každý řidič obstarat prostřednictvím datovky a formuláře na CzechPOINT@home. Formulář pro výpis z rejstříku trestů pro fyzické nebo i právnické osoby zase velmi jednoduše získáte na ePortálu ČSSZ. Tyto služby vedou každého klienta inteligentním formulářem a nevyžadují po něm žádný další povinný software ani aplikace. Je to jednoduché, rychlé a nic nás to nestojí. Jakmile už jednou máte datovku, zjistíte, že díky jejímu využívání se dá najít i velké množství uživatelsky přívětivých systémů (např. na portálu Podejto.cz je najdete všechny pohromadě).
A třeba bude díky novému zákonu těch uživatelsky přívětivých služeb stále víc a víc. •
O autorovi| Ing. Martin Řehořek, jednatel NEWPS. CZ s. r. o.


description: Výběr spotřebních daní je efektivní, i když výdaje Celní správy ČR na správu daní rostou. Objem vybraných daní stoupl od roku 2010 o více než deset miliard korun na loňských 148 miliard. Náklady na výběr dosáhly loni 0,73 koruny na 100 korun příjmů. Vyplývá to z výsledků prověrky Nejvyššího kontrolního úřadu (NKÚ). Celníkům se ale podle NKÚ nepodařilo v posledních letech snížit administrativu.

title: Navzdory rostoucím nákladům je výběr spotřebních daní efektivní, tvrdí kontrolní úřad

maintext:
Mezi spotřební daně patří třeba daně z minerálních olejů, lihu, tabáku nebo energií. NKÚ prověřoval efektivnost jejich výběru a postup celních orgánů při jejich správě v letech 2012 až 2015. Náklady na výběr spotřebních daní stoupaly v posledních letech podle kontrolorů kvůli narůstajícímu počtu povinností a subjektů, kterých se daně týkají.
Podíl spotřebních daní v daném období na daňových příjmech státu klesal, a v roce 2014 dosáhl nejnižší hodnoty od roku 2005. Ve srovnání se zeměmi Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), která sdružuje přes tři desítky ekonomicky nejrozvinutějších států světa, ale mělo Česko podle NKÚ stále ze spotřebních daní nadprůměrné příjmy.
Kontroloři se zaměřili i na dva projekty dohromady za 68 milionů korun, které měly zlepšit fungování Celní správy ČR a ušetřit. Celní správě se však nepodařilo podle kontrolorů dosáhnout snížení administrativní zátěže. Třeba počet systemizovaných míst, který měl jeden z projektů snížit, klesl oproti předpokládaným 403 jen o 13 civilních zaměstnanců. Generální ředitelství cel také podle mluvčí NKÚ zavedlo několik IT produktů s cílem získat potřebná data ke správě spotřebních daní, ale získaná data nedokáže dostatečně automatizovaně zpracovávat.
„Úsporu 83 milionů korun ročně by přineslo, pokud by administrativní úkony, které nyní zpracovávají celníci ve služebním poměru, začali vykonávat civilní zaměstnanci, jako je tomu například u Finanční správy ČR,“ sdělila mluvčí kontrolního úřadu Olga Málková. „Celníci by měli plnit úkoly, které odpovídají náplni práce bezpečnostního sboru, kterým celní správa je,“ doplnila.


description: Do Německa letos podle Spolkového úřadu pro migraci a uprchlíky (BAMF) přijde méně než 300 tisíc běženců. Rozhlasové stanici MDR Aktuell to řekl šéf úřadu Frank-Jürgen Weise. Loni do spolkové republiky dorazilo rekordních 890 tisíc uprchlíků.

title: Migrantů letos přijde do 300 tisíc, věří v Německu


description: České společnosti se budou podílet na obří zakázce pro největší město Barmy, pětimilionový Rangún. Firma Eveco Brno a Vysoké učení technické připraví systém, který vyřeší nefunkční nakládání s odpadem ve městě. Jde o jeden z prvních výsledků nedávné podnikatelské mise Svazu průmyslu a dopravy a ministra průmyslu Jana Mládka.

