description: Mnichov přitvrdil bezpečnostní opatření na Oktoberfestu, aby se návštěvníci nemuseli bát islamistických fanatiků

title: Jedna dvě, chlastáme

maintext:
Padesátnice v červeném bavorském kroji chce vstoupit do pivního stanu Fischer-Vroni, před jehož dveřmi stojí dva bezpečáci. Sklapne teatrálně pod-patky a rozpaží ruce.jako byse právě převtělila do Kate Winsletové v ikonické scéně Titaniku. Muži však žádnou osobní prohlídku nedělají a s pobaveným úsměvem pouštějí ji a jejího partneravkrát-kých kožených kalhotách do útrob jedné z 29 provizorních hospod, které po sedmnáct dní stojí v centru Mnichova. Návštěvníci největšího pivního festivalu na světě berou posílení bezpečnostních opatření s humorem. Byť v létě Bavorům do smíchu moc nebylo.
Na konci července došlo na území tohoto spolkového státu během jednoho týdne ke třem útokům, při nichž zahynulo deset lidí. Ve Wurzburgu napadl afghánský mladí k sekyrou své spolucestující ve vlaku.v Ansbachu syrský uprchlík odpálil batoh v restauraci a v Mnichově školák íránského původu střílel do lidí v nákupním centru. V prvních dvou případech se prokázalo přímé napojení na islamisty, třetí byl aktem vyšinutého jedince.
Za plotem a bez batohu
Když při zahajovacím ceremoniálu starosta Dieter Reiter podle tradice narazil dvěma ranami první sud, pronesl přípitek: „Na pokojný Oktoberfest.“ Přesně tím vystihl, že hlavním tématem letošních slavností není stále se zvyšující cena jednoho mázu piva (mimochodem nejlevnější je za 10,40 eura-tedy 280 korun) ani zvyšující se spotřeba na hlavu (není až tak velká - lehce přes litr na osobu), nýbrž bezpečnost.
„Nemáme poznatky o tom, že by Oktoberfestu hrozilo nějaké speciální nebezpečí, ale je jasné, že mezinárodně známý festival by přirozeně mohl být pro útočníky cílem,“ prohlásil bavorský ministr vnitra Joachim Herrmann. Proto také posílil bezpečnostní opatření, která mají milovníky piva před akcemi teroristů chránit. Jsou větší než po roce 1980, kdy pravicový extremista odpálil bombu. Výbuch po sobě tehdy zanechal 12 obětí.
Nyní poprvé v historii byl celý areál oplocen. Betonové zátarasy na příjezdových komunikacích jsou prevencí, aby náboženští fanatici nepoužili auta jako vražedné zbraně. Už na letišti a poté i na nástupištích hromadné dopravy informační tabule oznamují, že na Tereziánskou louku, kde se Oktoberfest koná, není nově povoleno nosit batůžky nebo velké tašky. Fanouškům piva se doporučuje, aby cokoli, kam se vejdou tři pytlíky s mlékem, nechali v úschovně zavazadel na blízkém nádraží.
U devíti přístupových bran stojí armáda lidí ve svítivě zelených bundách, kteří nekompromisně odkazují k menším a dražším mobilním úschovnám ty návštěvníky, kteří výzvu o taškách přes její všudypřítomnost přehlédli. Nicméně nedělají osobní prohlídky, takže potenciální terorista byse pod bundou mohl opásat trhavinou nebo pod ní pronést zbraň.
Po areálu však krouží uniformované i do civilu oblečené policejní hlídky, které bedlivě sledují, zda někdo z přátel čepovaného moku nepůsobí nervózně či jinak podezřele. Dohromady vedení policie pro Oktoberfest vyčlenilo šest stovek svých příslušníků, dalších 450 osob na hlídání vstupů zaplatilo město. Nemluvě o řadě vyhazovačů u každého podniku. Chování návštěvníků monitorují i bezpečnostní kamery.
Globální a přitom německý
Na první pohled Oktoberfest, jehož tradice sahá až do roku 1810k velkolepé oslavě svatby korunního prince Ludvíka, vypadá jako reklama na soužití různých etnik. Turecký obchodník před hlavním nádražím prodává dirndly. Tento bavorský kroj s hlubokým výstřihem skvěle sekne černošské číšnici s postavou Angeliny Jolie, když ke stolu v pivnici Lčwenbrau obratně nese věnec pěnivých tupláků. Stejně tak myslivecké klobouky s pírkem, snítkou chmele, případně mořskou lasturou spatříte nejen na blonďatých hlavách. Lidé všech odstínů pleti pracují i mezi těmi, kdo hlídají bezpečnost slavnosti.
Přes veškerou globalizaci a zájem návštěvníků z ciziny je Oktoberfest výsostné domácí záležitostí. Když začne dechová kapela na vyvýšeném pódiu hrát německou odrhovačku, připojí se skoro celý sál. Třetina lidí jednoduše ignoruje po zdech vylepený absurdní zákaz Do 19.30 si nestoupejte na lavice, vyskočí na lavice a s pozvednutými mázyzpívá refrén songu.Ato jsou teprve tři odpoledne. Když muzikanti spustí zhudebněnou výzvu k dalšímu přípitku „Ein Prosiťa přidá se k nim celá zaplněná pivnice, běhá z toho až mráz po zádech.
A co teprve při bavorském sloganu „Oans, zwoa, g'suffa“ tedy volně přeloženo „Jedna, dvě, chlastáme
Méně lidí
Padesátnice Inge je Mnichovanka, kterási nikdy nenechá Oktoberfest utéct. V dirndlu, doprovázena svým manželem v povinných kožených šortkách s kšandami a kostkovanou košilí, stojí na vyvýšenině u nohou sochy, která alegoricky znázorňuje Bavorsko. Pozoruje mumraj mezi pivnicemi, střelnicemi, kolotoči a dalšími pouťovými atrakcemi a konstatuje: „Letos je tu určitě méně lidí než jindy.“
Je sice všední den, ale ani večer se nikde nevytvářejí fronty. Sehnat stůl není velký problém. Při zahajovacím víkendu přišlo na Tereziánskou louku místo loňského milionu jen polovina lidí. Organizátoři jako viníka vidí jednoznačně počasí, protože oba volné dny propršely a špatné povětrnostní podmínky byly i v následujících dnech. Každopádně strach z útoků také může hrát svou roli.Turistická velmoc Francie, které „Rozhodně nemá smysl se bát. Tifanaticidnes mohou spáchat útok kdekoli. Nejde se schovávat/ říká rezolutně Inge a táhne manžela na tradiční bílou klobásu. Organizátoři doufají, že takových, kteří chtějí teroristům ukázat zdvižený prostředníček v podobě plného tupláku, je mezi Bavory, Němci i turisty více než strašpytlů. Takže: jedna, dvě - chlastáme. •
Rozhodně nemá smysl se bát. Ti fanatici dnes mohou spáchat útok kdekoli. Nejde se schovávat.
Bezpečnostní pracovníci u brány nedělají osobní prohlídky, takže potenciální terorista byse pod bundou mohl opásat trhavinou nebo pod ní pronést zbraň.
Nemáme poznatky o tom, že by Oktoberfestu hrozilo nějaké speciální nebezpečí, ale je jasné, že mezinárodně známý festival by přirozeně mohl být pro útočníky cílem.
O autorovi| Tomáš Nídr spolupracovník redakce


