description: Jednoho dne se rozhodla, že změní svůj život a začala dělat „stylový tepláky“, nápad dotáhla do konce a dnes má vlastní značku Appart. „Tepláky se dají nosit i v zimě, jsou v tomhle univerzální a máme materiál, který není slabý ani naopak silný, takže vám v nich bude dobře po celý rok,“ říká designérka Petra Hušpauerová.

title: Tepláky jsou nejlepší oblečení. Šiju je tak, aby se v kolenou nevytahovaly, říká designérka

maintext:
Lidovky.cz: Snila jste vždy o své módní značce?
Zajímavá otázka, na to se mě asi ještě nikdo nezeptal. Abych se přiznala, o vlastní módní značce jsem asi nikdy neuvažovala, ani nesnila, i když v módě jsem se pohybovala díky mé mamce, která měla modelingovou agenturu. Móda mě vždycky bavila a někde vzadu to bylo uložené, že bych v této oblasti chtěla pracovat, ale do vlastního brandu bylo ještě hodně daleko. Na střední školu jsem se vydala na leteckou dopravu, takže to bylo také mimo můj momentální záběr. Byl to prostě náhlý pocit, že se chci realizovat kreativně a dělat něco vlastního.
Lidovky.cz: Značku appart jste založila v roce 2012, kdy ještě nebylo nošení tepláků v České republice příliš v módě. Nebála jste se v počátcích neúspěchu?
Je fakt, že momentálně je náš trh mnohem více otevřený pohodlným a originálním značkám, ale nemyslím si, že by to bylo o tolik snazší. Já sem do toho od začátku šla s tím, že to prostě zkusím, že je to trochu jiný nápad, a že budu v České republice první, a že se to třeba povede. Hlavně jsem neměla žádný velký kapitál, ani plán. Byla jsem full time zaměstnaná v reklamní agentuře, chtěla jsme to zkusit, něco se naučit, pokořit výzvu jestli náhodou v tom životě nemůžu dělat něco více naplňujícího.
Petra Hušpauerová Petra Hušpauerová založila v roce 2012 českou originální značku appart. Ta se věnuje navrhování pohodlného a vysoce appartního teplákového oblečení pro každou příležitost. Tvorba appart je výhradně zaměřena na teplákové materiály v kombinaci se sezónními trendy a látkami. appart je rodinnou značkou, za kterou stojí kromě Petry také její maminka, Jana Hušpauerová.
Lidovky.cz: Kdy a kde vznikl nápad věnovat se tvorbě pohodlného teplákového oblečení?
Může za to můj starší bratr, který mi řekl, ať si konečně přestanu stěžovat na práci a něco si vymyslím a začnu se realizovat. Tak jsem tenkrát přemýšlela asi dvě minuty a tak napůl ze srandy říkám: „Hele, tak já budu dělat stylový tepláky. Co ty na to?“ A on že jo, že mi pomůže. Myslím, že nevěřil, že to dotáhnu. Nic moc jsem nevěděla, ale potkala jsem spoustu lidí, kteří mi ze začátku hodně pomohli a poradili. Zřejmě jsem to někde v hlavě měla už dávno, moje dětství bylo teplákové, měla jsem jich milion. Už tehdy tam tedy asi byla skrytá touha po pěkných teplácích.
Lidovky.cz: Nosíte nejraději tepláky, nebo vás můžeme potkat i v úzkých džínách?
Já džíny miluju hned po teplácích! Taková moje unifoma jsou džíny, tričko a náš teplákový kabát. Víkendy trávím samozřejmě jen v teplácích. Už to jinak nejde, je mi v tom nejlépe.
Lidovky.cz: Máte kolekci pouze pro ženy nebo i pro muže?
Máme hlavně kolekci pro ženy a též máme pár unisexových kousků, jako je oversized kabát a kulichy. A vyložené pánská kolekce? Já tomu říká “podpultovka“. Nikdo o nich a neví, ale prodávají se. Máme dva pánské střihy, ale nejsou na webu, jsou pouze k vyzkoušení v našem showroomu BackYard. V novém roce vše napravíme a nafotíme.
Lidovky.cz: Kromě standardních velikostí šijete i tepláky na míru. Je tedy možné si vybrat úplně jinou barvu, než jakou máte na výběr?
V barvách úplně pružní nejsme, jelikož musíme brát ze vzorníků, co mají dodavatelé a hlavně, co máme vyzkoušené a víme, že s daným střihem funguje. Na míru děláme délky a menší úpravy dle přání zákaznic, ale snažíme se vždy vyjít, co nejvíce vstříc a hlavně, co je v našich silách.
Lidovky.cz: Zajímalo by mne, zda mohu vaše tepláky nosit i v zimě?
Určitě. Tepláky jsou v tomhle univerzální a máme materiál, který není slabý ani naopak silný, takže vám v nich bude dobře po celý rok. Do zimního počasí máme kromě tepláků i kabáty a kulichy. Jen v létě šijeme i šaty a některé tepláky ze slabších materiálů.
Lidovky.cz: Odkud pochází látka, ze které teplákové oblečení šijete?
Máme látky od různých dodavatelů z různých zemí Evropy, bohužel není možné celou kolekci pokrýt od českých výrobců. Každý střih vyžaduje jinou kvalitu materiálu.
Lidovky.cz: Vytahají se vaše tepláky na kolenou stejně jako ty běžné?
To jsem měla zafixované z dětství, hlavně ať se nevytahují na kolenou. Látky jsou bavlněné s pár procenty příměsi elastanu nebo polyesteru a tak dostatečně pruží a nevytahují se.
Lidovky.cz: Jak testujete nové kousky?
Testuju hlavně já a moje kamarádky. Prototypy nosíme, odpočíváme v nich, cestujeme v nich, venčíme v nich a pak vidím, jak jednotlivé materiály fungují dohromady a jestli tepláky přežijí variabilní nároky na nošení.
Lidovky.cz: Se značkou vám pomáhá maminka, jak se zapojuje a nosí tepláky také?
Ano, moje mamka nosí tepláky moc ráda. Hlavně má však ráda naše šaty a tak také dokazuje, že naše kousky můžete obléknout v každém věku. Společně vybíráme látky, ladíme detaily a také mě “naštěstí” dost usměrňuje s mými nápady.
Lidovky.cz: Chystáte v dohledně době novou kolekci? A můžeme vás nyní potkat někdo naživo?
Ano, máme už připraveno pár nových střihů a materiálů, ale momentálně sbíráme síly a finanční prostředky na focení v novém roce, na které se už moc těšíme. A poslední šance, kde se s námi letos potkat je náš oblíbený vánoční Lemarket v Galerii Mánes.


description: Přísná bezpečnostní opatření poblíž newyorského mrakodrapu, v němž žije budoucí americký prezident Donald Trump, trápí obchody v jeho bezprostředním okolí. Téměř polovina z nich hlásí za poslední měsíc dramatický propad tržeb, některé zvažují stěhování na jiné místo.

title: Obchody u Trumpova mrakodrapu zvažují stěhování kvůli ochrance

fasttext_language: cs


description: Možnost nakoupit za minimální ceny produkty, kterými pohrdli zákazníci supermarketů, uvádí v nadšení klientelu řetězce nového stylu Wefood v Kodani. První pobočka je již v provozu na ostrově Amager, který je součástí dánské metropole, a asociace Wefood nyní otevřela další ve čtvrti Nörrebro. Prodává se tam výhradně zboží, u něhož je prošlá záruční lhůta nebo které má poškozený obal. Zisk plyne jedné charitativní organizaci.

title: Dánský řetězec slaví úspěchy s prošlými potravinami. Bojuje tak s plýtváním potravin

maintext:
Když se v říjnu otevíralo, hipsteři a matky od rodin se téměř poprali o misky květákové polévky, kterou uvařili žáci Clause Meyera, jednoho ze zakladatelů slavného kodaňského restaurantu Noma ověnčeného michelinskou hvězdičkou.
„Je to bezva, že místo toho, aby jídlo vyhazovali, rozhodli se je prodávat. Podporujeme dobrou věc,“ říká studentka Signe Skovgaardová Sörensenová, která se raduje z toho, že si v takovém obchodě mohla koupit láhev kvalitního olivového oleje za 20 dánských korun (asi 73 Kč).
„Není to fantastické?“ poznamenala nadšeně důchodkyně Olga Fruerlundová, která tam objevila bonboniéru. Chce ji dát vnoučatům k Vánocům. „Bonbony mohou díky obsaženému cukru vydržet léta,“ tvrdí.
Jak poznamenala agentura AFP, dánská legislativa umožňuje prodej prošlých potravin, pokud nepředstavují bezprostřední zdravotní riziko a pokud je na obalu vyznačeno datum spotřeby.
Ještě je třeba přesvědčit zákazníky, že jsou potraviny vhodné k jídlu i poté, co jim prošla záruční lhůta. Konkrétně u Wefoodu se produkty zkoumají zrakem i čichem, zda jsou ještě vhodné k jídlu, vysvětluje jeden z představitelů asociace Bassel Hmeidan.
Všechny produkty, které se prodávají v obchodech Wefood, poskytují výrobci, dovozní a vývozní společnosti a místní supermarkety. Zaměstnanci Wefoodu jsou výhradně dobrovolníci. Ceny, za něž se zboží prodává, jsou o polovinu nižší než v jiných obchodech.
Je však problematické nakupovat výhradně v těchto obchodech, protože nabídka závisí na tom, co zrovna přijde, a na dobré vůli dárců.
Boj s plýtváním potravinami je prioritou po celé Evropě, kde vznikají nejrůznější iniciativy. Francie loni zakázala vyhazovat neprodané potraviny. Ve Velké Británii se první supermarket s neprodaným zbožím otevřel v září u města Leeds. Zde britští zákazníci platí ceny dle vlastního uvážení, na rozdíl od dánského Wefoodu, kde jsou ceny dané. Důraz se tu klade na boj proti chudobě.
Podle Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) se ve světě ročně vyhází téměř 1,3 miliardy tun potravin. Ty by mohly nasytit miliony lidí ve světě, kteří trpí hladem.
Dánsko během pěti let snížilo podle vládních zdrojů množství vyhozených potravin o 25 procent. To je zčásti zásluha aktivistky ruského původu Seliny Juulové, která přijela do Dánska ve třinácti letech, v roce 1993, a byla znechucena plýtváním potravinami. Její koncepce Stop plýtvání potravinami se stala podle jejích slov populární.
Její sdružení podporuje především zužitkování potravin, u nichž se blíží datum vypršení záruční lhůty. Tento princip převzala většina dánských supermarketů a prosazuje se i v dalších zemích.
Řetězec s nízkými cenami Rema 1000 se zase rozhodl místo obvyklého „dva za cenu jednoho“ zmenšovat porce, zejména u chleba, aby tak osamělé osoby nevyhazovaly nesnědené zbytky.


description: Bývalý ředitel Střední průmyslové školy Na Třebešíně František Bártl se dohodl na smíru se školou a s pražským magistrátem, na které podal žalobu kvůli svému odvolání z funkce. Jeho advokát to řekl Obvodnímu soudu pro Prahu 10, který se případem zabýval.

title: Ředitel odvolaný kvůli šikaně na škole se dohodl na smíru se školou a magistrátem


description: Pohádku Pravý rytíř, kterou vysílala na Štědrý večer Česká televize, viděly přes tři miliony diváků, z toho 2,7 milionu jich bylo starších patnácti let. Vysoké sledovanosti dosáhla i pohádka Zázračný nos, zařazená na druhý svátek vánoční – tu sledovalo přes 1,8 milionu diváků. Je zjevné, že se televize pohádkami „tradičního“ ražení strefuje do vkusu velké části publika.

title: Krize pohádek. Vánoční televizní premiéry měly sledovanost, ale ne kvalitu


description: Vánoční cukroví u nás mělo dlouho podobu prosté vánočky a perníčků, křehké pečivo přišlo ve velkém až koncem devatenáctého století. Ve svátečních domovech se usídlilo natrvalo. Poslední desetiletí se sice neslo ve znamení nových trendů a experimentů, avšak nyní se opět vracíme ke kořenům a k českým receptům prověřeným historií.

