title: Nový rok s ohňostrojem a méně spoji

maintext:
Hradecko, Kostelec nad Orlicí - Hradec se s rokem 2017 rozloučí devítiminutovým ohňostrojem. Kostelec se pokusí odčinit čertovskou show.¶
Ilustrační snímek.Foto: Deník
O nadcházejícím víkendu se rozloučí rok 2016 a přivítá ten s číslovkou 17 na konci.
Hradec Králové i Kostelec nad Orlicí jej přivítají ohňovou show. Ještě před vypuštěním první rachejtle se však obě města budou muset vypořádat s dopravními omezeními.Obyvatelé Hradce Králové se v tuto dobu budou muset na pár hodin rozloučit i s některými spoji hromadné dopravy.
Přestože na Silvestra provoz hromadné dopravy končí spoji, které vyjedou z výchozí zastávky nejpozději v 18:59 hodin, bude doprava dále zajištěna podle zvláštního jízdního řádu na linkách číslo 2, 3, 7, 22, 24, 27 do půlnoci a dále na nočních linkách 51, 52, 53, 54.
Na Nový rok ráno se MHD rozjede na linkách 1, 3, 7, 9, 14 a 24 v 6 hodin a na ostatních linkách v 8 hodin. Jinak bude městská doprava první lednový den jezdit v režimu neděle a svátků.
POSÍLENÉ LINKY
Před konáním ohňostroje, který je v Hradci Králové naplánován na 18 hodinu, budou posíleny linky MHD číslo 7 a 18. V době od 17 do 18 hodin bude jezdit linka 7 v intervalu přibližně 15 a linka 18 v intervalu 10 minut a linka.
„Po skončení ohňostroje budou jezdit přibližně do devatenácti hodin mimořádné posilové spoje, konkrétně linka sedm, ze zastávky Muzeum do Malšovic a linka osmnáct ze zastávek Magistrát města a Adalbertinum do Podzámčí," informovala tisková mluvčí magistrátu Magdaléna Vlčková.
Na Velkém náměstí dojde mezi 17. a 19. hodinou k omezení dopravy, od 17.55 bude uzavřena Soukenická ulice a po dobu ohňostroje se počítá s vypnutím osvětlení schodiště Bono publico, k čemuž dojde už několik minut před show.
Nový rok s ohňostrojem i omezením
Letošní neblahé zkušenosti z čertovské Krampus show v Kostelci nad Orlicí, kterou narušili bezohlední diváci, vedou zdejší radnici k tvrdším opatřením. Přivítání Nového roku na zdejším Palackého náměstí by se tak mělo vyvarovat všech nešvarů, které krátce po události komentoval organizátorka show Šárka Slezáková s městského úřadu slovy: „„Lidé vůbec nerespektovali dopravní značení. Jejich bezohlednost byla zarážející." I z tohoto důvodu bude kostelecký novoroční ohňostroj orámován bezpečnostními opatřeními.
OHRANIČENÉ ÚZEMÍ
Z důvodu zajištění bezpečnosti návštěvníku novoročního ohňostroje bude třeba, v době jeho odpalování (19. hodin), pro návštěvníky zcela uzavřít západní část Palackého náměstí, a to od budovy městského úřadu až na úroveň východního okraje budovy základní školy na straně jedné a budovy východního okraje budovy lékárny na straně druhé. „Tento prostor bude ohrazen kovovými zábranami a bezpečnostní páskou a střežen městskou policií a pořadateli tak, aby se v tomto prostoru v době odpalování ohňostroje žádný z návštěvníků nenacházel," informuje web městyse s dodatkem, že všechny návštěvníky ohňostroje radnice žádá o dodržování všech bezpečnostních opatření a pokynů městské policie a organizátorů.
BEZ ODDYCHU
Zatímco si mnozí Hradečané budou na přelomu roku užívat volna, nedá se totéž říci o zaměstnancích městské policie, technických služeb ani dopravního podniku. Čety pracovníků technických služeb se hned v ranních hodinách prvního lednového dne vrhnou do čištění ulic, aby bylo historické centrum města připraveno na odpolední každoroční akci První den spolu, která začíná už ve čtyři hodiny odpoledne.
Silvestrovské oslavy přitáhnou do ulic města i letos nejspíše mnoho slavících lidí. S tím počítá už dopředu Městská policie Hradec Králové, která proto do služby i letos povolala více strážnic a strážníků. „Na veřejný pořádek bude poslední letošní den i první lednovou noc v ulicích města dohlížet přes dvacet městských strážníků," vyčíslil počet lidí, kteří prožijí přelom roku ve službě, ředitel Městské policie Hradec Králové Miroslav Hloušek.
Strážníků bude dost ve službě i první lednový den odpoledne a navečer. Ve spolupráci s hasiči, záchrannou službou a policisty budou například dohlížet na parkování v okolí historického centra, kde by nevhodně parkující auta mohla znemožnit průjezd třeba hasičům, lékařům či vozidlům městské hromadné dopravy. „Apelujeme na všechny řidiče, aby svými zaparkovanými vozidly nepůsobili potíže projíždějícím vozům hasičů, záchranky či policie a aby dodržovali pravidla silničního provozu tak, abychom se v první den roku 2017 vyhnuli nepříjemným situacím. Hlídky městských strážníků, které budou ve službě, rády poradí všem zásobovacím vozidlům a dopravní obsluze, jak a kdy se centrem města mohou kam dostat," dodal Miroslav Hloušek.
STŘEPY ŠTĚSTÍ?
Spontánní veselí se bude odehrávat na území celého města, nejvíce však v centru na historickém Velkém náměstí.
Po Silvestrovské půlnoci tam každoročně zbydou střepy, rozbité skleněné lahve a stopy po odpalování zábavné pyrotechniky. S tím už však počítají dopředu Technické služby Hradce Králové, které 1. ledna ráno vyšlou do centra své pracovníky, kde na ně čeká první nápor úklidových prací. Vše musí být připravené, aby mohl ve čtyři hodiny odpoledne začít program Prvního dne spolu. Parkování bude možné po celý novoroční den v místech s parkovacími automaty (Gayerova kasárna, zimní stadion, Orlické a Eliščino nábřeží) zdarma.
Po skončení ohňostroje, tedy 1. ledna zhruba o půl sedmé večer, začíná pro technické služby další vlna práce. „Současný průběh počasí dává předpoklad spíše mrazivějšímu scénáři, a tak musíme být připraveni i na tuto variantu. V takovém případě nebude možné použít strojní zametací techniku," ujistil Daniel Jeřábek z technických služeb.
Při silvestrovských oslavách dejte pozor na prsty
Zábavná pyrotechnika se dělí do čtyř kategorií. Prodej i nákup pyrotechnických předmětů pro zábavné účely, mají svá přísná pravidla. Výrobek musí být označen certifikátem státní zkušebny, klasifikační třídou, které mohou být na trhu do roku 2017, nebo nově kategorie F, do které jsou pyrotechnické předměty zařazeny podle stupně jejich nebezpečnosti a nesmí chybět ani údaj o době použitelnosti. Při nákupu si dejte pozor na datum, do kdy má být pyrotechnika použita, a nikdy ji nepoužívejte po uplynutí tohoto data. Zásadně dodržujte návod na obalu výrobku, samozřejmě uvedený v českém jazyce, kde je zřejmý způsob i místo jejich zapalování, tedy použití.


description: Kostelec nad Orlicí - Pondělní hlasování městských zastupitelů Kostelce nad Orlicí rozhodlo nadpoloviční většinou o revokaci (neboli zrušení předchozího…

title: K soudu se nakonec půjde, vyrovnání už zastupitelé nechtějí

fasttext_language: cs


title: Zdroj obživy i boj s „hejty“ - takový je svět youtubera

maintext:
Rychnovsko - Amatérská videa youtuberů hýbou internetem.
Bára KubíčkováFoto: Archiv
Veřejnost již zná jména letošních nejlepších blogerů a youtuberů. Soukromá agentura je slavnostně vyhlašovala minulý týden v Praze. A své zastoupení mělo ve finálové desítce i Rychnovsko. Čtvrtou oceněnou autorkou internetových videí v kategorii „beauty" se stala Bára Kubíčková ze Solnice se svým youtube kanálem Barušminky. Bára nechala redaktorku Deníku nakouknout pod pokličku své tvorby i soukromého života.
Hned na začátek obligátní otázka – jak vás vůbec napadlo natáčet videa a dávat je veřejně na internet?
Začínala jsem asi před dvěma roky psaním blogu. Po třech měsících jsem přešla na videa. Vždycky mě bavila kosmetika, tak jsem se o svoje zkušenosti chtěla podělit s veřejností. Zajímalo mě vyzkoušet si i něco nového. Rozhodně jsem do toho nešla kvůli vidině zisku. To dělá v dnešní době většina mladých začínajících youtuberů. Jsou to vesměs děti, které chtějí dostávat zadarmo výrobky od firem.
Mluvíte o produktech zdarma – dá se říct, že z youtube videí se stala forma reklamy?
Určitě, firmy youtubery pro reklamu využívají víc a víc. A je pak na každém autorovi, jak se s tlakem komerce vypořádá. Mně chodí domů často balíčky s věcmi, které mám testovat nebo propagovat ve videu. Spolupráce si ale pečlivě vybírám, chci si udržet určitou nezávislost a vlastní směr a ne se stát jen loutkou v rukách firem.
Takže youtubem se dají vydělávat i peníze…
Dají, i když prorazit je s rostoucím počtem youtube kanálů čím dál složitější. Já jsem měla štěstí a povedlo se mi to. I když nemám stovky tisíc odběratelů, i deset tisíc stojí za pozornost. A sledují mě hlavně moje vrstevnice, ne malé děti, což je fajn.
Vy sama se neživíte přímo youtubem, ale nemáte od toho daleko…
Youtube je příjemný bonus – testované produkty mám k vlastní spotřebě, někdy se hodí i jako dárky. Občas dostanu i nějaké peníze. Jednu firmu, která mi nabízela slušnou částku, jsem ale zrovna nedávno odmítla. Nemůžu propagovat výrobek, který bych si sama nikdy nekoupila. Nejsem na prodej, proto se musím živit i jinak. I díky youtube jsem se dostala k práci pro marketing internetového obchodu Vivantis. Natáčím pro ně videa s recenzemi a komunikuji s dalšími blogery, za což dostávám plat.
To zní jako ideální vysněná práce. Vnímáte to tak?
Dá se říct, že je to „dream job". Navíc pracuji z domu, což oceňuji hlavně teď, když jsem na mateřské. Někdy je těžké vše skloubit, musím si čas dobře plánovat. Ale nedokážu si představit, že bych nepracovala a „jen" se starala o miminko a domácnost, chybělo by tam nějaké naplnění.
Nemáte někdy pocit, že se vám osobní a pracovní život moc prolíná?
Tomu se v této profesi asi vyhnout nejde. Musí vás to bavit, abyste to zvládl. Někdy mi odhodlání berou „hejty", kterých ale naštěstí i díky povaze svých sledovatelů nemám tolik jako někteří jiní kolegové.
Právě urážlivé a nesnášenlivé komentáře, takzvané „hejty", jsou největším negativem práce youtubera. Jak čelíte kritice vy?
Jak jsem říkala, té kritiky naštěstí není tolik. Ta anonymní na internetu mi sice občas hne žlučí, ale víc ji neřeším. Spíš mě mrzí, když mají potřebu mi psát ošklivé zprávy mí známí, s čímž jsem se bohužel už také setkala. S tím musí asi člověk počítat, když jde veřejně s kůží na trh.
Vaše kůže má na trhu už svou cenu. Co říkáte na svou čtvrtou příčku na youtuberském žebříčku?
Těší mě to, ale upřímně – moc si toho nevšímám. Výsledky nemusí jasně ukazovat kvalitu či oblíbenost. Proto pro většinu lidí z branže není toto každoroční vyhlašování až tak důležité, jak by se mohlo zdát. Počítadlo odběratelů a shlédnutí videí a ohlasy v diskuzích jsou stěžejní.


description: Orlické hory - Spadané listí s barvou podzimu přikryla bílá nadílka. Téměř po celé České republice se ve středu konečně snesl tak vytoužený sníh. Již…

title: Na horách je bílo, jinde sníh taje


title: V Opočně opět létali čerti, oblíbená show nezklamala

maintext:
Opočno - Tradiční čertovská přehlídka v Opočně zaujala jak působivými efekty, tak perfektní organizací.
Každý rok očekávají lidé nejen z Opočna a blízkého okolí tradičního „Mikuláše v Opočně". A stovky příznivců této akce vědí, že je nač se těšit. Letos navíc mnoho rodičů i dětí doufalo, že si po ne zcela organizačně vydařené čertovské „Krampus show" v Kostelci nad Orlicí z předcházejícího víkendu v Opočně „spraví chuť".
A velká show na Kupkově náměstí opravdu ukázala, za jaký konec je potřeba podobné oslavy vzít. Bez obří obrazovky, velkého vyvýšeného pódia a stovky aktivních pořadatelů to při takřka tisícové návštěvnosti v dnešní době už nejde.
V sobotu odpoledne policisté uzavřeli provoz ve středu města, na louce za místním marketem vzniklo dočasné obří parkoviště a davy lidí začaly proudit na náměstí. Oproti čtyřem pověřeným lidem v Kostelci se tu na přípravách od srpna podílelo vedení města, Divadelní spolek Opočno – Divadlo Kodym, hasiči i městští policisté spolu s dalšími dobrovolníky.
„Všechny tato již tradiční a oblíbená akce baví, do příprav a realizace dáváme srdce, odměnou je nám pouze přízeň návštěvníků a teplý guláš na posilněnou. Chtěla bych tímto všem, kteří se na akci dobrovolně podíleli, ještě jednou moc poděkovat," říká starostka Opočna Šárka Škrabalová. Ta si také pochvaluje, že letos proběhlo vše do posledního detailu podle plánu. Scénárista a režisér akce Josef Machač si elegantně poradil i se zkrácením programu, který si kvůli dětem vyžádali po minulých ročnících někteří rodiče.
ČLOVĚK NEVĚDĚL, KAM SE DÍVAT DŘÍV
I po zmíněném zkrácení programu se do několika desítek minut podařilo vměstnat malé andílky, i ty velké, kteří „sestoupili z nebe" na pódium z vysokozdvižné plošiny.
Hned po nich „přiletěli" čerti na kladkách na laně z horních oken městské radnice. Čertovský rej nejen na jevišti, ale i mezi lidmi shromážděnými na náměstí vyděsil nejedno dítě, někdy i dospělého. Další a další čerti mířili na jeviště za pánem pekel s hořícími vidlemi v rukou, na dlouhých chůdách i ďábelských vozech.
Po ohnivé show konečně zvítězili andělé, rozsvítili andělské světlo a mohl přijít Mikuláš.
Na závěr ještě rozsvícení vánočního stromu a ohňostroj a promrzlí diváci plní nádherných zážitků mohli utíkat do tepla svých domovů.