description: Stejně jako Zdeněk Škromach ani ministr průmyslu Jan Mládek svou sénátorskou funkci v letošních volbách neobhájil. Na Táborsku ho porazil učitel Jaroslav Větrovský za hnutí ANO. Mládek přitom před dříve uvedl, že pokud nezvítězí, dá svou vládní funkci ministra k dispozici. Premiér Sobotka si ji však nepřeje.

title: Ministr průmyslu Mládek dal po neúspěchu ve volbách funkci k dispozici. Sobotka o to nestojí

maintext:
„Já jsem nikdy neříkal, že budu rezignovat, já jsem řekl, že dám funkci k dispozici, což jsem udělal před několika okamžiky,“ řekl dnes Mládek. Sobotka považuje Mládka za zkušeného ministra. „Postoupil do druhého kola. Je to téma, které otevřel on sám,“ uvedl Sobotka už dříve. Dodal, že pro něj to téma není.
Mládek neuspěl ve druhém kole senátních voleb na Táborsku. Porazil ho učitel Jaroslav Větrovský (za ANO), kterému odevzdalo hlas 59,83 procenta voličů. Ministr průmyslu po volbách podotkl, že v závěru volební kampaně měl pocit, že nebojuje s Větrovským, ale s předsedou hnutí ANO Andrejem Babišem. Podle něj se k němu šéf ANO v závěru kampaně choval velmi sprostě, když jej na Facebooku nazval „politickým parazitem“.
ČSSD během letošních senátních voleb propadla. Kandidáti sociálních demokratů vyhráli v pouhých dvou okrscích a stana jako taková přijde v horní komoře parlamentu o osm mandátů. Prohra dopadla na politické veterány (Zdeněk Škromach, Jan Mládek) i nové tváře Václav Bělohradský na Praze 6.
Větrovský byl v roce 2014 Svazem měst a obcí vyhlášen nejlepším starostou Jihočeského kraje. Do zastupitelstva byl poprvé zvolen v roce 1998 jako nestraník na kandidátce vedené ČSSD. V následujících volbách v letech 2002, 2006, 2010 a 2014 funkci zastupitele obhájil na nezávislých kandidátkách
Mládka Větrovský těsně porazil už v prvním kole volby - získal 17,83 procenta hlasů, ministr dostal 17,60 procenta. Větrovský se v horní komoře chce zasadit o podporu venkova, zachování venkovských pošt, školských a stavebních úřadů. Jako bývalý ředitel školy by chtěl podporovat i sportování mládeže.
Podotkl, že Jana Mládka považuje za „kalibr“ a souboj s ním bere s obrovskou pokorou. Větrovský získal necelých 60 procent hlasů. Mládek dříve uvedl, že v případě prohry během senátních voleb, dá svou vládní funkci coby ministra průmyslu a obchodu premiérovi k dispozici.
Výsledky druhého kola senátních voleb
Foto: ČTK
Přečtěte si, jak dopadly senátní volby...