title: Cervulát a pumprnikl. Vracíme se ke strarým vánočním tradicím

maintext:
Vánoce bývaly časem hojnosti i v těch nejchudších rodinách. Třeba v Podkrkonoší, jak popisuje Ladislav Kaizl v Lidové výživě z roku 1940, měla vlastní talíř o svátcích i koza a dávalo se na němod každého jídla po třech soustech. Dneska už by bylo koze nejspíš špatně, se všemi těmi krémovými kousky cukroví, ještě začátkem dvacátého století však byla celkem v bezpečí.
Cervulát a pumprnikl
Cukrovím se tehdy myslely spíš perníčky, vánočky či oplatky polévané medem. Za sladké se počítalo též různé sušené ovoce nebo oříšky. Vše bylo jak na vánočním stole, tak také zavěšeno na stromečku coby ozdoba. Mezi oblíbené druhy domácího cukroví, které můžeme najít už v knihách z 19. století, nalezneme sladké preclíky, cervulát (nepečený „chlebíček“ z mandlí, čokolády a ořechů, předpis najdete mezi recepty uvnitř listu) či pumprnikl, o němž se v časopise Naše řeč z roku 1924 píše, že „nazývají tak jistý druh perníku nadívaného povidlím z rozmanitého sušeného ovoce, mandlí, rozinek a pod., který je chutný, ale těžký“.
Ježíška zavinutého do peřinky má svým tvarem připomínat pečivo, které je pro české a slovenské země asi vůbec nejtypičtější: vánočka. Naši předkové ovšem dokázali do tradice křesťanské přimotat i starší pohanské, a tak třeba hospodyně při přípravě těsta vycházely ven a dotýkaly se stromů kolem chalupy, aby tyto hojně plodily.
Prapůvodní vánočka vypadala spíše jako bílý chléb, teprv postupem času dostala podobu zapleteného vrkoče. Kromě rozinek a mandlí se do ní často přidával ještě fenykl a anýz. Podle regionu se vánočkám říkalo štědrovnice (jihozápad Moravy) nebo třeba calta (jižní Čechy). První zmínku o caltě na našem území nalezneme již v roce 1366 v Klaretově slovníku.
Do 18. století ovšem šlo spíše o jakési pravánočky, návod na jednu takovou nalezneme u národopisce Čeňka Zíbrta: „Vzíti vařenejch, vobloupanejch, drobně zkrájenejch kdúlí čtyry libri a cukru čtyry libri zmíchati, zvařiti, až se dobře zhustne, potom dávat na pěkný prkýnko, jak dlouhý certle míti chceš.“ V Podkrkonoší ještě před nějakými sto lety máme zaznamenány jiné příbuzné vánočky – bochánky křehtíky z vánočkového těsta.
Leckde se vánočka a další pečivo máčely v omáčce ze sušeného ovoce. Anebo se naopak vánočka drobila do omáčky. Sladké ovocné omáčce se říkalo muzika, na severovýchodě Čech tříslo, v jižních Čechách pak sladký vocet. Druhým sladkým sloupem, na němž Vánoce kulinárně stojí, jsou perníčky. Zatímco vánočky se pekly ponejvíce doma, perníky bývaly dílem specialistů, mistrů pernikářů. Počátkem patnáctého století žilo v Praze takových pernikářů kolem dvaceti. Pod pojmem perník se rozumělo hlavně pečivo z žitné mouky slazené medem a zčásti i sirobem. Pernikáři si sami vyřezávali dřevěné formy, do nichž těsto vtlačovali, aby získalo podobu srdce či koníčka.
Nejpodstatnější ingrediencí, která odlišovala perníky od ostatního pečiva, bylo koření. Jmenovitě skořice, hřebíček, badyán, fenykl či anýz a původně též pepř – od něho je ostatně slovo perník (peprná húsce) odvozeno. Perníky se postupně začaly dělat z mouky pšeničné a zdobit cukrovou polevou, jen v časech nedostatku vznikaly pšenično-žitné glancáky.
Perníky patřily vždycky k pečivu, jež se muselo řádně uležet; dalším takovým byla vánoční štola. Ta se u nás dělala spíš v rodinách měšťanských. Pro venkovany bylo dostupnější udělat makový či ořechový závin. Na Slovácku se makovnic, tedy makovníků, peklo tolik, co bylo členů domácnosti.
Zpátky k rodinnému stříbru
Veledůležitým svátečním pokrmem byly také oplatky. Marie Úlehlová Tilschová v knize Česká strava lidová píše: „Prvním chodem ještě před polévkou v mnohých krajích bývaly oplatky s medem. Na Hrozenkovsku pojídali nejprv oplatku, v němž zavinut jest med, šípka, česnek, to aby byli příjemni, červeni a silni.“ Nezřídka se do oplatek zapékaly také bylinky, to pro jejich zázračnou léčivou moc.
Podle knihy oplatky pekli „rechtoři“, tedy církevní učitelé, kteří je dávali za odměnu věřícím. V 16. století vznikla oplatečnická živnost, která měla svůj vlastní cech. Mimo to se však pekly i doma, starým obřadním pokrmem si lidé připomínali večeři Páně.
Doby, kdy vánočnímstolůmdominovaly jen vánočky a perníky, už jsou dávno pryč, české domácnosti mají za sebou vlnu, při níž se inspirovaly různými exotickými vlivy i zásadami makrobiotické výživy. Dneska je největším trendem návrat ke kořenům, a tak znova vítězí vanilkové rohlíčky, linecké či pracny. Kdo si je nestihne upéct doma, obrací se na osvědčené firmy, jako je pražská Erhartova cukrárna či příbramská značka Upekla. Touto dobou už však většina vyhlášených dodavatelů objednávky zastavila: mají kapacity plné. Těm, co zaváhali, tedy nezbývá než otočit na následující stránku a zkusit něco připravit podle Rettigové, receptur z domácích archivů nebo se pustit do metody raw ve sváteční podobě.


description: Dnešní den se „motal“ hlavně kolem zavádění elektronické evidence EET. V podvečer bychom si ale měli oddychnout a dát prostor lehčím i když také důležitým tématům. Trend youtuberů tak například přináší kromě zábavy i módní vzory, které mohou děti dostat až do nemocnice.

title: Zprávy dne podle editora: děsiví youtubeři, kříčící kuchař a blesky kolem EET

maintext:
„V deseti letech jsem přišla do puberty a tehdy začaly moje hrozné problémy,“ popsala začátek své cesty k mentální anorexii jedna z klientek centra Anabell, které se zaměřuje na lidi trpící poruchami příjmu potravy. Riziková věková skupina pro vznik problémů s jídlem je dle literatury v rozmezí od 13 do 25 let. Jenže nemocní, kteří se dostávají do péče odborníků, jsou v poslední době čím dál tím mladší.
Velký vliv na rozvoj jejich onemocnění má internet, zvláště pak rozvoj YouTube scény. Na té se ve videích prezentují tuzemské i zahraniční módní ikony. Mladé, hubené ženy, jejichž videa vidí stovky tisíc mladých lidí denně. Obdivují je a chtějí se jim podobat.
Anorexií trpí i devítiletí. Inspirují se na YouTube, chtějí se podobat idolům
Dávku a hurá a do boje
Že se Sýrie ocitla v soukolí velmocenské hry, nikoho nepřekvapí. Méně často se ale připomíná, jak do ní vstupují drogy, které užívají bojovníci téměř všech soupeřících stran a navíc i Syřané v uprchlických táborech. Komplikovaný konflikt je totiž nejlepším podhoubím pro rozkvět černého trhu s drogami, z něhož těží hlavně libanonské podsvětí.
Válka v rauši. V Sýrii kupují drogy bojovníci všech válčících stran
Město Kámišlí mají pod kontrolou převážně Kurdové, syrské vládní jednotky ale drží místní letiště.
Nejčastěji skloňovanou zakázanou látkou v souvislosti s Blízkým východem jako takovým je captagon vyráběný z fenethyllinu, látky na bázi amfetaminu. Jen koncem loňského roku zabavila libanonská armáda 12 milionů kapslí, podobně úspěšní byli turečtí vojáci na hranicích se Sýrií, kde před rokem v listopadu našli 11 milionů pilulek. Při snaze pašovat miliony kapslí zadrželi loni v říjnu v Libanonu i člena saúdské královské rodiny Abdula Mohsena Bin Walid Bin Abdulázize.
Mánička s hlasem Bejby
Poměrně netypické album Krásnej dar natočilo Ivan Hlas Trio. Současná kapela našeho předního písničkáře je složena z instrumentálních mistrů, dokonale vyhraná a nabízí vynikající repertoár.
RECENZE: Něžný frajer Ivan Hlas vydal své utajené perly
Žádné Malagelo. Žádná Aranka. A ani žádné Na kolena. Přestože tyhle písničky patří k tomu nejlepšímu z klasického českého písničkářství a jsou to opravdové hity Ivana Hlase, autorova doména je přece jen trochu jinde. Právě takové písničky, které teď vyšly na Krásným daru. Který – pokud použijeme zažitou anglickou hudební terminologii – není Hlasovým „greatest hits“, nýbrž jednou z možných variant „the best of“. Tedy po našem: místo toho nejslavnějšího nabízí to nejlepší.
Ivan Hlas Trio (zleva Norbi Kovács, Ivan Hlas, Jaroslav Olin Nejezchleba)
Myšlenka alba je vlastně jednoduchá: zapátrat v paměti, resp. na starších albech, vytáhnout písničky, na které se neprávem zapomnělo, ale jež autor dodnes považuje za povedené, a nahrát je v aranžmá odpovídajících tomu, co mohou dnes návštěvníci slyšet na koncertech. Tedy v komorní, avšak zajímavé a emočně silné instrumentaci pro Hlasovu základní doprovodnou kytaru, violoncello Jaroslava Olina Nejezchleby, obstarávající neomylné „spodní proudy“, a virtuózní, v invenčních vyhrávkách perlivou kytaru Norbiho Kovácse.
Kuchyň - peklo, nebo ráj?
Má rád poctivou kuchyň, ctí všechny suroviny, se kterými pracuje, a na své podřízené nikdy nekřičí. „Chtěl bych časem do menu zahrnout především suroviny, kterým se podle mě dostává málo pozornosti. a to především kvůli předsudkům. Více se zaměřit, zpracovávat a zkoušet tvořit s masem a vnitřnostmi jako brzlík, ledvinky, játra, pupek, plíce, hlava, dršťky, mozek, srdce, jazyk,“ říká šéfkuchař restaurace Le terroir Pavol Pavlík.
‚Šéfkuchaři, kteří v kuchyni křičí, jen řeší své mindráky a honí si ego‘
Lidovky.cz: Jaký jste šéf? Křičíte v kuchyni, rozčilujete se?
Tak zrovna tohle není rozhodně můj styl. Za ta léta, co se pohybuji v kuchyních, mi to dodnes nebyl nikdo schopen vysvětlit, k čemu je dobrý takový způsob komunikace a jednání s lidmi, vždyť to má pořád z 90 procent opačný efekt. Drtivá většina „šéfkuchařů“ jenom kompenzuje své mindráky a honí ego. Mně bylo jednou, v začátcích mé kariéry řečeno, abych si pamatoval, že oblíbený šéf, není dobrý šéf. Mně se to naštěstí daří a myslím si, že i úspěšně vyvracet...Koneckonců zeptejte se lidí v mém týmu.
Šrumec v kuchyni
Lidovky.cz: Které jídlo máte nejraději?
Určitě vám teď neřeknu jedno, nebo dvě jídla, já jím vlastně vše a nic mi v podstatě nedělá problém. Jestli to je připraveno poctivě, z kvalitních surovin a chutně, je mi jedno jestli je to třeba i Asie, Francie, Itálie nebo Indie. Mimo práce a ve volnu ale spíš preferuji klasiku, jednoduchost, obyčejné jídla, hotovky, lahůdkové výrobky.
Může za zdražení EET?
Elektronická evidence tržeb se netýká jen restauratérů. Od čtvrtečního startu Babišových účtenek mohou zákazníci očekávat uzavírání části restaurací, růst cen, smí však také upozorňovat na nepoctivé hostinské.
Návod pro zákazníky: účtenku nemusíte převzít, někde vás čeká babišovné
Hlavním důvodem, který oficiálně uvádějí, jsou náklady na pořízení a provoz pokladen i jejich obsluhu. U starších hostinských je to také obava z technologií či neochota se učit. Další se obávají, že až přiznají všechny tržby, ocitnou se mezi plátci DPH, což jim zvýší administrativu a účetní náklady.
Start EET
Na základě současných objednávek piva odhadují pivovary uzavření pěti až deseti procent provozoven. Skeptické jsou i oborové organizace, které provádějí průzkumy trhu. V některých regionech přímo varují. Například ve Zlínském kraji podle tamní Asociace hotelů a restaurací skončí 20 až 30 procent podniků.
Nutně to nemusí být hned, větší vlnu odborníci čekají na základě hospodářských výsledků prvních měsíců. Zkušenost z Maďarska však ukazuje, že řada firem skončila kvůli obavě, že nový systém prokáže jejich minulé daňové delikty. Titíž lidé však brzy založili firmy nové.
Všechny články o EET najdete zde


description: Policie navrhla obžalovat znalce, který předkládal posudek v kauze dopravní nehody lobbisty Romana Janouška, sdělil mluvčí Obvodního státního zastupitelství pro Prahu 2 Ondřej Šťastný. Za nepravdivý znalecký posudek hrozí obviněnému půlroční až tříleté vězení a také zákaz činnosti.

title: Policie chce dostat před soud dopravního znalce lobbisty Janouška


description: Zastupitelé Havířova odvolali z funkce primátora Daniela Pawlase (KSČM). Je to důsledkem rozpadu koalice KSČM a ČSSD, která město vedla od června. Pro odvolání hlasovalo 27 zastupitelů, proti jich bylo 13, jeden se zdržel a dva nehlasovali. Na funkci rezignoval primátorův náměstek Eduard Heczko (KSČM). Novou primátorkou se stala Jana Feberová (ČSSD), která dosud byla primátorovou náměstkyní.

title: Havířovští zastupitelé odvolali z funkce primátora Pawlase z KSČM


description: Až budou hudební historikové zpětně hodnotit probíhající desetiletí, není pochyb, že u roku 2016 zdůrazní nebývalou albovou produkci hudebních veteránů – navíc vesměs výbornou. Celá řada zasloužilých hudebníků letos vydala nová alba, a mnozí z nich dokonce po mnoha a mnoha letech dosáhli své někdejší vysoké kvalitativní laťky. Začal to už 8. ledna David Bowie albem Blackstar.