description: Týniště nad Orlicí - Starostka Galbičková končí, nahradí ji Libor Koldinský z TOP 09.

title: V Týništi odvolali starostku


description: Rychnovsko - Odpadový Oskar. Zní vám to zvláštně? Tak si to dobře zapamatujte, v tomhle je budoucnost nás všech. Které obce v Česku produkují nejméně…

title: Mokré zabodovalo v ekologickém programu


description: Rychnov nad Kněžnou - O budoucnosti a trase obchvatu Rychnova se bude ještě jednat. Bude těžké najít shodu.

title: Skořepa: Je možné, že dojde na má slova a obchvat nebude nikdy


title: Vánoční melodie zněly Rychnovskem

maintext:
Rychnovsko - Šestý ročník oblíbené akce Česko zpívá koledy přilákal letos desetitisíce lidí. Všichni se naladili na atmosféru Vánoc.
O čem jsou Vánoce? Rozhodně ne o stresu a nervech, o dokonalých dárcích a nejlepších salátech. Jsou o pohodě a setkávání se. Příjemnou atmosféru blížících se svátků si na jednom velkém společném setkání připomněli i ti, kteří si ve středu přesně v osmnáct hodin společně zazpívali tradiční české vánoční melodie.
Šestý ročník oblíbené akce Deníku a Českého rozhlasu Česko zpívá koledy, která se koná po celé republice, zlákal i několik set lidí v rychnovském okrese. Zpívalo se jak v bývalém okresním městě Rychnově, tak v nedalekém Kostelci nad Orlicí, Vamberku a Opočně, připojila se i odlehlejší místa regionu jako Rokytnice a Deštné v Orlických horách.
Nejvíce lidí se sešlo v Kostelci na Jiráskově náměstí. Téměř dvě stovky diváků, dva pěvecké sbory Kvítek a Orlice a starosta města František Kinský – ti všichni společně zaplnili malé náměstíčko fyzicky i hudebně.
Podle pořadatelů akce v jednotlivých městech letos veřejnost odradilo hlavně počasí, o kterém by se dalo říct, že by do něj psa nevyhnal. Hustá mlha, teploty kolem nuly a mrznoucí déšť nahrávaly spíše posezení doma u kamen.
Nepřízni počasí se vyhnuli v krajské metropoli – Hradci Králové. Tam se totiž letos zpívalo v nově otevřeném nákupním středisku.
S horkým čajem a výborným svařákem v ruce si ale tóny koled užili i zpěváci pod širým nebem ve městech napříč celou republikou, Královéhradeckým krajem i rychnovským okresem. Středeční večer se tak již pošesté nesl i na Rychnovsku v duchu českých Vánoc.


description: Kostelecká Lhota - Budova bývalé školy v Kostelecké Lhotě se prodávat nebude.

title: Spadne bývalá škola zastupitelům na hlavu?


title: Od neděle platí nové jízdní řády. Přinášejí více spojů

maintext:
Rychnovsko - Cestující se mohou těšit hlavně na nárůst počtu přímých spojení Týniště nad Orlicí Rychnov nad Kněžnou Solnice.
Ilustrační fotoFoto: Deník/Stulír Drahomír
V souvislosti se zvýšením výroby v závodě Škoda Auto a zavedením sobotních směn bude posíleno přímé spojení z Hradce Králové do Solnice. Nově doplněné osobní vlaky odjedou z Hradce Králové ve 4:31 (v sobotu), 12:41 (denně kromě neděle) a 21:07 (v sobotu). Opačně ze Solnice do Hradce Králové pojedou nové spoje v 6:20 (v sobotu), 14.20 (denně kromě neděle) a 22:20 (v sobotu). Rozšířená nabídka nad rámec roku 2016 je zatím naplánována do 10. června, její další osud bude záviset především na jejím využití.
Večerní spojení z Hradce Králové do Týniště nad Orlicí a Rychnova nad Kněžnou po 22. hodině bude nově možné i v sobotu (zatím do 10. června) vlakem 20217 s odjezdem ve 22:11. V Hradci Králové budou přípoje ze všech směrů včetně rychlíku z Prahy.
Díky optimalizaci oběhu souprav bude zaveden nový spěšný vlak z Hradce Králové (odj. 5:39) přes Týniště nad Orlicí (odj. 6:01) do Chocně (příj. 6:21) v pracovní dny kromě července a srpna. Tento spoj bude mít výborné přípoje: v Hradci Králové ze všech směrů (Pardubice, Chlumec nad Cidlinou, Jaroměř, Hořice v Podkrkonoší), v Týništi nad Orlicí z Doudleb nad Orlicí a v Chocni na rychlíky směr Olomouc, Praha a osobní vlak směr Vysoké Mýto.
Z Týniště nad Orlicí bude zavedeno více přímých vlaků do Rychnova nad Kněžnou a opačně: v pracovní dny pojede bez přestupu v Častolovicích 11 spojů, v sobotu 10 a v neděli 6. Prakticky každou hodinu tak bude zajištěné spojení Hradec Králové Rychnov pouze s jedním přestupem.
Spěšný vlak 1955 odjede z Týniště nad Orlicí v pracovní dny ve 14:31 a do Letohradu dorazí již v 15:28. Současný osobní vlak má příjezd až v 15:52, takže časová úspora činí 24 minut.
Mírného zlepšení se dočká i trať do Rokytnice v Orlických horách. Vlaky s odjezdy v 7:54 z Doudleb nad Orlicí a opačně v 9:11 z Rokytnice v O.h. pojedou nově denně v červenci a srpnu primárně pro podporu turistického ruchu.
Změn se dočkala i autobusová doprava. Na lince IREDO 265 Opočno Rychnov nad Kněžnou se cestující nyní setkají s vozidly s větší kapacitou, čímž dopravci reagují na podněty cestujících na nedostatečnou kapacitu vozidel a zvyšující se počet přepravovaných osob.


description: Říčky v Orlických horách - Stále mírnější zimy s chudší a chudší sněhovou nadílkou nutí lyžařská střediska uměle zasněžovat a tomu přizpůsobovat i…

title: O víkendu rozjeli lyžařskou sezonu na svazích v Říčkách


maintext:
Čestice - Přípravy na cestu kolem světa jsou v plném proudu, překážek na cestě se čestická partička nebojí.
Dobrodruzi z Čestic objedou svět „žigulem“Foto: Archiv
Pokud na cestách na Rychnovsku potkáte flekatě modrého žigulíka, tak vězte, že to může být výprava odvážlivců z Čestic na testovací jízdě. Filip Vogel, Petr Javůrek a Petr Hála totiž chystají 41 let starou Ladu VAZ 2101 na cestu kolem světa. Vyrazit by chtěli v dubnu příštího roku. Přípravy na asi 50 tisíc kilometrů dlouhé dobrodružství jsou v plném proudu.
Trojici podporují přátelé i rodina, vědí totiž, že kluci nejsou žádní začátečníci, co se cestování týče. „Že jsme blázni nám někteří říkali před lety, když jsme vyrazili vlakem do Skotska, opět to někteří říkali vloni, když jsme jeli autem do Istanbulu a projeli jsme všechny země na Balkáně. I letos to někteří říkali před naší cestou přes Ukrajinu a Bělorusko do ruského Petrohradu. Už jsme si tak nějak na to zvykli," řekl Deníku vedoucí expedice „Kolem světa žigulem 2017" Filip Vogel.
VYPADALO TO DOBŘEI PO VYSTŘÍZLIVĚNÍ
Celý nápad vznikl na jarní čestické zábavě v pozdějších hodinách po nějakém tom vypitém pivu a zdál se jako úplně nejlepší věc, co můžete udělat. „Druhý den jsme usoudili, že to zase tak špatný nápad nebyl a že to zkusíme. Začali jsme dávat dohromady přibližnou trasu, hledali jsme pěkného žigulíka a pak už to všechno šlo samo. Inspirací je nám cestování a dobrodružství. Sledujeme pořady o cestovatelích v trabantech, další méně známé výpravy a čteme spoustu blogů dobrodruhů, protože nás to baví," pokračuje Vogel.
NECELÝ MILION KORUN A ROK MIMO DOMOV
Předpokládaný odhad rozpočtu na cestu je necelý milion korun. Tyto výdaje budou hrazeny z naprosté většiny z vlastních zdrojů účastníků výpravy. „V současné době jednáme s partnery, kteří nám pomohou cestu uskutečnit. Připravujeme i další možnosti, jako je crowdfundingová akce nebo e-shop, kde naši podporovatelé budou mít možnost si něco zakoupit a tím naši expedici podpořit. Například to bude možnost nechat si poslat pohled z ciziny přímo od nás," vysvětluje financování vedoucí akce. V tuto chvíli kluci hodně pracují na autě a hledají informace o vstupních podmínkách do všech zemí, o obchodních lodích, které budou auto transportovat přes moře, a mnoho dalšího.
V následujících týdnech budou muset vše, co vědí, zpracovávat a reálně zařizovat víza, povolení pro auto, očkování, možnosti kempování ve volné přírodě a podobně. Své blízké a práci se Vogel na jeden rok opustit nebojí: „Rok je dlouhá doba, ale rychle to uteče. V dnešní době všudypřítomného internetu a sociálních sítí se o opuštění, v pravém slova smyslu, už asi vůbec nedá mluvit."
Přibližný harmonogram cesty
Duben 2017: Čestice > Lotyšsko > Kazachstán 4000 km
Květen: Uzbekistán > Tádžikistán > Pamir highway > Rusko > Altaj > Bajkalské jezero 7 500 km
Červen, červenec: Vladivostok > lodí do USA 5 000 km
Srpen: Kalifornie > Nevada > Nové Mexiko > Texas 5 500 km
Září: Mexiko > Honduras > Kostarika > Panama 5 500 km
Listopad: Kolumbie > Bogota > Ekvádor > Peru 6 000 km
Prosinec: Bolívie > La Paz > Chile > Patagonie 6 500 km
Leden 2018: Patagonie > Carretera Austral > Ohňová země > Ushuaia > jižní konec světa 5 000 km
Únor: konec světa > Buenos Aires > lodí do Evropy 3 000 km
Březen: Hamburg, Rotterdam a časová rezerva


maintext:
Albrechtice nad Orlicí - Rodina z Albrechtic, které při opravě silnice zrušili před domem chodník, se nevzdává.
O osudu zrušeného chodníku rozhodne možná až soudFoto: Deník
Ani po dvou měsících od dokončení první etapy oprav na silnici II/305 v Albrechticích není v obci ani na stavebním úřadě v Kostelci nad Orlicí klid. Rodina Malijovských, které chybí před domem chodník, na který byli desítky let zvyklí, předala jednání o nároku na něj do rukou právnímu zástupci.
Do sporu je v současné době zapojeno hned několik účastníků – mimo jiné Královéhradecký kraj, Městský úřad v Kostelci nad Orlicí, Malijovští, obec Albrechtice a zhotovitel stavby. Vypadá to, že pravdu mezi všemi bude muset nalézt až soudní řízení, celý případ je totiž pěkně zamotaný.
„Doufali jsme, že to až k soudu nedojde. Chceme se ale konečně vymotat z klubka nejasných odpovědí a polopravd," říká Irena Malijovská, která za zrušeným chodníkem před svým domem cítí určitou mstu a zastrašování ze strany vedení obce Albrechtice.
ZPEVNÍ ČI NEZPEVNÍ?
Deník opravdu nalezl – mírně řečeno – polopravdy a nesrovnalosti přímo v oficiálním vyjádření Městského úřadu v Kostelci nad Orlicí zaslaném na Krajský úřad Královéhradeckého kraje. V něm se doslova tvrdí: „Chodník nebyl zrušen, byl pouze změněn povrch ze stávajícího nevyhovujícího asfaltového na zpevněný povrch z takzvaného recyklátu."
Tuto zcela novou informaci, která ovšem i podle dostupné fotodokumentace není pravdivá, vysvětlil referent pro silniční hospodářství kosteleckého úřadu Vlastimil Šmol takto: „Recyklát tam být měl, pochybil zhotovitel, který to teď spolu s investorem, obcí Albrechtice, musí vyřešit. Důvodem odkladu zpevnění chodníku recyklátem mohou být nevhodné klimatické podmínky."
O takovém postupu ale Deníkem oslovený starosta Albrechtic Jaromír Kratěna prý neví. „Pokud výsledky probíhajícího správního stavebního řízení ukážou, že chodník před domem Malijovských být musí, jsme připraveni patřičně upravit dokumentaci a povrch zpevnit. Jinak se ale žádné kroky podnikat nechystáme," uvádí Kratěna.
Krajský úřad Královéhradeckého kraje, na který se Irena Malijovská obrátila, nalezl taktéž v celém procesu určité nesrovnalosti, dokonce uvedl, že se může jednat o správní delikt stavebníka.
JEDEN CHODNÍK CHYBÍ, DRUHÝ PŘEBÝVÁ
Již zmíněné stavební řízení, o kterém mluvil starosta Kratěna, však podle referenta Šmola řeší jinou záležitost. A to chodník protější, který byl při rekonstrukci naopak rozšířen a posunut. Zasahuje tak do soukromého pozemku, což bez patřičných povolení není možné. Právě proto bylo nové správní řízení zahájeno.
Je zajímavé, že krajský úřad používá toto řízení jako argument pro zamítnutí žádosti Malijovské o uplatnění opatření proti nečinnosti Městského úřadu Kostelec nad Orlicí, když se ale řízení podle Šmola týká úplně jiné záležitosti.
„Náš právní zástupce zvažuje podání žaloby. Vše je totiž čím dál zmatenější, je opravdu těžké se v množství protiřečících si odůvodnění vyznat. Nechceme čekat měsíce a roky, jestli se nakonec úřady a obec dohodnou," dodává bezradná Malijovská.


description: Rychnovsko - O nových konkrétních opatřeních týkajících se vlivů průmyslové zóny už jednají příslušná ministerstva.