fasttext_language: cs


description: Pět dnů placeného volna na stonání by hnutí ANO chtělo nechat jako jeden z benefitů, které dávají zaměstnancům firmy. Rozhodnutí je ale na tripartitě, řekl po dnešní schůzce se zástupci Českomoravské konfederace odborových svazů ministr financí a šéf hnutí ANO Andrej Babiš. Podle šéfa odborové centrály Josefa Středuly bylo dvouhodinové jednání „racionální“. Uvedl, že odbory budou zrušení karenční doby či zavedení takzvaných sick days zákonem nadále prosazovat.

title: Babiš odborářům: Placené volno na nemoc nemá přikazovat stát

maintext:
Už dříve Středula řekl, že firmy na zrušení takzvané karenční doby již vydělaly 20 miliard korun, takže zdroje mají. Zástupci vlády, zaměstnavatelů a odborářů se neshodli na zrušení karenční doby na schůzce tripartity v polovině září.
Babiš podle Středuly odborářům dnes také řekl, že vidí prostor pro další růst platů, zvlášť v některých profesích. Jak vysoký by měl být růst mezd pro rok 2018, se bude odvíjet od hospodářských výsledků, uvedl Středula s tím, že na přesné vyčíslení požadavků je brzo. Pokud bude ekonomika v podobné kondici jako letos, mohl by růst dosáhnout pěti procent, dodal. Ministr financí ale uvedl, že růst už by neměl být plošný, posílit by podle něj mělo například odměňování zaměstnanců finanční správy, která spadá pod jeho úřad.
Babiš se s odboráři sešel na ministerstvu financí poprvé, podle Středuly budou takováto jednání pokračovat. Debata se mimo jiné týkala změn v daních, zdravotnictví a celní správy.
Sněmovnou počátkem září neprošla novela zákoníku práce, podle které měli zaměstnanci dostávat náhradu mzdy v prvních třech dnech nemoci. Zaměstnavatelé to odmítají. Důvodem jejich stanoviska je očekávaný růst dočasné pracovní neschopnosti, zvýšení přesčasové práce zaměstnanců na udržení výrobní kapacity a zvýšení celkových nákladů firem, které by podle nich stálo až pět miliard korun.
Podle Svazu průmyslu nejsou dosud rovněž vytvořeny podmínky, které by zabránily zneužívání čerpání náhrady mzdy z důvodu pracovní neschopnosti, například elektronické neschopenky. Zaměstnavatelé jsou ale ochotni jednat o opatřeních na zvýšení nemocenské, respektive o kompenzaci ztráty příjmu při delší pracovní neschopnosti.
Čtěte dále:


description: Na finanční podporu ve výši dvou milionů vyčleněných z obecního rozpočtu dosáhne osm z patnácti projektů navržených občany, o kterých obyvatelé městské části hlasovali v rámci pilotního projektu participativního rozpočtu na Praze 3. Nejvyšší částka pro jeden projekt je 300 tisíc. Radnice již nyní připravuje další kolo. Částku by ráda navýšila, podle zástupce starostky Jana Matnera (TOP 09) alespoň o milion.

title: Praha 3 testovala participativní rozpočet. Dva miliony si rozdělí osm projektů