title: Rok seniorů. Nová a leckdy skvělá alba hudebních veteránů, ale i odchody

maintext:
Svým způsobem tahle deska nalinkovala atmosféru celého roku v hudbě. Kdekdo se k ní v dalších měsících vztahoval – k její originalitě, komplexnosti, její existenciálnosti, k obrazové stránce písní obsažené v klipech. A v neposlední řadě k tomu, co bezprostředně následovalo: mnozí recenzenti, dokonce i deníkáři se ještě ani nestačili k albu vyjádřit, a už museli psát o jejím autorovi texty zcela jiného typu, totiž nekrology.
Smrt jako umělecké dílo
David Bowie zemřel v devětašedesáti letech, pouhé dva dny po vydání Blackstar a zpětné analýzy našly předpovědi jeho brzké cesty na onen svět už v hudbě posledního alba a videoklipech, které ho provázely. „Vlastní smrt jako umělecké dílo“ se stalo jakýmsi mottem Bowieho odchodu a byla připomínána umělcova role Ziggyho Stardusta ze sedmdesátých let. Koncerty Bowieho alter ega tehdy končily písní Rock’n’roll Suicide, při které protagonista přímo na pódiu umíral. Možná už tehdy si Bowie předsevzal pracovat až do poslední chvíle.
I když o Bowieho epitafu byla na hudební scéně řeč vlastně po celý rok 2016, nejvíce byla připomínána v říjnu. Tehdy totiž hudební scéna ztratila další osobnost nejvyššího kalibru – písničkáře Leonarda Cohena. Proč? Jeden z nejvýznamnějších hudebních a literárních umělců, které světu dala Kanada, vydal 21. října skvělé album You Want It Darker, jedno ze svých nejsilnějších – a pár dní nato, 7. listopadu, vydechl naposledy.
Cohenovy písně z posledního alba byly doslova prošpikovány motivy očekávané smrti. V jednom z klíčových refrénů ostatně tento věčný duchovní hledač, balancující ve svých písních mezi judaismem, křesťanstvím a buddhismem, zpíval: „Jsem připraven, můj Pane.“ Což samozřejmě u dvaaosmdesátiletého muže není nic divného, ovšem načasování vydání a následného úmrtí mnohým připomínalo právě skon Davida Bowieho. Poslední slovo – poslední tón – poslední den na tomto světě.
Případy Davida Bowieho a Leonarda Cohena asi už jednou provždy budou rok 2016 rámovat. V pozitivním i negativním slova smyslu. Jedná se o dvě z absolutně nejlepších alb roku a zároveň dvě nejcitelnější ztráty světové hudební scény.
Staré rychlé prsty
Rok seniorů rámují dva „hořkosladké“ počiny, ty ostatní z hudební scény, které stojí za připomenutí, už ale patří vesměs k radostným zážitkům. Nedlouho po Bowiem, konkrétně 18. března, přišel s novinkou jeho starý parťák z divokých 70. let Iggy Pop. Když domlouval spolupráci s mladým kytaristou a producentem Joshem Hommem, leaderem kapely The Queens Of The Stone Age, prý měl na mysli právě léta strávená s Davidem Bowiem v Berlíně, což mělo za výsledek jedno z Popových nejslavnějších alb The Idiot.
A skutečně: společné letošní album s Hommem a jím sestavenou partou muzikantů, nazvané Post Pop Depression, se zvukem i celkovou atmosférou právě oné berlínské éře velmi blíží. Devětašedesátiletý „kmotr punku“ se dokonce vydal s kapelou, jež album nahrávala, na turné – jeho část bohužel odehrála jiná, byť kvalitní doprovodná kapela, a do těchto termínů spadal i jinak vynikající pražský koncert na červnovém festivalu Metronome na pražském Výstavišti. Jak to ale Hommeho kapele s Iggym Popem svědčilo na pódiu, je naštěstí jednou provždy uchováno na nedávno vydaném živém albu a DVD.
Jaro 2016 pak patřilo dvěma kytarovým ikonám. Nejprve přišel 15. dubna devětašedesátiletý Carlos Santana s projektem, který potěšil zejména jeho staré, ba přímo nejstarší fanoušky. Dal dohromady svoji někdejší kapelu, se kterou zazářil v roce 1969 na nejslavnějším festivalu rockových dějin ve Woodstocku, a natočil s ní album nazvané stroze Santana IV. Jasně tím tedy naznačil, že v tomto sdružení hodlá navázat na to, co v roce 1971 po albu Santana III ukončil, respektive přerušil. A podařilo se mu to – včetelá ně zřetelných dobových psychedelických nálad, které z alba tryskají všemi směry.
Druhým kytarovým „čarostřelcem“, jenž mimořádně zaujal jarní albovou novinkou, pak byl jednasedmdesátiletý Eric Clapton. Ten v posledních letech vydával alba spíše diskutabilní, jako by se snažil najít konec nitě, který ztratil někdy na začátku 90. let. Po pokusech s popem, jazzem, spolupracemi s jinými slavnými hudebníky (B. B. King, J. J. Cale) se vrátil k tomu, co mu jde nejlépe, a 20. května nabídl album I Still Do, které je převážně bluesové, ale nebývale lehkonohé, hráčsky i pěvecky invenční, bez známky jakékoli úporné snahy zaujmout někoho jiného než vlastní dlouholeté fanoušky, kteří na podobnou desku věrně čekali.
Ještě jednoho kytarového hrdinu musíme připojit k předchozím dvěma. Jestliže Santana i Clepton vsadili na klasiku a návrat k vlastním kořenům, naopak jejich generační souputník, dvaasedmdesátiletý Jeff Beck, se otočil k současnému mládí. K přípravě alba Loud Hailer, vydaného 15. července, si přizval vlastně o dvě generace mladší muzikantky z londýnské kapely Bones: zpěvačku Rosie Bonesovou a kytaristku Carmen Vandenbergovou. Deska je to sice svým způsobem bluesrocková, ovšem v tom nejmodernějším slova smyslu. Mladé muzikantky (a jejich italští vrstevníci na postech rytmických nástrojů) dodaly nahrávkám mladistvou energii, kytarista-veterán svoje zkušenosti a hlavně nezaměnitelný hráčský rukopis. A v neposlední řadě i současná témata pro texty. Je to ostatně za poslední dekády spíš výjimka, když Jeff Beck natočí zpívané album. A Loud Hailer je navíc skutečně jedno z jeho nejlepších.
Mezi aktuální alba „starých mistrů rychlých prstů“ se 3. června včlenil se svojí novou studiovou kolekcí pětasedmdesátiletý americký písničkář Paul Simon – ostatně sám také velmi dobrý, byť jaksi nenápadný kytarista. Jeho album Stranger To Stranger je vybroušený klenot jeho stylu včetně ústrojného použití afrických a jihoamerických rytmů, ale tentokrát i elektroniky a samplů. Specialitou desky pak bylo zapojení avantgardních postupů a speciálních hudebních nástrojů kultovního inovátora americké hudby Harryho Partche. Několik písniček, které Paul Simon z alba vybral pro koncertní provedení, krásně zapadlo i do víceméně hitového setlistu písničkářova říjnového vystoupení v pražské O2 Areně.
Tohle od „Stounů“ už nikdo nečekal
Mezi veterány patří nepochybně i pětašedesátiletá Chrissie Hyndeová, kytaristka a zpěvačka sice možná ne tak slavná jako všichni ti, o nichž dosud byla řeč, ale její album Alone, natočené pod hlavičkou kapely Pretenders, patří také k tomu velmi zajímavému, čím letos hudebníci její generace přispěli rockové a popové scéně. V tomto případě je podstatnou část úspěchu potřeba připsat producentovi Danu Auerbachovi, který album svou rukou, cítící a ctící schopnosti, prostředky a potřeby starších muzikantů, dokázal výborně vybalancovat na hraně mezi vzpomínáním a současností.
Jedna z nejočekávanějších veteránských desek roku pak letopočet 2016 de facto uzavřela – album Blue & Lonesome „největší rock’n’rollové kapely na světě“ Rolling Stones. Jestli někdo z letošního roku zašel ke svým kořenům opravdu hodně hluboko, jsou to právě oni. Kapela, o níž se vždycky mluvilo nejen v rockových, ale také, a často zejména, v bluesových souvislostech, ve skutečnosti vlastně nikdy čistě bluesové album nenatočila. Až letos, kdy je jejím protagonistům kolem sedmdesátky.
Na až neuvěřitelně syrové album „Stouni“ soustředili tucet převzatých písniček, vybraných vesměs z pokladnice chicagského elektrického blues 50. a 60. let, tedy hudby, jakou jsou sami odkojeni, na jejímž základě se dali dohromady a jakou mají vlastně po celou svoji kariéru v žilách. Ze skladeb Jimmyho Reeda, Willieho Dixona, Little Waltera nebo Howlin’ Wolfa ovšem nevybrali prvoplánově ty největší hity, naopak spíše materiál pro fajnšmekry, jimiž ostatně sami jsou, a natočili je za pouhé tři dny, bez playbacků a prakticky bez úprav v londýnském studiu. Výsledkem je deska, jakou od Rolling Stones, po pravdě řečeno, asi už čekal málokdo. Takový závěr hudebního roku, jenž tak smutně začal, si nejen staromilští fanoušci zasloužili.


description: Příčinou tragického požáru, který si počátkem prosince v kalifornském městě Oakland vyžádal 36 obětí, byla přetížená elektrická síť v budově. Informoval o tom portál East Bay Times s tím, že ještě během úterý to oznámí Úřad pro kontrolu alkoholu, tabáku, palných zbraní a výbušnin (ATF), který tragédii vyšetřuje.

title: Za požár v Oaklandu mohly přetížené rozvody. Vyžádal si 36 obětí


description: Mezi dvanácti oběťmi pondělního útoku v Berlíně je sedm Němců a pět cizinců. Informoval o tom podle agentury DPA Spolkový kriminální úřad (BKA). Další lidé, kteří zemřeli po útoku na berlínský vánoční trh, byli občané Česka, Itálie, Izraele, Ukrajiny a Polska. Jejich pohlaví, ani věk mluvčí BKA neuvedla s ohledem na ochranu soukromí. Děti ale mezi oběťmi nejsou.

title: Mezi oběťmi berlínského útoku jsou i obyvatelé Izraele, Itálie, Ukrajiny a Česka


description: Dvě desítky lidí museli v noci na pondělí evakuovat hasiči při požáru bytu ve Slavíčkově ulici v Brně. Na místě se zranil jeden člověk, výši škody hasiči předběžně stanovili na půl milionu korun, uvedl mluvčí hasičů Jan Dvořák.

title: Požár bytu v Brně: Hasiči museli evakuovat dvě desítky lidí


description: Exprimátor Českých Budějovic Juraj Thoma zažil letos u soudu dva dramaticky rozdílné příběhy. Zatímco v lednu si vyslechl za podpis k dodatku na IT smlouvy trest pěti let vězení, ve čtvrtek ho naopak odvolací soud pravomocně zprostil obžaloby. Thoma upozorňuje, že primátoři prakticky při každém rozhodnutí riskují hrozbu kriminálu.

title: Po šesti letech slyšel Thoma nevinen. Málem mě to zničilo, říká exprimátor

maintext:
Juraj Thoma skončil před soudem kvůli tomu, že jako primátor Českých Budějovic v roce 2010 přidal bez vědomí městské rady svůj podpis pod dodatek smlouvy, jenž firmě BitServis zajistil 37 milionů korun za poskytnutí IT služeb radnici. Podle obžaloby se tím měl dopustit zneužití pravomoci úřední osoby, což údajně způsobilo městu škodu ve výši 12,5 milionu korun.
Podle odvolacího soudu ale Thoma nejednal s úmyslem radnici poškodit, ani na zakázce vydělat. Původní rozhodnutí Českobudějovického soudu označil za spekulativní, které nemělo oporu v důkazech.
Lidovky.cz: Je zprošťující rozsudek tou největší úlevou, kterou jste v životě pocítil?
Ano. Je to obrovská úleva a jsem rád, že to dneska takhle dopadlo. Od samého začátku jsem tvrdil, že celý ten příběh je vykonstruovaný, že to je celé nesmysl, jehož jediným cílem je odstavit mě od společenského a politického života ve městě a dohnat mě až na hranu existence. Do značné míry se tento projekt realizovat dařilo, protože celé to trvalo šest let. Proto je dnešek pro mě opravdu velikým důvodem k tomu, abych šel někam slavit.
Lidovky.cz: Když jste po poradě odvolacího senátu před vyhlášením rozsudku vcházel do jednací síně, jaké rozhodnutí jste očekával?
Byl jsem naprosto neutrálně naladěn.
Lidovky.cz: Co se vám honilo hlavou, když soudce vyhlašoval a vysvětloval zprošťující rozhodnutí?
Že jsem byl šest let vláčen jako největší zločinec veřejnými diskusemi, což je krajně nepříjemná věc. Navíc musím říct, že to je těžko vyjádřitelná osobní zkušenost. Kdo si tím neprošel, si nedokáže vůbec představit, jak vám něco takového absolutně převrátí život naruby.
Lidovky.cz: V čem přesně spočívalo to převrácení života naruby?
Byla zničena do té doby moje bezúhonná pověst, nezbylo mi než opustit veřejné funkce a stíhání mi zcela zásadně komplikovalo možnost dalšího zaměstnání a dramaticky dopadlo na moji rodinu.
Lidovky.cz: Soud první instance vás poslal na pět let do vězení, odvolací soud vás nyní osvobodil. Jak si tyto dva odlišné výklady jednoho činu vysvětlujete?
Já jsem rád tomu, že jsem od samého začátku, jak se zdá správně, tvrdil, že se žádný trestný čin nestal a že je to celé smyšlenka.
Lidovky.cz: Můžete říci, co si po tom všem myslíte o české justici?
To si musím ještě rozmyslet.
Juraj Thoma u soudu v roce 2014.
Lidovky.cz: Několik let jste čelil trestnímu stíhání, budete nyní po zprošťujícím rozsudku žádat po státu nějakou kompenzaci?
O tom se poradím se svým právním zástupcem, kterému chci tímto velice poděkovat. Pan docent Tomáš Gřivna odvedl vynikající práci. Připravil dokonalou právní argumentaci, která naprosto rozmetala závěry prvoinstančního soudu v Českých Budějovicích
Lidovky.cz: Vy stále působíte v komunální politice, jste řadovým zastupitelem v Českých Budějovic. Nevyléčil vás ale tento proces z toho dál se na komunální úrovni angažovat?
Řekněme, že jisté symptomy nemoci se objevily. Na druhou stranu v politice platí okřídlená věta nikdy neříkej nikdy. Mám velice rád mnohé filmy a jeden z nich je sice trošku nepřiměřený dnešní situaci, ale hlavní hrdina tam má černé brýle, dva metry, pochází z jedné rakouské vesnice a v tom filmu říká „I am back.“ Takže uvidíme.
Lidovky.cz: Jak jste vnímal postoj veřejnosti k vaší kauze? Převažovala spíše podpora, nebo odsudky?
Musím říct, že s výrazy podpory jsem se setkával mnohem častěji než se reakcemi typu „to ti patří.“ Ty byly naprosto marginální a okrajové. Naprostá většina lidí mi držela palce a věřila tomu, že to musí dobře dopadnout.
Lidovky.cz: Došel jste na základě tohoto trestního příběhu, který se pro vás dnes uzavřel, k nějakému poučení, které byste chtěl dát stávajícím starostům nebo primátorům?
Jak je vidět, tak některé policejní složky a státní zástupci si myslí, že starosta musí být všeználkem, který má znát úplně všechno. Je to absurdní stav, neskutečný svět a začarovaný kruh, kdy se nemůžete spolehnout na žádné odborné ani právní stanovisko, které vám je před podpisem čehokoliv předloženo, protože ho kdokoliv z policie nebo státního zastupitelství může zpochybnit a je mu úplně jedno, jaké to má důsledky.
Lidovky.cz: A na závěr bych se chtěl zeptat, jestli už jste si ujasnil, jaký je váš názor na českou justici?
Opravdu ještě musím přemýšlet.