title: Starostové obcí žádají více přímo od vlády


title: Šťastné a veselé Vánoce

maintext:
Rychnovsko - Vánoční přání nejen redakce.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Archiv
Milí čtenáři…
Vánoce nám klepou na dveře a všichni usedneme ke štědrovečernímu stolu. V ten okamžik se všichni alespoň trochu zamyslíme nad tím, jaký pomalu končící rok vůbec byl, a co se nám povedlo či ne. Možná je to i správná doba zapřemýšlet, zda všechno co děláme, nám stojí za to. Uvidíte, třeba dojdete k překvapivým úvahám…
My z redakce Rychnovského deníku vám všem přejeme hlavně klidné svátky prožité s vašimi blízkými či kamarády. Zastavte se a popřejte si štěstí a zdraví i s těmi, které přes rok příliš nepotkáte, protože nemáte moc času a najděte třeba i sílu odpustit těm, s nimiž nejste zrovna zadobře. Vánoce mohou být tou správnou chvílí, kdy půtky a rozbroje jdou stranou.
U stromečku ať najdete dárky, jež vás zahřejí u srdce a dětem jich přejeme velkou kopu. Než začne zase běžný shon, užijte si pár chvil klidu, kdy se aspoň na okamžik může zdát, že se čas zastavil.
Redakce Rychnovského deníku


title: V Rychnově lidé vypustili stovky balónků

maintext:
Rychnov nad Kněžnou - V pátek ve tři hodiny odpoledne se horní polovina rychnovského Starého náměstí zaplnila rodiči s dětmi.
Několik stovek balonků letělo k nebi..Foto: Vojtěch Podstavek
Stejně jako na mnoha místech v republice přišli podpořit vypouštění balónků s přáním k Ježíškovi. A neodradilo je ani pošmourné a uplakané počasí. Organizátoři této akce avizovali pokus o překonání rekordu, který padl v roce 2014. Tehdy bylo vypuštěno ze 415 různých míst republiky 103 738 balonků. Své přáníčko na balonek v Rychnově přivázaly nejen děti. Paní Jana K. redaktorce Deníku na místě řekla: „I dospělí mají svá přání. Nejsou to hračky, které si přeje většina dětí, ale často spíše zdraví, dobrá práce, spokojená rodina a podobně. Když už jsme sem s dětmi dorazili, tak proč si také přání nahoru za Ježíškem neposlat." Na to ale doplatili ti, kteří přišli na náměstí až po třetí hodině, balonky na ně jednoduše už nezbyly. Nadšená z této akce nebyla ani slečna Barbora J.: „Města se snaží efektivně nakládat z odpady, dobrovolníci čistí ulice i lesy. A pak si někdo vymyslí takovou záležitost jako vypouštění tisíců gumových balonků po republice. Na to, že po dopadu skončí jako odpadek, myslí málokdo."


description: Rychnovsko - Dotace podpoří cestovní ruch, hospodářský rozvoj, vzdělávání i kulturu v česko-polském příhraničí.

title: Další stovky milionů podpoří pohraničí


title: Opuštěné chaty jsou lákadlem pro zloděje. Je třeba je zabezpečit

maintext:
Rychnovsko - Před zimou by měli majitelé objekt pořádně zabezpečit.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Attila Racek
Krádeže v opuštěných chalupách a chatách? To je strašák pro majitele rekreačních objektů. Hlavně zimní měsíce jsou totiž lákadlem pro zloděje. Ti vyhledávají právě přes zimu opuštěné chalupy.
Policisté radí, že by si lidé neměli uvnitř objektů nechávat žádné cennosti.
„Setkáváme se s různými typy zlodějů. Někteří prostě vidí opuštěnou chalupu a z ní ukradnou, co najdou, pak jsou i ti, kteří se v prázdném objektu nají a také tam přespí. Hodně zlodějů si ale předem chatu nebo chalupu vytipuje, a to například kvůli cenným starožitnostem," vysvětlila Deníku již dříve tisková mluvčí rychnovských policistů Alena Kacálková.
Právě v zimě, kdy jsou chalupy většinou opuštěné, mají zloději pré. Velice často si vybírají především odlehlé a nezabezpečené objekty, kam se dá dobře dostat autem.
Jako ochrana před nevítanými hosty pomůže i pravidelná návštěva.
Pokud se pojedou majitelé na chatu několikrát za zimu podívat a odklidí například sníh, bude to vypadat, že chalupu pravidelně kontrolují, a zloději ji tak raději obejdou.
I když naštěstí v loňských letech počet krádeží přes zimu výrazně ve víkendových chatách a chalupách nijak nevzrostl, měli by majitelé rekreačních objektů dbát důraz na jejich zabezpečení.
Od začátku letošního roku do konce října řešili letos policisté devět krádeží ve víkendových chatách, celková škoda pak byla 75 tisíc korun. Policisté dělají pravidelné kontroly, při nich také zjišťují, jakým způsobem jsou chaty zabezpečené. Nejslabší stránkou rekreačních objektů z hlediska vloupání jsou podle odborníků jako u všech objektů okna, prosklené plochy a dveře. Znesnadnit práci zloději mohou majitelé už jen přiděláním okenic nebo mřížemi. Podle odborníků ale pak může zloděj způsobit ještě větší škodu. Pokud se totiž dovnitř dostat chce, tak se tam stejně dostane a mříže ho neodradí. „Na chalupě máme mříže, bohužel už se nám ale několikrát stalo, že nás vykradli. Naštěstí jsme uvnitř neměli nic cenného, je to ale velmi nepříjemné. Když jsem v chalupě sama, mám docela strach. Je totiž na poměrně odlehlém místě," vysvětluje Helena Petrů, která jezdí s rodinou na chatu do Orlických hor.
Podle policistů je vhodné zabezpečit rekreační objekt elektronickým záchranným systémem. Chatu je třeba zazimovat, majitelé by měli odvézt z objektu drahé nářadí, horská kola a další cennosti.
Na co si dát pozor?
Chatu či chalupu by měli majitelé co nejlépe zabezpečit.
Velmi oblíbená jsou v současné době moderní zabezpečovací zařízení.
K bezpečnosti mohou pomoci také uzamykatelné okenice či mříže, ale ani ty nemusí být pro zloděje překážkou.
Je dobré se domluvit se sousedy, aby se občas na místo zašli podívat.
Pokud už k samotné krádeži dojde, je důležité hned zavolat polici. Majitelé by neměli na nic sahat nebo dokonce něco uklízet.
Nejlepší je do samotného objektu ani nevstupovat a venku počkat na příjezd policistů. Zloděj by totiž ještě mohl být uvnitř.
(star)


description: Rychnovsko - V pondělí se uskutečnilo další ze série jednání kvůli situaci na Rychnovsku, tentokrát přímo v kvasinské automobilce, kterou vůbec poprvé…

title: Bezpečnost je stále rychnovským tématem číslo jedna


description: Deštné v Orlických horách - Současné teploty, pohybující se kolem bodu mrazu, nahrávají přípravě lyžařských areálů na novou sezónu.

title: Zasněžujeme, hlásí z oblíbeného lyžařského areálu v Deštném


description: Rychnov n. Kn. – Nadšený BMX jezdec Damián Kos má pocit, že tento adrenalinový cyklistický sport upadá. I proto se přibližně před dvěma měsíci rozhodl…

title: V hudebním klubu se jezdilo na U-rampě

maintext:
Rychnov n. Kn. – Nadšený BMX jezdec Damián Kos má pocit, že tento adrenalinový cyklistický sport upadá. I proto se přibližně před dvěma měsíci rozhodl uspořádat nevídanou show a BMX scénu trochu oživit.
V rychnovském Dance pivovaru ve spolupráci s VSA Extreme, se kterými Kos jezdí cyklistické BMX exhibice, postavil U-rampu a na závody pod střechou sezval špičkové jezdce na speciálních kolech z celé republiky.
V sobotu odpoledne se tak v Rychnově sešlo třináct vynikajících sportovců, které přišlo podpořit okolo stovky diváků. „BMX disciplíny se jezdí většinou venku, takováhle indoor akce je opravdu speciální. Poslední vetší BMX jam se konal asi před třinácti lety v pražském klubu Roxy," vysvětlil Deníku Kos.
Mladý pořadatel vyjádřil i lehké zklamání nad malou diváckou účastí: „Mrzí mě, že nepřišlo víc lidí, i když prázdno tu rozhodně není, atmosféra je fajn. Bohužel je stále častější, že si lidé stěžují, že se tady nic neděje, ale když už se ta možnost najde, stejně nakonec nepřijdou."
Rychnovský hudební klub se nakonec pořádně zaplnil až po samotných závodech. Na afterparty, na které vystoupili hlavně místní interpreti různých žánrů jako například The Atavists z Hradce Králové a Jay Diesel z Rychnova, už nebylo téměř k hnutí.
Vcelku se akce vydařila a pořadatel Damián Kos rozhodně nevylučuje, že by se v budoucnu rád pustil do něčeho podobného, třeba i ve větším měřítku.


title: Města schválila schodkové rozpočty

maintext:
Rychnovsko - Opočno, Dobruška ani Týniště nebudou mít do konce roku schválený rozpočet.
Ilustrační fotografie.Foto: Deník/ Petr Šilar
Zatímco v Rychnově nad Kněžnou i Kostelci nad Orlicí zastupitelé schválili rozpočty na rok 2017 na svých prosincových zasedáních, Dobruška, Opočno i Týniště nad Orlicí na své městské rozpočty teprve čekají. Je jisté, že do konce roku schválené nebudou. Od 1. ledna 2017 proto bude až do ustanovení nového rozpočtu platit takzvané rozpočtové provizorium, díky němuž budou moci městské správy běžně fungovat.
Vedení města Rychnov nad Kněžnou počítá pro příští rok se schodkem rozpočtu přes 8,5 milionu korun při příjmech okolo 233 milionů korun a výdajích necelých 242 milionů korun. „Rozpočet je schodkový, ale musím vyjádřit spokojenost s tím, jak se nám daří splácet a snižovat dluh po minulém vedení města," řekl zastupitelům starosta Rychnova Jan Skořepa.
V Kostelci nad Orlicí bude schodek rozpočtu na příští rok ještě vyšší, konkrétně necelých 32 milionů korun. Příjmy se přitom předpokládají okolo 114 milionů, výdaje asi 146 milionů korun.
Zastupitelé měst schválili schodkové rozpočty
Vedení města Rychnov nad Kněžnou předpokládá, že z celkových příjmů přes 233 milionů korun by v příštím roce mohlo být více než 153 milionů příjmů daňových. „I přes ekonomický růst jsme v minulém období zaznamenali pokles daňových příjmů. Bude zajímavé, jak se tato rozpočtová položka bude vyvíjet v příštím roce," vyjádřil lehký údiv nad vývojem daní starosta Rychnova Jan Skořepa.
Kromě běžných výdajů bude v příštím roce město investovat například do rekonstrukcí chodníků a ulic, přesunu autobusového nádraží (kvůli očekávanému rozhodnutí o přidělení dotace není výsledná částka ještě známá), budování vodovodu a kanalizace v některých městských částech a nákupu audio-vizuální techniky pro rekonstruované společenské centrum (bývalý klub Alien). Při celkových výdajích necelých 242 milionů korun tak městu vznikne deficit přibližně 8,5 milionu korun. „Na konci roku 2017 by po splacení další části měl městu zbývat dluh ještě asi 60 milionů korun," dodává Skořepa.
V Kostelci nad Orlicí budou největší částky v příštím roce investovány taktéž do opravy ulic. Zastupitelé doufají, že jich stihnou rekonstruovat celkem šest. Další miliony poputují na rekonstrukci budovy technických služeb a stravovacího pavilonu, začít by se mělo i s rekultivací Stadionu mládeže. Na konci roku by pak měl být rozpočet deficitní, a to ve výši skoro 32 milionů korun.
Rozpočet na příští rok schválili včera na svém jednání i zastupitelé krajské metropole. Jen pro srovnání – počítá se schodkem 20 milionů korun. Hodnota celkových příjmů činí 1,73 miliardy korun, celkové výdaje jsou 1,75 miliardy korun. Jednou z největších investičních akcí příštího roku bude rekonstrukce Základní umělecké školy Střezina, či zahájení stavby nového fotbalového stadionu.
(jan, zem)


title: Kultura bez ředitele funguje omezeně

maintext:
Týniště nad Orlicí - Kulturní centrum Týniště nad Orlicí stále hledá nového ředitele.
Kulturní centrum Týniště nad OrlicíFoto: Archiv
Po nevydařených pokusech obsadit funkci ředitele Kulturního centra Týniště nad Orlicí je nyní jasné, že kultura v Týništi do konce tohoto roku mít šéfa nebude.
V těchto dnech se vypisuje nové výběrové řízení. O kulturní centrum se dočasně stará starostka města Jana Galbičková. Centrum je sice otevřené, ale funguje pouze v omezeném režimu. „Není to úplná tragédie, ale není to ani dobré," říká vedoucí divadelního souboru Jirásek Jan Bohatý.
Kulturní centrum bez ředitele funguje v omezeném režimu
Svého nového ředitele by Kulturní centrum Týniště nad Orlicí mohlo poznat na přelomu ledna a února příštího roku. Vzejde z výběrového řízení, které připravilo vedení města spolu se zastupiteli a divadelníky a má být zveřejněno v těchto dnech.
„Sešli jsme se se zástupci politických stran i divadelníků, aby připomínkovali zadání nového výběrového řízení. To bude zveřejněno dnes nebo zítra. Ve druhé polovině ledna by pak měla zasedat komise, která zhodnotí kandidáty a výsledky tohoto řízení," řekla Deníku ve středu starostka Týniště nad Orlicí Jana Galbičková a dodala, že se neobává, že by se žádní vhodní kandidáti na ředitele kulturního centra nepřihlásili, některé nabídky jsou již na obzoru.
PŮL ROKU ŽIVOTA V OMEZENÉM REŽIMU
Od srpna funguje kulturní centrum v omezeném režimu pod dočasným vedením starostky Galbičkové. Ta nemůže dovolit, aby byl chod zařízení ohrožen – připravuje rozpočet na příští rok a naplňuje připravený plán do konce roku letošního. „Chtěla bych poděkovat za spolupráci hlavně stálým zaměstnancům účtárny centra, společně se snažíme udržet vše v chodu, i když omezeně," uvádí Galbičková.
Vedoucí divadelních spolků se starají o to, aby mohli hrát nastudovaná představení, i ti se opírají o zkušenou účetní Renatu Macháčkovou. Jan Bohatý ze souboru Jirásek vidí současnou situaci takto: „Běží to tu takříkajíc samospádem. Jsme dlouho bez vedení, první pololetí příštího roku bude asi dost slabé."
ZASTUPITELÉ SPOLÉHALI NA KAVKU
Potom, co bylo médii propírané první výběrové řízení na začátku listopadu zrušeno, požádali zastupitelé poraženého bývalého dočasného ředitele centra Tomáše Kavku, aby funkci znovu přijal. Ten však po důkladném uvážení odmítl. Deníku své rozhodnutí vysvětlil: „Spolupráce s paní starostkou by po minulých událostech nepřicházela v úvahu, chyběla by společná vůle. Vážím si toho, že zastupitelé takto uznali kvalitu mé práce pro kulturní centrum. Za daných okolností by ale mé působení ve funkci nebylo pro týnišťskou kulturu dobré."