maintext:
Nejvíce hlasů (931) z úspěšných projektů získal návrh rekonstrukce komunitního centra Mamma Help v žižkovské Koněvově ulici. Z rozpočtu Prahy 3 tak dostane požadovaných 294 tisíc korun. Stavbu dětského hřiště a parku v ulici V Horní Stromce poblíž Náměstí Jiřího z Lobkovicz na druhém místě podpořilo 469 hlasujících a projekt bude podpořen třemi sty tisíci. Na třetím místě pak skončila rekonstrukce centra Martin, které se stará o zdravotně postižené. Podpořilo ji 457 lidí a celkem si přijde na 221 tisíc korun. Nejnižší částka, o kterou se projekty ucházely, činila 50 tisíc korun.
Všechny projekty do pilotní iniciativy participativního rozpočtu, ve které hlasovalo 2288 obyvatel městské části, navrhovali sami občané. Poté je prezentovali a propagovali. 4 z 19 v počátku navržených projektů do hlasování nepostoupily. „Vyřazeny před hlasováním byly pouze projekty, které nebylo možné z technických nebo právních důvodů realizovat,“ sdělil webu Euro.cz zástupce starostky Prahy 3 Jan Materna (TOP 09).
Projekty, které občané Prahy 3 podpořili Projekt Počet pozitivních hlasů Částka z obecního rozpočtu v Kč Rekonstrukce prostor Mamma Help 931 294 000 Dětské hřiště Horní Stromka 469 300 000 Rekonstrukce centra Martin 457 221 000 Zastřešení pramene nad Krejcárkem 369 50 000 Vytvoření studijní zahrady v areálu MŠ a ZŠ Jarov 358 300 000 Zahrada v ulicích 404 300 000 Rekonstrukce sociálního zařízení ve skautské klubovně 315 130 000 Rozšíření dětského hřiště Na Vrcholu 2 304 300 000
Zdroj: participativni-rozpocet.cz
Do závěrečné fáze tak neprošel například návrh stavby bezpečné zóny pro školáky před základní školou Jiřího z Poděbrad, který požadoval 93 tisíc korun. „Pozemek se nenachází ve správě obce,“ zní vysvětlení. Podobné odůvodnění lze nalézt i u projektu zvelebení okolí zájmového klubu seniorů v Hořanské ulici za tři sta tisíc. Projekt rozšíření dětského hřiště na náměstí Jiřího z Poděbrad pak neprošel z důvodu plánu celkové revitalizace náměstí. Ne všechny návrhy obyvatel byly podle Materny zastupiteli přijímány s nadšením. Výsledky hlasování nicméně městská část plně respektuje, dodává.
Peněz by mělo být více
O dalších projektech financovaných z prostředků obce by měli občané na Praze 3 rozhodovat i nadále. „V tuto chvíli se začíná připravovat participativní rozpočet na příští rok a na konci října se sejde skupina, která bude jednat o případných vylepšeních projektu,“ sdělil Materna, který s nápadem otestovat participativní rozpočet přišel. Projekt je podle něj pozitivně hodnocen všemi politickými partnery. „Nezaznamenal jsem ani žádné principiální výhrady ze strany opozice,“ dodal Materna, který by částku, o které budou občané v rámci příštího participativního rozpočtu rozhodovat, rád navýšil alespoň na tři miliony. „Vše ale bude záviset na jednáních o celkovém rozpočtu městské části,“ dodává.
Finanční částka vkládaná do participativního rozpočtu by měla být i řádově vyšší také podle Vojtěcha Černého z neziskové organizace Agora, která se na projektech participativních rozpočtů v Praze spolupodílí. „Jen tak zajistíme pozornost občanů, kteří uvidí, že to radnice myslí vážně,“ uvedl Černý pro Euro.cz. Ani vzhledem k poměrně nízkým částkám však první ročník podle Černého špatně nedopadl. V případě, že se participativní rozpočet na Praze 3 uchytí, měly by podle něj růst všechny ukazatele: od výše peněz přes počtu nápadů, se kterými občané přicházejí, až po závěrečnou účast obyvatel na hlasování.
Přečtěte si novinky z Prahy 5:
Praha 5 chce P+R z odtahového parkoviště na Plzeňské
Z pražských částí a magistrátu čtěte více:
Město má plán, kam se rozvíjet. Projednají ho zastupitelé
Výběr provozovatele vánočních trhů zdržely připomínky firem
Hlavní město oživilo potoky. Ukáže je dron


description: Diane Jamesová po pouhých 18 dnech odstoupila v úterý z čela Strany nezávislosti Spojeného království (UKIP), která patří k hlavním zastáncům odchodu Británie z Evropské unie. Jamesová byla zvolena předsedkyní strany v půlce září a jako důvod své rezignace uvedla "osobní a profesní důvody".

title: Jamesová skončila v čele UKIP. Strana neví, kdo ji vede

maintext:
„Vyjasnilo se, že nemám dostatečnou autoritu, ani plnou podporu všech mých kolegů z Evropského parlamentu a stranických funkcionářů na to, abych mohla provést změny, které jsou podle mě nutné a na nichž jsem založila kampaň,“ uvedla ve zdůvodnění své rezignace Jamesová.
Šestapadesátiletou političku vybral do čele UKIP stranický sjezd 16. září, aby nahradila charismatického lídra Nigela Farage. Ten z vedení strany, jíž šéfoval deset let, nečekaně odstoupil.
Právě Farage se výrazně zasloužil o to, že Britové v červnovém referendu hlasovali pro odchod své země z Evropské unie. Očekávalo se, že po tomto výsledku Farage stranu povede dál, nejspíš až k příštím parlamentním volbám. V červenci ale z čela UKIP odstoupil a řekl, že dosáhl hlavního politického cíle a že se chce nyní více věnovat rodině.
Po svém zvolení do čela UKIP se Jamesová vyslovila pro „stoprocentní odchod z EU“, který má být podle ní rychlý. „Říkám ano tomu, aby Británie svobodně uzavírala obchodní dohody s kým chce a kdy chce a aby měla imigrační politiku, která odkudkoli umožní vstup do země lidem, kteří mají dovednosti a odborné znalosti,“ uvedla také ve své nástupnické řeči Jamesová.
Po jejím odstoupení vyvstala otázka, kdo nyní UKIP vede. Paul Oakden, jenž byl úřadujícím předsedou strany po odchodu Farage, dnes podle BBC uvedl, že se musí poradit s volební komisí. Podle něj je ale šéfkou strany nadále Jamesová.
„Odstoupila, ale to neznamená, že nebude šéfkou, dokud nebude jmenován nový předseda,“ řekl BBC Oakden. Dodal, že pokud volební komise „stále považuje za šéfa“ Nigela Farage, bude to velmi zajímavé. Také Farage dnes připustil, že „technicky vzato“ může být šéfem strany. Vyloučil ale, že by v budoucnu kandidoval ve volbách na předsedu.
Dále čtěte:
Odměna za brexit? Prokremelská stanice nabízí Farageovi vlastní show
Vypořádání brexitu přijde každého Brita na libru ročně