description: Ministr vnitra a první místopředseda ČSSD Milan Chovanec označil v projevu na uzavřeném jednání ČSSD Andreje Babiše za predátora. Řekl také, že pokud bude pokračovat sbližování Miloše Zemana se šéfem ANO, strana bude hledat jiného kandidáta na prezidenta. Záznam celého projevu následně zveřejnil na svém twitterovém účtu.

title: Pokud budete fandit Babišovi, budeme hledat jiného kandidáta, vzkázal Chovanec Zemanovi

maintext:
„Pevně doufám a věřím, že prezident republiky bude nestranný, a že bude hledat cestu ke straně, ze které vzešel. Pokud tomu tak nebude, nezbude nic jiného, než se zamyslet a v rámci referenda, které avizoval Bohuslav Sobotka, hledat jiného kandidáta,“ uvedl podle serveru iDnes.cz Chovanec.
Straníkům řekl, že v posledních dnech ho velice mrzí viditelné sbližování Miloše Zemana a Andreje Babiše. „Andrej Babiš není gentleman podle toho článku, co nenapsal Peroutka, Babiš je predátor,“ řekl.
Prezidentovi vyčetl jeho chválu směřovanou na ministra financí. „Přebytkový rozpočet v letošním roce je výsledkem celé vlády Bohuslava Sobotky, ne Babiše.“
Netřeba vynášet pokoutně pořízené torzo nahrávky, když existuje zvukově i ideově čistý a kompletní záznam :) https://t.co/tSxfb7r0cF — Milan Chovanec (@Milan_Chovanec) 15. prosince 2016
Zeman prohlásil, že pokud bude přebytkový rozpočet i na konci roku, navrhne Andreje Babiše na Nobelovu cenu. K tomu se ministr Chovanec vyjádřil stručně: „Návrh na Nobelovu cenu pro Andreje Babiše, který zazněl při schvalování rozpočtu, pro Boha živého, to je vláda Bohuslava Sobotky, výsledek rozpočtu je výsledek celé vlády a ne Andreje Babiše,“ řekl v projevu podle serveru iDnes.cz.
Sociální demokracie se musí dle ministra vnitra řídit z Lidového domu, nikoliv z Agrofertu, ani z Pražského hradu. Členy strany však zároveň povzbudil tím, že ČSSD je podle něj jediná strana, která může porazit ANO ve volbách v příštím roce.
CVVM: Sociální demokracie ztrácí body
Z prosincového volebního modelu Centra pro výzkum veřejného mínění (CVVM), jehož výsledky ve čtvrtek obdržela ČTK, však vyplývá, že sněmovní volby by nyní poměrně výrazně vyhrálo právě ANO. Jeho náskok před druhou ČSSD se proti listopadu o něco zvýšil. Mírně oslabila KSČM, která by skončila třetí. Do dolní parlamentní komory by se nyní ve volbách dostalo celkem šest seskupení.
Hnutí ANO by podle modelu dostalo 32 procent hlasů, ČSSD 20 procent. Zatímco zisk hnutí ve srovnání s listopadovými klesl o půl procentního bodu, sociální demokracie ztratila 2,5 procentního bodu.
Komunisté by nyní dostali 12 procent hlasů, tedy o 2,5 procentního bodu míň než minulý měsíc. Lidovci by si o naopak o 2,5 procentního bodu polepšili. Jejich volební zisk by činil 8,5 procenta hlasů, který by měla rovněž ODS. Občanští demokraté by si ale meziměsíčně o půl procentního bodu pohoršili. Zisk TOP 09 by se o půl bodu zvýšil na 5,5 procenta.
Žádné jiné uskupení by se do dolní komory nedostalo. K pětiprocentní uzavírací hranici by bylo nejblíže hnutí Svoboda a přímá demokracie Tomia Okamury se ziskem 4,5 procenta, jeho podpora mírně vzrostla. Piráti by dostali tři procenta hlasů, Starostové a nezávislí, Úsvit-Národní koalice, Strana zelených a Strana svobodných občanů po jednom procentu.
Sběr dat pro aktuální volební model se uskutečnil od 28. listopadu do 12. prosince. K urnám by se dostavilo 57 procent lidí oprávněných volit, o procentní bod víc než v listopadu.


description: Manželé mají ve své sbírce desítky ozdob a baněk ze všech koutů světa.

title: Vánoční ozdoby z celého světa. Manželé mají netradiční sbírku


description: Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) je rád, že prezident Miloš Zeman v pondělním vánočním poselství ocenil výsledky vlády, pokud jde o hospodářský růst, zvyšování mezd či nízkou nezaměstnanost. Prostřednictvím tiskového odboru Úřadu vlády Sobotka ČTK sdělil, že chce, aby pozitivní vývoj ekonomiky pokračoval.

title: Sobotka je rád, že Zeman ocenil ekonomické výsledky vlády

maintext:
Podle dalších politiků Zeman ve svém projevu nepřekvapil.
Prezident dnes ocenil to, že stav ekonomiky se promítá i do životní úrovně prostřednictvím růstu průměrné mzdy, valorizace důchodů a nízké nezaměstnanosti. Vadí mu naopak nízký objem veřejných investic, zatížení ekonomiky dotacemi na obnovitelné zdroje či některé sociální dávky.
Sobotka je rád, že Zeman ocenil jeho vládu, pokud jde o hospodářský růst a zvyšování mezd. „I nejnižší nezaměstnanost, kterou máme v rámci Evropské unie. Mým cílem je, aby tento pozitivní vývoj naší ekonomiky pokračoval i v roce 2017 a projevil se co nejvíc v růstu životní úrovně lidí,“ uvedl Sobotka.
Předsedu Sněmovny Jana Hamáčka (ČSSD) poselství nepřekvapilo. „Jednalo se o dlouhodobě známé názory Miloše Zemana v kondenzované formě,“ napsal na twitteru. Europoslanec Jiří Pospíšil (za TOP 09) v projevu postrádal vyjádření k hodnotám a směřování ČR. „Prezident nabídl jen lehce komentovaný přehled zpráv za rok 2016, podporu ruské propagandy a Číny,“ napsal Pospíšil na stejné sociální síti.
VIDEO: Zeman: Umístění migrantů by znamenalo podhoubí pro terorismus Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Babiš na adresu Zemana: pan prezident je skvělý rétor
Podle ministra financí Andreje Babiše bylo vánoční poselství prezidenta Miloše Zemana pozitivní a sjednocující. Zeman je skvělý rétor, napsal ČTK v textové zprávě předseda hnutí ANO. S hlavou státu se Babiš neshodne v kritickém názoru na objem investic v dopravě či v hodnocení policejní reorganizace, naopak stejně jako prezident považuje Evropskou komisi za neschopnou.
S prezidentem souhlasí vicepremiér v tom, že současná doba je pro život v ČR pozitivní. „Dobře vybíráme daně a ekonomika roste. Nicméně růstu neodpovídají platy v naší zemi,“ uvedl. Stejně jako Zeman oceňuje zvýšení důchodů vládou od příštího roku či pravděpodobně přebytkový rozpočet za letošní rok.
Zeman kritizoval nízký objem investic v dopravě, podle Babiše jsou však nižší čísla oproti roku 2015 způsobená tím, že tehdy se spěchalo s vyčerpáním evropských fondů. „Nicméně i tak budou například investice do dopravní infrastruktury letos 80 miliard korun, což je víc než v letech 2010, 2011, 2012, 2013 a 2014,“ uvedl Babiš.
Předseda ANO souhlasí s názorem prezidenta, že Evropská komise je neschopná. Unie podle Babiše neumí řešit migrační krizi. „Nevidím přímou souvislost mezi migrační krizí a terorismem, spíš vnímám, že teroristé zneužili pozvání migrantů (německou kancléřkou) Angelou Merkelovou a přišli do Evropy spolu s uprchlíky,“ uvedl Babiš. Zeman řekl, že dnes už téměř nikdo nepochybuje o souvislosti mezi migrací a teroristickými útoky v Evropě.
Babiš ocenil i Zemanovu chystanou cestu za nově zvoleným prezidentem Spojených států Donaldem Trumpem. „Trumpovi by se mohlo podařit vyřešit konflikty na Blízkém východě, za něž nesou i Spojené státy spoluzodpovědnost,“ míní.
Kalousek, Fiala a další
K Zemanovu vánočnímu poselství se postupně vyjadřují i další čeští politici. Miloš Zeman podle předsedy ODS Petra Fialy opakoval v pondělním vánočním poselství své známé názory a na jeho projevu není ani příliš co komentovat. Předseda TOP 09 Miroslav Kalousek postrádal v proslovu hlavy státu ze zámku v Lánech samotné poselství a vizi směřování Česka. Šéf KSČM Vojtěch Filip považuje proslov za vyvážený, k vládě by byl však kritičtější v otázce navyšování důchodů.
Fiala ČTK napsal, že sledoval standardní Zemanův vánoční projev. Prezident ho podle něj pojal tak, jako by byl jakýmsi alternativním předsedou vlády. „Glosoval vládní agendu a konkrétní události. Na projevu není moc co komentovat, prezident jen opakoval své známé názory,“ uvedl Fiala. Dodal, že o vánočním poselství prezidenta má jinou představu. „Ale to je věc vkusu,“ napsal.
Prezident podle Kalouska bilancoval některé události a ekonomické ukazatele roku 2016 ze subjektivního pohledu. „Na to má jistě právo, ale nezazněla sebemenší vize, ke které by země měla směřovat, žádné povzbuzení občanů k té či oné aktivitě, která by mohla udělat svět lepším,“ řekl Kalousek ČTK. Na twitteru Kalousek dodal, že prezidentovi nevěří jeho tvrzení, že je proti jakékoliv cenzuře internetu. „Vládní návrh zákona, který cenzuru obsahuje, podepsal bez protestu,“ napsal. Zeman v červnu podepsal zákon o přísnější regulaci hazardu, který dává ministerstvu financí právo nařídit blokování vybraných webových stránek.
Pozitivně naopak hodnotí Filip odmítavý názor prezidenta k dobrovolnému přijímání migrantů do ČR. „Migrační krize se nedá řešit u nás, ale v místě, kde konflikt vzniká,“ uvedl. Stejně jako Zeman si myslí, že odchod Británie z Evropské unie je výsledkem špatné práce Evropské komise. S prezidentem se naopak neshoduje v bezvýhradně pozitivním náhledu na zvolení Donalda Trumpa prezidentem USA.


description: Žije u nás necelých 2000 obyvatel. Jsem přesvědčena, že sportovním aktivitám věnujeme velkou pozornost a nemalé částky na provoz budov i stadionu. Pracovníci, kteří o tato zařízení pečují, jsou hrazeni z prostředků města.

title: Naší chloubou je krasojízda


description: Francouzský premiér Manuel Valls v pondělí oznámil, že bude na svou funkci rezignovat. Učinil tak v projevu, ve kterém zároveň ohlásil, že se chce stát prezidentem, jenž se bude volit na jaře příštího roku. V lednu se Valls zúčastní výběru prezidentského kandidáta za tradiční levici v rámci takzvaných primárek, které organizuje Socialistická strana.

title: Francouzský premiér Manuel Valls oznámil kandidaturu na úřad prezidenta


description: Vyšetřování útoku na vánoční trh v Berlíně podle rozhlasové a televizní stanice RBB nadále komplikují chyby příslušných úřadů. Kvůli nim se ve středu neuskutečnily razie v Berlíně a Severním Porýní-Vestfálsku, které musely být odloženy na čtvrtek.

