description: Olomouc - Kam přesně o půlnoci zajít na štědrovečerní sváteční mši? V Olomouci si letos můžete vybírat ze tří starobylých chrámů, další zvou na vánoční…

title: Kam v Olomouci na půlnoční? Tři chrámy začínají přesně o půlnoci


description: Olomouc – Tradiční vánoční vystoupení předvedly v sobotu v podvečer olomoucké akvabely.

title: Olomoucké akvabely předvedly vánoční vystoupení

fasttext_language: cs


description: Olomouc – Vánoce jsou hlavně o dětech a nejen ty školou povinné už počítají poslední dny a hodiny do Štědrého dne.

title: Školákům začínají prázdniny, v Olomouci si užívají bruslení


description: Olomouc – Ladné pohyby, pořádné plíce a sílu k náročným kreacím pod vodou musí mít každá dívka, která chce být akvabelou. Kombinace všech těchto…

title: Elegance pod vodou? Hlavně pořádné plíce a silné svaly, říká akvabela

maintext:
Olomouc – Ladné pohyby, pořádné plíce a sílu k náročným kreacím pod vodou musí mít každá dívka, která chce být akvabelou. Kombinace všech těchto dovedností nechybí ani šestnáctileté olomoucké akvabele Adéle Půčkové, které se společně s juniorským týmem představila na víkendovém vánočním vystoupení na olomouckém plaveckém bazénu.
S elegantním tancem ve vodě začala už ve svých sedmi letech.
„Akvabelou jsem chtěla být už jako malá. Vždycky jsem měla ráda vodu a plavání a zůstalo mi to až do dneška. Byla to taková přirozená cesta," vypráví Adéla Půčková.
Nyní je v juniorském týmu olomouckých akvabel a na svém kontě už má několik velkých úspěchů.
„Vybojovala jsem mistrovský titul v povinných figurách a v párově sestavě taky. Úspěch mě samozřejmě těší, ale hlavní mě to moc baví. Beru to jako báječný koníček. Uvidíme, kam to povede a jak se mi bude dál dařit," říká Adéla Půčková.
K tomu, aby společně s kolegyněmi z týmu divákům předvedla okouzlující podívanou, musí trénovat i několik hodin denně.
Zároveň však potřebuje pořádnou sílu a plíce.
„Je fakt, že někdy se pod vodou trochu dusíme, ale není to zas nic hrozného. U akvabel se výdrž pod vodou neměří na čas, ale na metry. Základ je přeplavat padesátku pod vodou na jeden nádech. Jednotlivé sestavy trénuje několik týdnů. Záleží na tom, kolik máme času. Třeba vánoční vystoupení jsme stihly nazkoušet za dva týdny," popisuje Adéla Půčková.
Jako každá akvabela musí trénovat i své svaly. K synchronizovaným pohybům pod hladinou, výskokům a dalším prvkům potřebuje být v perfektní kondici.
„Není to jen o plavání a výdrži pod hladinou. Je třeba mít sílu. Proto musíme posilovat a cvičit, abychom to všechno zvládly," říká na závěr šestnáctiletá olomoucká akvabela Adéla Půčková, která o víkendu vystoupila společně s juniorským týmem na plaveckém bazénu v Olomouci.


description: Olomoucký kraj – Déšť se sněhem dává v neděli večer zabrat silničářům v Olomouckém kraji.

title: Sníh a déšť na cestách: silnice na Olomoucku zatím sjízdné, ale opatrně


description: Jívová – Rudolf Wanzl v roce 1918 založil v Jívové na Olomoucku zámečnickou dílnu. Měla 20 zaměstnanců, kteří vyráběli váhy a zemědělské stroje. Po druhé…

title: Jívová zviditelní odsunutého rodáka, otce nákupních vozíků Rudolfa Wanzla

maintext:
Jívová – Rudolf Wanzl v roce 1918 založil v Jívové na Olomoucku zámečnickou dílnu. Měla 20 zaměstnanců, kteří vyráběli váhy a zemědělské stroje. Po druhé světové válce musel rodnou vesnici opustit. V německém Leipheimu však na jívovskou tradici společně s Rudolfem Wanzlem juniorem navázal.
Rodný dům Rudolfa Wanzla v Jívové Foto: DENÍK/Jiří Kopáč
Záhy přišla poptávka od výrobce pokladen z Augsburgu a na světě byly první nákupní vozíky.
Jejich nejmodernější nástupci dnes slouží lidem po celém světě.
V rodné Jívové na slavného občana nezapomněli. Dočká se pocty. Na známé jméno chtějí lákat turisty.
Nákupní vozík před sebou strkal mezi regály v supermarketu snad každý.
Ale málokdo ví, že kořeny výroby světové značky produkující špičkové výrobky v pobočkách po celém světě, včetně Číny, spadají do bývalé německé osady u Olomouce.
Právě tam se nyní rozhodli, že slavného rodáka připomenou všem, kdo do obce přijede.
A ostatní budou na jméno lákat k návštěvě. I vyznavače cyklistiky.
Příběh vozíku První zasouvací nákupní vozík se sklopnou rukojetí, podobný těm současným, byl patentován v roce 1950.
O rok později pak vozík s pevným košem – firma Wanzl tehdy zaměstnávala 50 lidí.
V letech 1970 až 1983 firma založila nové pobočky v Nizozemí, Rakousku a Švýcarsku, ve Velké Británii, Francii a Belgii.
V letech 1991 až1994 pak v České republice, Maďarsku a Polsku. Obrat koncernu v té době překročil částku 300 milionů marek.
Po roce 2000 dochází k rozmachu samoobslužných prodejen v rozvojových zemích.
V roce 2007 pak firma Wanzl otevírá vlastní závod v Číně a rozšiřuje výrobní plochy v závodech v německém Leipheimu.
Inspirace na Slovácku
Za nos se chytili v Jívové poté, co s Místní akční skupinou Bystřička zavítali na Hodonínsko. Když si všimli, jak například ve Strážnici v rámci podpory turistického ruchu dokáží „prodat" odbojářku Marii Kudeříkovou nebo oskeruše.
„Mají jednu místnost věnovanou Marušce Kudeříkové a lákají na to turisty. Umění to i s oskeruší," poznamenal starosta Jívové Jan Pewner.
Přestože v Jívové už nežije nikdo, kdo by Rudolfa Wanzla osobně znal, místní si jej připomínají.
Fotodokumentaci spojenou se životem Rudolfa Wanzla a jeho podnikáním však nemá v Jívové nikdo.
„Bohužel. Z německé osady se po válce museli všichni vystěhovat. Ti co tu zbyli, se smíšeného manželství, už zemřeli," uvedl starosta.
Stále však stojí jeho rodný dům, číslo popisné 228, a v Hněvotíně na Olomoucku je známá pobočka slavné firmy.
„Chtěli jsme lidem, kteří do Jívové přijedou, připomenout tohoto slavného rodáka. Aby si to také spojili s Hněvotínem. Proto jsme oslovili společnost Wanzl, zda by souhlasili," vzpomínal starosta.
Cykloturistický memoriál i deska
Jako první napadlo Jívovské, že by po rodákovi mohli pojmenovat každoroční cyklovýpravu – Memoriál Rudolfa Wanzla.
„Firma s názvem souhlasila. Dokonce mikroregionu poskytli příspěvek a chtěli uzavřít smlouvu, že memoriál budou podporovat každým rokem," pochlubil se starosta.
Následovala myšlenka umístit na rodný dům Rudolfa Wanzla pamětní desku.
„Návrh její podoby jsme již poslali firmě Wanzl, která jej v těchto dnech posuzuje," sdělil Jan Pewner.
Mělo by být z mramoru nebo porcelánu.
„Nápis by byl jednoduchý a mohl by jej doplnit i reliéf tváře pana Wanzla," popisoval.
Připomínka by měla být na fasádě v příštím roce.


description: Jeseníky – Původně to měl být test nové techniky, nyní video zimních Jeseníků láká desetitisíce diváků. Nejvyšší moravské hory propaguje jako poslední…

title: Jeseníky - poslední ostrovy svobody. Do hor láká nové video


description: Olomoucko - Podívejte se na naše tipy, kam lze vyrazit za zajímavým či netradičním silvestrovským programem.

title: Kam na Silvestra? Na párty v lese, hrady i společný běh


description: Olomouc – Olomoucký hotel NH Collection Olomouc Congress si na své konto může připsat zajímavý úspěch.

title: Olomoucký hotel patří k desítce nejlepších v ČR


description: Olomouc, Berlín – Jako kdyby někdo najel do lidí na vánočních trzích v Olomouci. Tak přirovnává pondělní útok v centru Berlína Jan Pospíšil,…

title: Jako kdyby vjel kamion do davu na olomouckých trzích, popisoval po útoku

maintext:
Olomouc, Berlín – Jako kdyby někdo najel do lidí na vánočních trzích v Olomouci. Tak přirovnává pondělní útok v centru Berlína Jan Pospíšil, devětadvacetiletý Olomoučan, který v německé metropoli pracuje.
Do davu lidí na vánočních trzích v Berlíně najel kamionFoto: ČTK/AP Photo/Michael Sohn
Berlínská policie zatím hovoří o dvanácti mrtvých, další desítky lidí utrpěly zranění, několik je ve vážném stavu.
V době, kdy nákladní vůz vjel do návštěvníků vánočního trhu nedaleko symbolu Berlína, Pamětního kostela císaře Viléma, byl Jan Pospíšil na hotelu asi tři kilometry od tragické události.
„Pracoval jsem na počítači, přitom měl puštěnou televizi a najednou byl přerušen program," popsal, jak se dozvěděl o činu, jenž okamžitě vyvolal podezření na řízenou akci teroristů. Tuto motivaci nyní úřady prošetřují.
Jan Pospíšil, Olomoučan pracující v Berlíně. Autor: archiv Jana Pospíšila
Spousty dětí
Nákladní vůz s polskou poznávací značkou vjel na trh na náměstí Breitscheidplatz přes chodník z Kantovy ulice a davem lidí a vánočními stánky ujel asi 50 až 80 metrů, než se zastavil na okraji Budapešťské ulice.
„Je to centrum svátečního dění , něco jako by někdo najel nakladním vozidlem do lidí na Horním náměstí," uvedl pro Olomoucký deník Jan Pospíšil.
„Samozřejmě, že mě to šokovalo, protože tu vidíte hlavně spousty dětí," dodal.
V místě události se pohyboval ještě dnes.
„Jezdím kolem velmi často, naposledy dnes dopoledne. Trhy jsou nádherné a mají přímo pohádkovou atmosféru. Vždy je tu plno lidí," řekl olomoucký rodák, který v Berlíně pracuje půl roku jako technik v oblasti telekomunikací.
Česká diplomacie nemá žádné informace o případných obětech z řad českých občanů.


description: Olomouc – Desítky pejsků v olomouckém útulku v Neředíně zažily nevšední den. Na Štěpána je přišlo navštívit asi sto lidí. Někteří se na ně přišli jen…

title: Pejsci dostali dárky. Některé si vybírali noví páníčci


description: Olomouc – Dušan Serbus pracuje u České pošty od listopadu loňského roku. Přestože za celou dobu neslyšel od nadřízených jedinou výtku a je přesvědčen, že…

title: Stávkoval jsem, tak musím skončit, zlobí se kurýr

maintext:
Olomouc – Dušan Serbus pracuje u České pošty od listopadu loňského roku. Přestože za celou dobu neslyšel od nadřízených jedinou výtku a je přesvědčen, že patřil mezi nejlepší nováčky, musí skončit. Za neprodloužením smlouvy podle něj stojí účast na stávce, jíž se menšinové odbory v tomto týdnu snaží vydobýt vyšší mzdy. Podle České pošty se zaměstnanec plete. O jeho odchodu mělo být rozhodnuto ještě před stávkou.
Ilustrační foto.Foto: DENÍK/Petr Šimr
Na SPÚ Olomouc, odkud se rozvážejí zásilky do celého Olomouckého kraje, nastoupil Dušan Servus vloni 7.listopadu. „Mé pracovní hodnocení bylo dobré, žádné problémy nebyly, nikdo mi nic nevytýkal. Z nováčků, kteří nastoupili vloni na podzim, jsem byl snad jediný, kdo vydržel a osvědčil se. Troufnu si říct, že jsem byl nejlepší," popisoval.
Muž, který denně polyká kilometry za volantem poštovního náklaďáku, se v tomto týdnu přesto dozvěděl, že podnik s ním už nepočítá. „Vedoucí mi oznámila, že pracovní poměr nebude prodloužen. Už mi to prý poslali. Jenže je čtvrtek a nic mi nepřišlo. Přitom v 15 kilometrů vzdálené obci bych poštu z Olomouce obdržel druhý den," popisoval muž.
To jej utvrdilo v tom, že rozhodnuto o jeho odchodu bylo až poté, co si nadřízení přečetli jeho jméno na seznamu stávkujících. „Tak to vidíme. Připojil se ke stávce, tak mu nebyla prodloužena pracovní smlouva," postavil se za Serbuse předák menšinových poštovních odborů na Olomoucku Petr Lahodný. „Panu Lahodnému jsem předal podklady pro případné právní kroky. Projednají je s právníkem, se kterým odbory spolupracují. Já osobně se soudit nebudu. I kdybych uspěl, nemohl bych se vrátit. Umím si představit tu atmosféru, která by panovala," dodal.
Podle České pošty však odchod Dušana Serbuse z podniku nemá žádnou spojitost s účastní v protestní akci. „O ukončení pracovního poměru s dotyčným zaměstnancem bylo rozhodnuto již před tím, než byl předložen seznam stávkujících," odmítl závěr zaměstnance mluvčí České pošty Matyáš Vitík. Zároveň poukázal na to, že v seznamu stávkujících je například také zaměstnanec, kterému naopak byla pracovní smlouva prodloužena na dobu neurčitou.
Čtěte také Plat doručovatelek? 12 tisíc čistého. Část pošťáků opět stávkuje, i v Olomouci


description: Olomouc - Ráno čeká paní Kateřina se svými dvěma dětmi na přechodu, dokud se neobjeví skulinka mezi rychlejedoucí kolonou aut. Málokterému se chce…

title: Chomoutovem sviští šňůry aut. Rodiče se bojí pouštět děti na přechod


description: Olomouc – Marie se sklonila nad jesličkami, v nichž ležel Ježíšek. Právě jeho narozením končilo představení, které odehráli amatérští herci na první…