description: Skupina Arca Capital podala k soudu žalobu k určení neplatnosti kupní smlouvy o prodeji části Agrobanky společnosti Moneta Money Bank. Arca je akcionářem společnosti Agrobanka Praha v likvidaci. Kupní smlouva byla uzavřena v srpnu 1998 mezi Agrobankou a GE Capital Bank, nyní Moneta Money Bank.

title: Arca Capital zažalovala prodej části Agrobanky GE Money Bank

maintext:
Kupní smlouva je podle Arca Capital neplatná, protože neobsahuje podstatné náležitosti a je v rozporu se zákonem. Žaloba je směřována na obě strany, které kupní smlouvu uzavřely, včetně tehdejšího nuceného správce, který jednal za Agrobanku.
Jelikož je likvidace Agrobanky v poslední fázi, skupina Arca Capital apeluje na rychlé konání v zájmu akcionářů i podniku samotného. Mohla by jim prý vzniknout značná škoda v případě, že by v rámci likvidaci nebyl zpeněžen majetek, který mohl být převeden neplatnou kupní smlouvou do rukou společnosti Moneta. Výnos z rozsáhlého majetku by měl být v podobě likvidačního zůstatku rozdělen mezi akcionáře Agrobanky, míní Arca.
O případu Agrobanka čtěte více:
Krúpa: Při likvidaci Agrobanky se uplácelo. Arca podala trestní oznámení
Na bývalou Agrobanku uvalila centrální banka nucenou správu v roce 1996. V té době stáli v čele banky lidé z Motoinvestu v čele s Pavlem Tykačem. Arca Capital napadá uzavřené dohody o narovnání s GE Money Bank, v jejichž rámci již části akcionářů bylo vyplaceno zhruba 560 milionů korun. Šlo o 15 procent z nominální hodnoty akcie Agrobanky.
„Proti Moneta Money Bank nebyly vzneseny žádné nároky a z našeho pohledu považujeme kauzu Agrobanky za uzavřenou,“ uvedla již dříve mluvčí Moneta Money Bank Milada Veselá.
Arca Capital podnikatele Pavla Krúpy působí především v oblasti rizikového a rozvojového kapitálu v regionu střední a východní Evropy. Skupina má zastoupení v Bratislavě, Praze, Londýně a v Kyjevě. Krúpa má pověst tvrdého obchodníka. Společnost Arca Capital založil na Slovensku v roce 2003,
Také si přečtěte:
Miliardový polštář: Tykač úvěruje Vršanskou uhelnou
Ruská ERB je na dně, neplní závazky. Vklady vyplatí garanční fond


description: O tom, že se můžete dobře najíst i mimo velká města, se vás pokusí přesvědčit v Buštěhradě.