title: Vyšetřování útoku v Berlíně komplikují chyby úřadů, odkládaly se razie


description: Italský premiér Matteo Renzi po porážce v nedělním referendu o reformě ústavy v noci na pondělí oznámil, že podá demisi. Sešel se už s prezidentem Sergiem Mattarellou, který se zatím nevyjádřil. Prezident se má vyslovit k demisi a pověřit případně jiného z politiků sestavením vlády. Renzi svolal vládu na pondělních 18:30 SEČ.

title: Ústavní referendum otřáslo Itálií. Renzi nemusí nutně končit, záleží na prezidentovi


description: Nejslavnější boxer světa Muhammad Ali, filosof a spisovatel Umberto Eco i fenomenální muzikant David Bowie. Podívejte s jakými velkými jmény jsme se museli rozloučit.

title: Odešli v roce 2016. David Bowie, Věra Čáslavská i Fidel Castro

maintext:
MUHAMMAD ALI (17. 1. 1942 – 3. 6. 2016)
Zřejmě nejslavnější boxer světa s přezdívkou „Ten největší“. Třikrát se stal profesionálním mistrem světa těžké váhy a v roce 1960 vyhrál olympiádu. V roce 1964 přešel na muslimskou víru a změnil si jméno z Cassius Clay na Muhammad Ali. Později odmítl nastoupit do americké armády, aby nemusel do války ve Vietnamu. Za to na tři roky přišel o licenci a nemohl boxovat.
ADOLF BORN (12. 6. 1930 – 22. 5. 2016)
Rodák z Českých Velenic začínal jako karikaturista, později se soustředil na ilustraci. Je autorem ilustrací pro 250 knih, například La Fontainových bajek či Macha a Šebestovou. Jeho humoristické kresby zaujaly publikum po celém světě. V roce 1974 byl v Montrealu jmenován karikaturistou roku. V roce 2013 dostal francouzský řád Rytíř umění a literatury.
DAVID BOWIE (8. 1. 1947 – 10. 1 2016)
„Smrt jako umělecké dílo“ – poněkud morbidní slovní obrat přesně sedí na poslední akt jednoho z nejvlivnějších světových hudebníků 20. století. Bowie vydal v den svých 69. narozenin fenomenální, ale velmi temné album Blackstar. Ještě nestačila uschnout tiskařská čerň prvních nadšených recenzí, a o Bowiem se psalo znovu: svět obletěly šokované nekrology.
FIDEL CASTRO (13. 8. 1926 – 25. 11. 2016)
Vůdce a symbol kubánského autoritářského režimu. Jako marxistický revolucionář vládl od roku 1959, kdy byl pod jeho vedením svržen generál Fulgencio Batista, až do roku 2006. Jeho úsilí o budování socialismu a emancipaci vůči USA vyústilo v hlubokou chudobu země, pronásledování a věznění politických oponentů.
JOHAN CRUIJFF (25. 4. 1947 – 24. 3. 2016)
Legendární nizozemský kanonýr, symbol „totálního fotbalu“, zářil v 70. letech minulého století, kdy třikrát vyhrál Zlatý míč pro nejlepšího fotbalistu Evropy. S Ajaxem třikrát dobyl Pohár mistrů evropských zemí, jednou se mu to podařilo také s Barcelonou, ovšem to už v roli trenéra. Podlehl rakovině plic, přestože kouřit přestal už před čtvrt stoletím.
VĚRA ČÁSLAVSKÁ (3. 5. 1942 – 30. 8. 2016)
Nejslavnější československá sportovkyně, sedminásobná olympijská vítězka ve sportovní gymnastice a symbol odporu proti sovětské okupaci v srpnu 1968. V témže roce po zisku čtyř zlatých na OH v Mexiku byla vyhlášena nejlepší sportovkyní světa a druhou nejpopulárnější ženou planety po Jacqueline Kennedyové. Po revoluci byla poradkyní prezidenta Havla.
LEONARD COHEN (21. 9. 1934 – 7. 11. 2016)
Jeden z nejvýznamnějších světových písničkářů svoji smrt vlastně předpověděl na posledním albu You Want It Darker, které vyšlo tři neděle před jeho skonem. „Jsem připraven, můj Pane,“ zpívá na něm tento celoživotně duchovně hledající milovník ženské krásy a autor jedněch z nejpůsobivějších minimalistických písní vůbec.
UMBERTO ECO (5. 1. 1932 – 19. 2. 2016)
„Jsem filozof; romány píšu pouze o víkendech,” říkal italský sémiolog, estetik a jeden z nejpopulárnějších světových spisovatelů. Proslavil se hned svým prvním románem Jméno růže z roku 1980. Světový úspěch měly i jeho další knihy, například Foucaultovo kyvadlo, Ostrov včerejšího dne či Baudolino. Působil na univerzitách v Miláně, Florencii a Bologni.
HANS-DIETRICH GENSCHER (21. 3. 1927 – 31. 3. 2016)
Jeho památný projev z konce září 1989, pronesený z balkonu pražské ambasády západního Německa k východním krajanům žádajícím azyl, otevřel cestu ke sjednocení země po čtyřech dekádách. Jeden z nejdéle sloužících ministrů zahraničí světa vedl německou diplomacii mezi roky 1974 až 1992. Proslul přitom nevolí podřídit se i v době vrcholící studené války politice konfrontace.
ZAHA HADID (31. 10. 1950 – 31. 3. 2016)
Architektka íránského původu byla novátorkou, která posouvala hranice architektury a urbanismu. Svými převratnými kompozicemi dokázala výrazně změnit stávající prostředí a přetvořit je v nový estetický celek. Světový věhlas jí získala stavba Rosenthalova centra pro současné umění v Cincinnati, budova automobilky BMW v Lipsku, Muzeum MAXXI v Římě či opera v Kantonu.
VIKTOR KORČNOJ (23. 3. 1931 – 6. 6. 2016)
Původem sovětský velmistr ruské národnosti je považován za jednoho z nejlepších šachistů světové historie, kteří se nikdy nestali mistry světa. Pro svůj nekompromisní bojovný styl byl přezdívaný Viktor Hrozný. Po emigraci v 70. letech se usadil ve Švýcarsku. Od září do prosince 1965 byl šachovou jedničkou, desítku nejlepších světových hráčů opustil až v roce 1990.
MICHAL KOVÁČ (5. 8. 1930 – 5. 10. 2016)
První prezident Slovenska po vzniku samostatného státu v roce 1993 zemřel shodou okolností v týž den, kdy si Češi připomínali nedožité osmdesáté narozeniny Václava Havla. Jeho působení v nejvyšším úřadě se odehrávalo na pozadí turbulentního přechodu k demokratickému řádu i ve znamení nelehkého soužití s premiérem Vladimírem Mečiarem, jež zvlášť poznamenal únos jeho syna.
JAN NĚMEC (12. 7. 1936 – 18. 3. 2016)
Vynikající filmař a věčný provokatér patřil k představitelům nové vlny 60. let. Proslavily jej snímky Démanty noci (1964) nebo O slavnosti a hostech (1966), pak jej zastavila normalizace. V roce 1974 odešel do exilu. Po návratu natočil mj. snímky Noční hovory s matkou (2000) či Toyen (2005). Premiéry svého posledního filmu, Vlk z královských Vinohrad, se již nedožil.
ŠIMON PERES (2. 8. 1923 – 28. 9. 2016)
Veterán izraelské politiky a nositel Nobelovy ceny míru, již získal v roce 1994 spolu s Jicchakem Rabinem a Jásirem Arafatem jako jeden z architektů mírových dohod z Osla. Za svou 73 let dlouhou kariéru vystřídal nejrůznější funkce ve 12 vládách, z nichž dvě také vedl, a zakončil ji jako prezident. Zejména ve spolupráci s Francií také pomáhal budovat izraelský jaderný program.
RÁMA IX. (5. 12. 1927 – 13. 10. 2016)
S thajským králem ztratil svět nejdéle vládnoucího monarchu současnosti. Na trůnu strávil neuvěřitelných sedm desetiletí. Velkolepých oslav tohoto jubilea zkraje června se už ale kvůli chřadnoucímu zdraví nezúčastnil. Byl symbolem stability a kontinuity uprostřed bouřlivě se měnící doby. Mezi Thajci se těšil mimořádné oblibě a takřka náboženské úctě.
BOŘEK ŠÍPEK (14. 6. 1949 – 13. 2. 2016)
Jako hlavní architekt vtiskl tvář Pražskému hradu za éry Václava Havla. Absolvent pražské Uměleckoprůmyslové školy emigroval v roce 1968 do Německa, kde vystudoval architekturu. Od 80. let žil v Amsterdamu, kde založil designové studio Alterego. Po návratu do Česka se vedle architektury věnoval sklářství, designu a pedagogické práci.
ANDRZEJ WAJDA (6. 3. 1926 – 9. 10. 2016)
Jeho osud i tvorba byly propojené s osudy Polska. Držitel Oscara za celoživotní dílo se s odvahou věnoval tématu polského odboje (mj. Popel a démant, 1958) i aktuálním společenským otázkám (Člověk z mramoru, 1976, Člověk ze železa, 1981). Ve snímku Katyň (2007) zpracoval bolestivé téma sovětského válečného zločinu, jehož obětí byl i jeho otec.
ELIE WIESEL (30. 9. 1928 – 2. 7. 2016)
Václav Havel ho kdysi nazval „ztělesněným svědomím lidstva“. Židovský spisovatel prošel nacistickými koncentračními tábory v Osvětimi a Buchenwaldu. Právě holokaustu se věnuje většina z jeho čtyř desítek románů, povídkových sbírek a esejů. V roce 1986 byl Wiesel za své aktivity oceněn Nobelovu cenu za mír. Spolu s Václavem Havlem inicioval vznik Fora 2000.


description: Přívalové deště na jihu Thajska za posledních několik dnů zabily nejméně 14 lidí. Podle thajského ministra vnitra je zasaženo přes 582 000 osob v 88 oblastech. Většina obětí jsou rybáři. Stav přírodní katastrofy thajská vláda prohlásila už v jedenácti regionech.

title: Přívalové deště v Thajsku si vyžádaly již 14 mrtvých. Obětmi jsou hlavně rybáři

maintext:
Ačkoliv období dešťů, které trvá od června do října, už dávno skončilo, jih země sužují již týden velice silné průtrže mračen. Zasaženy jsou i oblíbené turistické destinace, jako je město Krabi nebo ostrov Ko Samui, v úterý ráno o tom informoval francouzský deník Le Figaro.
Kvůli dešťům jsou narušená i některá letecká a lodní spojení mezi zasaženými oblastmi. V provinici Nakhon Si Thammarat je přerušena železniční doprava, kterou už vážně ohrožovala stoupající voda.
Podle předpovědí meteorologů se v příštích dnech očekává další vydatný déšť. Takto silné dešťě jsou velkou výjimkou v zimním období, které je charakteristické spíše svým teplým a suchým klimatem tolik oblíbeným u turistů. Kvůli nečekané přírodní katastrofě je zasažen zmíněný turistický průmysl, který je klíčový pro thajskou ekonomiku.
Roads are still badly flooded, due to the heavy rains. Don't go out unless you really have to. #KohSamui #Thailand #WeatherNow pic.twitter.com/HfGovSg1Tx


description: Česká designérka šperků Viktorie Beldová vytvořila korunovační klenoty určené pro kambodžského krále. Panovník Norodom Sihamoni, který stojí v čele asijské země od roku 2004, v minulosti studoval v Praze a dodnes umí výborně česky. Absolventka pražské UMPRUM se do Kambodže osobně vydala, aby se inspirovala při tvorbě klenotů a také se pokusila s králem osobně setkat.

title: Designérka navrhla korunovační

maintext:
„Zatím se jí to nepodařilo, ale stále věří, že šanci předat králi jeho nové korunovační klenoty má,“ informovala Veronika Pařízková z pražské galerie Kvalitář, která klenoty od 13. prosince představí na výstavě Koruna pro kambodžského krále.
Při tvorbě koruny Beldovou inspiroval chrám Angkor Vat z 12. století ukrytý v kambodžské džungli, jako hlavní materiál použila zlato a stříbro. Na koruně lze najít i významné znaky kambodžské kultury - motivy lotosu nebo posvátného stromu Bódhi. Techniky použité při výrobě přizpůsobovala i možnostem Kambodže, aby mohly být korunovační klenoty vyrobeny i tam.
Rodina Beldů, ze které mladá designérka pochází, se již několik desítek let stará o svatováclavskou korunu. Její otec i dědeček pracovali na její replice. „Mladá designérka tak navázala na rodinnou tradici, zbývalo jen najít panovníka, který žádnou korunu nevlastní. Volba padla na vládce asijské země, který žil několik let v Čechách a mluví plynně česky. V důsledku válečných událostí se klenoty určené pro korunovaci v Kambodži ztratily,“ poznamenala Pařízková.
Třiašedesátiletý Norodom Sihamoni stojí v čele Kambodže 12 let. Většinu života strávil v cizině. V devíti letech odjel do Prahy, kde vystudoval konzervatoř a balet na Akademii múzických umění. Československou metropoli i kulturu si oblíbil. V roce 1975 Sihamoni Prahu opustil a vydal se studovat filmovou vědu do Severní Koreje. Následující rok se však vrátil do rodné země, kde byl spolu s dalšími členy královské rodiny zajat Rudými Khmery, příslušníky kambodžské ultralevicové organizace, jež se brutálními metodami pokoušela v zemi vybudovat čistě agrární společnost. V domácím vězení strávil Sihamoni tři roky.
Těsně před vietnamskou invazí do Kambodže v roce 1979 se Sihamonimu podařilo uprchnout do Číny, kde krátce pomáhal svému otci jako jeho tajemník. Později pobýval v KLDR a počátkem 80. let se usídlil jako baletní mistr ve Francii, kde žil následující dvě desetiletí.