description: Olešnice v Orlických horách - V Olešnici teď před Vánocemi najdete v budově obecního úřadu Utzův mechanický Betlém.

title: Utzův betlém v Olešnici: Kouzlo pohybu


description: Rok se opět sešel s rokem a nás čeká příjemná povinnost vybrat ty nejlepší běžecké boty. Konkurence byla tentokrát velmi tvrdá a výsledky vyrovnané. I proto jsme se rozhodli po dvou letech změnit zaběhnutý systém a nejlepší boty roku 2016 vybrat odlišným způsobem.

title: Rungo.cz vybralo nejlepší běžecké boty roku 2016

maintext:
V roce 2014 jsme historicky poprvé vyhlašovali ty nejlepší běžecké boty
V předchozích dvou letech (2014 a 2015) se vždy vyhlašoval nejlepší model do terénu společně s nejlepší závodní, tempovou a objemovou botou na silnici. Aby bylo hodnocení co možná nejobjektivnější, oznámkovali jsme každou botu v pěti různých oblastech a podle výsledků vyhlásili ty nejlepší.
V letošním ročníku jsme se rozhodli vsadit více na emoce a vybrali jsme modely, které nás nejvíce nadchly a tento dojem následně potvrdily při reálném použití.
Podívejte se, jaké běžecké boty ovládli rok 2015. Číst celý článek
Další změnou je také volba v kategoriích méně tradičních zato zajímavějších z pohledu vás běžců a čtenářů. Nově tak vznikla kategorie „nejuniverzálnější model“, které dělají společnost „nejlepší novinka“ a „nejpovedenější vylepšení“. V každé z těchto kategorií se do hry dostalo tradičně deset finalistů z nichž se určil celkový vítěz. Pomyslnou čtvrtou kategorií je ocenění nejzajímavější inovace v oblasti konstrukce a materiálů.
1 Nejuniverzálnější model
Začněme univerzálností běžecké boty, která je v dnešní době nejžádanější vlastností vůbec.
Seznam finalistů: Adidas Ultraboost ATR Altra Olympus 2.0 Brooks Cascadia Brooks adrenaline ASR Hoka One One Challenger ATR Hoka One One Speed Instinct Inov-8 Trail Talon 275 Inov-8 Road Claw 275 Salomon Sense Mantra 3 Salomon Sonic Pro
O tom, proč žádná bota nemůže být dokonale univerzální už jsme psali mnohokrát, ale přesto jsou některé modely univerzálnější, než jiné.
Na výběr jsou dva různé přístupy, jak ke konstrukci univerzální boty přistupovat. Můžete si zvolit buď botu krosovou s hladkým vzorkem, která bude perfektní v terénu a při občasném přeběhu po asfaltu, ale na objemový trénink po silnici se vůbec nehodí. Druhou variantou je úprava silničních bot na odolnější konstrukci s hrubším vzorkem. Takové boty jsou pak podle očekávání bez vad při běhání po silnicích a zpevněných cestách, ale v náročnějším terénu obvykle postrádají potřebnou stabilitu a odolnost.
Hoka One One Challenger ATR
Vítězem mezi univerzálními modely se stává? S velkým náskokem Hoka One One Challenger ATR a tento výsledek pravděpodobně není příliš velkým překvapením. Velký díl na úspěchu této boty má konstrukce, která je pro boty Hoka One One typická. Vysoké tlumení je velmi pohodlné i při dlouhém běhu po tvrdém povrchu a vytažení tlumicí pěny vysoko nad úroveň chodidla se postará o potřebnou stabilitu i v náročnějším terénu.
S univerzálkou Challenger ATR od Hoka One One můžete vyběhnout do města i do hor
Challenger vychází z ryze silničního modelu Clifton (silniční objemová bota roku 2015), ale oproti němu je ve všech směrech upraven pro více univerzálnější použití. Tlumení je celkově lehce tužší pro zachování co nejlepší stability. Podešev tvoří hrubší vzorek, který si poradí i s rozmoklým podkladem a svršek je doplněný o množství ochranných prvků, které chrání jak botu samotnou, tak chodidlo, které obepíná. Kompletní recenzi Hoka One One Challenger si můžete přečíst zde.
Jedinou slabinou je nižší životnost svršku v případě, že máte široký tvar chodidla v přední části. Tato slabina by ale měla být vyřešena už velmi brzy s nástupem třetí generace, která přijde na pulty českých běžeckých speciálek v průběhu února.
2 Nejlepší novinka
Nových modelů bylo v roce 2016 představeno velké množství a vybrat ten nejlepší byl neobyčejně těžký úkol. Lite Train, Clayton, XA Alpine, Miles...
Seznam finalistů: Asics Dynaflyte Brooks Hyperion Hoka One One Clayton Inov-8 Roclite 290 Inov-8 X-Claw 275 Mizuno Wave Catalyst Nike Lunarepic Salewa Lite Train Salming Miles Salomon S-lab XA Alpine
Povedených novinek na silnici i do terénu je celá řada. Důležitým faktorem při výběru byl poměr ceny a výkonu stejně jako reálná využitelnost při „obyčejném“ běhání.
Díky tomu se na absolutní vrchol neprobojovala ani extrémně lehká závodka Hyperion od Brooksu, nebo vysokohorský obojživelník XA Alpine od Salomonu. Místo toho obsadila první místo značka, která mezi nejlepšími nechyběla ani při jednom z vyhlášení RUNGO běžecké boty roku a množství českých trailových běžců nám jistě dá za pravdu, že i tentokrát jsme vybrali správně.
Inov-8 Roclite 290
Řeč není o nikom jiném, než značce Inov-8, která patří v českých lesích a horách mezi ty vůbec nejoblíbenější. Od léta nás navíc Inov-8 zásoboval celou řadou novinek od agresivních X-Claw až po univerzálku Trail Talon. Číslem jedna mezi novinkami se ale nakonec stává ta nejmladší, která na trh přišla až začátkem prosince. Dvojmodel Roclite 290 a 305 totiž překonal všechna očekávání a důstojně navázal na svého legendárního předchůdce (Roclite 285).
Sníh, skály i polňačky. Inov-8 Roclite si poradí se vším
Důvodů, proč Roclite zastínil všechny ostatní novinky je hned několik. Nejvýraznějším z nich je dobrá práce se svrškem. Ten má poprvé v historii „Inovejtu“ středně široký střih a obsahuje velmi povedený systém stahování ve střední části. Díky tomu bota velmi příjemně sedí na většině typů chodidel a zároveň poskytuje vysokou stabilitu a spolehlivost v náročném terénu a při prudkém sklonu.
Druhým stavebním kamenem, na kterém úspěch nového Roclitu stojí je přepracovaná tlumicí vrstva a podešev s agresivním, ale až překvapivě univerzálním vzorkem. Rozsáhlá recenze je k přečtení na Rungo.cz.
3 Vylepšení roku
Další nelehká práce nás čekala při vyhlášení nejpovedenějšího vylepšení. Stejně jako absolutních novinek i nových verzí byla v roce 2016 celá řada a horkých favoritů by se dalo mezi finalisty najít hned několik.
Adidas Adizero Adios 3 Adidas Adizero Takumi Ren 3 Brooks Launch 3 Brooks Transcend 3 Hoka One One Vanquish 2 Mizuno Wave Sayonara 4 Nike Lunarglide 8 Nike Zoom Pegasus 33 New Balance Zante v2 Salomon S-Lab Wings 8
Se zajímavým vylepšením stávajících modelů přišel například Nike u modelu Lunarglide, který přejímá prvky z unikátních Lunarepic. Výraznou proměnou k lepšímu prošel i Vanquish od Hoka One One, nebo Launch od Brooksu.
Naopak stále stejně vysokou úroveň si udržely boty Zante od New Balance, což je ve výsledku připravilo o příčku nejvyšší. V obou generacích se totiž jedná o špičkovou botu a vylepšení pro letošní rok tak byly spíše kosmetického rázu.
Adidas Adizero Takumi Ren 3 Boost
Místo toho se nejlépe vylepšenou botou stává závodka, kterou ještě nedávno mohlo využívat pouze malé procento elitních a výkonnostních běžců. To už ovšem neplatí a právě díky tomu se Takumi Ren vyšplhal až na příčku nejvyšší.
Se silniční závodkou Takumi Ren budete trhat asfalt
Od třetí generace je v přední části tlumicí vrstvy použitý polštář z pěny boost, který výrazným způsobem zvyšuje pohodlí při zachování nízké hmotnosti a vysoké dynamiky. To co se stává většině závodních modelů od adidasu osudným (zvyšování pohodlí na úkor výkonnostního využití) se tak u Takumi Ren stalo výhodou.
Z bot, které jste si mohli obout maximálně na pěti až deseti kilometrový závod je rázem špičková závodka, které se nemusí bát ani rekreační běžci, kteří si chtějí zaběhnout osobák na libovolné trati od trojky do půlmaratonu.
Střih Takumi Ren je na adidas nezvykle široký, což jen přispívá nezvyklé univerzálnosti a jediné na co si musíte dávat pozor je velikost, kterou doporučujeme volit o půl čísla větší, než obvykle.
4 Nejzajímavější inovace
Poslední vyhlašovaná kategorie se netýká konkrétních modelů, ale především materiálů, technologických postupů a nových vychytávek, které se u běžeckých bot objevují.
3D tisk, Mikrostahování BOA, podrážky na led se skelnou vatou, vyměnitelná tlumicí vrstva, síťové stahování kolem nártu, vyvýšený svršek kryjící kotník... to je jen krátký výčet novinek, které se u běžeckých bot v letošním roce objevovali.
New Balance Vongo
Některá z vylepšení jsou jasným krokem vpřed, zatímco význam jiných je pouze diskutabilní. Co nás však zaujalo nejvíce je provedení novinky New Balance Vongo.
unikátně řešená pronační silniční bota New Balance Vongo
Vongo je tréninková silniční bota určená pro běžce s nadměrnou pronací. Na rozdíl od klasických pronačních bot však Vongo nevsází na vlepený klín tvrdší pěny na vnitřní straně. Místo toho je celá tlumicí vrstva v zadní části podélně rozdělená na dvě poloviny.
Každá z obou polovin funguje jako samostatná jednotka a výška i tuhost obou z nich je poupravena tak, aby jako celek zajišťovaly vysokou stabilitu. Výsledek je pak velmi zajímavý, když Vongo na noze nepůsobí jako klasické stabilizované boty, ale příjemně a nenásilně navádí chodidlo do přirozené pozice. Bude velmi zajímavé sledovat, jestli se tento systém uchytí ve větší míře.


description: Hledáte pro své noční běhání silný zdroj světla, ale čelovky vás přivádějí k šílenství? Řešením může být svítilna Nathan Zephyr Fire 300.

title: TEST: Nemáte rádi čelovky? Vyzkoušejte ruční svítilnu Nathan Zephyr


description: Místo tkaniček prostě párkrát zapumpujete a bota vám padne jak ulitá. Reebok před několika lety vsadil na inovativní „zavazování“. Pokud jste mladí duchem a hledáte netradiční botu jak na občasné pohodlné pobíhání, tak na chození do města, bude Reebok ZPump 2.5 přesně pro vás.

title: TEST: Reebok ZPump 2.5. Nafukovací bačkory na „pouhých“ pět kilometrů


description: Někdo běhá radši s kámošem, jiný preferuje být součástí „označkované“ skupiny – adidas, Nike, RUNGO.cz nebo Rozběháme Česko. Za ty roky vím, že je to úplně buřt. Všichni se nakonec snažíme mířit vpřed. Někdo rychleji, někdo pravidelněji, někdo bojuje s démonem lenosti, jiný s ideálem ideálnosti. Hlavní je vyběhnout.

title: Vždycky se někde běhá. Zkus to i ty

maintext:
Většině „nepolíbených“ to musí v posledních letech připadat, jako když sekta vylomila vrata atletického stadionu a rozhodla se svýma nohama prozkoumat každý kout naší země. Vlastně to tak je, tohle šílenství je totiž nakažlivé.
Pamatuji si, že když RUNGO.cz vznikalo, v rámci možností jsem jezdil v neděli do Prahy a tam jsme se sešli a běželi. Nemělo to pravidla, kromě jednoho: naše skupina nikdy nikomu neuteče a bude tak rychlá jako její nejpomalejší člen. Běhání bylo postavené na toleranci, prostě jsme byli spolu. Jednou nás bylo 15, jindy zase pět. Bylo nám to jedno. Bylo úžasné se prostě potkat, pokecat a sdílet společně to, co nás baví.
Postupně se naše běžecké „buňky“ rozrostly po celé republice. Nikdy nám nešlo o to, shánět další a další místa, necháváme to osudu. A jde nám o totéž co na začátku: dávat šanci zaběhat si dohromady, aniž by ten, kdo není atlet, vlál někde na konci zapomenutý.
Obdivuji všechny, že každý týden (většinou), výběhy vypisují a jsou pak na místě připraveni věnovat ostatním svůj čas. Děkuji všem, že jsou s námi. V každém městu, kde se pod naší hlavičkou výběhy organizují, je kus RUNGA. Ale taky kus něčeho specifického: Brno je nadšení, Česká Lípa a Zlín punkáčství, Kolín, Pardubice, Praha přátelství, Vlašim bojovnost a lehký, zdravý exhibicismus, Dobřichovice tvrdohlavost, Plzeň kreativita utržená ze řetězu a Český Těšín vytrvalost. Mix toho, co mám rád.
Přeji vám krásný rok 2017 a myslete i na to, aby vám pro samé to běhání neutekl.
Marek a RUNGO.cz


description: Jsou jednoduché, ale nechybí jim žádná důležitá funkce. Mají přehledný displej a tep měří přímo ze zápěstí, takže nepotřebujete hrudní pás. Hodinky Garmin Forerunner 35 jsou malé, lehké, jednoduché, ale chytré.