title: Energetika, strojírenství, pivo. Barma se otevírá českému byznysu

maintext:
„Představili jsme s ředitelem firmy Eveco Brno moderní přístup v energetickém využití odpadů. Pro město Rangún zpracujeme koncepci odpadového hospodářství zahrnující i spalovnu nemocničních odpadů,“ uvedl profesor Petr Stehlík, ředitel Ústavu procesního inženýrství při VUT v Brně.
Nepůjde o jediný konkrétní výsledek mise. „Byly nám předloženy konkrétní nabídky, jako řešení odpadového hospodářství v nemocnicích, zajištění úpravy pitné vody pro osobní potřebu, dodávky v oblasti léků a doplňků potravin nebo u konkrétních strojírenských dodávek,“ upřesňuje vedoucí podnikatelské mise, viceprezident SP ČR František Chaloupecký. Z barmské strany byl zájem také o české pivo, které dovezli zástupci Pivovaru Lobkowicz.
Ministr Jan Mládek při jednání nabídl Barmě spolupráci mimo jiné v oblasti energetiky a zpracování potravin a zemědělství. Přijala ho ministryně zahraničí a laureátka Nobelovy ceny za mír Do Aun Schan Su Ťij, která je hlavní představitelkou demokratických změn v zemi. „Cílem této cesty je navázat na tradiční hospodářské vztahy a rozvinout obchodní spolupráci se zemí, která byla naším dlouholetým tradičním partnerem a jsem přesvědčen, že otevírající se barmská ekonomika je pro nás velmi zajímavou příležitostí,“ citovalo ministerstvo v tiskové zprávě Mládka. Ve druhé polovině minulého století patřila Barma pro Prahu k nejvýznamnějším obchodním partnerům v jihovýchodní Asii.
Barmský ministr obchodu Than Myint projevil zájem o účast na českých veletrzích, například na Mezinárodním strojírenském veletrhu v Brně. „Pro Barmu by to byla vhodná příležitost najít zajímavé partnery pro další průmyslový rozvoj a seznámit se s nejmodernějšími technologiemi,“ řekl Mládek.
Dále čtěte:
Zetor se vrací na barmský trh. Příští rok tam dodá stovky traktorů
České firmy objevují Írán: krouží kolem energetiky, letiště či metra


description: Nově zvolený prezident USA Donald Trump by mohl přesvědčit Severoatlantickou alianci, aby stáhla své jednotky od hranic s Ruskem, řekl kremelský mluvčí Dmitrij Peskov. Prospělo by to podle něj uvolnění napětí v Evropě.

title: Trump jako štít Ruska před NATO? Moskva v to doufá


description: Dolar se během dnešního obchodování vyšplhal na téměř čtrnáctileté maximum vůči koši předních měn; vůči samotnému euru vystoupil na roční maximum. Americkou měnu tlačí vzhůru vyšší výnosy dluhopisů vlády Spojených států, které jsou důsledkem očekávání, že obchodní a rozpočtová politika nově zvoleného prezidenta Donalda Trumpa vyvolá růst inflace.

title: Dolar posiluje. Vůči předním měnám vystoupal nejvýše za téměř 14 let

maintext:
Dolarový index, který měří výkon dolaru ke koši šesti hlavních světových měn, vystoupil na 100,53 bodu, tedy na nejvyšší úroveň od dubna 2003. Jednotná evropská měna vůči dolaru poprvé od začátku loňského prosince sestoupila pod 1,07 dolaru.
Kolem 16:45 SEČ vykazovalo euro vůči dolaru pokles o zhruba půl procenta na 1,0675 dolaru. Podle řady analytiků a obchodníků by jednotná evropská měna mohla sestoupit až k 1,05 dolaru. „Může se dolar dostat na paritu s eurem? Jsme od ní vzdáleni jen sedm či osm procent, takže pravděpodobně ano,“ uvedl podle agentury Reuters analytik Adnan Akant ze společnosti Fischer Francis Trees and Watts.
Trumpovy plány na snížení daní a zvýšení investic do infrastruktury by mohly podpořit růst americké ekonomiky, zatímco jeho návrhy na uvalení cel na levný dovoz by mohly zvýšit ceny. Tyto vyhlídky posilují očekávání, že americká centrální banka (Fed) bude zvyšovat úrokové sazby rychleji, než se donedávna předpokládalo.
Využijte převodníku měn na webu Finance.cz
Dolarový index od roku 2003:
Týdenní vývoj kurzu eura k dolaru:
Čtěte dále:


description: Usilovná snaha českých politiků vlézt pandě až do dvanácterníku je k ničemu.

title: Vzhůru na jeřába


description: Americká Federální komise pro obchod (FTC) vyšetřuje, zda německá automobilka Volkswagen v loňském roce záměrně ničila dokumenty související s jejím emisním skandálem.

title: Další kolo emisního skandálu? Americký úřad zkoumá, zda VW ničil dokumenty