description: Nejméně 36 mrtvých a desítky zraněných si v úterý vyžádal výbuch v tržišti se zábavní pyrotechnikou na jižním předměstí metropole Mexika. Oznámil to prokurátor federálního státu Mexiko Alejandro Gómez. Výbuch zcela smetl stánky v okruhu několika desítek metrů a poškodil i několik okolních budov.

title: Výbuch v Mexiku na tržišti se zábavní pyrotechnikou zabil 36 lidí


description: Když jazz opustí uzavřené žánrové hranice, může to dopadnout třeba tak jako nové album amerického saxofonisty Donnyho McCaslina, Beyond Now. Tedy album hudebníka, který je na scéně sice už bezmála dvě desítky let, ale život mu změnil letošní leden.

title: RECENZE: Muzikanti od Bowieho vítězí

maintext:
V lednu totiž vyšlo definitivně poslední, mimořádně umělecky i komerčně úspěšné album Davida Bowieho Blackstar. A na něm je Donny McCaslin hlavním, nejnápadnějším hudebníkem. Album Beyond Now navíc natočilo stejné obsazení saxofonistova kvarteta, které angažoval Bowie. Můžeme tedy nahlédnout jeho aktuální tvorbu nezaštítěnou jménem slavného zpěváka.
Padesátiletý Donny McCaslin tvoří desky pod svým jménem od roku 1998 a Beyond Now je dvanáctá položka jeho diskografie. Vedle toho byl ke slyšení na řadě dalších nahrávek newyorského moderního jazzu, například v kapele významného trumpetisty Davea Douglase. A jako člen asi nejvýznamnějšího big bandu současného moderního jazzu, který vede dirigentka Maria Schneiderová, se poprvé nachomýtl k Bowiemu. Zpěvák totiž orchestr přizval k natáčení singlu Sue (or In a Season of Crime), písničky, která se pak v jiném aranžmá objevila i na Blackstar. Mimochodem, dvě ze tří svých dosavadních (zatím neproměněných) nominací na cenu Grammy má McCaslin právě za svá sóla na deskách se Schneiderovou.
Pocta zesnulé hvězdě Album Beyond Now je zřetelně koncipováno jako pocta zesnulému Davidu Bowiemu. Nejen proto, že kvarteto interpretuje dvě jeho starší skladby, ale také stylovou členitostí obsahu alba a vizionářstvím podobného kalibru. Kvarteto, ve kterém saxofonistu Donnyho McCaslina doplňují bubeník Mark Guiliana, basista Tim Lefebvre a klávesista Jason Lindner, svůj výraz proměnlivě a vlastně poměrně radikálně přelévá.
Přitom nelze říct, že by deska nedržela pohromadě, sceluje ji nejen výrazný saxofon, ale i hodně specifický styl Guilianových rytmických groovů. Ty ostatně velmi povýšily i Blackstar. Když už je řeč o Davidu Bowiem, oněmi dvěma skladbami, které si kvarteto z jeho odkazu vybralo, jsou jednak dosti temná Warszawa z berlínského alba Low, natočeného se zvukovým experimentátorem Brianem Enem v roce 1976, a za druhé A Small Plot of Land z možná trochu nedoceněného alba Outside z roku 1995.
Z první jmenované vlastně McCaslin a jeho spoluhráči do značné míry udělali vlastní skladbu, které ovšem ponechali původní atmosféru. Druhá, i díky tomu, že se jedná o jedinou zpívanou položku desky, kde se vokálního partu zhostil Jeff Taylor (jehož témbr je v některých pasážích navíc původnímu interpretovi docela podobný), je relativně více „bowieovská“. Což samozřejmě není na škodu.
Dynamické napětí
To nejzajímavější na albu se ale přece jen děje mimo tyto dvě coververze. Už samotný vstup do alba prostřednictvím skladby Shake Loose je dokonalý. Rozhodně nikoli prvoplánový, avšak neuvěřitelně energický rytmus, bublání elektroniky, široké zvukové bohatství použitých efektů a k tomu bravurní sólová hra Donnyho McCaslina ukazuje, v čem je největší síla téhle čtveřice. Tím je totiž dynamika a dokonalá gradace. V gradaci pak předvádí skutečné „mistrovství světa“.
Potvrdí to hned vzápětí titulní skladba Beyond Now, která působí zprvu nenápadně, ale rozpoutá se v pozoruhodně expresionistickou hudební malbu. McCaslinovo album zní tak, že má nepochybně šanci oslovit mnohem širší záběr posluchačů, než jsou fanoušci jazzu. Třeba skladba Faceplant s nejfrenetičtějším saxofonovým partem alba a alternativněrockovým doprovodem stylově připomíná starší tvůrčí etapy české kapely Už jsme doma.
Naopak závěrečná Remain se už hodně blíží k instrumentálnímu popu, samozřejmě nikterak povrchnímu, ale vysloveně „uživatelsky vstřícnému“. Ti, kdo mají raději klasičtější přístupy k modernímu jazzu, zase ocení skladbu Glory, v níž kapela připomíná, že i akustická hra (včetně klavíru) má svoji nezpochybnitelnou krásu. Ani tady ale dokonale sehranému kvartetu nechybí schopnost udržet posluchačovo napětí po celou dobu až skoro k prasknutí.


description: Opakované hromadné bitky mezi migranty propukly o víkendu v zařízení pro uprchlíky ve spolkové zemi Bádensko-Württembersko na jihozápadě Německa. Mnoho běženců utrpělo zranění a čtyři přistěhovalce policie zatkla.

title: Migranti se vícekrát poprali v zařízení pro uprchlíky na jihu Německa


description: V České republice se příští rok poprvé představí souborná výstava světoznámého německého malíře a sochaře Gerharda Richtera. Padesátka Richterových děl se v pražském paláci Kinských objeví v rámci Česko-německého kulturního jara od 26. dubna do 4. září.

title: Jeden z nejvýznamnějších malířů dneška Gerhard Richter se poprvé představí v Praze


description: Dlouhé hodiny a někdy i celou noc tráví Indové v nekonečných frontách před bankami a bankomaty. Vymámit z některého z nich alespoň malou hotovost se rovná takřka zázraku. Vláda kvůli boji s korupcí, šedou ekonomikou a terorismem náhle zrušila platnost velkých bankovek. Nových ale stále není dostatek.

title: Bankomaty nevydají nic. Když v miliardové Indii dojdou peníze

maintext:
„On funguje?“ táže se překvapeně a s až neskrývaně dětinským nadšením asi pětatřicetiletý Ind v dobře padnoucím obleku a aktovkou uprostřed Nového Dillí. Uhlazené čtvrti plné vládních a diplomatických budov a luxusních hotelů, která se zdá být v porovnání s okolní Indií tak trochu paralelním vesmírem.
Na chvíli tak přitom dotyčný odhazuje onu masku vážnosti a důležitosti, s níž si vykračuje uprostřed areálu kongresového centra, zatímco kyne směrem kbankomatu. Jednomu z těch, jehož rozsvícená obrazovka vzbuzuje naděje, že se z něj podaří vymámit alespoň malou hotovost.
Když záhy zjišťuje, že sice na rozdíl od mnohých jiných v indické metropoli funguje, ale peníze stejně nevydává, otáčí se bleskově na podpatku a s nepokrytě rozladěným výrazem zase pokračuje ve své cestě. Tentokrát měl smůlu, ale události posledních týdnů naučily jeho i další obyvatele indických měst zkoušet štěstí skoro pokaždé, když míjí některý z bankomatů. Tu a tam se zadaří. Zpravidla po ránu. Odpoledne už drtivá většina zeje prázdnotou.
„Tenhle ale nedoplňovali už asi týden,“ ukazuje k pohaslé obrazovce dalšího, sotva pár set metrů vzdáleného stroje zhruba stejně starý Dipad, jenž zametá ulice.
Nocování ve frontě na bankomat
Před bankomaty, o nichž se přitom spolehlivě ví, že fungují, a samotnými bankami se pak už od brzkých ranních hodin tvoří předlouhé fronty. Někteří lidé v nich rovnou i nocují. Hodiny strávené přešlapováním tvrdě zkouší jejich trpělivost, na výběr ale nemají. Indie a jejích 1,3 miliardy obyvatel se totiž zkraje listopadu ocitly v situaci, kdy valná většina všech bankovek v oběhu nečekaně pozbyla platnosti.
V noci na 8. listopadu oznámil premiér Nárendra Módí nenadálou demonetizaci. Bankovky s nejvyšší nominální hodnotou, tedy 1000 a 500 rupií, v přepočtu okolo 400 a 200 korun, ještě té noci bez prodlení přestaly platit. Premiér Módí reformu zdůvodnil bojem proti korupci a šedé ekonomice i potíráním financování terorismu, z čehož viní Indie především svého souseda a největšího rivala, snímž svedla v minulosti už čtyři války – Pákistán.
„Vidíte? To je přesně to, o co jde našemu premiérovi,“ ukazuje se zápalem na svém mobilu jeden z příspěvků Módího na sociálních sítích asi šedesátiletá Neesha. Je to obrázek dvou spojených akvárií – v prvním z nich spolu plavou malé i velké ryby a pomalu z něj utíká voda. Úzkým otvorem do vedlejšího akvária ovšem proplavou za záchranou jen ty nejmenší rybky, zatímco velké se po chvíli ocitnou na suchu. „Tak to bude i se vší tou korupcí,“ nepochybuje dáma, která pracuje kousek od Dillí jako lékařka. V těch největších bankovkách podle ní roky protékaly miliardy černých nebo nezdaněných peněz.
Hotovost hraje hlavní roli
Ačkoliv se Indie po ekonomické stránce prudce rozvíjí – dokonce tak rychle, že předehnala už i Čínu –, hraje hotovost stále prim v 98 procentech všech tamních transakcí. Od potravin a drobností až po nákupy nemovitostí. Bezkontaktní a snadno vystopovatelné platby se v zemi dostávají do širší praxe teprve nyní s nedostatkem hotovosti.
I když se brzy dostaly do oběhu nové bankovky o hodnotě 500 a 2000 rupií, čtveřice tiskáren cenin zdaleka nestačí pokrýt potřebu lidnaté země. Zrušené nominální hodnoty představovaly přes čtyři pětiny všech bankovek v oběhu. Řečí čísel tak také ze dne na den přestaly platit bankovky v hodnotě 207 miliard dolarů.
Zatímco ve městech jejich obyvatelé po hodinách strávených ve frontách občas s výběrem uspějí, nejhůře dolehl nedostatek hotovosti na lidi z venkova. Mimo města, kde stále žijí asi dvě třetiny Indů, proto mnohde řeší věc návratem ke směnnému obchodu.
Bohatí zkouší využít služebnictva
V reakci na akutní nedostatek hotovosti zavedla vláda striktní denní limity na výběry z bankomatů a dovolila do konce roku placení starými bankovkami v nemocnicích nebo na čerpacích stanicích. Zprvu také avizovala, že umožní lidem si do konce prosince omezeně směnit staré bankovky za nové. Kvůli podvodům od toho ale velmi záhy upustila a dnes mohou Indové už jen složit peníze na svůj bankovní účet. Všechny podezřelé transakce přitom banky hlásí úřadům.
Jak se totiž ukázalo, nejeden z majetných Indů s pokoutně nabytým majetkem se pokoušel své jmění legalizovat vklady na nově vytvořené účty svého služebnictva. Premiér Módí proto na personál, který pochází většinou z velmi chudých nebo nevzdělaných poměrů, silně apeloval, aby na tuto hru nepřistupoval. Ministerský předseda, jehož před dvěma lety vynesly na nejmocnější post v zemi naděje voličů v ekonomický rozvoj země, vymýcení chudoby a korupce, vyzval, ať si lidé peníze svých pánů, kteří na ně nemají žádné právní páky, nechají.
„Říkám vám, pokud jste si takto vložili peníze na svůj účet, nevracejte je. Nechte si je. A pokud za vámi přijdou znovu a budou vám vyhrožovat, napište Módímu,“ apeloval premiér k národu, jehož sympatie si získal už jen tím, že ačkoliv je v zemi politika záležitostí bohatých elit a vlivných dynastií, sám pochází z chudých poměrů. Jako malý chlapec pomáhal otci s prodejem čaje na nádraží.
Premiér z lidu
Dnes 66letý politik, kterého vídá svět výhradně v tradičním pánském obleku – šervaní – se v roce 2014 zapsal do dějin země, když jeho Lidová strana Indie zasadila drtivou porážku do té doby vládnoucímu Indickému národnímu kongresu: straně spojené s dvojicí nejvlivnějších politických rodin – Gándhí a Nehrú –, které vládly zemi dlouhých 60 z celkem 69 let od zisku nezávislosti na britské koruně. Je proto tak trochu paradoxem, že jako někdo, kdo se vůči současným příslušníkům těchto dynastií tolik vymezoval, je dnes Módí připodobňován právě k nejznámějšímu nositeli jména Gándhí – Mahátmovi Gándhímu, ikonické postavě nenásilného boje Indie za nezávislost.
Novodobému vůdci jihoasijské země přitom takové příměry zřejmě lichotí – ne náhodou shlíží na Indy v ulicích z billboardů z dvojportrétu právě po boku Gándhího. Módí se však netají mnohem většími ambicemi, než je vymýcení korupce a klientelismu. Zvlášť ve světle sílící rivality v boji o post asijského lídra s Čínou se aktivně snaží dostat Indii na globální výsluní a získat pro ni i post stálého člena Rady bezpečnosti OSN.
Aktuální problémy spojené se zrušením platnosti největších bankovek by ale jeho veřejný obraz mohly notně pošramotit.
Od začátku listopadu vláda již asi 60krát různě měnila pravidla pro směnu peněz a výběry.
Stále se přitom dušuje, že většinu potíží vyřeší do konce roku. Ten se však blíží a splnění slibu se zdá stále méně reálné. I když tedy dnes Módího demonetizaci veřejnost většinově podporuje, její trpělivost nebude mít věčného trvání.