title: TEST: Běžecké hodinky Garmin Forerunner 35 miluji, i když neběhám

maintext:
Po vybalení na mě jukly lehounké plastové hodinky s elastickým a kvalitně působícím páskem, které na ruce skoro necítím
Displej je skvěle čitelný, černobílý, výrobci sáhli po elektronickém inkoustu. Obrazovečka tak sice nehraje barvami, ale nežere baterku.
Jsou chytré
Sedím u počítače, k tomu mi hodinky občas přátelsky zavrní s příkazem pohyb, ale ať... Tohle nemusím, když se navíc začnu hýbat, napíše mi to pitomou zbytečnou hlášku - výzva k pohybu vymaz. Jen mě to otravuje.
Po chvíli mi přichází první notifikace z mobilu a mně došlo, že to jsou chytré hodinky! Když někdo volá, vidím na hodinkách kdo, hodinky zavibrují, paráda. Rovněž oznámí, když přijde sms nebo jiná zpráva. Text zprávy se dá přečíst jednoduše stiskem tlačítka.
Brzy jsem zjistil, že mi to nabízí ovládání hudby. Ony ty darebačky fungují i jako dálkové ovládání mého mobilu, když poslouchám ve sluchátkách svoje oblíbence? Mazec. Při běhu přes ně můžu přijmout hovor. Fajn.
Někdo se velmi zamyslel nad tím, co jednodušší a primitivní lidé jako já od podobného přístrojku chtějí. Jednoduché menu, hodně jednoduché. Nemnoho informací, přitom mi nic nechybí. Divné, moje Fénixy 3 umí úplně vše, ale takový příjemný pocit jsem s nimi nezažil.
Měří pořád kroky, tep, při průjezdu menu mě informují, kolik jsem za den spálil kalorií, kolik aktivním pohybem a kolik bazálním metabolismem.
Jsou se mnou ve dne v noci
Garmin Forerunner 35 vodotěsnost: 5 ATM
5 ATM hmotnost: 37,3 g
37,3 g displej: eInk 23 x 23 mm
eInk 23 x 23 mm výdrž: 13 hod (GPS), 9 dnů v režimu hodinek
13 hod (GPS), 9 dnů v režimu hodinek konektivita: Bluetooth 4, ANT+
Bluetooth 4, ANT+ měření tepu: opticky
opticky cena: 5 490 kč klady:
- jednoduchost
- optické měření
- výdrž zápory:
- špatná synchronizace počasí
- nastavení mezičasů
Večer se rozhoduji, zda si je nechám na spaní na ruce. Jen se bojím, aby mě nebudily vrněním při notifikacích z iPhone: bude potřeba je odpojit od mobilu? Mačkám zkusmo tlačítko menu a hned vidím v nabídce funkci Nerušit. Volím ji a na displeji svítí měsíček a vrnění při nějaké veledůležité zprávě z Ali Expres ve tři ráno zřejmě nenastane. Přiznám se, že ani nevím, jestli moje fénixy tuto funkci mají. Vím ale jistě, že jestli ano, nevím kde.
Ráno vstávám, koukám na ruku a napadá mě: mají tam v menu taky počasí? Listuji obrazovkami (asi pěti, moc jich v nabídce není) a ejhle, venku je dvacet stupňů. Žádné noření se do menu, jen jsem prolistoval nabídku. Paráda. Ajaj, jenže venku dvacet není. Jak to? Synchronizace s mobilem není dotažena k dokonalosti a tento údaj není spolehlivý.
Přesto mě tyhle hodinky dost baví. Je to takový anglický sluha. Nevíte o něm, ale je pořád připraven vám pomoci. Najednou mě dochází další důležitý postřeh: já s nimi vůbec neběhal! Mám popsanou jednu stránku poznámek, a přitom jsem se sportovními hodinkami ještě nezačal sportovat!
Je čas vyrazit za sportem
V následujících dnech jsem to napravil. Obrazovky můžou být být jen dvě, což je pro mě maximum, co při běhu vstřebám, takže OK. Tři informace, takže nastavuji vzdálenost, čas a tep. Na druhé nastavuji tempo, kalorie a pak už ani nevím, neřeším to. Je to intuitivní, sice mě trochu točí, že pohyb v menu jde jenom směrem dolů jedním tlačítkem, ale funkcí není mnoho, takže listování není takový problém.
Jdu ven a volím režim „běh venku“. Hodinky dále umí kolo, chůzi, běh uvnitř nebo kardio. Na mě tak akorát, víc jsem nikdy nepotřeboval. Začíná hledání signálu GPS, graficky to vypadá jako síla signálu na mobilu. Pod tímto znakem se nachází volba možnosti - nastavení obrazovek a další prvky. Jinak se do nastavení aktivit nedá dostat, ale proč ne. Signál chytily do pár desítek sekund, mám to do parku 100 metrů, než jsem tam došel, byl signál GPS spolehlivě nalezen.
Garmin Forerunner 35 jsme otrestovali také v redakci Přečtěte si také trochu techničtější pohled na tyto nové hodinky
Když se rozbíháte, objeví se jen čas a inverzní černý displej. Docela jsem se lekl, že je něco špatně, ale asi mi chtějí na jeden letmý pohled potvrdit, že už jsem zmáčkl start. Zmáčknout malé tlačítko v rukavicích není jednoduché, člověk si není jistý a asi je to dobrá vychytávka. Po pár metrech černý režim s bílým časem mizí a na displeji mám jen obrazovku jedna. Trochu mi překáží rukáv, leze přes displej, holt to není takový obrovský kus jako fénixy, takže se přes ně kus látky vždycky přehrne, to je daň za jejich štíhlost.
Čas běží až do konce prvního okruhu, pak se aktivuje mezičas, docela přesně na místě, kde jsem hodinky zapínal. Když jsem doběhl, po uložení se na displeji nabízí dost informací, včetně kadence, kalorií a podovně, je toho na dvě obrazovky. Zdá se, že tep měří přesně, data odpovídá údajům z pásu.
Jsou rychlé, někdy ale zazlobí
Vracím se do režimu hodinek a jdu domů, než si sundám boty, mám na displeji hlášku, že došlo k přenesení dat do Garmin Connect a mohu se kochat statistikami. To je rychlejší než u hodinek Fénix 3, tam s tím v režimu Bluetooth trochu bojuju. Ještě upravuju nastavení na hlášení mezičasu po jednom kilometru, jak jsem zvyklý, přeci jen neběhám pořád dokolečka jako křeček, že.
Druhý den vyrážím zase. A ono to nefunguje! Vybíhám a po jednom kilometrů mi to hlásí, že cíl splněn! Žádný čas, tempo, nic, jen splněn cíl uběhnout jeden kilometr. Celý běh jsem rozmrzelý. Teprve přítel na telefonu mi prozrazuje, že nastavení mezičasu jde provést z aplikace Connect, proto tak činím. Nechápu sice proč, ale stratégové Garminu asi chtěli, abychom používali jejich aplikaci.
Jdu do sprchy a nechávám si je na ruce, prý jsou vodotěsné do 50 metrů, tedy i na plavání. Sprcha jim rozhodně neuškodila.
Závěr
Po rozbalení tělo hodinek působí trochu lacině a plastově, dojem napravuje pásek. Ve skutečnosti jsou to lehké, malé, chytré a vodotěsné hodinky s optickým snímačem tepu, GPS, Bluetooth 4.0, obrovskou výdrží, jednoduchým menu, které mají vše, co potřebuji. Notifikace hovorů, sms a další upozornění z mobilu fungují bez problémů. Krokoměr pořád něco měří, případně připomíná, ale když vás upozornění na nutnost pohybu štvou, prostě si je snadno vypnete. Manuál je na internetu a je neuvěřitelně přehledný a detailní, musím pochválit.
Najdete i zápory. Nesmyslná hláška o vymazání výzvy k pohybu, počasí se synchronizuje s problémy, nastavení měření mezičasů na jeden kilometr se musí nepochopitelně dělat v aplikaci Connect.
Klady však převažují. Tohle je jedno zařízení na vše. Nosit je můžete 24 hodin denně. Měří totiž i kvalitu spánku. Nabíjet je budete podle aktivity jednou za dva až tři týdny.
Garmin udělal velký kus práce v zjednodušení funkcí a možná testuje konečně s obyčejnými lidmi. Při vší úctě, kombinace vrcholový sportovec a IT specialista by takhle jednoduché, ale přitom vychytané hodinky nevymyslela. Ne náhodou je to snad jediný výrobce, který roste v segmentu chytrých hodinek. A přitom o to možná vůbec nestál.


description: Začal jsem běhat, ale nedaří se mi srazit tepovou frekvenci. Běhat či neběhat v neutrální obuvi, když mám pronační došlap? A které boty výrazně tlumí, aby ulevily bolavému koleni? Vaše dotazy ohledně běhu zodpovídá v naší poradně specialista Vítek Kněžínek. Ptát se můžete i vy.

title: Běhání podle tepovky i boty pro bolavé koleno. Odpovídáme na dotazy


description: Byl to boj, ale zvítězil jsem. V sobotu desátého prosince jsem ve svém novém osobním rekordu 5:31:27 hodiny dokončil Ironman 70.3 v Bahrainu. V kategorii Physically Challenged jsem měřil síly pouze s jedním závodníkem, zato s paralympijským medailistou Mohamedem Lahnou.

title: Stal jsem se nejrychlejším Ironmanem z handicapovaných, ale byl to boj

maintext:
Při závodu jsem bojoval se silným větrem, dosahoval rychlosti 40 až 50 kilometrů za hodinu. Zdánlivě jednoduchá a rovinatá trať, která dávala šance vylepšení osobního maxima, se proměnila v nelítostný boj, během kterého jsem postupně ztrácel veškeré ambice i motivaci. Již během plavání jsem se necítil dobře a úvodní kilometry na kole jen prohloubily mou krizi. Trpěl jsem, ale bojoval! Chtěl jsem hlavně dokončit.
Start plavecké části probíhal v centru hlavního města Bahrainu Manamy u hotelu Four Season. Na závodníky čekal jeden plavecký okruh v uměle vytvořené zátoce, která byla od volného moře z velké části oddělena. Voda byla relativně klidná, ale hladinu bičoval silný vítr. Již několik dní před závodem, když jsem v zátoce trénoval, jsem cítil spodní proudy a tušil, že voda nebude rychlá. Má domněnka byla správná, což potvrdily i názory ostatních atletů. Krátce před sedmou hodinou ranní odstartovali profesionálové. O několik minut později profesionálky a pak i závodníci kategorie Physically Challenged.
70.3 Ironman Bahrain kdy: 10. prosince 2017
10. prosince 2017 kde: Bahrajnské království
Bahrajnské království co: 1,9 km plavání, 90 km cyklistika, 21,1 km běh
1,9 km plavání, 90 km cyklistika, 21,1 km běh stránky pořadatele
v absolutním pořadí závodníků bez handicapu dokončil Jan Tománek na celkovém 282. místě ze 722 startujících
Jednoznačně favorizován byl bronzový medailista z paralympiády v Riu Mohamed Lahna, ale vzhledem k jeho specializaci na olympijský para-triatlon (výrazně kratší distanci) jsem cítil svou šanci. Během prvních několika set metrů rozplaval Lahna opravdu vysoké tempo, které mě trošku zaskočilo. Po první obrátce jsem ztratil směr, protože jsem byl oslněn vycházejícím sluncem, a propadl se. Plavání mi nevycházelo podle představ a po uvolněném výkonu na Challenge Sardinia jsem opravdu trpěl. Necítil jsem se dobře a hlavou se mi honilo všechno možné.
Když jsem na další obrátce znovu ztratil směr, což se mi doposud ještě nikdy nepodařilo, byl jsem v silné krizi. Lahna už pravděpodobně zahajoval cyklistickou část a já ještě nebyl venku z vody. Doplaval jsem k molu a moji handleři mě vytáhli. Chvílemi jsem měl pocit, že ztrácím kontrolu nad vlastním tělem a doteky handlerů ani nevnímám. Nedokázal jsem si představit, že budu pokračovat. Během přesunu do depa jsem se však dostal z nejhoršího a soustředil se na nejbližší cíl, sednout na kolo a vstoupit do cyklistické části.
Celkový čas plavání je sice podstatně zkreslený kvůli složitému výlezu z vody, ale údaj 0:51:00 hodiny byl smutným odrazem reality. Depo mezi plaveckou a cyklistickou částí představuje vzhledem k mému handicapu ztrátu, nicméně s časem 3:50 minuty jsem maximálně spokojen.
Výhled na plaveckou trať s barainskými výškovými budovami
Po deziluzi z plavání mi nikdo nemohl mít za zlé, že jsem se nemohl dostat do tempa. S odstupem času vím, že problém byl v hlavě. Rozjeté tempo přesahující průměrnou rychlost 30 km/h za silného větru nebylo špatné, ale v závodě jsem to vnímal jinak. Během prvních 20 kilometrů jsem se snažil doplnit energii a mírnit dehydrataci ze slané vody. Cítil jsem se již dobře, ale zoufale mi to nejelo. Po výjezdu z Manamy vedla trať navíc po dálnici směrem k okruhu F1 a monotónnost široké silnice rozbíjela snad jen projíždějící auta v bočních pruzích, jejichž hukot a výfukové plyny mě provázely dalších 30 kilometrů. Konečně jsem se blížil k bahrainské univerzitě na obrátku a dál do Zallaqu, kde už byly silnice absolutně uzavřeny s vyloučením veškerého provozu.
Na trati cyklistické části
Předpověď počasí slibovala silný vítr, který nám měl na cestě z Manamy foukat do zad, ale skutečnost byla taková, že prakticky neustále foukalo z boku, což mi znemožňovalo symetrický záběr. Cítil jsem přetížení pravého lokte. Následovaly dva uzavřené okruhy již v blízkosti druhého depa na okruhu F1. Trať vedla pouštní krajinou a byla zcela otevřená větru. Pral jsem se sám se sebou a chtěl být již v cíli. Do něho mi zbývalo necelých 20 kilometrů konečně jsem měl však pocit, že jedu a závodím. Předjížděl jsem poměrně dost větrem frustrovaných cyklistů a krátce na to jsem vjížděl hlavní bránou na okruh F1 v Bahrainu. Následovalo čestné kolo po okruhu a příjezd do depa. Dosažený čas 3:12:05 hodiny považuji v náročných podmínkách po nevydařeném plavání za svůj slušný standard.
Depo mezi cyklistikou a během mi zabralo 4:58 minuty, s čímž jsem byl po cyklistické části spokojený.
Během cyklistiky jsem absolutně ztratil kontakt s Lahnou, nicméně vzhledem k jeho handicapu (nadkolenní amputace) a také k tomu, že cyklistiku absolvoval na běžném kole, měl můj čas teprve přijít. Na běžecké formuli bych měl být podstatně rychlejší než závodník s protézou, ale aktuální ztráta byla vysoká.
Sotva jsem opustil prostor okruhu F1 a vjel na otevřený prostor, silný vítr na mě znovu útočil ze všech stran, jen mi ani jednou nezafoukal do zad. Předjížděl jsem nehandicapované běžce a kilometr po kilometru se přibližoval k cíli, i když zatím jsem to vnímal tak, že jsem se soustředil jen na prvních deset kilometrů.
Začátek běhu na 21,1 kilometrů
Po vjezdu do Al Areen Wildlife parku jsem si chvilku, snad jen jedinou v celém bahrainském dobrodružství, užíval vítr v zádech. Konečně jsem měl pocit že „běžím“ adekvátně rychle vůči vynaloženému úsilí a ani drobné profilové změny mě nevyváděly z rytmu. Kilometry konečně přibývaly tak, jak jsem si plánoval. Po občerstvovací stanici na zhruba desátém kilometru se cesta stáčela a vítr již vál z notoricky známého bočního směru. Mé tempo kleslo, ale i tak převyšovalo tempo většiny závodníků. Trať byla poměrně volná a jen málokdy jsem předjížděl závodníky běžící vedle sebe. Někoho jsem však předjížděl v podstatě pořád. V jednu chvíli těsně přede mnou jeden ironman upadl, naneštěstí tak nešťastně, že zkolaboval přímo pod mé přední kolo a jeho noze jsem se už nestačil vyhnout. Upadl na zem a organizátoři byli hned na místě. Konstatování nešťastné náhody a mé omluvy nezabralo více než pár vteřin, běžecký karambol celkem rychle uzavřelo poplácání po ramenou a slova organizátorů: „Don’t worry! Go, Go!“ Věřím, že vše dopadlo dobře a že se v cíli radoval z finisherské medaile i dotyčný.
Běžecká trať závodníky provedla Al Areen Wildlife Parkem, který kombinací zoo a safari seznamuje návštěvníky s typickou bahrainskou faunou a flórou. Upřímně řečeno, nevšiml jsem si ani jednoho zvířete, Navzdory silné únavě a neustálému bičování větrem a pískem jsem měl před sebou posledních šest kilometrů, když jsem uviděl Lahnu. Výraz v jeho očích byl velmi podobný tomu, co jsem prožíval během posledních několika hodin, ale teď jsem byl ve výhodnější pozici já. Plácli jsme si a já uháněl zpět na okruh F1. Následoval podjezd pod dráhou F1 a poté již průjezd padockem a cílová rovinka na červeném koberci.
Projetí cílovou bránou - nový osobní rekord Honzy Tománka na trati 70.3 Ironmana
V cílové rovince se ještě dostávám před několik běžců, nechávám formuli dojet ze setrvačnosti a užívám si dojezd. Nevím, co pro mě v tu chvíli bylo víc. Jestli triumf v kategorii Physically Challenged, nebo to, že si konečně vymyji písek z očí. Každopádně jsem byl rád, že je to za mnou. Cílovou pásku jsem protnul v celkovém čase 5:31:27.
70.3 Ironman Bahrain byl výborně zorganizovanou akcí, byl jsem potěšený, s jakou organizátorskou péčí jsem se setkal. Vlastní závod jsem si sice moc neužil, ale svého výkonu si velmi vážím. Trpěl jsem, ale bojoval. Chtěl jsem hlavně dokončit a nakonec se mi podařilo vše, co jsem si předsevzal. Vyvrcholením celé akce bylo slavnostní vyhlášení, kde jsem z rukou bahrainského prince Nassera bin Hamada Al Khalifi převzal cenu pro nejúspěšnějšího handicapovaného sportovce.