title: Na Sv. Kopečku se narodil Ježíšek. Tradiční živý betlém lákal k bazilice


description: Olomoucký kraj – Mnohem více policistů, kteří u sebe mají dlouhé zbraně. To je jedna z reakcí, kterou vyvolal u policie v Olomouckém kraji stejně jako v…

title: Kraj reaguje na útok v Berlíně. Do ulic vyrazily hlídky s dlouhými zbraněmi


description: Olomoucký kraj – Zodpovědně přistoupili majitelé obchodů k nařízení mít o státních svátcích zavřené obchody. Vánoční svátky byly už třetí zkouškou, kterou…

title: Prodavači byli o svátcích doma. ČOI vyrazila na kontroly zavřených obchodů

maintext:
Olomoucký kraj – Zodpovědně přistoupili majitelé obchodů k nařízení mít o státních svátcích zavřené obchody. Vánoční svátky byly už třetí zkouškou, kterou od platnosti zákona letos absolvovali.
Ilustrační fotoFoto: DENÍK
Česká obchodní inspekce (ČOI) situaci monitorovala během vánočních svátků napříč republikou.
V Olomouckém kraji se neobjevilo žádné pochybení.
Pokud někdo našel pod stromečkem peníze a chtěl vyrazit na velké nákupy hned po Vánocích, letos poprvé si musel počkat.
Velká část obchodů měla o vánočních svátcích zavřeno. Nařizuje to zákon, který začal platit na začátku října.
Úředníci z inspektorátu pro Olomoucký a Moravskoslezský kraj od Štědrého dne do Štěpána provedli celkem 65 kontrol.
„Deset jsme uskutečnili 24. prosince, pětadvacet na první svátek vánoční a o den později to bylo třicet kontrol," informoval o přesných číslech vedoucí inspektorátu Boris Stabryn.
Alza pochybení odmítá
Napříč celým Českem se objevilo během vánočních svátků jen jediné pochybení.
„Jednalo se o internetového prodejce, který zároveň obsluhoval zákazníky i ve své kamenné provozovně, kterou sám označuje jako prodejnu," upřesnil mluvčí ČOI Jiří Fröhlich.
Šlo o Alzu.cz. Společnost odmítá, že by porušila zákon.
Během státních svátků musí mít zavřeno všechny obchody, jejichž rozloha je větší než 200 metrů čtverečních.
„ V případě kontroly, kde by byl v době zákazu uskutečňován prodej a byly by pochybnosti o velikosti plochy, ověřila by se tato všemi dostupnými možnostmi, například z kolaudační dokumentace, proměřením," ujistil o postupu ČOI Boris Stabryn.
Za porušení nařízení hrozí až milionová pokuta. Pokud se prohřešek opakuje, může stoupnout až na pět milionů.
Od října, kdy začal zákon platit, nabyla právní moci prozatím jediná pokuta ve výši deset tisíc korun, kterou ČOI udělila.
Tu zaplatil podnikatel, který má bazar v Rokycanech v Plzeňském kraji.
Další nejbližší státní svátek připadá na Nový rok, tedy na tuto neděli.


description: Olomouc – Policejní opatření v Olomouckém kraji po pondělním útoku na vánočních trzích v Berlíně pokračují. Policisté se například pokusili zpomalit vjezd…

title: Policie se samopaly zbrzdila vjezd na vánoční trhy v Olomouci


title: Kam o svátcích? Na betlémy, pohádkové hrady i vánoční koupel

maintext:
Olomoucko - Prodloužený sváteční víkend si můžete zpestřit nejen dobrotami na vánočním stole. Podívejte se na naše tipy.
Ilustrační fotoFoto: DENÍK/Karel Pech
Výstava betlémů u sv. Michala
Více než sedmdesát betlémů z celého světa mohou od 24. prosince zhlédnout návštěvníci kostela svatého Michala v Olomouci.
V Křížové chodbě budou k vidění i dvě rarity – nejmenší betlém v České republice, a to v lískovém oříšku, a betlém pocházející z Japonska. Tedy jediný japonský betlém vystavovaný v České republice.
I další betlémy vyrobené z proutí, drátů, hlíny, čokolády či železa pocházejí například z Peru, Číny nebo Holandska.
Výstava betlému potrvá do 6. ledna a je přístupná denně od 9 do 17 hodin.
Živý betlém na Sv. Kopečku
Jedinečné představení o narození Ježíška chystají na neděli 25. prosince na Svatém Kopečku.
Od 16.30 zde budou zpívat koledy a na pódiu v ambitu za kostelem okouzlí malé i velké diváky vánoční hra. Program s názvem Svatokopecký Živý Betlém se koná od 16.30 do 18 hodin. (krk)
Zoo zve na večerní prohlídky
Večerní vánoční prohlídky v Zoo na Svatém Kopečku potěší malé i velké návštěvníky, kteří nechtějí celé svátky jen lenošit.
Od 25. do 30. prosince mohou každý den v 16 a v 18 hodin vyrazit na komentovanou prohlídku a pozorovat řadu zvířat, která jsou při chladném venkovním počasí aktivnější než za horka.
Vánoce na Bouzově
Rozbalit si vánoční dárek přímo na hradě nebo si sestavit vlastní rodinný betlem mohou o svátcích návštěvníci hradu Bouzov. Speciální prohlídky i doprovodný program je pro příchozí připravený na Štědrý den od 15 hodin i během dalších svátečních dnů.
„Na sobotu chystáme speciální prohlídku s nadílkou v rytířském sálu. Návštěvníci si mohou přinést vánočná dárky, my jim je dáme pod stromeček a tam si je poté mohou rozbalit. Hrad je vánočně vyzdobený takže atmosféra bude velmi sváteční," řekl kastelánka hradu Bouzov Zuzana Šulcová.
Kromě dárků, které si příchozí přinesou, dostanou ještě něco navíc přímo od průvodců. „Každý od nás dostane malý dárek a kromě toho jsme pro všechny připravili překvapení, které prozradíme až v sobotu," naznačila kastelánka a řekla, že na sobotní prohlídky v 15 a 15.10 hodin je třeba se předem telefonicky objednat.
Na druhý svátek vánoční a 27. prosince bude pro návštěvníky připravený program s názvem Vánoční hrad Bouzov. Po oba dny bude kromě vyzdobeného hradu k vidění také živý betlém na prvním nádvoří, kde se také budou zpívat koledy.
„Kromě prohlídky živého betléma si zde lidé mohou udělat fotografie ve velkém dřevěném betlému. Ten tvoří figury v životní velikosti, za které si mohou stoupnout a poskládat si na fotografii betlém s vlastními obličeji," prozradila kastelánka Zuzana Šulcová s tím, že i na tyto prohlídky je lepší se telefonicky objednat.
Již tradičně budou od 9 do 15.30 hodin pro děti i dospělé připravené také vánoční dílny i něco dobrého na zahřátí. (krk)
Velkou Bystřici rozezní trubky
Hlas trubek se rozezní na Štědrý den večer z kostelní věže ve Velké Bystřici. Ještě než začnou zvonit zvony před půlnoční mší, mohou si lidé vyslechnout tradiční troubení u jesliček nebo si alespoň otevřít okno, aby zvuk trubek doletěl až k nim. Muzikanti budou troubit od 21.15 do 21.45 hodin.
V Litovli ožijí řemesla
Potěšit se pohledem na překrásné ruční výrobky a sami si vyzkoušet svoji šikovnost mohou v pondělí 26. prosince návštěvníci tradiční akce Oživlá řemesla v Muzeu Litovel.
Od 14 do 19 hodin zde budou řemeslnící prezentovat svoje dovednosti a zručnost. Mnoho originálních předmětů bude také k zakoupení.
Jedinečnou atmosféru akce bude dokreslí lidové písně kapely Hanácká mozeka Litovel.
Vánoční prohlídky na hradě
Na první svátek vánoční jsou na šternberském hradu připraveny Poetické prohlídky.
Návštěvníci si mohou v romantickém podvečerním čase prohlédnout vánočně vyzdobený hrad a kromě informací týkajících se historie hradu a vánočních tradic, uslyší i půvabné příběhy z knihy Piera Gribaudiho Příběhy vánoční noci.
Nedělní sváteční prohlídky začínají v 16, 17 a 18 hodin.
Přehradu zaplní otužilci
Už po třiatřicáté se sejdou všichni otužilci na Štědrý den pod hrází Plumlovské přehrady, aby osvěžili nejen své tělo, ale i ducha. A možná že sobotní Vánoční koupel bude letos i rekordní.
S přibývajícími roky totiž zájem o ledové koupání pod přehradou roste a poslední dva ročníky přišlo shodně devadesát dva odvážlivců.
„Pamatuji si, že dříve to bylo okolo šedesáti, poslední roky se k té stovce blížíme, ale ještě jsme ji nepřekonali. Doufáme tedy, že letos už tuto magickou hranici sta lidí překonáme," řekl Michal Mucha z pořádajícího oddílu TJ Haná Prostějov.
Vstříc tekuté zimě se plavci vrhnou přesně ve dvanáct hodin, předtím se však musí všichni shromáždit, například i kvůli focení.
„Shromáždění lidí, kteří půjdou do vody, bude mezi 11.30 a 11.45. V 11.50 uděláme společné focení a ve 12 hodin to vypukne," informoval Mucha.
Koupel si pak užijí opravdu všichni, a to nejen zimní plavci, ale i ti, co se do té chvíle otužovali například jen doma ve sprše.
„Je to vlastně taková recesní společenská akce. Lidé si berou různé převleky a kostýmy a jde hlavně o zpříjemnění si čekání na Štědrý večer. Zúčastní se nejen příznivci dálkového plavání, ale i vyznavači různých outdoorových sportů. Ti si tak můžou vyzkoušet, jestli na to mají. V každém případě budeme mít samozřejmě k dispozici i zdravotníka," dodal Michal Mucha.


description: Česko hledá odborníky na moderní technologie. Nemá je ale kdo učit. Dvacet tisíc specialistů na IT chybí podle aktuálních průzkumů nyní v Česku chybí.

title: Ajťák nad zlato. Hledá se a rychle u nás i v celé Evropské unii

maintext:
Takzvaných ajťáků bude v tuzemsku brzy méně než vtipů, které tu o nich kolují. Vyplývá to z posledních odhadů Evropské komise, podle které bude v celé Evropské unii do roku 2020 chybět asi 756 tisíc IT specialistů.
Přitom digitální znalosti budou podle odborníků brzy vyžadovány u devadesáti procent pozic. „V budoucnu vzniknou i zcela nová pracovní místa, která dnes ještě neznáme – podle odhadů bude šedesát pět procent dětí vstupujících dnes do základních škol obsazovat tyto nově vzniklé pozice,“ říká Martin Roháček z projektu i-com-unity, který se zaměřuje na rozvoj IT odborníků. Klíčem k tomu, aby specialistů na moderní technologie do této
doby dostatečně přibylo, je zatraktivnění tohoto oboru studentům. Pro tuzemské školství to však není jednoduchý úkol. Nemohou totiž učitele IT či technických předmětů vůbec sehnat.
„Ajťáci jsou asi největší průšvih. Sám jsem měl problém, když kolega odešel do soukromé sféry, protože potřeboval uživit rodinu. Musel jsem přijmout maturanta, který má znalosti v oboru, protože dělá správce sítě,“ uvedl ředitel Masarykovy střední školy chemické Jiří Zajíček, podle kterého je získat pro odborné technické předměty učitele s požadovanou kvalifikaci prakticky nemožné.
Podle Roháčka je však řešení nasnadě. Zatraktivňovat obor pro studenty pomocí kurzů. „Objíždíme školy, diskutujeme o tom, jak se mění požadavky na nové formy vzdělávání, co dělat, abychom IT obory zatraktivnili studentům,“ popisuje pracovní proces Roháček.
Pokud bude IT specialistů v České republice i nadále ubývat, doplatí na to také firmy. Ty už nyní ajťáky královsky platí, a pokud je budou chtít udržet, budou muset pro ně navyšovat jak peníze, tak i další benefity. Právě IT je oborem s nejrychleji rostoucí mzdou v Česku.


description: Z Prahy do Drážďan můžete po novém úseku dálnice vyrazit už v sobotu. Na slavnosti bude gulášová polévka.

title: Kousek dálnice D8 za deset miliard je hotový


description: Mladí lidé chodí čím dál častěji na Štědrý den za zábavou. „Vlivem odkládání založení rodiny je ve společnosti množství lidí, kteří už nežijí s rodiči a zároveň ještě nemají svou rodinu. Skupina přátel na Štědrý den je pak dobrou alternativou, jak si tento den užít,“ uvedla psycholožka Alex Hrouzková.

title: Nový trend. Mladí lidé míří na Štědrý večer do restaurací

maintext:
Na Štědrý večer si barmani i servírky vydělají Že policisté nebo záchranáři pracují na Štědrý večer, je samozřejmost. U lidí v pohostinství je to jinak.
Pokud jde o restaurace, které jsou otevřené nepřetržitě celý rok, zaměstnanci většinou předem vědí, že na ně může vyjít směna i na Štědrý den. Pokud by na Štědrý den nechtěli pracovat, museli by si to sjednat písemně se zaměstnavatelem předem.
Pracovníkům restaurací bude za práci na Štědrý den ze zákona náležet příplatek. Jelikož letos Štědrý den připadne na víkend, budou mít pracovníci nárok celkem na tři typy příplatku, které se sčítají.
Konkrétně jde o příplatek ve výši 100 procent průměrného výdělku za práci ve svátek, dále příplatek ve výši 10 procent průměrné mzdy za práci o víkendu a 10procentní příplatek za práci v noci.


description: Co se může stát, když na ulici oslovíte krásnou ženu? Bude to výhra, nebo prohra? Vychází prvotina Andreje Líbala, mladého spisovatele, který o své knize říká, že to je pražských Padesát odstínů šedi.