description: Bývalý středočeský hejtman David Rath znovu míří do soudní síně, tentokrát v roli žalujícího. Jeho žalobu na státního zástupce Petra Jiráta, který dozoruje Rathovu korupční kauzu, začne soud veřejně projednávat v únoru. Rathovi vadí některé výroky, které o něm Jirát řekl v rozhovoru pro média.

title: Rath v únoru opět míří k soudu.


description: „Výsledek voleb uznám. Když vyhraju,“ řekl Donald Trump. A to také udělal. Pro mnohé neuvěřitelné se po roce a půl stalo skutkem. Liberálové se nemůžou probudit ze zlého snu, Evropa je vzhůru nohama a celý svět ve velkém očekávání. To všechno způsobil jeden člověk – Donald Trump.

title: Celý svět je ve velkém očekávání. Co přinese miliardář Trump v Bílém domě?

maintext:
Politicky i jinak nekorektní a vulgární byznysmen s dnes už legendární blond přehazovačkou, který si nebere servítky. Za žádných okolností. A hlavně klame tělem. Jednou tvrdí to, podruhé ono a nikdo – někdy ani jeho nejbližší okolí – zatím stále neví, co od politické bomby jménem Trump čekat.
A to se nejspíš nezmění ani 20. ledna, kdy ho čeká přísaha do rukou předsedy Nejvyššího soudu a oficiální uvedení do funkce prezidenta Spojených států. Jenže pak už bude pozdě. Nejmocnější muž světa bude – jak rapuje ve své skladbě Campaign Speech americký hiphoper Eminem – „držet prst na knoflíku“ a svět už bude moci jenom doufat v ujištění bývalého prezidenta Baracka Obamy, aby „neočekával od Trumpa jen to nejhorší“. Jak k tomu všemu ale došlo?
Změna je život
Zdá se, že po osmi letech liberální politiky si Američané opět přáli změnu, ne nepodobnou té, která se odehrála už v minulosti. Vždyť střídání demokratů a republikánů v čele Spojených států i jejich institucí je přece normální politický vývoj. Washington navíc, stejně jako Londýn, trpí občasnými sklony k izolacionismu, které odcházejí a vracejí se v průběhu dějin jako bumerang. A jedno z těchto období zřejmě nastalo i teď, a to na obou frontách – 24. června se obyvatelé ostrovního království probudili do „brexitového“ rána, 9. listopadu čekal podobný osud jejich zaoceánské sousedy. Potenciální stažení Spojených států ze světové scény může být ale mnohem bolavějším problémem – po úpadku dřívějších velmocí jako Francie, Ruska a právě Velké Británie zůstaly USA místem, ke kterému se upínají zraky všech zemí světa jako ke spáse. Často naivně – a vypadá to, že tak tomu bude i teď.
Přesto ani sám Donald Trump, ani jeho tým v jeho drtivý úspěch (v množství získaných volitelů) příliš nevěřili, a to nejen na počátku, ale ani ke konci kampaně, ba přímo v samotný volební den. O volební noci ve dvě hodiny ráno středoevropského času dokonce nejmenovaný poradce z úzkého Trumpova kruhu prohlásil, že by „Trump k vítězství potřeboval zázrak“. Týden po volbách se pak objevila další informace: Trump se svému věrnému guvernérovi státu New Jersey (a soupeři z primárek) Chrisovi Christiemu už loni přiznal, že nevěří, že „zůstane ve hře“ déle než do října 2015. A ejhle – pokud se nic nezmění, sedmdesátiletý král realit bude svou typicky výraznou dikcí mluvit do světového dění nejméně další čtyři roky. Když vydrží, může strávit v Oválné pracovně dvakrát tolik. Stejně jako Barack Obama.
„Pokud se nic nezmění“ je ovšem magická formulka, která ale nemusí a zřejmě nebude fungovat. Totiž: 19. prosince, kdy se vyhodnocují hlasy volitelů, se teoreticky může stát, že někteří nebudou respektovat vůli občanů a hodí svůj hlas poražené Hillary Clintonové. Ta sice do uzávěrky tohoto článku získala o 58 volitelů méně (ještě nebyly známy přesné výsledky ze státu Michigan), celkově pro ni ale hlasovalo o 1,4 procenta lidí více než pro Trumpa, což v amerických rozměrech znamená téměř dva miliony voličů. V moři zhruba 320milionové populace se to může zdát jako kapka vody, ale selský rozum napovídá, že mezi lidmi zvítězila ona. Její příznivci také tlačí na to (existují i petice), aby se nakonec stala prezidentkou Clintonová, a bouřlivě se diskutuje o systému, díky kterému kontroverzní republikán zvrátil volby ve svůj prospěch. Podle expertů je ale pravděpodobnější jiná varianta – že se „bohatý bílý muž“ skutečně po Novém roce stane prezidentem.
Ošklivá kampaň
Z „nechutné“ (jak ji označovala média), dlouhé a vyčerpávající kampaně se ale nevzpamatovávají jen demokratičtí voliči a liberálně smýšlející lidé po celém světě. Unavila všechny – i konzervativní Američany. Tak nepopulární kandidáty na prezidenta tato země ještě nezažila. Zvlášť po „obamamánii“ a jeho pozitivní kampani s heslem „Yes, we can!“ se poslední čtvrtrok jevil věčně rozesmátým obyvatelům světové velmoci jako noční můra a rozdělil je způsobem, jaký nečekali.
„Bylo to těžké. Věděla jsem, že když zvolím Hillary, půjdu domů a budu tři dny zvracet. Když Trumpa, budu si muset dát horkou sprchu. Vybrala jsem si to druhé. Bylo to jednodušší,“ svěřila se mi moje známá Jenny Snyderová, celoživotní republikánka žijící v Yakimě ve státě Washington.
Ještě v první polovině letošního roku to při primárkách obou největších stran americké politické scény nevypadalo na tak ostré klání. Z demokratických kandidátů zůstal do července soupeřem Hillary Clintonové už jen vermontský senátor Bernie Sanders, z množství republikánů postupně odpadli téměř všichni a poslední, kdo ještě stál Trumpovi v cestě, byl guvernér Ohia John Kasich, který vzdal boj v květnu. Přesto se daly jisté problémy tušit už dříve – Trump během primárek například zaútočil na svoji sokyni Carly Fiorinovou se slovy: „Podívejte se na její obličej! Copak by ji někdo volil?“ To jen naznačilo, co se ještě bude dít. Už tehdy se mezi republikány šuškalo, že jejich kandidát je neřízená střela.
Sex, lži a FBI
Stranické konventy v červenci pak už jen potvrdily ty, kteří zůstali – tedy Hillary Clintonovou a Donalda Trumpa. Nejzajímavější část kampaně ale měla teprve následovat. Na konci září a potom ještě dvakrát v říjnu se totiž Clintonová a Trump setkali tváří v tvář v předvolebních debatách, které je měly prověřit a ukázat, co v nich skutečně je. Začal tak opravdový boj o místo, a jak to tak bývá, na kandidáty se začala valit špína ze všech stran.
Jako první čelila problémům bývalá ministryně zahraničí, kterou si Federální úřad pro vyšetřování (FBI) vzal do práce už v první polovině roku kvůli tomu, že posílala pracovní e-maily ze svého soukromého účtu, a mohla tak ohrozit americkou bezpečnost, pokud by se k tajným informacím dostali nepovolaní lidé. V červenci ale FBI konstatovala, že Clintonová nic nezákonného neprovedla. Hlavní hvězdou kampaně se však stal Donald Trump a to, co následovalo, poznamenalo celý jeho boj o Bílý dům i dění kolem něj až do dnešní doby. Nejdříve se dostala do médií nahrávka, ve které se v rozhovoru s televizním moderátorem vulgárně vyjadřuje na adresu žen s tím, že si jako slavný a bohatý muž může dovolit cokoliv. Tato bomba vybuchla přesně v době druhé prezidentské debaty 9. října a Trump se musel bránit. Prohlásil ale, že šlo jen o silácké řeči.
Další bomba přišla nedlouho poté: desítka žen Trumpa obvinila ze sexuálního obtěžování, a jedna dokonce ze znásilnění. Trump všechno odmítl jako lži a v exkluzivním rozhovoru se stanicí CNN ho v kritické situaci podpořila i manželka Melania, která tak na sebe poprvé během kampaně výrazněji upozornila.
Tyto události se odrazily i v poslední debatě o deset dní později. V prvním klání si kandidáti podali ruce na začátku i na konci, ve druhém jen na závěr a ve třetím už vůbec. „Jemné“ útoky z první diskuse se ve třetí změnily ve velmi ostrou výměnu názorů a nevraživost z obou kandidátů doslova čišela. Poslední debata se ale dotkla důležitých témat americké politiky, přinesla opět mnoho lží a také nejvýraznější moment kampaně: Donald Trump prohlásil, že nemusí uznat výsledky voleb. Tento výrok později upravil ve stylu, že výsledky uzná – pokud vyhraje.
Narážel tím na průzkumy veřejného mínění, které se pro něj kvůli jeho sexuálním aférám nevyvíjely zrovna nejlépe (Trump je samozřejmě označil za zmanipulované, stejně jako média a volby vůbec) a i v důsledku tohoto tématu favorizovaly jeho soupeřku. Ta svou kampaň částečně postavila na tom, že se jako první žena stala stranickou prezidentskou kandidátkou, a měla nakročeno stát se první ženou v americké historii, která zasedne v Oválné pracovně Bílého domu.
Komplikace se však nevyhnuly ani Clintonové a podle jejích slov po volbách ji stály prezidentské křeslo. Do hry opět vstoupila FBI – její šéf James Comey jen několik dní před volbami oznámil, že úřad bude demokratickou kandidátku znovu vyšetřovat v e-mailové kauze, která jí uškodila už na začátku roku. Přestože nakonec FBI stejně jako v červenci konstatovala, že se Clintonová žádného porušení zákona nedopustila, kauza významně poznamenala poslední dny před volbou. Mnozí Američané se v jejím důsledku rozhodli nehlasovat ani pro Clintonovou, ani pro Trumpa.
Nečekaný zvrat
Průzkumy však – možná překvapivě – stály na straně Clintonové i potom, přestože se její náskok před republikánským rivalem zmenšoval a kolísal a nebyl už tak přesvědčivý jako po prezidentských debatách, které Clintonová podle expertů s přehledem vyhrála.
I proto nikdo nečekal, jak se volby nakonec vyvinou. Když během volební noci začaly výsledky hlasování naznačovat Trumpovo možné vítězství, jen se tím podle něj potvrdila jeho teorie o zmanipulovaných průzkumech. Hlavní překvapení ale Američanům připravily takzvané swing states, tedy státy, kde je tradičně nejvíce nerozhodnutých voličů, kteří mohou konečný výsledek hlasování značně ovlivnit. Tato bitevní pole – například Ohio, Severní Karolínu, Pensylvánii či Iowu – totiž ovládl Trump, stejně jako (na počet volitelů klíčovou) Floridu, která znamenala zlom a konec nadějí demokratického tábora na úspěch. A mimo jiné také pád kanadského imigračního webu.
Pro Hillary Clintonovou, bývalou šéfku diplomacie a také někdejší první dámu, to byl asi šok srovnatelný s tím, který zažila po provalení aféry svého manžela, bývalého prezidenta Billa Clintona se stážistkou Monikou Lewinskou. Nečekaná porážka přinutila demokratickou kandidátku k ústupu a vrátila se až později, aby svou prohru přiznala, jak se sluší a patří podle amerických demokratických tradic. Trumpovi zavolala, pogratulovala mu k vítězství a svým slzícím příznivcům řekla, že mají dát designovanému prezidentovi šanci. Sama se pak stáhla do ústraní, respektive do svého domu, kde se „chtěla schoulit ke knížce a už nikdy nevyjít ven“. Nakonec to ale nebylo tak zlé – po volbách byla viděna i na procházce a v knihkupectví.
„Show must go on“
Od té doby plní stránky novin Donald Trump – i když nutno přiznat, že tomu tak bylo po většinu kampaně. Čtyřikrát zkrachovalý realitní magnát, který se vždy postavil na nohy, třikrát ženatý muž s protiimigrantskými postoji, jehož první žena byla Češka a třetí Slovinka, postava z filmu Sám doma 2, animovaného seriálu Simpsonovi, reality show The Apprentice i parodie v show Saturday Night Live a vitální sedmdesátník aktivní na Twitteru, který ohromil masy Američanů a nadzvedl obočí lidí po celém světě. Pro žurnalistickou obec zkrátka nevyčerpatelná pokladna inspirace.
Zlaté nápisy „Trump“ na třech bytových domech v New Yorku zmizely (přáli si to v petici jejich obyvatelé), obrázky z Trumpova pozlaceného newyorského apartmá se ale objevují čím dál častěji. Máme se na co těšit. Kromě amerického spisovatele a autora hororů Stephena Kinga – poté, co se naplnil příběh jeho nového plánovaného hororu, se stáhl z veřejného života, rozuměj Twitteru (vydrželo mu to ale jen dva týdny). Obavy z toho, že Trump „dá padáka“ americkým liberálním výdobytkům, se ovšem hned tak nerozptýlí.