title: Mezi domky, mezi poli

maintext:
Špičkovou gastronomii u nás obvykle v městečkách a na vesnicích nenajdete. Přitom ve světě se mnohdy opakovaně oceňované michelinské restaurace nacházejí právě mimo velká města a už cesta do nich je součást dobrodružství a zážitku. Cesta do mediálně nechvalně známého Buštěhradu až tak dobrodružná není. Stačí se vydat na západ od Prahy směrem na Kladno a za chvilku jste tam. Pár desítek metrů od restaurace Mezi domky dokonce staví autobus, který vás sem z Prahy doveze za necelých 20 minut. U restaurace se dá i pohodlně zaparkovat. A kdyby vám Buštěhrad jako takový nepřišel zajímavý – i když tu mají vcelku pěkný zámeček, který díky Davidu Rathovi známe asi všichni –, můžete výlet za dobrým jídlem spojit s kontemplativní návštěvou nedalekých Lidic.
Název restaurace Mezi domky je poměrně výstižný. Restaurace se nachází ve velkém světlém domě uprostřed vesnice. Je trochu schovaná, ale spolehlivě vás k ní dovedou šipky. Interiér je rozlehlý, místo si můžete vybrat v přední části s barem, v poklidné velké prostřední místnosti nebo na hezké klidné zahrádce, kde je i herna a pískoviště. Při mých návštěvách byla restaurace bohužel většinou poloprázdná a rozhodně ne proto, že by tu neuměli vařit. Ale otevřít si v podstatě finediningovou restauraci v Buštěhradě a čekat, že se naplní sama od sebe, je asi scestné.
Žádný větší marketing jsem kolem restaurace nezaznamenala a je to rozhodně škoda, protože by si hosty zasloužila.
Vyzkoušejte šéfkuchaře
Zaměření restaurace není z menu úplně zřejmé. Najdete v něm třeba lokální červenou řepu a pražskou šunku, ale i žlutoploutvého tuňáka, lososa, krevety a variaci na salát Caesar. Sama se popisuje jako evropská brasserie, může být. Vedle stálého menu platí každý týden zvláštní polední nabídka a o víkendu se vždy podává i víkendové menu. Pokud si chcete kuchaře opravdu důkladně prověřit, vyzkoušejte degustační menu, které je průřezem celé nabídky. Menu je celkem sedmichodové a je k němu připraveno i vinné párování.
Já jsem se během léta projedla skoro celým jídelním lístkem. Ochutnala jsem carpaccio z červené řepy s marinovanou okurkou, ředkvičkami, panna cottou z kozího sýra a lanýžovým olejem. Řepa a kozí sýr už je hodně okoukaná kombinace.
Tady ji ozvláštnili alespoň sýrem ve formě ne zcela hladké panna cotty a hojně zakápli lanýžovým olejem, který ale dost zastiňoval ostatní chutě. Je to ovšem krásné jídlo, a kdyby se lanýžovým olejem trošku šetřilo nebo se klidně úplně vynechal, bylo by i velmi dobré.
Z předkrmů mi moc chutnala originálně podávaná pražská šunka s nakládanými liškami, lístky salátů a čerstvým křenem. Houby byly příjemně nakyslé, křupavé a pěkně kontrastovaly s chutí šunky. Porce byla veliká, vystačila by i na hlavní jídlo, takže radím objednávat případně s někým napůl.
Z polévek jsem stihla vyzkoušet velmi dobrý sezonní hráškový krém s mátou, konfitovanou cibulkou a opět pražskou šunkou. Fajn byl i silný voňavý hovězí vývar, v jehož středu bylo hnízdo z tence krájené kořenové zeleniny.
V nabídce jsou zastoupeny i mořské ryby, mezi předkrmy například žlutoploutvý tuňák upravený jako sashimi s okurkou a citrusovým salátem. Na lůžku z tenkých plátků okurky a listových salátů jsou podávány vyfiletované citrusy a dva kousky tuňáka, který je jen po obvodu lehoulince tepelně upravený.
Nikoliv nezapomenutelné, ale moc dobře a precizně připravené jídlo. Tolik už mě nenadchl losos ve formě filetu s cizrnovým humusem, grilovanou krevetou a krevetovým bisquem. Jídlo bylo opět krásně naservírované, ale lehce kyselý humus by si zasloužil trochu lépe ochutit.
Nejlepší byl krk
Z hlavních jídel mi nejvíce chutnal pomalu pečený hovězí krk s uzenou bramborovou kaší, pár lístky lehce podušeného špenátu a mladou mrkví. Perfektní lesk lá omáčka a výborná bramborová kaše by obstály i bez měkkého šťavnatého masa. Zkrátka není pochyb o tom, že kuchaři velmi dobře vědí, co dělají, a ceny jednotlivých pokrmů mi připadají přiměřené tomu, co dostanete na talíři.
Z dezertů mě pobavily dukátové buchtičky s vanilkovou espumou. Klasické jídlo v moderní podobě, které vás myšlenkami vrátí do lavic základní školy. Ochutnala jsem i čokoládový parfait s kokosovou zmrzlinou a pomerančovou omáčkou. Víc než dobře zvládnutý parfait mi chutnala právě kokosová zmrzlina, kterou jsem dostala chuť vyrobit i doma.
Všechna jídla byla hezky prezentovaná a pozorná obsluha je dokázala nejen dobře popsat, ale i prodat. Překvapilo mě, že jsem v těchto končinách narazila na personál, za který by se nemusela stydět kdejaká lepší pražská restaurace. Obsluha mi například byla schopná dopodrobna popsat přípravu uzené bramborové kaše, aniž by musela běžet do kuchyně zeptat se šéfkuchaře, jakže to vlastně dělá. Ano, mělo by to být vlastně normální, ale není.
Při první návštěvě jsem ocenila i dotaz na to, jak jsme na restauraci vlastně přišli. Je vidět, že poměrně nízkou návštěvnost v restauraci řeší. Nedovedu si představit, jak se při obsazenosti, kterou jsem zaznamenala já vždy o víkendových dnech, může restaurace už více než rok vůbec uživit. Ale rozhodně by byla škoda, kdyby se o ní nedozvěděl dostatek potenciálních hostů. Určitě snese srovnání s populárními restauracemi za Prahou, jako jsou třeba restaurace V Polích, Dvůr Hoffmeister apod. Pokud vás baví výlety za dobrým jídlem, neváhejte vyrazit. Věřím, že budete spokojeni.
Výběr z jídelního lístku Pražská šunka s marinovanými liškami a listovým salátem 165 Kč Žlutoploutvý tuňák sashimi s okurkou a citrusovým salátem 170 Kč Hovězí vývar z oháňky s masem a zeleninou Julienne 75 Kč Hrášková polévka s mátou, konfitovanou cibulkou a šunkou 95 Kč Grilovaný losos,,label rouge“ s cizrnovým humusem, krevetami, fenyklem a cukrovými lusky a krevetový bisque 360 Kč Pomalu pečený hovězí krk s uzenou bramborovou kaší, špenátem a pepřovou omáčkou 270 Kč Dukátové buchtičky z kynutého těsta podávané s vanilkovou espumou 95 Kč Čokoládový parfait s kokosovou zmrzlinou a pomerančovou omáčkou 115 Kč Degustační menu 990 Kč
Výběr z nápojového lístku Forget Brimont 1er Cru, brut, Champagne 330 Kč/0,15 l Sauvignon 2013, pozdní sběr – sladké, Lahofer, Znojmo 110 Kč/0,15 l Cabernet Sauvignon 2012, pozdní sběr, Vinařství Kubík, Česká republika 85 Kč/0,15 l Hendricks Gin and Tonic, okurka 140 Kč Mezi domky Cosmopolitan 95 Kč