title: Vychází Pražský Casanova, román ve stylu Padesáti odstínů šedi

maintext:
O čem je román Pražský Casanova?
Je to o několika hektických týdnech pražského podnikatele a spisovatele, který má problém... je závislý na navazování kontaktů s něžným pohlavím. To mu způsobuje řadu problémů jak v osobním, tak profesním životě.
Ukázka z knihy V románu mají důležitou roli známá pražská místa. Šli ještě deset minut. Pořád mírně svažující se ulicí směrem k Vltavě. Dorazili ke Karlovu mostu, jednomu z hlavních lákadel města pro turisty z celého světa, a rychle jej přešli. Několikrát vstoupili fotícím se cizincům do záběrů fotoaparátů, ale brali to s humorem. Jakmile se dostali na druhý břeh, odbočili do ulice vlevo a šli směrem k vodě. Johana se rozhlížela na všechny strany, brzy pochopila, kam míří. Na tváři se jí objevil radostný výraz a celá zářila štěstím. Všiml si toho a byl rád, že se mu nápad povedl. Zastavili se u malé dřevěné chatky s nápisem Big Baloon. Uvnitř seděla žena a anglicky se zeptala na počet vstupenek. „Zdravím. Pro kolik lidí to je?“ zeptal se David. „Pro pět,“ odpověděla. „Chceme letět sami dva,“ řekl. „V tom případě musíte zaplatit pět lístků,“ „Výborně. Tady to je,“ řekl a zaplatil.
Je to vaše první knížka?
Ještě jako dítě jsem psal takové dobrodružné příběhy, ale je to psané v ruce a přepisovat se mi nechce.
Co bylo impulzem pro román?
Asi moje manželka. Ta věděla, že mě psaní baví. Bylo to v době, kdy byly populární knížky jako Padesát odstínů šedi. Řekla, že bych to taky mohl zkusit. Stejným stylem, ale z jiného pohledu, napsat to z pohledu muže a s pražskými reáliemi. Tak jsem vymyslel příběh Davida Brauna.
Jsou tam i autobiografické prvky?
Je to moje prvotina, dají se tam najít i autobiografické prvky. Ale nebudu prozrazovat, které to jsou.
Jak dlouho vám trvalo sepsat knihu o tři sta padesáti stranách?
Zhruba tři roky. Psal jsem to pátky a soboty po večerech, jindy jsem neměl čas. Proto tak dlouhá doba. To je asi jen první krok, napsat knihu. Taky je potřeba někoho přesvědčit, aby ji vydal...
To byl problém. Zpočátku jsem oslovoval velká nakladatelství, ale většinou jsem se nedočkal žádné odezvy. Pak jsem oslovil menší vydavatelství na Moravě – a dopadlo to. Líbal je skvělé jméno pro autora podobných románů.
Je to pseudonym, nebo vaše pravé jméno?
Je to moje pravé jméno. Uvažoval jsem o nějakém pseudonymu, když jsou tam pasáže z mého života. Ale nakonec jsem to vydal pod pravým jménem.
Knihu prý četla i vaše babička, jak se jí líbila?
Líbila. Beru to s nadsázkou. Je to moje babička, tak mi to asi úplně nepohaní, ale říkala, že ji to bavilo a že to bylo napínavé od začátku do konce.
Chystáte pokračování?
Příběh Pražského Casanovy je uzavřený. Mám rozpracovanou další knihu, nechci moc prozrazovat, ale bude to také z pražského prostředí.
Co to bude?
Detektivka, love story... Bude to o ženě, které muži sdělují svá největší tajemství.
Psaní je vaše profese, nebo jen koníček?
Zatím jen koníček, ale byl bych rád, kdyby z toho v budoucnu bylo něco víc. Čtenáři se dohadují, kdo je dívka na titulce. Je to tajemství. Nikomu to neříkám, ale když na to někdo přijde, rád mu zatleskám.


description: Má na sobě oranžový oblek, ruce od popela, ale popelář to není. To není replika z oblíbené vánoční pohádky, ale předvánoční finta novodobých „šmejdů“.

title: V metropoli řádí falešní popeláři. Chtějí peníze


description: Nebaví vás obří předvánoční nákup vyndávat u pokladny po jednom na pás a pak vše zase vracet do košíku? A štve vás, že se výslednou cenu dozvíte až od paní pokladní? Tak s tím je konec. Alespoň v obchodech Globus a vybraných místech řetězce Tesco.

title: Nákupy zcela pod kontrolou. Bez front a vyndávání z košíku

maintext:
V zahraničí jsou už o krok dál V Itálii či USA využívají senzory, které poznají, co si kupujete.
Společnost Amazon už není jen internetový obchod. Nově spouští projekt Amazon Go, při němž je využíváno rozpoznávání tváří pomocí kamer a senzorů po celém obchodě. Díky tomu dokáže systém zjistit, kdo si co vzal z regálů.
První obchod otevřou na začátku roku v Seattlu. V praxi u vchodu načtete mobilní aplikaci, vezmete si zboží a při odchodu systém strhne částku z vašeho účtu na Amazonu.
Zajímavý projekt rozjel také největší italský řetězec supermarketů Coop Italia. Ve spolupráci se společností Accenture nabízí svým zákazníkům supermarket budoucností.
Potraviny jsou vystaveny v šikmých či vodorovných regálech, nad nimiž visí ploché obrazovky, na kterých se zobrazují informace o zboží. Když zákazník vezme do ruky konkrétní produkt, senzory v regálu to poznají a na displejích se objeví rozšířené informace o zboží. Zákazník může navíc do aplikace zadat své preference.


description: Děti se chtěly naučit stavět. Udělaly si v pražských Modřanech vlastní třídu.

title: Školáci v Modřanech mají učebnu ze slámy, kterou pomáhali stavět


description: Známá prodejna z filmu Vrchní, prchni! zanikne. Neprodloužili mu nájemní smlouvu. Přesto nezanikne.

title: Knihkupectví Fišer o Vánocích končí. Začne nanovo v Rybné

maintext:
Vrchní, prchni! Knihkupectví znají také milovníci filmů, neboť posloužilo jako kulisy ve snímku Ladislava Smoljaka Vrchní, prchni! Prodával v něm falešný vrchní Dalibor Vrána (Josef Abrhám).
O knihkupectví koluje celá řada legend. Bývalý majitel Fišer si podle nich například vzal s sebou do hrobu největší záhadu knihkupectví–zda někdy existovalo červené tlačítko, které ve filmu náhle zavíralo dveře do obchodu. To používal herec Josef Abrahám při svádění žen.
„Chodím sem od dob studií konzervatoře a to už bude třicet let. Vždy jsem si tu pořídila něco, co jsem nepotřebovala, ale co mě potěšilo,“ líčila v létě kouzlo místa herečka adabérka Martina Hudečková.


description: Praha 14 řeší s myslivci přemnožené divočáky. Strach ze zvýšeného výskytu divokých prasat ve čtrnácté městské části chce její radnice řešit odstřelem. Požádala o něj myslivce, se kterými nyní jedná o jejich možných podmínkách.

title: Potem proti prasatům. Na Praze 14 se budou pořádat hony

maintext:
regulace rozmnožených divočáků
Na co tam ty myslivci jsou ? To měli řešit už dávno ! Je to...


description: Dnešní prckové mají literaturu rádi! Dětské knihy jsou horké zboží. Deník Metro zjišťoval, co čtou děti nejraději.

title: Babičku nebrat! Teď se čtou Lichožrouti a Poseroutka

maintext:
Ach jo. Ta mládež. Už vůbec nečte.... Tohle klišé se říká často, ale není vůbec pravda. Mládež totiž chodí do knihoven čím dál více. „Takovými návštěvníky jsou typicky studenti, kterým stačí přístup na internet, židle, teplo a ticho, nebo děti, které v knihovně tráví čas mezi vyučováním a kroužky či s kamarády po škole,“ říká Lenka Hanzlíková, mluvčí Městské knihovny v Praze. V ní mělo loni čtenářský průkaz 31 tisíc dětí do 15 let.
Děti číst chtějí. Tlusté knížky je ale odrazují Tři z pěti dětí čteníbaví. Tvrdí to výzkum s názvem České děti jako čtenáři. Zúčastnilo se ho přes 500 respondentů.
Děti v 1.–3. třídě si vybírají knížky na základě vizuálního vjemu – důležitá jsou velká písmena, obrázky, tloušťka knih (tlusté knížky děti odrazují) a obálka včetně titulu. Ačkoliv počet stran je pro děti důvod, proč po knize nesáhnou, mezi nejčtenějšími knihami dětí ve věku 9–14 let jsou série Harryho Pottera a sága Stmívání. Mladší děti spíš zajímají Deník malého poseroutky, Čtyřlístek nebo Děti z Bullerbynu – tato kniha patří také k těm, ke kterým se děti dokonce vracejí.
Zájem o dětskou literaturu potvrzují i data Svazu knihovníků. Podle nich je vůbec nejpůjčovanější zahraniční knihou Deník malého poseroutky.
Hlad po literatuře pro děti hlásí i knihkupectví. „Tituly dětské literatury se řadí k nejprodávanějším celoročně, nejen v období před Vánocemi. To vědí i nakladatelé, proto na knižní trh vysílají každoročně velké množství knih pro děti všeho věku,“ říká mluvčí knihkupectví Palác knih Luxor Petr Šašek.
Kvalita není kvantita. „Obecně se vydává stále více titulů, tedy i dětských. Zda je to dobré, je jiná otázka – v té záplavě se dobrý titul snadno ztratí,“ říká Petra Frindová z knižního velkoobchodu Kosmas.
S knihami je to jako s hračkami. Žádané jsou ty, které jsou fenoménem. „V přehledu nejpůjčovanějších knih za poslední půlrok se objevují na prvních příčkách Simpsonovi, Můj milý deníčku a Angry birds,“ potvrzuje Hanzlíková. „Za český fenomén lze pokládat například knihy o lichožroutech, který letos posílilo i uvedení stejnojmenného filmu do kin,“ doplňuje Šašek.
V literatuře se ale objevují i nestárnoucí stálice. Jde například o knihy Astrid Lindgrenové či Václava Čtvrtka.
Výčet nejčtenějších knih nemálo ovlivňují také školní seznamy povinné literatury. V těch ale někdy figurují knihy, které tam nepatří. „Babička od Boženy Němcové je podle mě hluboko zakořeněný mýtus a omyl českého školství, že to kdy byla kniha pro děti,“ jmenuje příklad Hanzlíková.


description: Trhy na náměstí Jiřího z Poděbrad v Praze mají nového provozovatele. Slíbil slevy seniorům a zeleninu zdarma. Tato informace proběhla minulý týden médii. Na první pohled dobrá zpráva. Jenže... Soutěž o farmářské trhy na Jiřáku byla podezřelá, tvrdí její účastníci.

title: Výběrové řízení o správu trhů na Jiřího z Poděbrad budí pochyby


description: Netradiční i tradiční chlebíčky patří k silvestrovským oslavám. Podívejte se, kam v Praze vyrazit na vyhlášené i méně známé chlebíčky.

title: Řepný i celerový. Kam v Praze na trochu jiné chlebíčky


description: Je to tu jak na obřím mraveništi. Uprostřed obří haly stojí padesátimetrový pás. Za hodinu po něm projede 15 tisíc balíků. Kolem kmitají desítky třídičů, řidičů i brigádníků. „Na svátky jsme jich nabrali 400,“ říká Petr Chvátal, generální ředitel PPL, když nás provází depem, které je nedaleko Prahy, v Jažlovicích. Je půl šesté ráno a v depu PPL je šrumec.

title: Dovolená je tabu. V pondělí vrcholí sezóna doručování zásilek


description: Rezidenti Prahy 6 pociťují zlepšení. Radnice chce ale přidat další čáry.

title: Parkovací zóny Prahy 6 jsou problematické hlavně na okrajích


description: Evropský trend teroristických útoků narůstá s nezvládnutou migrační krizí. Alespoň podle bezpečnostního experta a generála v záloze Andora Šándora. „Německo se dostalo do situace, kdy může útoků jen přibývat. To je prostě realita,“ řekl Metru Šándor.

title: Bezpečnostní expert Andor Šándor: Česko je poměrně bezpečné


description: Lucie Arichteva založila svůj Pěkně vypečený blog před necelými dvěma lety. Jeho obliba u návštěvníků postupně rostla. Bodoval ale i u odborné veřejnosti, čehož je důkazem i letošní první místo v anketě Food Blog roku v kategorii Dezerty a pečení. Nyní vychází její blog i knižně jako Pěkně vypečená kuchařka.

title: Inspiraci beru od své babičky, říká foodblogerka Lucie Arichteva

maintext:
Byla jste odmala ta holčička, co se motá mamince v kuchyni při vaření?
Mě vaření paradoxně nebaví už od dětství. Mám ráda jídlo, ale je pro mě povinností. Naopak pečení je radost. Odmalička jsem mamince, třeba i od brzkého rána před Vánocemi, pomáhala péct a vykrajovat.
Máte nějakou věc nebo ingredienci, bez které se v kuchyni neobejdete?
Ani ránu už nedám bez domácího vanilkového cukru. Potom jsem vysazená na kvalitní formy, ve kterých peču. Kdykoliv jdu do obchodu, jako jsou domácí potřeby, neodcházím s prázdnou. (smích) A do třetice kuchyňský robot, což je podle mě základ.
Food blogů je podle mě na internetu mnoho. Proč jste si jej založila vy?
Ze začátku jsem ani nechtěla, jak říkáte, už před dvěma lety toho bylo hodně. Sledovala jsem zahraniční blogy a říkala si, jak to mají krásné, a nevěděla jsem, co bych já mohla nabídnout. Ale okolí mě přesvědčovalo, že do toho mám jít. A pak jsem si řekla, co můžu ztratit, když to zkusím, maximálně trochu času. Ze začátku jsem to začala dělat vlastně spíš pro kamarády, a najednou se to rozjelo.
Domácí vanilkový cukr Ingredience:
500 g cukru krupice
2 vanilkové lusky Postup:
Polovinu cukru nasypu do nádoby s těsnícím víkem. Vanilkové lusky podélně rozříznu a nožem vyškrábu semínka, která zamíchám do cukru v nádobě. Vanilkové lusky pak ještě nakrájím na několik kousků a také vložím do připravené nádoby. Dosypu zbytkem cukru, vše ještě promíchám a pevně uzavřu. Přibližně za týden nasákne cukr vanilkovou vůni a je hotový.
Čím jste v konkurenci uspěla?
Já vlastně ani nevím, šlo to nějak samo. Asi jsem byla ve správnou dobu na správném místě. Po pár měsících fungování jsem se dostala až do loňské ankety Food Blog roku, kde jsem se skamarádila s Janičkou Vašákovou. Ta si s manželem založila vydavatelství a nabídla mi, že až budu chtít, vydá mi kuchařku. Do půl roku jsme na ní začaly pracovat.
Myslíte, že lidé o to ještě stojí, mít recepty „na papíře“ v této digitální době?
Nemyslela jsem na to, že lidé knížky nekupují. Naopak si myslím, že to není tak špatné a jako dárky je lidé pořizují. Navíc jsem si říkala, že kuchařka bude hmotná forma mé práce. Zatím lze objednat na www.besttaste.cz, od ledna bude i v knihkupectvích.
Recepty jsou stejné jako na internetu?
Knížka je rozdělená na kapitoly podle měsíců a každá je zakončena slanou tečkou. Taky jsou kapitoly o makronkách či smoothies. Podle mě bude hezká i na pohled díky ilustracím. Je to takový „rok blogerky“ a využívám tam i sezonní plodiny.
Pořád vás to baví?
Pro mě je teď zavazující, možná někdy až stresující, udržet si úroveň, na kterou jsem se dostala. Je to už povinnost, ale ne nepříjemná. Spíš řeším, jaký recept použít a jak ho nafotit. Když jsem byla na mateřské, která mi za pár měsíců končí, byl to pro mě takový únik. Manžel byl často na cestách, já doma s dětmi – a takhle jsem měla něco svého.
Kolik zabere jeden recept času?
Začátky byly kruté, měla jsem pocit, že pořád dělám jen blog. Navíc jsem měla šílené tempo, dávala jsem i dva recepty týdně. Pak jsem musela ubrat a teď dávám jeden. Našla jsem si ale svůj systém, jak to zkombinovat s péčí o děti i domácnost. Teď už je to tak, že něco upeču, naaranžuji, vyfotím to z různých stran a po večerech, když děti usnou, sepisuji recepty.
Kde berete inspiraci?
Mám notýsky s ručně psanými recepty od babičky nebo od maminky, se kterou se také často radím.