description: Nejlevnější dvouciferná řada běžeckých hodinek od Garminu se dočkala nového modelu Forerunner 35. Má nádherný přehledný displej, přesnou GPS, rozumí si s notifikacemi z mobilu a tep vám přečte ze zápěstí. Umí zkrátka vše, co normální běžec potřebuje.

title: TEST: Levný sporttester od Garminu, který má vše, co potřebujete

maintext:
Mezi novinkami Garmin letos nezapomněl ani na běžce, kteří nechtějí za nový sporttester utratit měsíční výplatu, a představil Forerunner 35. Je sice dražší než předchozí model Forerunner 25, nabídne však hezčí vzhled, delší výdrž nebo optické měření tepu ze zápěstí.
Pokud jde o vzhled, většině lidem se nový Forerunner 35 líbí. Vypadají tak trochu jako kombinace Pebble a Apple Watch, a i když na celodenní nošení mám radši vzhled blížící se klasickým hodinkám (jako má například řada Fenix od Garminu nebo Ambit od Suunto), mezi sporttestery patří k těm hezčím.
Snad nejdůležitější část sporttesteru je velký displej s rozlišením 128 x 128 pixelů, který je díky E Ink technologii (zkratka pro elektronický inkoust) nádherně čitelný, kontrastní, a přesto úsporný. Není dotykový (naštěstí) a ovládá se pomocí bočních tlačítek. Je trochu k vzteku, že v menu se lze pohybovat jen pohybem dolů a když nějakou položku náhodou přeskočíte, musíte se proklikat znovu celou nabídkou. Naštěstí je menu většinou docela jednoduché, neboť jednoduchost je věc, která byla při návrhu tohoto modelu evidentně prioritou.
K tomu abyste mohli začít hodinky používat není potřeba číst manuál. Stačí je spárovat s mobilním telefonem. Pomocí Bluetooth 4 zvládnou totiž zobrazení notifikací z mobilu, automatické nahrávání aktivit na web Garmin Connect, dokážou ovládat hudební přehrávač (skvělá věc při běhání se sluchátky) nebo si načtou informace pro předpověď počasí (která je dostupná na jedné ze samostatných obrazovek). Na vše ostatní pak už přijdete tak nějak intuitivně, jakmile to budete potřebovat.
Testoval jsem přesnost
Uvnitř hodinek je přesná GPS, která bývala vždy u řady Forerunner dobře hodnocená. Během testování jsem ji samozřejmě zkoušel a porovnával s jinými hodinkami a naměřené výsledky mi dělaly radost. Vzdálenost odpovídala skutečnosti a záznam trasy promítnutý na mapě odpovídal cestě, kudy jsem skutečně běžel. Kontrolní měření proti dvěma dalším GPS hodinkám dopadlo také dobře (například na dvanáctikilometrovém běhu byl rozdíl jen 50 metrů).
Garmin Forerunner 35 otestoval také čtenář Alan Přečtěte si jeho zkušenosti
Novinkou Forerunneru 35 je optický snímač tepové frekvence, který je hlavní výhodou oproti předchozímu Forerunneru 25. Garmin opět použil třídiodový snímač vlastní výroby, který jsme dříve testovali například v modelu Garmin Fenix 3 Optic a který kontroluje tep po celý den, i když neběháte. Většinou funguje dobře a naměřená tepová frekvence odpovídá té, kterou naměříte z osvědčeného hrudního pásu. Záznam tepové frekvence jsem vyzkoušel na testovacím běhu, při němž jsem měřil tep současně oběma způsoby. Na následujícím grafu můžete vidět rozdíly mezi opticky měřeným Forerunnerem 35 (modrá barva) a Garmin Fenix 3 s hrudním pásem (červená barva).
Záznam měření tepové frekvence porovnávající Garmin Forerunner 35 s optickým měřením (modrá barva) a GArmin Fenix 3 s hrudním pásem (červená barva).
Na grafu je vidět, že až na jednu výjimku se po celou dobu běhu naměřené hodnoty příliš nelišily. Je zřejmé, že optický senzor má mírné zpoždění za hrudním pásem, což ale není nic výrazného. Jediný rozdíl nastal kolem 18. minuty běhu, kdy se optice ve Forerunneru 35 nepodařilo zachytit výkyv zvýšené tepové frekvence. Jinak je ale výsledek v podstatě perfektní, a pokud si dáte pozor na některá specifika tohoto způsobu měření, není potřeba se optiky bát. Aby to nebylo málo, Forerunner 35 dokáže přes ANT+ protokol posílat naměřenou tepovou frekvenci do dalšího zařízení (třeba do jiných hodinek nebo mobilního telefonu s podporou ANT+), může tak posloužit i místo hrudního pásu.
Lepší výdrž se projevila i v praxi
Garmin Forerunner 35 vodotěsnost: 5 ATM
5 ATM hmotnost: 37,3 g
37,3 g displej: e-Ink 23 x 23 mm
e-Ink 23 x 23 mm výdrž: 13 hod (GPS), 9 dnů v režimu hodinek
13 hod (GPS), 9 dnů v režimu hodinek konektivita: Bluetooth 4, ANT+
Bluetooth 4, ANT+ měření tepu: opticky, volitelně ale možno připojit také hrudní pás
opticky, volitelně ale možno připojit také hrudní pás cena: 5 490 kč klady:
- jednoduchost
- optické měření
- výdrž zápory:
- cena by mohla být nižší
- otravný pohyb v menu
Další parametr, který mě u těchto hodinek zajímal, byla výdrž. Garmin se totiž v této kategorii u nových sporttesterů chlubí velmi pěknými specifikacemi. S kamarádem jsme tedy vzali Forerunner 35 na reálný ultratrail (Pražskou stovku) a vyzkoušeli, jak dlouho dokáže být při běhu parťákem. Hodinky to nakonec zvládly přesně 12 hodin a 41 minut, ke kterým je potřeba připočíst ještě 20 minut, kdy jsme se zapnutou GPS čekali na opožděný start. To jsou reálné tři hodinu k dobru oproti staršímu Forerunneru 25, což je paráda!
Další zajímavostí Forerunneru 35, je podpora MoveIQ. Tato funkce dokáže odhalit sportovní aktivitu, i když ji na hodinkách zapomenete zapnout. Aktivitu detekuje na základě pohybového čidla, které ji také zaznamená (GPS se automaticky nezapne). Díky tomu si můžete do svého deníku nechat automaticky zaznamenávat snad i každé doběhnutí autobusu (vždyť každý metr se počítá, nejen v naší challenge).
Zvládnou víc než jen běh
Přestože jsou hodinky určeny primárně pro běžce, obsahují také režimy pro cyklistiku, chůzi nebo jiné kardio aktivity, a to je skvělá zpráva. Nejde přeci pořád jen běhat. Na druhou stranu však hodinkám chybí podpora platformy ConnectIQ. Nepočítejte tedy s instalováním aplikací, datových obrazovek nebo vzhledů hodinek. V takovém případě už musíte sáhnout po náramku Vivoactive (Optic), který už je ale dražší.
Celkově mám pocit, že se tento sporttester Garminu dost povedl. Vzhled sice není úplně luxusní, aby vás reprezentoval na formálních pracovních schůzkách, ale to nejsou často ani několikanásobně dražší hodinky. Jako sporttester na běhání vypadají dobře, k čemuž dopomáhá i výběr z několika barevných variant (které se liší barvou vyměnitelného pásku). Trochu otazník zůstává nad cenou především v porovnání s konkurencí z vlastních řad. V současné době je totiž Forerunner 35 dražší zhruba o dva tisíce korun než starší Forerunner 25 a to je (i přes lepší vzhled, výdrž i funkce) poměrně hodně.


description: Do startu prvního letošního Craft RUNGO závodu, který se koná 18. března v Praze, zbývá ještě mnoho času. Radíme však nezaspat a koupit startovné hned. Všechny ročníky byly vždy dopředu vyprodané.

title: Závod v Praze: přijďte na šest kilometrů, šest „tydýtů“ a kopec dobrot

maintext:
A co vás čeká? No přeci již tradiční Craft RUNGO běh přes ty tydýty. Šest a půl jarních kilometrů příměstského terénu Milíčovského háje, které vám opepří „tydýti“ - navážky, které vženou krev do tváří, a současně pocit slasti v cíli z dobře vykonané práce. Skvělý způsob, jak rozpumpovat to, co ve vás zanechaly zimní naběhané kilometry.
To ale není všechno. I my chceme odměnit vás za odběhnutý závod, a tak si kromě trička s obrázkem od výtvarnice Mariany Francové odnesete domů spokojený žaludek naplněný dobrotami z naší domácí kuchyně. Nebudou chybět sladké koláčky, cookiesky, ani váš oblíbený chléb se sádlem a cibulí či sušené maso. Pro konzervativní jedince bude nachystán banán.
Tričko pro Craft RUNGO běh přes ty tydýty 2017 v Praze
Takže registrujte se do závodu: tři, dva, jedna, TEĎ!
Za cenu 350 korun získáte tedy startovné, občerstvení, zapůjčený čip, aplaus v cíli a perníkovou medaili. Při platbě do 26. února pak i originální tričko. Více se dočtete v propozicích závodu.
Závodíme i v dalších městech
Od 19. prosince se můžete registrovat i na ostatní naše závody. Vybrat si můžete mezi Prahou, Brnem, Ostravou, Plzní nebo Pardubicemi.
Součástí startovného je běžecké tričko s unikátním potiskem. Obrázek na každém tričku bude samozřejmě s běžeckou tématikou.
Tričko pro Craft RUNGO běh přes ty tydýty 2017 v Praze Tričko pro Craft RUNGO divoký běh Šárkou 2017 v Praze Tričko pro Craft RUNGO běh brněnskou zoo 2017
Tričko pro Craft RUNGO běh na Kuňku 2017 v Pardubicích Tričko pro Craft RUNGO razovity běh 2017 v Ostravě Tričko pro Craft RUNGO běh Borským parkem 2017 v Plzni
Zvláštní poděkování patří partnerům Craft, Mattoni, Herbalife, B. Braun a Garmin, městské části Praha - Újezd a vřelé díky za poskytnutí zázemí Gymnáziu Evolution Jižní Město.