description: Americké společnosti uzavřely již tento měsíc dohody o fúzích a akvizicích v hodnotě 248,9 miliardy dolarů (6,2 bilionu Kč). Překonaly tak předchozí měsíční rekord z července 2015, který činil 240 miliard dolarů. Nový rekord byl zaznamenán také v případě týdenní hodnoty, když minulý týden podle údajů firmy Dealogic dosáhla hodnota dohod více než 177 miliard dolarů.

title: Hodnota fúzí a akvizic v USA překonala v říjnu rekord.


description: Druhý největší výrobce v Česku Pivovary Staropramen zdraží od 7. listopadu cenu čtyř sudových piv v průměru o 1,5 procenta. Podle informací Lidových novin (LN) se zvýší ceny u v Česku vyráběných značek Staropramen světlý, Staropramen nealko, Stella Artois a dováženého Hoegaardenu. Pivovarnická jednička Prazdroj zdražil před měsícem všechny své prodávané značky v průměru o 3,2 procenta.

title: Staropramen zdraží pivo. Lidé si připlatí za čtyři značky


description: Velice nelichotivě pro starý kontinent znějí závěry nové studie, která si vzala na paškál pracovitost obyvatel. Vyplývá z ní, že Američané stráví v práci téměř o čtvrtinu více času než Evropané. Průměr přitom Evropě zvedají Češi, kteří pracují po Švýcarech nejvíce.

title: Češi mezi pracanty Evropy. Na Američany ale nemáme


description: Německý automobilový koncern Volkswagen investuje 150 milionů eur (zhruba čtyři miliardy Kč) do výstavby logistického centra nedaleko své montážní továrny v Bratislavě. Centrum by mělo být otevřeno v příštím roce a bude ho provozovat externí partner.

title: VW investuje 150 milionů eur do logistického centra na Slovensku


description: V soutěži na leteckou záchranku pomohl jednomu z uchazečů vysokoškolský profesor