description: Má práce je koncem roku nejnáročnější. Lidé jsou osamělí, říká nemocniční kaplanka. Ne každý může o vánočních svátcích být doma se svými blízkými. Své o tom ví i sestra Marie Goretti Dřímalová, kaplanka Nemocnice Přerov, která dochází za pacienty už více než deset let. Kolem Vánoc přitom více než jindy vnímá potřebu druhých nebýt sám. A to bez ohledu na víru.

title: Rozdává radost před Vánoci, denně obejde i devadesát pacientů


description: Hlavní město brázdil stroj pro německý trh, známá jako Evička. Vrátila se do ulic také mazačka, kterou minulý rok zdobil vánoční stromeček. Letos si vozí bílého anděla.

title: Fanoušci tramvají mají v Praze v těchto dnech žně


description: Aspoň jednou zamíří autem do centra o Vánocích asi každý – na návštěvu, za příbuznými, za kulturou. A každého potěší, když zaparkuje bez zbytečného zkoumání, v které zóně parkuje a jestli dobře zaplatil. Některé radnice proto přeruší provoz zón.

title: O Vánocích budou některé parkovací zóny v Praze zdarma

maintext:
„Každá městská část si to musí určit sama. Naše doporučení se shoduje s tím, co dělá třeba Praha 3, když od 22. prosince do 2. ledna přeruší platnost zón,“ říká náměstek primátorky pro dopravu Petr Dolínek.
Ale třeba Praha 1 má jiný názor. „O svátcích nebude nic měnit na parkovacích zónách v centru Prahy. Doporučujeme návštěvám využívat raději MHD,“ říká mluvčí Praha 1 Veronika Blažková. Podobné to bude i v Praze 7.
Naopak pětka a šestka umožní bezplatné parkování v oranžových i fialových zónách, šestka jen ve fialových.


description: Jedním z nejčastějších novoročních předsevzetí bývá naučit se anglicky nebo jiný cizí jazyk. Podle Jakuba Poka, ředitele a učitele Školy paměti, chybí věčným začátečníkům konkrétní plán.

title: Naučit se cizí jazyk? Dá se zvládnout sto slov za hodinu

maintext:
Máte nějakou radu pro věčné začátečníky?
Na počátku by se lidé měli zamyslet, co chtějí umět a kolik času jsou ochotni tomu věnovat. Například že se budete jazyku věnovat dvakrát týdně padesát minut, a to v pondělí a ve středu, je lepší, než si jen říci, že se prostě budete častěji učit.
U slovíček existuje vynikající metoda na učení,tedy metoda klíčového slova, pomocí které je možné se naučit sto slovíček za méně než hodinu. Velmi důležité je též opakování. Pakliže naučené slovíčko nezopakuji do 24 hodin, většinou z paměti zmizí, proto doporučuji alespoň jednou slovíčko zopakovat.
Jak funguje učení podle příběhů?
Technika klíčového slova využívá podobnosti cizích slovíček ke slovům v mateřštině. Například anglicky DLAŇ se řekne PALM. Můžete si představit žebráka, který k vám natahuje dlaň a zní mu najednou vyroste obrovská PALMa. Zní to možná absurdně, ale na takové bizarní příběhy paměť slyší. Důležité je si příběh opravdu živě představit, ideálně na několik vteřin zavřít oči a vše vidět tak, jako by to byla skutečnost. Samozřejmě je třeba si nechat techniku řádně vysvětlit a používat. Pak zvládnete i složitější či abstraktní slovíčka.
Co bývá překážkou při samostudiu cizích jazyků?
Na seminářích mi lidé zpočátku přiznávají, že se nikdy nezamysleli nad tím, jak se vlastně cizí jazyk učit. Nemají žádný systém, slovíčka se učí biflováním a učení je neefektivní. To často vede k tomu, že lidé, kteří nevidí při studiu pokrok, jsou demotivovaní a dříve nebo později s jazykem skončí. A to je velká škoda. Jsem přesvědčen, že ten, kdo má systém a trochu té trpělivosti, tak by měl dosáhnout středně pokročilé úrovně za 6 -12 měsíců. Tím mám na mysli zvládnutí jedné jazykové učebnice pro samouky o 24-30 lekcích.
Trénování paměti se věnujete už několik let. Jaký byl první impulz, že jste se dostal do tohoto oboru?
S paměťovými technikami jsem se poprvé setkal při studiu v Německu. Hledal jsem způsoby, jak si velké množství informací zapamatovat. Fascinovalo mne, že s technikami jde všechno o mnoho lépe a sám jsem díky nim zvládl studium na dvou vysokých školách. Delší dobu jsem také učil jazyky a přišlo mi, že je obrovská škoda, že o paměťových technikám ví tak málo lidí a všichni se při studiu tolik trápí. Proto jsem založil Školu paměti.
Je vidět, že lidé mají o tuto oblast stále větší zájem a opakovaně mi na veřejných kurzech a firemních školeních potvrzují, že je škoda, že paměťové techniky neznali dříve, že by jim to ušetřilo nejen čas, ale především i energii. Já k tomu vždy přidávám, že na paměťové techniky není nikdy pozdě a že se moc těším na okamžik, kdy tyto techniky budeme učit děti již na základních a středních školách a budou nedílnou součástí jejich vzdělávacího procesu.
Říkáte, že člověku stačí 2000 slovíček k tomu, aby se v zahraničí domluvil. Jak jste se k tomuto číslu dostal?
U nás ve Škole paměti jsme přesvědčeni o tom, že aktivní znalost 2000 slovíček je třeba k tomu, aby člověk mohl bez problémů komunikovat v cizím jazyce. Možná bych zdůraznil slovo „aktivní“ znalost, protože řada lidí slovíčka zná pouze pasivně a taková znalost je brzdí v komunikaci. I mezinárodní standardy hovoří o cca 2000 slovíčkách jako o velmi dobrém základu pro znalost jazyka. Je to zhruba i počet slovíček v jedné jazykové knížce. Slovíčka budeme do aplikace dál přidávat, takže 2000 není konečný počet a na své si tak přijdou i pokročilí.
Čím vtáhne lidi do učení aplikace 2000slovicek.cz?
Máme vyzkoušené, že metoda klíčového slova proces učení slovíček několikanásobně zrychlí a lidi baví. Jediné, co nám lidé přiznávají, že jsou líní příběhy vymýšlet a že by se jim líbilo, kdybychom za ně příběhy vymysleli my. Jednoho dne jsme si řekli, že to uděláme a tak se zrodila myšlenka na portál 2000slovicek.cz. Naše paměť lépe slyší na obrazy než na slova. Zkrátka španělské slovíčko PERRO, což je česky PES, si mnohem lépe uložím do paměti, když si představím psa, který má v puse výrazné červené PERO a vrčí.
Jak aplikace pomáhá s opakování a aktivním zapojením?
Opakování je nedílnou součástí učení, je to po znalosti techniky na učení slovíček a systému postupu v rámci jedné jazykové učebnice, třetí nejdůležitější pilíř kvalitního učení. Z tohoto důvodu je opakování jednou z hlavních součástí portálu a podle mě je to jeho velká přidaná hodnota. Portál bude mít v sobě automatické opakování, kdy se naučené slovíčko bude každému uživateli znovu připomínat v předem nastavených periodách, které odpovídají základním principům pro ukládání informací do lidské paměti.
Kdy bude aplikace spuštěna?
Aplikace bude spuštěna koncem ledna 2017. Poté co dokončíme vše k angličtině, bude následovat španělština a později i německý jazyk. Máme velmi ambiciózní plán, aby portál 2000slovicek.cz jednou obsahovat i další jazyky jako francouzštinu, italštinu, ale třeba i orientální jazyky.
Aplikace bude pro Androidy, iOs i Windows systémy?
Začneme webovou aplikací, kterou lze spustit na jakémkoliv zařízení, které má internetový prohlížeč a připojení k internetu. Mobilní aplikace by měla být pro Androidy, iOS i Windows, na této začneme pracovat po skončení kampaně na crowdfundingovém portálu.


description: Patří k nejvýraznějším umělkyním na naší scéně. Žánrově nezařaditelná, charismatická zpěvačka a šestinásobná držitelka výročních hudebních cen Anděl Lenka Dusilová dnes se „svou“ kapelou chystá vánoční koncert v pražském Paláci Akropolis.

title: Ráda mizím z města, říká Lenka Dusilová

maintext:
Dnešní koncert má být speciální. V čem?
Na koncertě budu s kapelou Baromantika, což je jediná skupina, se kterou v současnosti vystupuju. A je to kapela snů. Propojuje čtyři hudební svébytné osobnosti, jejich hudební světy v náš společný původní hudební jazyk. Koncert bude mít přidanou vizuální hodnotu v péči VJ Aeldryna zLunchmeat Studio a Ondřeje Ševčíka. Těšíme se, že vizuální dimenze podpoří silněji emoce v naší hudbě.
S kapelou Baromantika hrajete už několik let. Na koncerty ale jezdíte také často sama. Jak velký rozdíl to je – hrát sama, nebo s kapelou?
Hrát sama je skvělé, je to čistá neředěná energie a možnost většího experimentu sama se sebou. Naproti tomu bych se neobešla bez druhé paralely, kdy funguju jako část hudebního soukolí, jakým Baromantika je. Z našeho společného tvoření vznikají věci, které bych sama ani náhodou nedokázala.
Pamatuji si na vás ještě jako na čistokrevnou rockerku. Víte, kdy přišel ve vaší tvorbě ten zlom a začala jste víc experimentovat se zvuky?
Nikdy mě neuspokojovalo hrát jen písničky s kytarou, tak jsem hledala ještě trochu jinou formu sebevyjádření. Na začátku cesty byl jednoduchý looper (přístroj pro úpravu zvuků – pozn. red.) a pak jsem se začala zabývat zvýrazňováním emocí efekty a používání hlasu jako nástroje. Ale cítím, že jsem v tomto mém solitérském hledání ještě na počátku cesty.
O vás a desce V hodině smrti říkalo a psalo, že ve vašich 38 letech přichází něco nového. To bylo před dvěma lety - co nového přijde teď, až dojedete vánoční turné, které končí právě pondělním koncertech v Akropoli?
Album a celé období natáčení V hodině smrti bylo pro mne velice zlomové, zabývali jsme se každý z nás vnitřními boji s dogmaty s kterými se konfrontujeme na prahu středního věku, to jsou témata alba... Dost se toho událo v našich životech a je čas se posunout dál. Chceme po Novém roce začít pracovat na nové hudbě s Baromantikou a hledat nový koncept. Též jsem už nějaký čas v procesu hledání nového tvaru mé sólové existence. Co přesně vznikne nedokážu momentálně odhadnout. :-)
Byla jste součástí multižánrového projektu divadelního souboru Spitfire Company, se kterým jste absolvovala evropské turné s představením One Step Before the Fall, jež získalo i jednu z nejprestižnějších tanečních cen Herald Angel Award... Co vám tahle zajímavá spolupráce dala?
Spitfire Company je renomovaný nejen na české taneční scéně. Mě práce na hudební části představení One Step Before The Fall otevřelo dveře hrát a cestovat s nimi po světě a výrazně mi pomohlo vystoupit z naučených zakletých postupů psaní písniček a měnit hudební představu. Objevila jsem kouzlo inspirace tanečním pohybem a vizuální představou.
Před časem jste se angažovala při stavbě kapličky ve Vlašských boudách v Krkonoších. Tak mě napadá, kam jezdíte odpočívat?
Na přírodu a relax si těžce hledám čas. Letošní rok jsem prožila dost v monotematické bublině, přes týden doma s rodinkou a malým synkem a na konci týdne vyrážím na cesty na koncerty. Chystám se po Vánocích míň koncertovat a víc tvořit a opouštět město. Místo, kde se mi dobře tvoří a kde jsem sama se sebou, jsem si našla.


description: Metropole má několik oblastí, které bývají spojovány s většími skupinami cizinců. Ať už je řeč o dobře známé vietnamské tržnici Sapa, či „Čínské čtvrti“ ve Vysočanech. Migranti se ale podle statistik sdružují také v okrajových částech Prahy, kde umějí vytvořit pevné, takřka uzavřené komunity. Své o tom ví i starosta Nebušic Viktor Komárek, v jehož městské části tvoří plnou třetinu obyvatelstva právě cizinci.