description: Ve východokubánském Santiagu byl v neděli při soukromém obřadu pohřben revolučního vůdce Fidel Castro, který vládl Kubě půl století a který zemřel 25. listopadu ve věku 90 let. V Santiagu i kubánské metropoli Havaně ve stejný okamžik vystřelili k jeho poctě 21 vojenských salv.

title: Castrův pohřeb proběhl v rodinném kruhu. Smutečnímu průvodu mávaly tisíce lidí


description: Náměstkyně pražské primátorky Petra Kolínská navrhla hudebníka Radka Bangu na Cenu hlavního města Prahy. Učinila tak v reakci na Bangův dlouhodobý postoj proti rasové nenávisti, který vygradoval při nedávném udílení cen Český Slavík. Banga na protest proti dvojnásobnému umístění kontroverzního zpěváka Tomáše Ortela na stupních vítězů pískal a opustil sál.

title: Náměstkyně Kolínská navrhla Bangu na pražské ocenění. Za 'postoj proti nenávisti'

maintext:
„Atmosféra ve společnosti v poslední době houstne, jazyk nenávisti začíná být stále více normou, a to i mimo sociální sítě. Hudebník Radek Banga se s tím snaží nejen svojí tvorbou bojovat. Proto jsem jej navrhla na udělení Ceny hlavního města Prahy. Jsem přesvědčena, že si ji dnes zaslouží tak jak málokdo,“ informovala Kolínská v úterý na svém facebookovém profilu.
K tomuto kroku ji ale nevedl pouze Bangův odpor při vyhlašování ankety Český Slavík, nýbrž jeho „kontinuální práce, která směřuje k tomu, že by se lidé měli vzájemně učit toleranci a nerozdmýchávat nenávist“. Hudebník totiž podle Kolínské několik let spolupracuje na mnoha charitativních akcích a podílí se na projektu „Když chceš, tak to dokážeš“, který se zaměřuje na prevenci rizikového chování.
Nominační list Radka Bangy na Cenu hlavního města Prahy najdete ve fotogalerii:
„Chtěla jsem tímto vyjádřit podporu a povzbuzení panu Bangovi, který se tomu vzepřel a zároveň říci, že hlavní město tyto nálady také nechce podporovat. Určitá rasová nenávist a vyvolávání xenofobních nálad se stává normou. Je potřeba tomu říkat jasné ne a to průběžně,“ řekla Kolínská serveru Lidovky.cz.
„Co nás spojuje, není nenávist“
Podle ní je Banga tímto gestem potěšen. Sám hudebník se k tomu ovšem osobně příliš vyjadřovat nechtěl „Vnímám to tak, že paní náměstkyně chce podpořit myšlenku postoje proti nenávisti a dát najevo nesouhlas. Osobně budu rád, když každá taková aktivita povede ke klidné, slušné, obecné diskuzi o tom, co jako společnost jsme ochotni akceptovat. Ta debata je velmi důležitá,“ uvedl Banga, který za své vystoupení na Slavících čelí výhrůžkám a zastrašování.
Anketa Zaslouží si Radek Banga Cenu hlavního města Prahy? Ano. 138 Ne. 712 Nedokážu posoudit. 26
Oba se v pátek dokonce sešli, aby celou záležitost prodiskutovali, a Kolínská byla ze schůzky nadšená. Překvapila ji prý hudebníkova zbytečná skromnost. „Řekli jsme si spoustu důležitých věcí, třeba abychom si dávali pozor, že to co nás spojuje, není nenávist. Mluvili jsme i o tom, že se nemáme bát cizinců, ale zároveň nemáme brát na lehkou váhu, že jich přichází do Evropy hodně. Dále pak na jakých platformách tyto věci komunikovat, aby to bylo pro lidi srozumitelné,“ sdělila náměstkyně. Sama teď kvůli svému návrhu čelí mnoha nechápavýmm komentářům.
Projev úcty za kulturní a občanský přínos
Cena hlavního města Prahy byla v minulosti opakovaně udělena významným pražským osobnostem jako zvláštní projev úcty a ocenění nejen uměleckého, ale i občanského přínosu. Kolínská je přesvědčena, že takový projev úcty hlavního města si na poli kulturním i občanském v současnosti zaslouží i Radek Banga.
Radek Banga.
Se svými kolegy o návrhu zatím nemluvila, zdali ji podpoří, netuší. Předpokládá však, že na úterním jednání rady, kde by na ocenění mohla přijít řeč, dojdou ke shodě. Tedy že proti nenávistným prohlášením, které by někdo mohl považovat za společenskou normu, je třeba se ozvat.
Návrh na udělení ocenění a čestného občanství může podat komisi Rady hlavního města Prahy, vedené momentálně primátorkou Adrianou Krnáčovou (ANO), jakýkoliv občan či instituce nejen z celé České republiky. Komise pak návrhy posuzuje a doporučuje jmenování, které schvaluje městská rada a zastupitelstvo.
„Tleskali jste nacistům“
Člen kapely Gipsy.cz se minulou sobotu ohradil proti dvojnásobnému umístění zpěváka Tomáše Ortela na stupních vítězů v anketě Český Slavík Mattoni. Kapela Ortel, která je známá svými kontroverzními texty plnými nenávisti k islámu, skončila minulý týden druhá mezi hudebními skupinami. Stříbrnou příčku mezi zpěváky obsadil i její frontman.
Banga společně s manželkou na protest proti politice soutěže nejprve hlasitě pískal, následně sál v Hudebním divadle Karlín opustil. K celému incidentu se vyjádřil o den později na svém facebookovém profilu, kde svůj odchod odůvodnil. Nelíbilo se mu, že téměř všichni přítomní „tleskali nacistům“ (celý článek ZDE).
Proti průběhu večera se během udílení ohradila i herečka Iva Pazderková či novinář Jan Tuna. Nenápadný nesouhlas vyjádřil také zpěvák Pekař, který se stal objevem roku. Při přebírání ceny prohlásil, že „Slavík je super, ale mohlo by to být lepší, kdyby tu nebyli lidi, kteří tu podle mě být nemají.“ Zpěvák Ben Cristovao neměl ze stejného důvodu ani zájem se do divadla dostavit.


description: Doživotní trest vězení navrhl ve středu pro někdejšího vrchního velitele bosenskosrbské armády Ratka Mladiče žalobce Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY). Informovaly o tom světové agentury. Mladič čelí u soudu obžalobě z genocidy a několika dalších zločinů.

title: Doživotí žádá pro Mladiče haagský žalobce za masakr v Srebrenici a další zločiny


description: Americký prezident Donald Trump dnes jmenuje šéfa ropné korporace Exxon Mobil Rexe Tillersona ministrem zahraničí. Není ovšem jisté, že se Tillerson šéfem diplomacie opravdu stane, protože opozice vůči této nominaci v americkém Senátu bude opravdu velká.

title: MACHÁČEK: Tillerson - Putinem vyznamenaný šéf americké diplomacie

maintext:
Tillerson se poprvé setkal s Putinem už v roce 1999 na ostrově Sachalin a od ruského prezidenta obdržel ruský Řád přátelství. Republikánským senátorům bude jistě vadit také to, že Tillerson osobně lobboval na americkém ministerstvu zahraničí za zrušení Demokraté po prohraných volbách a hackerských útocích z Moskvy nemají nejmenší důvod Tillersona podpořit a mají navíc silné spojence ve skupině republikánských legislativců od Johna McCaina po Marka Rubia.
Tillerson sepodle agentury Bloomberg poprvé setkal s Putinem už v roce 1999 na ostrově Sachalin a od ruského prezidenta obdržel ruský Řád přátelství. Republikánským senátorům bude jistě vadit také to, že Tillerson osobně lobboval na americkém ministerstvu zahraničí za zrušení protiruských sankcí.
Podle Trumpa je ale Tillerson „prvotřídní světový hráč“. Trump dále říká, že „velká výhoda je, že Tillerson zná všechny velké hráče. Uzavřel s Ruskem spoustu obchodů. A nedělal tyhle svoje obchody pro sebe, ale pro firmu.“
Tady narážíme na to, co je potenciálně velký problém. Diplomacie jako obchod. Koho, kde a za co Tillerson s Trumpem zobchodují?
Mírně nás může uklidnit nominace bývalého amerického velvyslance při OSN Johna Boltona na post prvního Tillersonova zástupce. Eli Lake – komentátor Bloombergu – upozorňuje, že Bolton opakovaně říkal, že USA musí zařídit, aby Rusko „bolely“ jeho aktivity v Sýrii. A americké a evropské sankce proti Rusku za invazi na Krym a Ukrajinu byly podle Boltona příliš měkké.
...
Gideon Rachman se domnívá, že Trump přenesl techniky twitterového trollování do konstrukce kabinetu. „Trollování“ na Twitteru se definuje jako záměrně ofenzivní postování s cílem někoho naštvat.
V tomto duchu jmenoval Trump popírače globálního oteplování do čela agentury na ochranu životního prostředí. Oponenta minimální mzdy jako ministra práce, proponenta konspirativních teorií šéfem Národního bezpečnostního výboru a příjemce kremelského vyznamenání ministrem zahraničí.
Trump ignoruje vládní experty a úředníky: volá na Tchaj-wan bez konzultace s ministerstvem zahraničí, vysmál se zprávě CIA o ruském vměšování do amerických prezidentských voleb.
Teritoriální členění
Rachmanův komentář pokračuje teritoriálním členěním.
1. Rusko. Trump by se s Ruskem zjevně rád nějak dohodl. Rezistence z Kongresu ale bude obrovská.
2. Evropa. Trump vyjádřil otevřené pohrdání Merkelovou, podpořil brexit, možná podpoří Le Penovou. Kdyby se ale rozhodl oslabit NATO, odpor Kongresu by byl tak silný, že by mohl vést ke konci Trumpova prezidentství.
3. Írán. Zde to bude mít Trump snadné. Ve věci zrušení smlouvy s Íránem má podporu kongresu. K válce s Íránem ale Trump nebude mít apetýt.
4. Střední východ a terorismus. Tady vůbec netušíme. Trump chce tvrdší válku s radikálním islámským terorismem. Zároveň asi nenechá navýšit americkou vojenskou přítomnost v oblasti.
5. Čína. Trump se chce více konfrontovat s Čínou, o čemž svědčí i připravované posilování vojenského námořnictva. Trump chce asi skončit neformální alianci mezi Ruskem a Čínou a nahradit ji osou Washington–Moskva.
Největší otázkou spojenou s Trumpovými plány však není politika, ale její tvorba, proces jejího vzniku. V normální americké vládě se zahraniční politika tvoří mezi klíčovými ministerstvy a experty a po dohodě se spojenci. V Trumpově vládě se může vynořit ve tři ráno jako tweet.
Můj dodatek k oběma těmto textům, který se týká střední a východní Evropy:
Neumím moc pochopit, jak by se Trumpovy obchody mohly týkat střední a východní Evropy. Státy NATO ve střední a východní Evropě jsou v americké sféře vlivu. Co by mohli Američané získat za to, že se jich vzdají ve prospěch Rusů? Já nic takového nevidím, i když být Pobaltím, asi nemám klidné spaní.
Vidím samé možné ústupky Rusku: zrušení sankcí, uznání anexe na Krymu, slib, že Ukrajina nebude přijata do NATO, volná ruka pro Rusko v Sýrii. Co ale Trumpovi nabídne Rusko?
S Ukrajinou je to složité, ale tato země se nedostane znovu do ruského područí. Ruská anexe zakořenila a upevnila ukrajinskou identitu. Země by se dostala do područí Ruska pouze za cenu milionů mrtvých, protože dobrovolně se už nevzdá.
„Autor je předsedou správní rady IPPS - Institut pro politiku a společnost.“


description: Povinnou matematiku u maturitní zkoušky budou mít žáci gymnázií a lyceí od školního roku 2020/2021. V pondělí o tom jednomyslně rozhodla vláda. O matematice jako povinném předmětu maturity na dalších typech škol bude kabinet znovu rozhodovat do konce února.

title: Povinnou maturitu z matematiky budou mít jen gymnázia a lycea

maintext:
Ministryně školství Kateřina Valachová (ČSSD) novinářům řekla, že neuspěla s návrhem, aby u maturity předvedli povinně své znalosti matematiky i studenti odborných škol. Do února má přinést návrh zohledňující připomínky ministrů.
Valachová navrhovala, aby odborné školy a učňovské školy zavedly povinnou maturitu z matematiky od roku 2021/2022 nebo až od školního roku následujícího. Netýkalo by se to zdravotnických a sociálních oborů a také uměleckých škol. Rozprava na vládě podle ministryně přinesla všechna možná stanoviska a Valachová nepředpokládá, že by na návrhu něco zásadního měnila. Plánuje ale v lednu uspořádat ještě jeden kulatý stůl s odbornými asociacemi ve školství.


description: Bývalého šéfa Hradní stráže Petra Prskavce, který v pátek odvolán, vyšetřuje Vojenská policie. Podle serveru Aktuálně.cz kvůli tomu, že si nechával proplácet cesty domů, ačkoliv zůstával v Praze. Ředitel vojenské kanceláře prezidenta Jan Kaše informace o vyšetřování nepotvrdil, ani nepopřel. K případu se odmítá vyjadřovat.

title: Odvolaného šéfa Hradní stráže vyšetřuje Vojenská policie. Měl si proplácet neexistující cesty