description: Zůstat v teple je při zimním sportování naprostá nutnost. Achillovou patou většiny zateplovacích materiálů, ať je to peří, duté vlákno, nebo fleece, je však velmi špatná prodyšnost. Řešení teď přináší novinka Polartec Alpha, materiál prověřený speciálními jednotkami armády Spojených států.

title: Polartec Alpha: revoluce v zateplení z uniforem amerických vojáků

maintext:
Ať už jste dávali při volbě zateplovacího oblečení přednost jakémukoliv materiálu, scénář při sportovním použití byl vždy stejný. Při intenzivním pohybu, během kterého se výrazně potíte, je zateplovací vrstva bezpečně uložená v batohu, abyste ji mohli vytáhnout a použít, až zastavíte.
Pokud byste se pokusili běžet nebo stoupat na lyžích do kopce s péřovou nebo primaloftovou bundou, nahoře by bylo vaše oblečení doslova nasáklé několika litry potu. V případě peří by dokonce bunda splaskla a ztratila své izolační vlastnosti.
Pravda, Primaloft sice ve spolupráci s The North Face nabízí už několik let zateplovací vrstvy Thermoball, které velmi dobře hřejí, i když jsou nacucané vodou. Jenže těžké a mokré oblečení není nic příjemného. Kdybyste měli na výběr, jistě byste dali přednost něčemu s vyšší prodyšností.
Revoluční Polartec Alpha
Před rokem se poprvé objevil materiál, který tento problém řeší a slibuje malou revoluci ve světě zateplovacích středních vrstev. Tuto novinku má na svědomí značka Polartec, ona revoluční tkanina nese označení Alpha.
Polartec Alpha za svou současnou popularitu výrazně vděčí americké armádě, u které vyhrál výběrové řízení na výrobu nových uniforem pro speciální jednotky. Pro vojenské použití je totiž neustálé svlékání a oblékání jednotlivých vrstev nepřijatelné, proto se Polartec musel postarat o to, aby jejich nový vynález hřál srovnatelně jako konkurenční materiály a zároveň poskytoval vysokou prodyšnost.
Úspěch u tak náročného zákazníka svědčí o tom, že Polartecu se jeho snažení vydařilo. Alpha je lehký a vysoce skladný materiál, který nejenže velmi dobře udržuje tělesné teplo, ale především bez potíží propouští přebytečnou vlhkost dál od těla. Díky tomu se oblečení z Alphy dá bez potíží nosit po celou dobu pohybu a na otravné svlékání a oblékání tak můžete zapomenout.
Vysoká cena
Až dosud to vše zní až příliš dobře na to, aby to byla pravda. Je zde tedy schovaný nějaký háček? Bohužel ano. Polartec si je velmi dobře vědom zajímavosti svého produktu a nebojí se nechat si za něj pořádně zaplatit. Můžete tak zapomenout na to, že byste si koupili polartecovou bundu za méně než čtyři tisíce korun.
Dá se ale očekávat, že s postupem času, až se Alpha více rozšíří a stane se běžnou záležitostí, půjde cena jednotlivých produktů výrazně dolů. Už letos lze pozorovat postupné snižování cenové hladiny díky tomu, že z tohoto materiálu šije stále větší a větší počet značek, mezi kterými nechybí světoznámá jména jako Salewa, Jack Wolfskin nebo Millet, ale například ani český Tilak.
Otestováno na vlastní kůži
Abychom se přesvědčili, zda se jedná o nafouklou bublinu, nebo zda si Polartec Alpha opravdu zaslouží veškerou pozornost, vyzkoušeli jsme ho na vlastní kůži.
Vesta (Dynafit Mezzalama) i bunda (Salewa Pedroc), které se mi dostaly do rukou, působí na první pohled jako příliš lehké a tenké, než aby mohly poskytovat rozumné zateplení. Srovnání s osmistovkovým husím peřím tento materiál opravdu nesnese, ale i tak je toto oblečení velmi slušně výhřevné. Už podle toho lze soudit, že Alpha není určená za materiál, který vyndáte při dlouhém postávání v chladu nebo na parkovišti po skončení tréninku, ale hodí se spíše pro použití při pohybu.
Alpha totiž výborným způsobem pracuje s udržením tělesné teploty a celkovou termoregulací. Vestu Dynafit Mezzalama jsem nejčastěji využíval při intenzivním běžeckém tréninku v teplotách lehce nad nulou a společně s jedním termotrikem poskytovala naprosto dostatečné zateplení. Nejlepší na tomto materiálu byl ale fakt, že oba kusy oblečení, termotriko i vesta, byly po doběhu úplně suché.
Bunda Pedroc od Salewy pak nalezne uplatnění spíše jako izolační vrstva pod membránovou bundou při ski touringu a dalších disciplínách v náročných podmínkách. Pro tak intenzivní disciplínu, jako je běh, je vesta přece jen v českých podmínkách o něco vhodnější.
Kromě vest a bund se ale vyrábí i zateplovací kalhoty, kraťasy nebo dámské sukně. A dá se očekávat, že i na spodní polovině těla tento materiál obstojí podobně jako na té horní.


description: Firma Under Armour představila nové boty plné senzorů, díky nimž pozná, jak běháte nebo zda nezanedbáváte odpočinek. Snaží se tak předejít zraněním. Nová studie ukazuje, že běhání dělá lidi chytřejšími, a Brooks vyrobil speciální boty na pivní míli. Přečtěte si další várku zajímavostí ze světa.

title: Boty Under Armour poznají, jak moc jste unavení. Přinášíme zajímavosti

maintext:
Under Armour představuje řadu chytrých běžeckých bot
Americká značka Under Armour by se ráda více prosadila i v segmentu běžeckých bot. Aby dokázala zaujmout na trhu, kde je konkurence vysoká, přichází hned se třemi novými modely „chytrých“ bot, které vznikly ve spolupráci se společností MapMyRun, kterou firma Under Armour před časem koupila. Modely se jmenují SpeedForm Gemini 3 RE, SpeedForm Velociti RE a SpeedForm Europa RE a jsou zajímavé tím, že je můžete propojit s mobilní aplikací, čímž získáte zajímavé informace o svém běhání.
Technologie vyvinutá společností MapMyRun, která je uvnitř boty, dokáže měřit vaši kadenci kroku, tempo nebo evidovat, kolik mají boty již naběháno. Kromě toho dokáže rozpoznat, jak moc jste unavení, a to dokonce ještě před tím, než vůbec vyrazíte běhat. Pokud v nich absolvujete krátký „skákací test“, během kterého budete v botách skákat podle instrukcí aplikace, dozvíte se (na základě senzorů v botách), jak moc jsou vaše svaly unavené, jak jste na tom s regenerací a jak případně upravit intenzitu tréninku.
V Under Armour věří, že díky tomu budete schopni lépe přizpůsobovat své tréninky a především se vyhýbat zraněním, které z nedostatečné regenerace často plynou. Boty by se měly dostat do prodeje již během ledna, a pokud si je koupíte, dostanete k nim prý i prémiový účet ve službě MapMyRun. Jsme zvědaví, zda tyto boty dorazí i na český trh a zda budeme moci novou funkci otestovat.
Běhání vás učiní chytřejšími
A máme tu jednu z dalších studií o tom, jak je běhání prospěšné, tentokrát v oblasti, kterou byste možná nečekali. Vědci z oboru neurologie na univerzitě v americké Arizoně zkoumali pomocí magnetické rezonance, jak se liší mozek mladých lidí, kteří běhají, od těch, kteří neběhají. Podobné studie byly provedeny již v minulosti, tahle byla zajímavá právě tím, že se soustředila na mladé lidi ve věku 21 a 22 let a na to, jak se mohou případné odlišnosti projevit v pozdějším věku.
Ve výsledcích z magnetické rezonance nalezli mezi zmíněnými dvěma skupinami mladých lidí hned několik zcela zřetelných rozdílů, které podle autorů mohou mít vliv i na oblasti se sportem vůbec nesouvisejícími. Běhání, ale i další sporty, mají pozitivní vliv na kognitivní myšlení, plánování, multitasking nebo přechod mezi různými úkoly. Změny v mozku, které běh způsobuje, navíc v pozdějším věku pomáhají jako prevence proti Alzheimerově chorobě a dalším nemocem spojených s kognitivním myšlením. Zdá se, že běhání nejen „čistí hlavu“, ale zároveň ji pomáhá udržovat v dobré kondici.
Speciální „pivní“ boty od Brooksu
Kromě nejrůznějších běžeckých disciplín a překážkových běhů si v posledních letech získává oblibu také pivní míle - závod s přesně stanovenými pravidly, ve kterém musíte za jednu míli vypít čtyři piva. Věřte nebo ne, ale v této disciplíně existuje už i profesionální běžec - Kent Lewis, dnes již bývalý světový rekordman. Kent si svými výkony získal pozornost značky Brooks, která ho od roku 2015 sponzoruje. Letošní rok pro něho firma dokonce připravila speciální boty, právě pro pivní míli.
Brooks Beer Mile Hyperion jsou závodní boty, které mají podle výrobce hned několik speciálních úprav. Měly by si zachovat přilnavost na dráze s rozlitým pivem, speciální perforovaný svršek by měl odvádět pivo, pokud ho na sebe vylijete, a v neposlední řadě výčtu úprav stojí také vzhled bot s vložkami v barvě piva, svrškem v barvách Kanaďana Kenta Lewise a s nápisy jako „Live Lager“ (Žijte ležákem, pozn. red.).
Tyto boty si bohužel koupit nemůžete, neboť se jedná o speciální model přímo pro Kenta. Na trhu jsou k dispozici pouze závodní Brooks Hyperion, z nichž tyto „pivní boty“ vycházejí.


description: Za chladnokrevné vyvraždění čtyřčlenné rodiny vyměřil v létě Krajský soud v Brně Kevinu Dahlgrenovi doživotní vězení. Tento rozsudek ale nemusí být konečný. Vrchní soud v Olomouci nechal vypracovat nový posudek od psychiatra. Bude zjišťovat, zda Američan není psychicky nemocný.

title: Byl Dahlgren při smyslech, když vraždil? Vrchní soud nařídil nový posudek

maintext:
Desítky bodných, řezných a sečných ran našli soudní lékaři na tělech čtyř členů rodiny z Brna-Ivanovic. Podle obžaloby v květnu 2013 chladnokrevně vraždil čtyřiadvacetiletý Kevin Dahlgren. Mladíkovi za to krajský soud vyměřil letos v červenci doživotní vězení. Senát neměl pochyby, že Dahlgren si plně uvědomoval, co dělá, a netrpí žádnou psychickou nemocí (o verdiktu jsme psali zde). Teď je na řadě Vrchní soud v Olomouci, který v krajním případě může i zastavit trestní stíhání.
Dahlgren se totiž proti rozhodnutí brněnských soudců na místě odvolal a případ putoval k vrchnímu soudu, který si aktuálně nechal zpracovat nový psychiatrický posudek, a to od primáře ochranné léčby Psychiatrické nemocnice Bohnice Jiřího Švarce. „Spis jsem již obdržel. Termín na vypracování posudku mám do 31. března,“ uvedl Švarc pro MF DNES.
Závěry posudku přitom mohou celý případ ještě zamotat. Pokud by znalec dospěl k závěru, že je Američan psychicky nemocný a soud by se s tímto ztotožnil, v krajním případě by mohlo být proti Dahlgrenovi zastaveno trestní stíhání a putoval by do psychiatrické léčebny místo do zabezpečovací detence, kam ho poslal krajský soud.
Na duševní chorobu poukazuje obhajoba od začátku
Zabezpečovací detence funguje také jako specializovaný ústav pro lidi s psychickými potížemi. Rozdíl je v tom, že zatímco zde jsou vězni pod stálým dohledem vězeňské ostrahy, v psychiatrické léčebně by Dahlgrena nikdo takto nehlídal.
S umístěním do klasické psychiatrické léčebny by však zřejmě mělo zásadní problém státní zastupitelství, které od začátku poukazuje, že Američan byl v době vražd zcela příčetný. „O novém posudku zatím nic nevím. Pokračování procesu v Olomouci už bude mít na starosti někdo z kolegů z vrchního zastupitelství,“ sdělil Hynek Olma, mluvčí Krajského státního zastupitelství v Brně, které od začátku kauzu řešilo.
Kauza Dahlgren K vraždám došlo v domě v Brně-Ivanovicích, kde Dahlgren necelý měsíc pobýval se svou sestřenicí, jejím manželem a dvěma syny. Jejich těla našli sousedé 22. května. Viděli, jak se z domu kouří. Vrah se tři mrtvoly pokusil zapálit v garáži, starší ze synů ležel v jednom z pokojů v prvním patře. Téměř všichni byli mrtví po prvním zásahu. Vrah útočil podle soudních znalců nečekaně.
Dahlgren na rozhodnutí čeká ve vazební věznici v Brně-Bohunicích. Zatím jako pravděpodobnější se jeví varianta, že Američan bude nakonec umístěn do zabezpečovací detence. „Také počítáme spíše s touto variantou. Nicméně vrchní soud nám vyhověl v tom, co jsme požadovali. Chtěli jsme vypracovat revizní psychiatrický posudek,“ prohlásil Dahlgrenův obhájce Richard Špíšek.
Ten se totiž celou dobu snaží prokázat, že jeho klient je psychicky nemocný. To tvrdili i lékaři, kteří Dahlgrena vyšetřovali poté, co byl několik dnů po činu zadržen ve Spojených státech amerických. Tyto výsledky vyšetření však krajský soud nebral jako relevantní posudky a nechal Američana vyšetřit znovu.
Přestal brát léky
Psychiatrička Milena Zimulová a psycholožka Beata Nour Mohammadia dospěly k jinému závěru než lékaři v USA. Shodly se, že v době, kdy byl spáchán čin, netrpěl závažnou duševní poruchou, nemocí ani psychózou. Není ani mentálně retardovaný. „Trpí smíšenou poruchou osobnosti. Tito lidé mají za to, že běžná pravidla na ně vzhledem k jejich výjimečnosti neplatí,“ konstatovala Zimulová.
Podle oslovených advokátů není zcela běžné, že si vrchní soud nechá zpracovat svůj znalecký posudek. To jen dokresluje fakt, jak je tento případ pro českou justici podstatný. Dahlgren je prvním Američanem, kterého USA vydaly k trestnímu stíhání do Česka. „Vrchní soud má nejspíš důvodné pochybnosti o příčetnosti obžalovaného. Proces jsem také sledoval, sám jsem pochyboval o tom, zda v tomto případě má obžalovaný pouze psychickou poruchu, nebo je duševně nemocný,“ řekl advokát Richard Novák.
Podle právníka Radka Ondruše může mít vrchní soud k vypracování posudku ještě jiný důvod, a sice celý případ co nejrychleji uzavřít. „Posudek může celý proces urychlit. Vrchní soud bude mít dostatek argumentů a vynese verdikt. Nemusí třeba případ znovu vrátit krajskému soudu, čímž by se celý proces dál natahoval,“ vysvětlil Ondruš.
O zpracování nového posudku informoval vrchní soud na stránkách ejustice.cz. Důvody však nikdo nekomentoval.
Podle slov Dahlgrenova obhájce Špíška už musel jeho klient přestat brát silné medikamenty. „Aby tím nebyly ovlivněny výsledky nového zkoumání,“ zdůvodnil advokát.