title: Třetinu obyvatel v Nebušicích tvoří cizinecká enkláva

maintext:
Popsal byste krátce čtenářům historii Nebušic?
O datu první písemné zmínky o Nebušicích existovaly ve dvacátém století dvě verze. První uváděla listinu Vladislava II. z roku 1140, druhá pokládala za první zprávu k roku 1273. Součástí Prahy se Nebušice staly 1. ledna 1968. V současné době mají zhruba 3200 obyvatel, z toho tisícovku tvoří cizinci.
Kdy se u vás začala tato separátní skupina tvořit?
Zásadní změna nastala po výstavbě mezinárodní soukromé školy International School of Prague a areálu Malá Šárka, kde nyní žije většina občanů cizí státní příslušnosti, bez výrazného kontaktu se starousedlíky.
Čím je vzniklá cizinecká komunita specifická?
Zmíněnou mezinárodní školu navštěvují samozřejmě především cizinci. Nebušickou základní školu navštěvuje zhruba 300 žáků, z toho 15 dětí cizích státních příslušníků. Pravdou je, že cizinci stráví volný čas převážně spolu a po svém.
Čím si vysvětlujete oblíbenost Nebušic zahraniční komunitou?
Mají ideální polohu. Leží mezi chráněným krajinným územím Šárka a lesem Hlásek. Jsou v podstatě „vesnicí“, z které je ale ideální spojení do centra za pár minut, a nepochybně výhodou je samozřejmě blízkost letiště. Důležitým faktorem je i dobré životní prostředí.
Jak vidíte Nebušice za pět, deset let. Kam podle vás směřují? Máte nějaký cíl, kam by se podle vás mělo směřovat?
Byl bych velice rád, kdyby se podařilo zajistit citlivý rozvoj Nebušic směrem na západ kde je asi poslední možnost stavební rozvoje. Pokud se podaří ubránit tuto lokalitu od velkých developerských projektů, jako je například výstavba paralelní dráhy, tak budou Nebušice i za 10 let stále krásnou a atraktivní lokalitou na okraji Prahy. To by měl být cíl všech zastupitelů, hlavně těch, kteří přijdou po nás.


description: Patnáct nákladních aut kostek a zařízení, dva tisíce metrů čtverečních plochy, největší světový Titanic, stovka modelů budov z několika milionů kostiček. To je Vzdělávací výstava modelů z legokostek, která dnes začíná na Výstavišti v pražských Holešovicích.

title: Výstava nabídne Martinu Navrátilovou z padesáti tisíc kostiček


description: Silvestrovský převlek na poslední chvíli. Frčí pohádky, filmoví hrdinové, retro i historické postavy.

title: Kostým na Silvestra. Star Wars překvapivě frčí méně než loni


description: Elektromobil nešetří jen životní prostředí, ale i nervy. V Praze odpadá problém s parkováním v zónách.

title: Všechny zóny v Praze vyjdou s elektromobilem jen za 400 korun


description: Košíky, stojánky na pera, vánoční věnce. To jsou předměty, které již tři měsíce vyrábí čtenářka Eva Ospalíková z přečtených výtisků deníku Metro.

title: Metro i po přečtení slouží dál, čtenářka z něj dělá věnce


description: Julius „Lavi“ Lavický je fotbalový ďábel. Pije, kouří a užívá si s holkami. Právě kvůli jeho morálce ho vyhodili ze Sparty. Primadona s hvězdnými manýry tak musí hrát za třetiligový Vyšehrad. Ani tady to však na zpytování svědomí nevypadá... Zhruba taková je zápletka nové minisérie Vyšehrad, která se stala hitem hned po odvysílání prvního dílu. Jakub Štáfek, představitel hlavní role a zároveň jeden z autorů seriálu, který uvádí portál Obbod, v rozhovoru pro deník Metro prozrazuje, jak se seriál líbí například samotným hráčům Sparty.

title: Děláme si srandu ze Sparty a fotbalisty to baví, říká Jakub Štáfek

maintext:
Seriál si dělá srandu z ligových fotbalistů. Neměl jste od jejich fanoušků už i záporné reakce?
Vůbec! O mně se ví, že jsem kovaný Sparťan, a přesto jsme si v seriálu dělali srandu z letenských fotbalistů. Věděli jsme, že pokud si nebudeme brát servítky před nikým, tak musíme začít nejdřív u sebe. Byl jsem na večírku Sparty, kde jsem měl dlouhý rozhovor s útočníkem Vencou Kadlecem, a ten mi potvrdil, že kluci z kabiny na to reagují pozitivně.
Dokonce jsme se bavili i o možném účinkování v našem seriálu. Ale to se ještě uvidí. S trenérem Davidem Holoubkem jsme se bavili o tom, že pro kluky v kabině je seriál takové zrcadlo. Někteří hráči se v seriálu poznávají. A pro jejich morálku to vypadá, že je to dobře. Třeba když se kouknou na seriál, tak si řeknou, že takhle ne a že musí zabrat, aby ten titul získali.
Změnilo se vám v životě něco, když hrajete Laviho?
Přece jen jste už řadu let Matěj Jordán ze seriálu Ulice. Náznaky jsem zaregistroval. Ale je to těžké, když hrajete v seriálu, na který denně kouká milion lidí. Jordána se asi jen tak nezbavím. Ale je pravda, že jsem se dostal už do společnosti, kde na mě reagovali jako na Laviho.
Nejste překvapený ze zájmu o fotbalového bouřliváka?
Já už dokonce podepisoval dres Lavického. Každý v Lavim vidí někoho. V každém týmu bylo kluků, jako je Lavický, nepočítaně. V tuto chvíli dokonce vyrábíme kolekci spodního prádla JL10 (Julius Lavický nosí v seriálu dres číslo 10). Ale až takový zájem jsme nečekali. A to diváci viděli jen drobek toho, co teprve přijde. Podle mě jsou další díly ještě lepší než ty, co už se vysílaly.
Kolik dílů má Vyšehrad?
Teď je natočeno pět dílů. Dalších pět dílů začne vznikat až po zimě.
Kdy další díly vyjdou?
Tento týden vyjde třetí. Čtvrtý by měl vyjít do konce roku. V lednu pak poběží pátý díl.
Proč jsou mezi díly takové dlouhé rozestupy? Je to proto, že se vysílají na serveru Obbod, který teprve postupně vzniká?
Tak určitě... (smích) Ježiš, já mluvím jak fotbalista. Je pravda, že jsme nevěděli, co máme v rukách. Až na základě pilotu a nějaké odezvy se vlastně řešilo, jestli seriál bude pokračovat, nebo ne. Reakce byly kladné, takže jsme dostali zelenou. Co se týče vypouštění dílů, to je věc Obbodu.
Bude obsah webu, a tedy i seriál Vyšehrad v budoucnu placený?
Ano, bude se platit měsíční paušál.
Hrajete teď ještě někde?
Hraju vyšetřovatele v nové kriminálce. Ta se točí podle německé předlohy, jmenuje se to Specialisté, poběží to na Nově. Má postava je mladý kriminalista, který přijíždí z Vrchlabí do Prahy. Má za sebou nějaké zkušenosti v rámci Krkonoš a v Praze se pomaličku rozkoukává. Je to sympatická postava. Úplně jiná než Lavi.


description: Známý hudebník změnil příjmení i rodinný stav, z čehož drbavá média žila poměrně dlouhou dobu. Naštěstí už je po jejich křiku, a tak začíná být zase slyšet hlavně Ondřejova práce.

title: Nejradši jsem uklizený někde vzadu, říká Ondřej Gregor Brzobohatý

maintext:
Ondřej Gregor Brzobohatý Narodil se v únoru 1983 hercům Haně Gregorové a Radoslavu Brzobohatému.
Na Ježkově konzervatoři vystudoval obor skladba, klavír, dirigování. Pokračoval studiem filmové hudby u skladatele Milana Kymličky.
Byl členem skupiny Bůhví. Spolupracoval na albech dvojice Hapka/Horáček, aranžoval jejich lyrikál Kudykam.
Moderoval první ročník SuperStar a několik ročníků Českého slavíka. Hraje ve filmech (Krycí jméno Holec), seriálech (Ulice, Gympl) či v divadle (Divadlo R. Brzobohatého, HD Karlín). Získal TýTý za nejoblíbenějšího herce roku 2012.
Je autorem scénické i filmové muziky a muzikálu Já, François Villon.
Sólově vydal platinové album Identity a DVD/CD se záznamem svého úspěšného Symphonicum Tour.
Tento měsíc vyjel z Brna, Prahy a Ostravy na česko-slovenské Universum Tour, které zakončí v dubnu v Karlových Varech.
Letos v červnu si vzal za ženu Taťánu Kuchařovou, jedinou českou Miss World. Je bezdětný.
V kinech se úspěšně promítá Anděl Páně 2 s jeho hudbou, album 55, které složil pro Richarda Müllera, je za prodej už platinové a mladý muzikant startuje své Universum Tour. Přes to přese všechno tvrdí, že nejspokojenější je, když světla ramp svítí na někoho jiného než na něj.
Od jara jste skoro nestál na koncertním pódiu. To vám kontakt s publikem nechybí?
Měl jsem hodně práce ve studiu, kde se cítím přece jen o něco líp než na pódiu. Mám tam větší klid. Koncert znamená jiný druh zodpovědnosti, než když píšete noty a pak je nahrajete s orchestrem. Tady máte větší jistotu, jak asi dopadne výsledek, kdežto kontakt s publikem je sice úžasný, jenže zároveň nevyzpytatelný. Lidé se sejdou pokaždé jiní, s různými náladami... Ale pokud vám pošlou na pódium feedback a ta vlna energie je velká, cítíte ohromnou satisfakci. To je k nezaplacení. Nicméně nebudu lhát, že je pro mě životně důležité se každý večer rozdávat obecenstvu.
Přitom při koncertech působíte, že jste na jevišti ve svém živlu.
To taky jsem. Otázka je, co tomu předchází. Nejde o trému, spíš mě pokaždé dožene představa, co bych jako divák asi tak očekával, kdybych šel na svůj koncert. A říkám si, zda to, co za několik okamžiků nabídnu, bude stačit. Naštěstí zatím nikdy nebyl důvod, aby se mě tyhle pochyby držely i na pódiu.
Využíváte toho, že jste coby skladatel vnímán jako člověk s hlavou v oblacích a nohama pár centimetrů nad zemí? Vymlouváte se občas na rozhárané umělecké nitro?
Občas? Naprosto pravidelně! Pokud chcete, aby vám u druhých kdeco prošlo, dejte se na dráhu umělce. Ne, vážně. Občas takové alibi využiju, ale většinou se snažím být zodpovědný, jak to jen jde.
Napadá vás někdo, kdo je v téhle disciplíně opravdový mistr?
Určitě jím byl Petr Hapka. To byl poslední žijící bohém.
Co si vybavíte jako první, když si vzpomenete na spolupráci s ním?
Jeho přístup k tvorbě. Celkové ovzduší na konzervatoři mě trochu infikovalo pocitem, že při komponování hudby člověk musí přemýšlet za každou cenu originálně, musí se až vědecky ponořit do kombinatoriky harmonie, přičemž konsonantní neboli líbivá melodie je skoro nadávka. V takových chvílích zapomenete, že muzika je především o emocích, a začnete kalkulovat, jestli neskládáte příliš prostě, což vás svede do pekel. Na tohle se Petr vůbec neohlížel. Byl schopný napsat novou píseň, která se nápadně podobala nějaké jeho předchozí. Když jsem ho na to taktně upozornil, otočil se na mě: „No a? Pro ten text funguje, ne? Tak co řešíš?“ Byl naprosto osvobozený od jakýchkoli muzikantských předsudků. A já si uvědomil, že má v něčem pravdu. Je asi dobré přistupovat k tvorbě s respektem k již existujícím dílům, ale rozhodně se zbavíte veškeré věrohodnosti, pokud se jen snažíte vše dělat jinak. To byl ten největší dar, který jsem si od něj odnesl. A tak tvrdím, že jen ta nejlepší inspirace vede k originalitě.
A na co nezapomenete z čerstvé spolupráce s Richardem Müllerem?
Na Richardovu obrovskou autentičnost, jaká se vyskytuje jen vzácně. Chová se tak, jak se zrovna cítí, nic nepředstírá. A tak i zpívá. Nabídku, abych mu napsal a vyprodukoval desku, zakončil slovy: „Pusťme se do toho. Bude to krásné album. Jediné, co to teď může znehodnotit, je můj zpěv.“ Ačkoliv to rozhodně není jeho případ, jde o nádherně sebekritické gesto. Kdo z interpretů něco takového řekne!
Čeká vás sólové Universum Tour. Promění se Ondřej Gregor Brzobohatý v momentě, kdy vyrazí na turné, v divoké zvíře, co demoluje hotelové pokoje a neodtrhne flašku od úst, jak velí dávné muzikantské klišé?
Ne, takhle on nevyvádí. Možná hrozí, že si občas srkne vínka, ale to pak má naopak velmi altruistickou náladu, takže rozhodně nic kolem sebe nedemoluje. Maximálně občas svoji důstojnost.
Užíváte si čas turné?
Moji spoluhráči z kapely jsou kamarádi a spolužáci z konzervatoře, takže se hlavně těšíme, že budeme zase spolu, fakt se rádi vidíme. A k tomu máme tu úžasnou možnost hrát pro lidi písničky, které nás baví. Pokud budou bavit i diváky, bude to úplná paráda.
V létě bylo v hledáčku určitých médií více vaše soukromí než práce. Co jste si z tohoto období odnesl?
Přesvědčení, že už nehodlám dělat absolutně žádné, ani sebemenší, kompromisy, pokud jde o bulvár. Je to svět, který se mě vůbec netýká a nemá nic společného s mými životními hodnotami. Ne že bych mu dříve nadbíhal, ale občas jsem vyšel vstříc třeba žádosti o rozhovor. S touto mojí ochotou je konec. Léta tu nikdo legislativně dostatečně neřeší, že kdejaký slabomyslný jedinec může o komkoli napsat špínu vycucanou z prstu, a to naprosto bez postihu. Neboť vždycky je po ruce prapor svobody slova. Jenže za tuhle jistě ušlechtilou hodnotu nelze donekonečna schovávat hulvátství, zlo a lži, kterými bulvár naši společnost, jen za účelem zisku, zamořuje. A pochopitelně zároveň vím, jak moc jsou tyhle hnoje čtené, kolik lidí jimi zabíjí svůj čas. Stejně tak vím, že vždycky tu bude spousta pseudocelebrit, které neproslavila jejich práce a které jsou tím pádem šťastné, když se o nich alespoň napíše, že si zrovna nechaly vysát tuk nebo vytrhat chlupy z nosu. Nicméně ty mě netrápí, protože se mě netýkají. Trápí mě něco jiného.
Povídejte.
Když vidím, co všechno je bulvár schopen si dovolit a prochází mu to, opravdu nevím, jak za téhle situace můžeme s Taťánou případně ochránit naše dítě. Určitě bychom chtěli, aby žilo normální život, pohybovalo se ve svém okolí stejně jako jeho vrstevníci. Představa, že na ně číhá naproti v zaparkovaném autě nějaký narušený paparazzi, případně že mu spolužáci budou ve škole předhazovat, co si jejich rodiče o nás přečetli v bulvární žumpě, je dost děsivá. Je to zkrátka odporná infekce.
Jak pestrá škála emocí se ve vás při čtení těch článků během léta vystřídala?
Obrovská. Od jistého momentu jsem začal intenzivně meditovat, abych nevtrhnul do redakce a netřísknul s nějakým tím pisálkem o zeď. Uvědomil jsem si, že v tu chvíli bych sice možná pomohl sobě, respektive svému egu, které se jím nechalo urazit, ale tím bych se snížil na jeho úroveň. Kdybych připustil, že se mě jeho výplody můžou dotknout, prohrál bych sám před sebou. Nicméně věřte mi, bezmoc, se kterou o sobě a své manželce čtete takové hrubosti a lži, je v prvních okamžicích skoro k neunesení. Dneska jsem ve fázi, kdy žádný z těch plátků nesleduju a je mi jedno, co v nich o mně napíšou. Pořád sázím na zdravý rozum i úsudek lidí, o které mi jde.
Zalitoval jste někdy, že jste před 12 lety vzal moderování první řady Česko hledá SuperStar a vykročil tím z anonymity do mediálního prostoru?
Zalitoval. Na druhou stranu jsem si řekl, že mě to asi mělo něco naučit, měl jsem díky tomu přijít k něčemu, co bych bez toho rozhodnutí třeba nikdy nepoznal. Ale zalitoval jsem několikrát, to říkám upřímně.
Zase jste dost těžko mohl čekat, že student konzervatoře s příjmením Brzobohatý, kterého notabene doprovází pověst talentovaného příslibu, zůstane bez větší pozornosti zavřený v nahrávacích studiích.
Ale můj sen na konzervatoři byl psát pro ostatní a dělat studiovou práci, být tím uklizeným vzadu. Protože jsem odmala doma viděl, co všechno obnáší popularita. Otec měl jako velká herecká legenda logicky obrovskou pozornost médií. Někdy mě rozčilovala, někdy jsem se jí smál a táta se mnou. Pamatuju si, jak mě odrazoval, ať do ničeho takového nejdu. A já mu odpovídal, že chci být kuchařem, a tudíž podobné věci nikdy řešit nebudu. Opravdu jsem se chystal podat si přihlášku na hotelovou školu. Lída Nopová mě ovšem tenkrát přesvědčila, ať jdu na zkoušky na konzervatoř, že ve mně vidí talent. Dal jsem na její slova a jsem tomu dodnes rád. I přes to parazitování bulváru mě to, co dělám, obrovsky baví... Teď ale nechci, aby to působilo, že mě někdy mrzelo, že jsem se narodil s příjmením Brzobohatý, to vůbec ne. S tím se, myslím, hrdě peru celý svůj tvůrčí život.
Taky jste si vyslechl své, když jste k němu přidal příjmení z přízně matky.
To byla další vlna neskutečných blábolů. V bulváru si brala mě i mého tátu do huby řada lidí, kteří přitom o věci nevěděli vůbec nic. Nic o skutečnosti, že v tomto státě nemůžete nosit příjmení, pro jaké se rozhodnete, protože to neumožňuje naše omezená legislativa. Respektive příjmení jak po svém otci, tak i po matce. Přitom po vaší ženě vám ho při sňatku klidně dají. Chtěl jsem, aby Gregor bylo příjmení, které nás bude rodinně spojovat, a k němu bychom si oba ponechali svá rodná příjmení. To ale oficiální cestou bohužel zatím nejde. Teď s právníkem pracuju na tom, aby se dala do pohybu změna zákona, což nebude asi úplně snadné, nicméně věřím, že se to nakonec povede. Nechápu, proč bych se měl někomu zpovídat nebo se snad obhajovat jenom proto, že chci nosit příjmení obou svých rodičů.
Představujete si někdy, co by s vámi teď asi bylo, kdybyste se přece jen rozhodl pro kariéru u plotny?
Odjel bych ven. Nejspíš do Francie, třeba někam do Provence, a tam bych vařil v tamní hospůdce. Nebo bych studoval vysokou kuchařinu u nějakého mistra. Vařením jsem doteď posedlý, skoro každý den mě zastihnete v kuchyni. Vyrovnaně s tím, co složím muziky, taky navařím. Pořád o studiu kuchařiny přemýšlím, ta myšlenka mě nepřestala fascinovat. Nikdy není pozdě si plnit sny.