description: Před rokem mohla výtvarnice Erika Vojtková používající pseudonym Erika Voith hrdě chodit okolo plakátů filmu Revenant Zmrtvýchvstání. Na oscarovém trháku s Leonardem DiCapriem se totiž podílela. Jako scénografka pomáhala vybírat lokace.

title: Od DiCapria zpět k obrazům. Mladá výtvarnice je maluje i vlastní krví

maintext:
Přestože film získal tři Oscary a řadu dalších ocenění, výtvarnice už s hollywoodskými filmaři spolupracovat neplánuje.
Její práce tak letos není vidět v kině, ale v galerii. Spolu se sochařem Igorem Kitzbergerem připravila výstavu Homage Caroli Quarti, která je připomínkou 700. výročí narození Karla IV.
Proč ani po tak úspěšném filmu nechcete práci s filmaři zopakovat?
Bylo to sice nové a obohacující, ale namalovala jsem za tu dobu jediný obraz. Svůj talent tím dávám jiným lidem, abych pracovala na jejich vizi. Takže už v tom pokračovat nechci, do té doby než budu mít odvahu a čas natočit vlastní film.
Jak jste se k filmu vůbec dostala?
S týmem, se kterým jsem v Kanadě spolupracovala, jsme mimo jiné pracovali na holandském filmu Alberta, pak na jednom bollywoodském filmu a několika krátkých projektech. K Revenantovi jsem se nachomýtla náhodou. Ke spolupráci mě přizval můj známý, ale ze začátku jsem pro film neměla dělat vůbec nic. On fotil lokace pro film a já jsem si skicovala pro své obrazy. Pak jsem mu do toho začala mluvit, pustila jsem se i do focení. Dělali jsme i krátké shoty, ve kterých jsem figurovala. Tak jsme si na sebe zvykli a scény jsme hledali společně.
Je tam nějaká scéna, na které cítíte svoji zásluhu?
Režisér Alejandro Iňarritu tohle téměř nikdy nedělá, přesto se dvakrát stalo, že pozměnil scénář podle nás. Kolega mě natočil, jak jdu řekou na okraj skály nad vodopádem. Ještě jsem se v tom videu propadla nohou do ledu, ale nakonec upravili scénu podle našeho záběru. Z toho jsme měli radost.
Erika Voith Narodila se v roce 1988 v jihomoravských Valticích.
v roce 1988 v jihomoravských Valticích. Během studií procestovala Londýn, Atény nebo Kanadu, kde se dostala ke scénografické práci na filmu Revenant.
procestovala Londýn, Atény nebo Kanadu, kde se dostala ke scénografické práci na filmu Revenant. K příležitosti sedmistého výročí narození Karla IV. uspořádala společně se sochařem Igorem Kitzbergerem výstavu Homage Caroli Quarti. V brněnském Paláci šlechtičen byl k vidění do 23. prosince.
Jak moc vás těší úspěchy, které Revenant sklidil?
Beru si ten projekt hrozně osobně. Když mi někdo řekne, že se na to někdo díval v autobuse a docela se mu to líbilo, tak se zlobím. Vadí mi i kritika od lidí, kteří neví, jak náročné to natáčení bylo. Teorie je jinde, vidím to i u kritiky výtvarných děl. Kritika se často obouvá do něčeho úplně jiného, než co umělec zamýšlel.
Jaké jsou ohlasy na vaši výstavu o Karlu IV.?
Někteří lidé říkají, že jsou ty obrazy pesimistické až kruté, dvakrát se stalo, že se někdo málem rozbrečel. Nevěděla jsem, jak obrazy budou fungovat, ale když vidím, že vzbuzují emoce, byť negativní, je to dobře. Jinak mi připadá, že v Brně sedmisté výročí narození Karla IV. trošku zameškali. Praha tím žije sama o sobě, viděla jsem i nějaké menší hrady, které k této příležitosti pořádaly výstavy, ale Brno nic. My teď touto výstavou výročí zakončujeme.
Pracovala jste na obrazech rok. Dá se říct, že jste Karlem IV. celou tu dobu žila?
Začala jsem číst Vita Caroli, různé kroniky, deníky nebo dopisy od Petrarky. Čerpala jsem taky z lékařských zpráv, abych si co nejpřesněji představila, jak vypadal. Zjistila jsem, že měl nadvakrát zlomenou bradu a čelist a spoustu jizev ve tváři. Lidé ho často vnímají jako moudrého panovníka s vousem, byl to ale obrovský bojovník. Zároveň byl ale velmi pohledný, takový svůdník. Chtěla jsem ho zachytit co nejvěrněji, uchopit jeho lidskou podstatu.
Byl tohle od začátku koncept, kterým jste chtěla výstavu pojmout?
Já ano, i když v průběhu mi bylo řečeno, že to není vhodné, že všichni chtějí vidět právě toho starého moudrého panovníka. Přitom jsou tu některé obrazy akty. Podle toho, co jsem vyčetla, byl jeho život hrozně drsný, první šrámy získal už v šestnácti. Proto jsem si do toho nenechala mluvit a snažila jsem se zachytit realitu.
Neměla jste tedy naplánováno, jak budou obrazy vypadat?
Vůbec ne, vznikaly naprosto spontánně podle toho, co jsem se postupně dozvídala. Třeba obraz o vyhrané bitvě u San Felice. Měl to být vítězný portrét, ale když jsem se dočetla, že se z bitvy vrátily z tisíců rytířů dvě stovky, tak jsem ho namalovala víc ponurý. Takhle to bylo se všemi obrazy, chtěla jsem, aby vypadaly jinak, než jak je historie zkreslí.
Žila jste nějakou dobu v zahraničí. Máte tam svoji klientelu?
Klienty mám hlavně tady, ale občas dostanu i zakázku z Kanady, takže namaluju, sbalím plátno do tubusu a posílám za moře. Zpět do Kanady mě to ale neláká.
Takže vás zkušenosti z celého světa vlastně vrátily zpátky domů?
Ano, spálila jsem za sebou všechny mosty a přestěhovala se do Brna. I to, že se rozhodnete pro jedno místo a jednu činnost, na vás ale vytváří velký tlak. Jako by nebylo cesty zpět. Odřekla jsem všechny ostatní nabídky, zařídila si nový ateliér, a řekla jsem si, že teď musím opravdu začít tvořit to dobré umění. A ono to nešlo. Čím víc jsem se vzdělávala v každé technice a tématu, tím víc jsem zjišťovala, jak málo toho umím opravdu do hloubky. Skončila jsem u toho, že jsem si každé ráno trénovala kresbu pravidelného kruhu a vracela se zpět k uplým základům. Postupem času to začalo dávat smysl. Zlepšila jsem se taky v oleji na plátně a to je ta technika, ve které chci pokračovat.
To jste promítla právě do projektu o Karlovi IV.?
Ano, tohle je všechno olej v kombinaci se zlatem. Učila jsem se technikám zlacení celý rok, je to úžasný historický obor a u této kombinace chci zůstat určitě. V některých obrazech je také krev.
Vaše?
Ano, je to moje krev. Chtěla jsem si ji vzít sama, ale nakonec mi musel pomáhat kamarád. Pak jsem ji nechala odstředit a smíchala se žloutkem, aby byla pružnější. Je to jedna z nejtrvanlivějších technik, dříve se malovalo kromě krve také hlínou nebo močí a přežilo to desítky tisíc let.
Kam byste se žánrově zařadila?
Řekla bych, že jsem na pomezí expresivní figury a abstrakce. Snažím se více vyjádřit samotnou linkou, abych nemusela stínovat a snažit se vehementně tvarovat. Chci, aby vše důležité bylo vyjádřeno linkou. Figura mě tedy nikdy neopustí. Abstrakce mě baví taky, protože je kupodivu těžká. Musí vyjádřit něco, co má styl a hloubku, aby to nebyla jen jedna z mnoha plytkých změtí tvarů a křivek.
Jak důležité je pro vás výtvarné vzdělání?
Já jsem prošla střední uměleckoprůlmyslovou školou tady v Brně, kde byli důslední a přísní, ale bylo to strašně potřebné. Umělecké školy ve světě fungují jinak, okamžitě se přechází ke stylu a k vlastnímu vyjádření a řemeslo přeskakují. To vlastní vyjádření je pak o to horší. Takže jsem za ty čtyři roky boje tady v Brně moc ráda.


description: Nevědomost kolemjdoucích rozzuřila mladého cizince v Brně. Když se nedočkal odpovědi na dotaz, kudy se dostane na svůj hotel, začal demolovat zařízení podzemního parkoviště. Roli v jeho počínání hrály také drogy.

title: Nevěděl, kudy na hotel. Cizinec tak ve vzteku zdemoloval parkoviště


description: České dráhy se odvolaly k Drážnímu úřadu kvůli přidělení dopravní kapacity na trase Praha - Brno konkurenčnímu RegioJetu. Ten si požádal o provoz vlaků ve stejné časy, o něž měly zájem i ČD. Firma patřící podnikateli Radimu Jančurovi na trati do Brna a Bratislavy jezdí od 11. prosince.

title: České dráhy se odvolaly, nelíbí se jim přidělení vlakových spojů RegioJetu


description: Badatelé často uvádějí, že za znalost pěstování vinné révy na Moravě vděčíme kolonistům ze starověkého Říma. Důkazů je ovšem málo. Jeden z nich byl nalezen v roce 1889 v Moravské Nové Vsi. O tom, kde je nejvýznamnější historický nález obce dnes, ale místní lidé většinou ani netuší.

title: Nález ztraceného lva. Socha dokazuje, že víno na Moravu přinesli Římané


description: Byla jedním z největších turistických lákadel města, poslední roky ale keltská osada Isarno v Letovicích na Blanensku už jen chátrala a nabízela velmi omezený program. A teď je jasné, že půjde k zemi. Nepřihlásil se nikdo, kdo by ji chtěl provozovat.

title: Konec Keltů v Letovicích na Blanensku. Osadu nechce nikdo provozovat

maintext:
Sdružení Keltoi, které Isarno od města získalo do nájmu, čtyři roky slibovalo rozsáhlou rekonstrukci. Na obnovu replik dřevěných a bambusových chýší dokonce získalo stotisícovou dotaci z kraje, ani to ale nepomohlo. Dotaci nakonec musel předseda sdružení vrátit.
Radnice, které patří pozemky pod Isarnem ležící na kraji města ve směru na přehradu Křetínka, letos v květnu sdružení Keltoi ukončila nájem. Začala hledat nového investora nebo zájemce o provozování osady. Skanzen, který by potřeboval opravy za statisíce až miliony korun, ale nikdo provozovat nechce. Lhůta pro přihlášení vyprší zítra a město už na zázraky nečeká.
„Víceméně jsme očekávali, že se nikdo nepřihlásí, moc nás to nepřekvapilo. Kelti jako takoví v Letovicích určitě končí a z celého Isarna by s ohledem na stávající stav staveb mělo zůstat úplně minimum,“ potvrdil místostarosta Letovic Jiří Palbuchta (ČSSD).
V plánu je zábavní areál pro děti i důchodce
Město už má záchranný plán. Na místě osady, kterou zde před 16 lety založila bývalá majitelka Simona Hrušková, chce vybudovat multifunkční hřiště a zážitkové centrum. „Předložil jsem radním svou vizi na další využití této lokality. Byl bych rád, aby zde vzniklo turistickosportovní centrum, které nabídne vyžití všem od dvou do sta let. Je to krásné místo kousek od centra, je tam vidět jen špička zámku a pak už jen výhled do krajiny. Byla by škoda je nevyužít,“ popsal starosta Letovic Vladimír Stejskal (ODS).
Materiálem, který zpracoval, se bude rada města oficiálně zabývat na svém jednání 9. ledna. Ani když radní záměr schválí, neznamená to ale, že se sportoviště, kde chce radnice vybudovat zázemí také pro pořádání koncertů a dalších kulturních akcí, začne hned budovat.
„Nepůjde jen o instalaci herních prvků, chceme tuto lokalitu, která má asi 1,5 hektaru, řešit komplexně. Zajistit sociální zázemí, toalety, bufet, mohl by zde vzniknout i menší amfiteátr a podobně,“ vypočítal Palbuchta s tím, že město zkusí na obnovu areálu získat dotaci.
Starosta Letovic je optimističtější. Věří, že alespoň část z předpokládaných čtyř až pěti milionů korun by projektu mohli přiřknout zastupitelé v březnu, kdy bude jasné, jak město letos hospodařilo. Očekávaný zisk se rozdělí mezi projekty, na které se nedostalo ve schváleném rozpočtu. Že by se našly peníze na celkovou obnovu Isarna v jeho stávající podobě, ale už nikdo neplánuje. Přitom ještě na jaře to vypadalo, že zájemci o provozování jsou hned dva. Kromě sdružení Keltoi o Isarno projevil zájem i nově založený spolek Isarno sdružující nadšence, kteří v osadě pracovali jako dobrovolníci uplynulých několik let.
„Byla to naše srdcová záležitost. Dělali jsme svépomocí drobné opravy, chovali zde kozy, seli obilí, vysázeli jsme ovocné keře a stromy, snažili jsme se, všechno ale ztroskotalo na investicích. Opravy dřevěných částí už šly do desítek tisíc na jedné stavbě, to nešlo platit z vlastní kapsy,“ vysvětlila Marie Staňková ze spolku Isarno, která v keltské osadě pomáhala posledních osm let. „Že je konec, nás hodně mrzí, je ale dobře, že se to dál využije,“ dodala.