description: Novým majitelem Plzeňského Prazdroje jsou sice Japonci, ale pivovar si dál zachovává svoje tradice. Má poslední bednářskou dílnu ve střední Evropě a také jedinou zástupkyni formanského řemesla v Česku. Jana Šůsová zdědila řemeslo po tatínkovi a se svými koňmi a povozem naloženým sudy zaváží plzeňské hospody. „Vše začalo tím, že bylo zapotřebí něco převézt sousedům,“ říká v rozhovoru pro deník Metro.

title: Ke koním chodí už v půl páté, říká formanka z pivovaru


description: Deník Metro vyrazil na největší vánoční trhy v metropoli.

title: Samopaly a horší kšefty, to jsou pražské trhy po útoku v Berlíně

maintext:
Kolik za pochutiny Za decku medoviny dáte 35 korun, za trdelník 60. Čaj, káva nebo voda přijdou v průměru na 40 korun.
Svařák vás vyjde na 50 korun, podobně jako třetinka piva v plechu.
Pozor na jídlo, kde se platí gramáž. Třeba za sto gramů halušek zaplatíte padesát korun.
Trhovkyně Marie prodává každý den na vánočních trzích na Václavském náměstí medovinu. Sváteční pohoda se odtud ale částečně vytratila v pondělí večer, kdy podle ní museli trhovci bez vysvětlení zavřít stánky dříve. O teroristickém útoku na trhy v Berlíně se dozvěděli vzápětí z médií.
„Ne že by tu došlo k nějaké větší změně, spíš jsme daleko viditelněji pod dohledem. Za stánkem nám parkuje policejní auto, strážníky tu střídají policisté v neprůstřelných vestách a se samopaly v rukou. Lidé si ale dobrou náladu zkazit zatím nenechali,“ říká Marie, zatímco nám podává kelímek s medovinou. Stojíme na Václaváku krátce před polednem a po samopalech tu v tuto chvíli není ani památky. Jen se tu dva hlídkující strážníci ohřívají u stánku s trdelníkem.
Na Staroměstském náměstí je však situace podstatně vyhrocenější. Mezi stánky tu kličkují strážníci ve fosforově žlutých bundách, z policejních dodávek se tu během krátké chvíle je schopná vyrojit desetihlavá skupina policistů se samopaly.
Jejich množství by podle čtenáře Metra Tomáše vydalo na slušný akční snímek. „Myslím ale, že my Češi jsme na tyhle věci poměrně otrlí. Podívejte se kolem. Kudy by sem asi někdo mohl najet kamionem?“ kroutí hlavou Tomáš, zatímco připravuje novou várku pocukrovaných trdel.
Prodavačka vánočních ozdob Jana žádnou změnu atmosféry na trzích nepociťuje. Nesleduje totiž televizi ani internet. Jen jí prý bylo divné, že v úterý přišlo málo lidí. „To jsem neprodala skoro nic,“ stěžuje si Jana.
Finanční ztrátu prý utrpěl také krámek s čokoládovým nářadím paní Květy. Přísnější bezpečnostní opatření, která tu po útocích zavládla, jí připomínají nepříjemnosti, které zažila v Paříži. „Tam to loni vypadalo úplně stejně. Nikdo se necítí dobře, když na něj někdo míří samopalem,“ vysvětluje Marie a schovává se před naším fotoaparátem pod pult stánku.
Největší fronty najdete na největších pražských trzích tradičně u jídla. Konkrétně na klobásky a na rožni pečenou pražskou šunku tu stojí téměř dvacetihlavá fronta. „Deset deka stojí osmdesát devět korun,“ hlásí trhovec okrajující kousky masa z kýty.
Nejprodávanějším nápojem pražských vánočních trhů je bezesporu svařák. Ten letos podobně jako loni pořídíte v průměru za padesátikorunu. O malinko více tu utratíte za dvě deci medoviny, punč či třetinku piva. Žádnou letošní novinku ale nečekejte. „Jen vás při nasávání vánoční atmosféry ohlídá o něco ostřejší ostraha,“ žertuje čtenář deníku Metro Karel.


description: Lyže za padesát korun, Xbox s příslušenstvím za tisícovku nebo Škoda Octavia za deset tisíc. Tohle to není nabídka bazaru, ale příklady z věcí, které lze najít na exekutorské dražbě. Ta se koná zítra v Čekyni u Přerova nedaleko Olomouce.

title: Dárky z dražby? Hledá je tam občas i Ježíšek


description: Procházka s okouzlujícími výhledy, posezení u krbu s dobrým vínem i návštěva tropů uprostřed zimy. To všechno se dá zažít v Botanické zahradě v Troji.

title: Zlaté prasátko i návštěva tropů. Čekání na Ježíška i Silvestra může být zábava

maintext:
Na Štědrý den bude botanická zahrada vítat návštěvníky od 9 do 14 hodin a vstupné včetně skleníku Fata Morgana bude zdarma,“ láká k návštěvě mluvčí zahrady v Troji Darina Miklovičová. Letos vás jak se patří přivítají také v pražské zoo. Na Štědrý den zde totiž ve dvanáct hodin uvidíte v Rezervaci Bororo „zlaté prasátko“. „Těšte se na komentované vánoční krmení a oblíbené cvičení lachtanů. Děti do 15 let mají vstup zdarma,“ láká k návštěvě mluvčí zoo Jana Myslivečková.
Kostely, betlémy i rybí polévka
Václavské náměstí a Kampu provoní rybí polévka. Na Štědrý den ji zde bude jako každoročně od 11 hodin rozlévat starosta Prahy 1 Oldřich Lomecký. Těšit se všichni mohou i na svařák, kousek štěstí a známé osobnosti.
Nebo se nechte provést po pražských betlémech. Projekt Betlémy 2016 je již čtvrtým ročníkem akce, která má umožnit návštěvníkům snadnější prohlídku betlémů nejen v centru Prahy. Od 24. prosince jsou po celé vánoční období tyto betlémy vystaveny ve třiceti osmi pražských kostelech. Kompletní seznam míst naleznete na www.krestanskevanoce.cz.
Štědrý den se zvířaty mohou prožít ti, kteří navštíví stanici přírodovědců DDM v Drtinově ulici na Praha 5. Stejně jako v minulých letech zde uvítají návštěvníky ve skleníku, kde na všechny čeká vánoční výzdoba, teplý čaj a pro děti i malý dárek. Připraveny jsou prohlídky vybraných expozic. Místo vstupného mohou zájemci přinést krmení pro místní zvířátka.
Část 24. prosince můžete také prožít na Staroměstském náměstí. Pokud neokusíte polévku, jež se tu bude rozlévat od 11 do 13 hodin, přijďte si alespoň od 21 hodin poslechnout Českou mši vánoční Jakuba Jana Ryby.
Chtěli byste si s dětmi prohlédnout živý betlém? Vyrazte o štědrovečerním odpoledni na Chvalský zámek v Praze 9. Od 14 do 16 hodin na jeho
nádvoří uslyšíte vánoční písně a koledy, v kočárovně vás čeká svatá rodina – Marie, Josef i malý Ježíšek a také živá zvířátka, s nimiž si děti mohou pohrát.
Shodit nějaké to kilo se bude pětadvacátého hodit jako sůl. Zabruslit si, zahrát si squash, zacvičit ve fitness či vylézt horolezeckou stěnu můžete zdarma v rámci nabídky stovky volně otevřených sportovišť projektu Týden sportu zdarma. Akce potrvá až do Silvestra. Rezervace startují dnes na www.prahasportovni.cz.
Pokud přežijete do Silvestra, přijďte ho oslavit a přivítat Nový rok na Staroměstské náměstí. Oslavy začnou již od 15 hodin dětským Silvestrem. V 18 hodin budou pokračovat Silvestrem pro dospělé a celý program ukončí o půlnoci novoroční přípitek. Stánky budou podle organizátora trhů společnosti Taiko otevřeny na náměstí do 22 hodin, občerstvení pak maximálně do půl jedné v noci.
Silvestrovské oslavy můžete prožít i na ledě. Od 16 hodin do půlnoci bude kluziště na Letenské pláni patřit soutěžím či DJ hrajícím současné hity. Zakončí ho půlnoční ohňostroj.
Oficiálně největší novoroční ohňostroj v Praze proběhne tradičně prvního od 18 do 18.15 hodin. Podle organizátorů je nejlepší ho sledovat z pražských mostů, nábřeží či vrchu Petřína. Vhodná je také samotná Letná, ze které bude ohňostroj odpalován, svah v Riegrových sadech či Vítkov.


description: Nejdřív si řeknou o panáka alkoholu a pak rovnou o peníze. Tak popisují čtenáři deníku Metro zkušenosti s podvodníky převlečenými za popeláře.

title: Podvodníci se mohou přeměnit i v legendy

maintext:
„Bydlím na Smíchově a vybavuju si, jak jeden rok zazvonili na náš zvonek popeláři. Pak to bylo jako podle scénáře. Byli hodně otravní a měl jsem zavolat policajty,“ popisuje svou zkušenost anonymní čtenář v diskusi na Metro.cz. Pravdivost jeho slov potvrdily také Pražské služby, které před nedávnem varovaly čtenáře Metra před podvodníky převlečenými za jejich zaměstnance. „Jen letos víme o více než desítce incidentů,“ říká mluvčí Pražských služeb Radim Mana.
O různých nepoctivcích, kteří se snaží ošálit či dokonce ublížit Pražanům, kolují po sídlištích smyšlené příběhy, takzvané městské legendy. Těch podle etnologa a specialisty na folklor Petra Janečka přibývá právě v předvánočním období. „Jako jedna z těchto historek se může tvářit právě ta o popelářích. Známé legendy, jako třeba ta o černé sanit ce, se totiž často odehrávají na anonymních sídlištích,“ vysvětluje Janeček.
Historky o falešných popelářích na první pohled vypadají jako nesmysl. Některé z nich se ale prokazatelně odehrály. Podle Janečka zde tak vzniká zajímavý jev , takzvaná ostenze. Málokdy se totiž stane, že by městskou legendu někdo převedl do reality. Pokud se tak stane, jako by to potvrzovalo jejich pravdivost.
„Tento případ je teď dobře znám zejména z Ameriky, kde řádí vraždící klauni. Kolují o nich různé hrůzostrašné legendy, přestože jde spíš jen o žert několika jedinců,“ dodává Janeček.
Naposledy Pražské služby varovaly před falešnými popeláři v roce 2014, kdy se objevily tři případy, a to v Praze 6, v Satalicích a Postřižíně u Odoleny Vody. Od té doby příběhů o popelářích, vloupávajících se do bytu či nabízejících různá vánoční přání za úplatu, exponenciálně přibylo. Podle Janečka máme ale do Američanů ještě daleko.


description: Vyrazit s rodinou či partou kamarádů na procházku Prahou a ještě při tom zapojit mozkové závity či prověřit týmovou spolupráci? To si můžete splnit, když se zúčastníte hry Play Across Prague, kterou připravil Michal Zach a pro Metro ji představí.

title: Objevte Prahu, outdoorová hra, která funguje po celý rok

maintext:
Krev, tma a bombardování. Utečte! Máte na to hodinu Podobná dobrodružná zábava jako Play Across Prague jsou i únikové hry.
Úkolem hráčů v těchto hrách je dobře se zorientovat v daném prostoru, najít stopy a indicie, vyřešit série hádanek a uniknout z místnosti ve stanoveném čase.
Každá „únikovka“ má nějaký motiv. Například při hře Pražský řezník se hráči snaží odhalit, kdo je vrah. Hru, která není vhodná pro lidi se strachem ze tmy, si můžete rezervovat na strachpodprahou.cz.
Trochu jinou atmosféru má hra s názvem Bombardování Prahy. Ta vás zavede do reálného historického protileteckého krytu ve Slezské ulici. Zde budete mít hodinu na to, abyste se dostali ven z bunkru, kterému hrozí výbuch. Více o hře na exitroomprague.cz.


description: Nejčastější útrata za vánoční dary pro blízké je pět až deset tisíc korun. Technologické novinky budou důležitým artiklem už za pět dní pod stromečkem ve většině tuzemských domácností.

title: Za dárky utratíme víc než loni. Mobily nahrazují drony a chytré žárovky


description: Sedíte na Štědrý den u oběda a najednou vám dojde, že jste nekoupili aperitiv na večer. Loni to nebyl problém. Letos však 24. prosince po poledni si na nákup těžko skočíte. Podle nového zákona je totiž zakázáno prodávat ve větších obchodech během svátečních dnů.

title: Na Štědrý den můžete na nákup vyrazit jen do 12 hodin

maintext:
Kam ještě zajít na nákupy Následující obchody mají 24. prosince otevřeno do 12.00.
Albert: 21. – 23. 12., prodloužená otevírací doba u obchodů v Praze a Brně do 23.00.
Billa: 23. 12., má upravenou otevírací dobu (7.00 – 22.00).
Globus: 21. – 23. 12., hypermarkety jsou v Praze otevřené od 7.00 do 23.00. Zbylých 12 hypermarketů v Česku má otevřeno od 7.00 do 22.00.
Kaufland: 21. – 23. 12., otevírací doba od 7.00 do 24.00. Prodejny Praha-Podbaba a Praha-Horní Měcholupy mají otevřeno od 7.00 do 22.00. Prodejny v Písku, Mladé Boleslavi a Pardubicích mají otevřeno od 6.00 do 23.00 hodin.
Lidl: 24. prosince 7.00 - 11.30 hodin.
Penny: 21. – 23. 12., otevírací doba od 7.00 do 21.00. Neplatí pro obchody Praha-Holešovická tržnice, Revoluční, Vršovická a Ústí nad Labem - Revoluční.
Tesco: do 23. 12. mají vybrané prodejny prodlouženou otevírací dobou. Některé dokonce jedou non-stop.


description: Publicistka a novinářka Dana Emingerová byla blízkou kamarádkou Arnošta Lustiga, který by 21. prosince oslavil devadesátiny. Převzala jeho kurzy v pražském Divadle Dobeška. Podle spisovatelovy metody učí také na univerzitě ive firmách. Dnes od 17 hodin se v Synagoze na Palmovce koná narozeninový večer s přáteli Arnošta Lustiga.

title: Tvůrčí psaní podle Arnošta Lustiga na Dobešce pokračuje

maintext:
Kdy jste poprvé potkala Arnošta Lustiga?
Křtil mi v roce 2002 knihu Dva životy – hovory se spisovatelem Viktorem Fischlem. Při autogramiádě vyprávěl publiku, že nechápe, proč si ho na ulicích v Praze lidé s Fischlem tak často pletou, když on je přece „mladší a mnohem hezčí“. Pak z jeviště volal na mého manžela: „Ty bejku, máš tak krásnou ženu, že bych se jí nejraději podepsal ina prsa.“
Arnošt Lustig, David Vávra a Dana Emingerová při křtu knihy na Dobešce.
A podepsal se?
Do knížky. A napsal mi do ní na záložku moc krásný posudek, že „Viktor Fischl je klenot v pokladnici české literatury a číst, co odpovídá na chytré a moudré otázky mladé novinářky, je nádherné dobrodružství“. A od té doby mi křtil všechny knížky. Vždycky to vypadalo podobně. Arnošt byl živel, na kterého se nemohl nikdo zlobit. Lidi oslovoval s neuvěřitelným šarmem a grácií: „Ty bejku.“ „Kurva, ministře.“ „Emingerová, ty potvoro.“ Než se každý rozmyslel, zda by se neměl náhodou urazit, už se smál smršti Arnoštových historek a vtipů.
Narozeninový večer Dnes 20. prosince se od 17 hodin koná v Synagoze na Palmovce akce S první hvězdou, narozeninový večer a přáteli Arnošta Lustiga k 90. výročí jeho narození. Těšit se můžete na čtení z románu Miláček, sekání s Evou a Josefem Lustigovými, na promítání dokumentárního filmu Můj fotr a jeho nejoblíbenější koncentráky od Josefa Lustiga a na mnoho dalších. Více informací najdete na www.facebook.com/ArnostLustig90.
Potkávali jste se i jako novináři?
Naše osudy sice proťal časopis Mladý svět, ale tam jsme se o čtvrt století minuli. Zatímco on stál u jeho zrodu v roce 1958, já jsem do redakce tohoto populárního předrevolučního týdeníku nastoupila v době, kdy Arnošt už byl šestnáct let v emigraci. Až po jeho návratu z Ameriky do Čech jsem s ním napsala mnoho krásných rozhovorů, které vyvrcholily knihou Živel Lustig. Na tu jsem opravdu pyšná. Jde o unikátní Arnoštův portrét přes jeho kurzy tvůrčího psaní, který se dočkal několika dotisků.
Pomáhal ti Arnošt s knihou Živel Lustig?
Už to nestihl, ale o konceptu věděl. Přepisovala jsem hodiny nahraných rozhovorů a lekcí literárního semináře v době, kdy jeho nemoc začínala vítězit. A zatímco Arnošt v nemocnici chřadnul, chodila jsem po ulicích se sluchátky na uších, poslouchala jeho veselý hlas a vybuchovala smíchy nad jeho historkami.
Nikdy nezapomenu, jak v červnu 2006 v polovině kurzu Arnošt přišel do Divadla Dobeška s oteklou tváří. Týden na to třídě vyrazil dech: „Človeče, to nejsou zuby. Mám raka, je to nádor. Zrovna jdu z nemocnice, prý jsem absolutní ruina. Všichni jsou z toho vyděšení kromě mě. Já věřím v nejlepší...“ Celé dopoledne s ním pak byla legrace jako kdykoliv jindy.
Jaký byl jako učitel?
Díky němu jsem se za pár měsíců dozvěděla o životě, o člověku i o psaní víc než během studia na univerzitě či za dobu celé profesionální praxe. Kouzlo jeho tvůrčích seminářů spočívalo v debatách nad literaturou a nad texty studentů.
Vyprávěl nám, jak psali nejlepší autoři světa, a do toho míchal příhody z koncentráků. Jeho semináře byly neuvěřitelnou směsicí životních mouder smixovaných se smrští sprostých vtipů, od nichž se spisovatel bez mrknutí oka vracel zpět ke stavbě příběhů a antickým filozofům, na nichž stojí základy evropské literatury.
Určitě by měl radost, kdyby věděl, že pokračuješ v jeho šlépějích. V kurzech Psaní podle Lustiga ukazuješ studentům, jak můžou psát čtivé příběhy.
Považuji si opravdu za čest, že mohu to, co mě Arnošt naučil, předávat dál. Převzala jsem jeho kurzy na Dobeše, přednáším v Akademii ČTK, učím studenty komiksu na Fakultě designu a umění v Plzni, jsem zvána do firem. Arnoštova metoda totiž nefunguje jen na budoucí literáty, ale baví všechny, kdo se potřebují naučit jasně, stručně a zajímavě vyjadřovat.
Lze shrnout, jak dobře psát, do několika rad?
Do čtyř slov: PSANÍ NESMÍ BÝT NUDA. Vždyť kolik popsaných stránek hodíme sami rovnou do koše, když nezaujmou naši pozornost? A kolik zbytečně vynaložené práce a peněz se za nimi skrývá?! Lidé si neuvědomují, že psaní je řemeslo jako každé jiné. Zabere to sice trochu času a cvičení, ale na druhé straně, slušně psát může téměř kdokoliv. Je to jako s řízením auta. Autoškolu také uděláme skoro všichni. Jen těm největším talentům jde učení rychleji a posunují se kupředu snáze než většina.
Jak učíš přesvědčivé písemné vyjadřování?
Teorie je jedna věc, ale nejdůležitější je zkusit si psaní v praxi a především získat zpětnou vazbu. Abychom věděli, co nám jde nebo nejde. Celé tajemství Arnoštovy metody spočívá v psaní, čtení, poslouchání, hodnocení a upravování textů. Přes zajímavé příběhy z každodenního života si ukazujeme, jak zaujmout, kdy, proč a jak text funguje či nefunguje. Po několika lekcích účastníci kurzů zvládnou napsat téměř cokoliv a mohou pokračovat dál podle toho, jestli chtějí vymýšlet povídky či připravovat prezentace pro svou firmu...
Kde si můžeme přečíst práce studentů, které vznikly na tvých seminářích tvůrčího psaní?
Za posledních pět let prošly mými kurzy nejméně tři stovky lidí. Díky nim mám i krásný živý web www.psani-podle-lustiga.cz, na kterém přibývá každý měsíc až padesát nových textů. Vydali jsme také tři společné knížky. Předloni k Vánocům knihu povídek Svět v kapce rosy, vloni Novodobé pověsti o horském duchovi Králického Sněžníku Stamichmanovi, letos učebnici psaní s názvem Bankéři na literárním skřipci. Na příští rok chystáme povídky na téma Doba obalová a mám připravenou sbírku moderních bajek, kterou ilustrovali mí studenti na Fakultě designu a umění v Plzni.
Co píšeš ty?
Chystám volné pokračování svého zatím nejúspěšnějšího humorného románu In flagranti o tom, jak se lidé vyrovnávají se současnou krizí rodinných hodnot. Psaní mě moc baví. Jak říkal Arnošt: „Spisovatel je jako malý bůžek. Nedostane sice za to moc peněz, ale tvoří z ničeho něco a to je úžasný pocit. Napíšeme tragédii, že půl světa brečí, a my z toho máme takovou radost, že se jdeme opít do hospody. Psaní je senzace. Je to vznešené, dobré a dává to životu smysl. Spisovatel vymýšlí příběhy, ve kterých pátrá po ušlechtilosti a dobru. Když se mu to povede, čtenář je pak ušlechtilejší, lepší.“


description: Historický kamenný tunel padne za oběť rekonstrukce nádraží. Nebo ne? Zkracovaly si jím cestu přes koleje už vysočanské prababičky, brzy už ale zmizí. Jeden z nejstarších pražských podchodů pod nádražní budovou ve Vysočanech má skončit jako oběť rozsáhlých oprav traťového úseku Mstětice – Vysočany. Budova nádraží se tak díky opravám změní k nepoznání.

title: Historický tunel v pražských Vysočanech musí pryč, zasypou ho


description: Jsem se silou a síla je se mnou! Tahle věta vám bude znít v hlavě ještě dlouho poté, co opustíte projekci nové žánrové odbočky série Star Wars s názvem Rogue One. Na staré tváře tentokrát zapomeňte. Tohle vesmírné dobrodružství si půjčí jen některé.

title: Síla, Vader a honba za plány Hvězdy smrti

maintext:
Zajímavosti k filmu Hlavní hrdinku Jyn Erso ztvárnila Felicity Jonesová.
Ta získala nominaci na Oskara za roli manželky Stevena Hawkinga ve filmu Teorie všeho. O roli se ucházela třeba i Kate Maraová, která je Jonesové podobná.
Aktuální snímek se odehrává v době mezi Star Wars: Epizoda III – Pomsta Sithů (2005) a Star Wars: Epizoda IV – Nová naděje (1977).
V zahraničí měl film pozitivní recenze. The Guardian mu dal plný počet pěti hvězdiček.
Diváky již dobře známým světem ovládaným Impériem provede dívka Jyn Erso v podání mladičké Felicity Jonesové. Poté, co ji vojáci Impéria v dětství připravili o matku a unesli jejího otce, z ní vyroste, částečně i díky výchově vůdce povstalců v podání Saw Gerrera (Forest Whitaker) holka, která se umí ohánět zbraněmi. A bude se jí to opravdu hodit. Mezi povstalci se totiž šíří zpráva o nebezpečné Hvězdě smrti, zbrani, která umí zničit celé planety a jejímž hlavním konstruktérem je právě její otec Galen Erso (Mads Mikkelsen). Tato informace roztáčí koloběh událostí, které k sobě svedou několik neobvyklých hrdinů. Mají jediný cíl – získat plány zbraně klíčové k jejímu zničení a zachránit tak Galaxii.
Když se George Lucas před čtyřmi lety rozhodl prodat společnost Lucasfilm a s ním i práva na slavnou vesmírnou sérii společnosti Disney, i těm největším optimistům muselo být jasné, že se bude děj rozvětvovat ve velkém. Po velkolepém sedmém dílu, který potěšil nejen drtivou většinu fanoušků, ale i ty, kteří se s Hvězdnými válkami setkali v kinech poprvé, nám tedy Disney zkracuje čekání na regulérní osmičku první samostatnou vlaštovkou. Filmem o partě rebelů shánějící plány ničivé zbraně, dobře známé ze staré trilogie. Nejenže se děj chronologicky odehrává mezi třetím a čtvrtým dílem série, ale časově se lepí přesně na minutu na začátek toho čtvrtého.
Při sledování Rogue One jsem si položil otázku, kam rozšiřování světa Star Wars ještě zajde. Zatímco připravované či alespoň uvažované sólovky oblíbených postav Obi-Wana Kenobiho, Hana Sola či námezdního lovce Boba Fetta mi dávají alespoň trochu smysl, Tulák jeden, jak Rogue One nazývají ve slovenských kinech, mi připadal trochu jako zbytečný film. Na druhou stranu několik málo starých postav a asi pět procent původní hudby Johna Williamse dává divákovi na srozuměnou, že tady o žádné béčko rozhodně nepůjde. Jen hra na rodinné kořeny, kterými je série Hvězdných válek protkaná, mi přišla trochu prvoplánová.


description: Do pražského projektu Týden sportu zdarma se letos zapojí přes sto sportovišť. Rezervace začnou v pátek.

title: V rámci akce Týden sportu zdarma si vyzkoušíte kickbox, lezení i brusle


description: A teď brzdi! Málo! Víc, zapři se a silou! Ano, učili jsme se na polygonu v Mostu brzdit.

title: O Vánocích raději nohu na brzdu

maintext:
Co děláme za volantem špatně Jiří Patera odučil tisíce kurzů, ale nejen v Mostu. Pořádá je už od roku 1990, začínal v Rakousku. Jeho rukama prošli záchranáři, hasiči i policisté. Jen letos Centrum bezpečné jízdy v Česku proškolilo 8 000 řidičů integrovaného záchranného systému.
Největší chyby řidičů v zimě jsou podle něj nesprávná vzdálenost mezi vozidly a špatná technika brzdění.
Některé autoškoly podle něj řidiče špatně připravují. Lidé se neumějí připravit před jízdou, špatně v autě sedí, nesprávně drží volant a brzdit v nouzi se neučí, protože nemají povinná cvičiště.
Při jízdě na ledu neexistují podle něj žádná pravidla bezpečné jízdy. „Vlastně jedno ano. Zůstat doma,“ směje se. Na sněhu zpomalte, zvětšete vzdálenost mezi vozidly, více předvídejte vývoj na silnici.
Nutností jsou samozřejmě zimní pneu označené M+S a hlavně piktogramem tří vrcholů, vnitřní i vnější čistota oken, správná náplň v ostřikovačích. Na hory přibalte kvalitní sněhové řetězy.
Dupnu na brzdu. Se vší vervou. Auto spustí svou bubenickou show, když antiblokovací systém brzdí kola v pravidelných intervalech. I kontrolka kontroly stabilizace ESP bliká jako pominutá. Mám skvělé zimní gumy, nejsem plně naložený, ale stejně se můj Volkswagen Golf R sune z kopce, jako kdybych nebrzdil.
„Tahle ledová plocha je opravdu dobrá,“ popisuje Jiří Patera část polygonu v Mostě, kde zrovna trápím červenou bestii se tři sta koňmi pod kapotou.
Objednal jsem se na zdejší kurz bezpečné jízdy. A zkušený matador v tomhle oboru mi dává co proto. Jsem navíc pod skvělou ochranou, kolem mě se prohánějí desítky policejních aut. Strážci zákona se tu učí jako já zvládat krizové situace, brzdit v místech, kde to vypadá nemožně, a vyhýbat se překážkám, které před vámi vyskakují záludně jako v nějaké videohře.
„Tohle je pecka,“ ukazuje Jiří Patera na další technickou vychytávku. Pohyblivý pás. Přední kola ho přejedou, ale jakmile se ho auto dotkne zadními, pás cukne a auto na mokré ploše roztancuje. Je pak na řidiči, jak se se situací popasuje, neví přitom, jaké překážky před ním kde vyskočí. Někdy to jsou kužely, co nepoškodí vůz, někdy vodní trysky. Zkouším vypnout ESP, u tohoto nejrychlejšího golfu to jde. Auto pak lze utrhnout na zledovatělé zatáčce mnohem snáz, ale stejně elektronika zasahuje.
Ještě předtím, než jsem se dostal na překážky polygonu, prošel jsem dlouhým školením v učebně. Dozvídám se, že je nebezpečné řídit v bundě, protože se pásy dostatečně neutáhnou, a také, jak správně za volantem sedět. Zajímavá pasáž se týkala pneumatik. Často podceňovaná součást vozu je pro správné brzdění alfa a omega.
„Stačí mít špatně upravený tlak a auto přenáší síly úplně jinak, než má,“ vysvětluje můj školitel. A ukazuje na mnoha grafech, jak každá vteřina rozhoduje. Zdravý člověk zareaguje na překážku brzděním za 0,8 sekundy. Připočítejme ještě technickou prodlevu brzd a další parametry včetně rychlosti, stavu gum a počasí a dají se vypočítat brzdné dráhy. Pokud řidič nedodržuje správný odstup, je unavený a nebrzdí doplna s úplným sešlápnutím pedálu, zastaví se klidně o několik desítek metrů dál, než když dělá všechno správně. Podívejte se v boxu nahoře, jaké chyby děláme.


description: Dědu Mráze a Santa Clause potkáte snad v každé výloze. Sice všichni shodně říkáme: Těšíme se na Ježíška, ale nepletou si ho malé děti už s někým jiným? Spolek Náš Ježíšek s Děpoldem Czerninem se snaží obnovit tradiční české Vánoce.

title: Ježíšek naděluje dárky asi 65 procentům Čechů

maintext:
Jak vypadá Ježíšek?
Tato otázka mne trochu zaskočila. Ježíška přece popisuje celá vánoční tradice. Ježíšek je betlémské dítě, malý chlapeček.
Podle vašich obrázků na logu vyrostl?
Jedná se o zpodobnění Ježíška ve věku malého dítěte, které je již samostatné, a můžeme si tedy představit, že je schopno nadělovat dárky. Inspirovali jsme se soškou Pražského Jezulátka, tedy nejznámější sochou naší země, kterou vyhledává valná většina turistů a naši předci ji chovali ve zvláštní úctě. O tom svědčí i skutečnost, že mezi mnohými dárci byla i sama císařovna Marie Terezie. Na výraz velké úcty malému pražskému Ježíškovi vyšila slavnostní šaty a darovala královské klenoty, korunu a jablko.
Kde všude naděluje?
Ježíšek vedle naší země naděluje dárky také na Slovensku, v Rakousku, Maďarsku, Chorvatsku, Slovinsku, Srbsku, Švýcarsku, Lichtenštejnsku, severní Itálii, v jižní části Německa a jižní Brazílii. V Polsku většinou sice o Vánocích naděluje svatý Mikuláš, ale do některých rodin přichází neznámý bohatý host, který pomůže chudé rodině. Názory, zda je to jen bohatý štědrý kupec, či sám Ježíšek, se různí. Ježíšek proto nemůže být český, ale dozajista je náš!
Ví se, kolik navštíví domácností u nás?
Podle průzkumů dárky naděluje Ježíšek asi 65 procentům Čechů, zatímco Santa Claus pak v půl procentu domácností. Nejen pro můj osobní vztah k Vánocům, ale i pro tento osobní postoj našich obyvatel vyjádřený tímto průzkumem nechápu společnosti prosazující v marketingu Vánoce ve jménu cizorodého vánočního maskota s červenou čepičkou na hlavě a sáněmi se soby.
Jaké jsou tradiční Vánoce?
Pro mne je důležitý i tradiční advent s roráty (ranní mše), potom rodinná příprava, zdobení stromečku za pomoci andělíčků, štědrovečerní tabule s krásnými zvyky, medové žehnání, tajuplná přítomnost Ježíška u stromečku, zpěv koled u betléma, rozbalování dárků se zářícíma očima našich dětí, půlnoční mše a následné svátky přes Silvestr a Nový rok až po Tři krále. To, co po léta prožíváme v rámci naší velké rodiny, se nyní snažím vnést i do veřejného dění adventu a Vánoc v naší zemi.
Udělujete řád Našeho Ježíška. Jak se ho jinak snažíte zviditelnit?
Naší asi nejviditelnější akcí je spojení Našeho Ježíška se zaváděním vratných hrnečků a kelímků pro konzumaci horkých nápojů na větších trzích. To se nám letos povedlo na vánočních trzích v Brně, Karlových Varech, v Litoměřicích a na menších trzích v rámci Prahy. Dále Ježíška spojujeme s návratem dalších tradičních akcí, jako chození s Barborkou, průvod svaté Lucie, živý příběh betlému nebo veřejné zpívání rorátů a koled.
Letos jste pořádali Mikulášský průvod a akci svaté Lucie. Jak to probíhalo?
V rámci programu Tradiční advent a Vánoce s naším Ježíškem nabízíme zapojení veřejných akcí pod patronát našeho Ježíška za podmínek, že pořadatel v rámci svého programu uplatní některé tradiční zvyky spojené s adventem a Vánocemi.
Setkání a procesí Mikulášů, které se historicky poprvé uskutečnilo letos v Brně, je jednou z těchto aktivit. Procesí začalo setkáním na Zelném Trhu v Brně, kde na pódiu k Mikulášům promluvil místní duchovní a připomněl odkaz štědrého světce biskupa Mikuláše z Myry. Následoval průvod Mikulášů na náměstí Svobody, při kterém se k procesí přidali další Mikulášové se svými průvodci. Všichni potom složili před shromážděnými návštěvníky slib „dobrého Mikuláše“, za což získali „Glejt dobrého Mikuláše“ stvrzující, že se Mikuláš zavázal roznést lidem pokoj, radost a potěšení.
Jedná se o začátek připomínání původní mikulášské tradice, který se při rozšíření do dalších spolupracujících měst může stát jednou z nezapomenutelných událostí v rámci adventu v ČR.
Co bylo tím hlavním impulzem pro vznik Spolku pro tradiční české Vánoce?
Spolek pro tradiční Vánoce vznikl za účelem návratu tradiční podoby Ježíška a ochranu tradice a lidových zvyků adventu a Vánoc. Impulsem bylo zjištění, že současné děti sice lpí na nadílce od Ježíška, ale jeho podoba jim začíná splývat se Santa Clausem, čemuž neprospívá ani zpodobnění Ježíška nezachovávající tradici.


description: Byl výběr firmy pro zakázku na údržbu veřejné zeleně v Třinci v pořádku, nebo ne?

title: Limity pro obrat firem? Radní se zamyslí


title: Stavba obchvatu: bláto, díry i změna dopravy

maintext:
Výstavba obchvatu Třince komplikuje život hlavně lidem, kteří žijí poblíž staveniště.
Stavba obchvatu Třince v Neborech. Foto: Deník/Marek Cholewa
Těžká technika v kombinaci s počasím dává zabrat třeba komunikacím v Oldřichovicích. I na základě množících se stížností obyvatel na znečištěné úseky a chodníky se minulý týden sešli zástupci města a ŘSD Ostrava. „Řešili jsme celou řadu záležitostí," uvedla třinecká starostka Věra Palkovská. „Tlačíme na zhotovitele, ŘSD tlačí na zhotovitele, a pořád to je málo. Komunikace jsou neustále v takovém stavu, že nejsme spokojeni, protože bláta je tam pořád dost. Tlačíme na to, aby to čistili, ale někdy je to za dvě hodiny úplně totéž," konstatovala s tím, že na hlavní výtky zhotovitel rychle zareagoval. Pro rychlejší komunikaci byly na facebooku zveřejněny kontakty na osoby, které mají problémy se stavbou řešit.
„Na jedné straně budeme muset být trošku trpěliví a vstřícní, protože teď je období, kdy je spousta bláta. Na druhé straně když nasněží, tak sníh zkomplikuje průběh stavebních prací. Takže bláto pro samotnou práci je zřejmě příznivější, ale trápí nás," dodala. Celý koloběh podle ní skončí až na podzim 2017, kdy bude obchvat dokončen. Další výtka se týkala komunikace u české školy, kde jsou velké díry. „Obrátili jsme se na stavbyvedoucího úseku Nebory Oldřichovice, aby tyto díry nějakým způsobem dal do lepšího stavu. Ono to ale dlouho nevydrží, protože tam jezdí těžká nákladní doprava," upozornila starostka.
Radnice avizuje, že za několik týdnů čeká motoristy i ostatní obyvatele změna v dopravě. Dojde k otevření komunikace od čerpací stanice Shell směrem k české škole v Oldřichovicích, zároveň bude uzavřena komunikace, kterou lidé využívají. Podrobnosti budou známy na počátku příštího roku. „Víme, že to bude první nebo druhý týden v lednu. Dohodli jsme se, že tyto změny by nebylo dobré dělat v období Vánoc. Teď je míč na straně zhotovitele," uvedla starostka Třince.


description: Žáci ze ZŠ a MŠ Naděje ve Frýdku-Místku navštívili v minulých dnech s předvánočním kulturním vystoupením frýdecko-místeckou nemocnici.

title: Děti měly s vystoupením v nemocnici úspěch