title: Akademik zasahuje

maintext:
Lukrativní státní zakázka znamená velký zájem lobbistů. Nejinak je tomu u tendru na provozování soukromé letecké záchranné služby, kde se hrálo o 1,6 miliardy korun. A kde v září výběrová komise vyhlásila tři vítěze - provozovatele záchranky na další čtyři roky (viz box).
Aktuální tendr se od předchozího ale výrazně lišil. Jeden z výherců - slovenská Hrma Air-Transport Europe (ATE) - nesplňovala požadavek na kategorii vrtulníků podle zadání ministerstva zdravotnictví.
Leteckými detaily se nazatěžujme, ale právě o výklad tohoto požadavku se lobbovalo jako 0 život. Dané celoevropské kritérium musejí splňovat všechny typy vrtulníků letecké záchranky v České republice od roku 2005. Adepti předešlé soutěže si proto museli pořídit příslušně certifikované a drahé stroje.
Jak se ale nyní ukázalo, i závazné předpisy si lze vykládat různě a soutěžit je možné 1 se stroji, které požadovaná kritéria přesně nesplňují. Slovákům pomohl cestu do finále umést poradce výběrové komise, docent Fakulty dopravní pražské ČVUT Vladimír Němec. V září kvůli tomu svolal jednání slovenského a českého leteckého úřadu. A na něm se přítomní usnesli, že slovenský vrtulník je „ekvivalentem“ vypsaných podmínek tendru. Němcovi pak už stačilo jen ústně přesvědčit komisaře a Slováci měli zakázku „v kapse“. Docent Němec ve svém zásahu, který výrazně pomohl jednomu z uchazečů, nevidí problém (viz rozhovor).
Výběr Slováků pro záchranku ve dvou regionech se logicky nelíbí konkurenci. Je to jednoduchá matematika. Vrtulníky, které požadovalo ministerstvo, jsou výrazně dražší než ty starší, jež do tendru přihlásila ATE. Slováci proto přišli s výrazně nižší cenou než konkurenti, v tomto případě o zhruba deset milionů korun. Ti se ale logicky brání tím, že kdyby nectili parametry tendru a nabídli by podobné stroje jako ATE, cena provozu jednoho centra letecké záchranky by se mohla snížit pod 30 milionů za rok. Nyní se pohybuje od téměř 40 milionů do zhruba 50 milionů korun.
Magie s dokumentací
Zarážející je, jak se během tendru měnil pohled na slovenskou nabídku. Český Úřad pro civilní letectví původně tvrdil, že Slováci kritéria nesplňují. „V České republice uvedené typy vrtulníků nelze provozovat na nemocničních provozních místech letecké záchranné služby,“uvedl například před časem šéf technické sekce úřadu Pavel Matoušek.
Přestože jde o českou záchranku, Slováci se navíc mají, pokud budou výsledky tendru potvrzeny, zodpovídat svému leteckému úřadu. Podle asistentky jeho předsedy Evy Oravcové může ATE provozovat leteckou záchranku na Slovensku i bez požadované kategorie. Záchranářské vrtulníky s typovým označením Agusta A109 K2 společnosti ATE začaly létat na Slovensku v roce 2003. Tehdy ještě požadavky platné národní i evropské legislativy splňovaly. Ta se ale výrazně změnila.
ATE pak podle Oravcové doložila „alternativní způsoby splnění dalších požadavků“, aby byly vrtulníky schváleny v klíčové „kategorii A“.
„Vzhledem ktomu, že v době, kdy byla vytvářena předpisová základna, ještě nebyl publikovaný dodatek ke kategorii A, nebylo možné osvědčení získat. Výrobce vrtulníků dodatečně získal osvědčení rovnocennosti provozu v kategorii A italského Civilního leteckého úřadu,“ vysvětluje Oravcová.
Zjednodušeně řečeno, italský úřad vrtulníky (výrobcem je italsko-britská společnost) pasoval do evropské zákonné košilky.
A právě tento dokument Slováci přivezli na úspěšné jednání s Čechy, které inicioval docent Němec.
Slovenská média přitom ještě před prázdninami informovala o tom, že ATE začne v srpnu používat nový typ vrtulníku Bell 429, aby požadavky splňoval do puntíku. Ten pak ale v září spadl u Banské Bystrice a byla to už druhá nehoda během jednoho roku. Slováci přitom nalétají o polovinu méně letových hodin než čeští záchranáři.
Podle zakladatele slovenské letecké záchranky Jaroslava Pajdlhausera je to jedním z důvodů těchto neštěstí.
Nebudeme se vyjadřovat
Vyjma docenta Němce měli podle zjištění týdeníku Euro Slováci ještě jiné kontakty blízké výběrové komisi. O spolupráci na provozování záchranky s nimi například vyjednával majitel olomoucké společnosti Heliwork CZ Jaromír Krestýn, shodou okolností přítel jediného politického člena výběrové komise z hnutí ANO, lékaře z olomoucké letecké záchranky Milana Brázdila.
S ATE udržuje léta styky i nadřízený docenta Němce, šéf Ústavu letecké dopravy ČVUT a letitý profesor slovenské Letecké fakulty Technické univerzity v Košicích Stanislav Szabo. Ten namítá, že letecká branže čítá tak malý okruh lidí, že se nelze nepotkávat. Němec pak uvedl, že kontakt s majiteli společnosti ATE neudržuje. „Ale samozřejmě všechny účastníky zadávacího řízení znám, jedná se o velmi úzký a specifický obor,“ podotkl.
Ještě trochu jiný úhel pohledu pak do souboje o leteckou záchranku vnáší informace, že s majiteli ATE před časem jednal o odkoupení zástupce fondu Hartenberg Jozef Janov. Fond patří českému ministru financí a šéfovi hnutí ANO Andreji Babišovi, jehož aktivity ve zdravotnictví jsou dobře známy.
„Až do oficiálního vyhlášení výsledků výběrového řízení se nebudeme vyjadřovat ani k průběhu, možným výsledkům soutěže a stejně ani k reakcím okolí a různým neověřeným a nepravdivým informacím,“odpověděla na otázky týdeníku Euro manažerka ATE Zuzana Hopjaková.
Na výsledky soutěže už začaly padat stížnosti, konkurent ATE, společnost DSA, se odvolala k ministerstvu zdravotnictví. „Nevím, oč se DSA opírá.
Komise posuzovala nabídky profesionálně a zodpovědně. Podmínky splnili všichni uchazeči a rozhodovala cena,“ uvedl Brázdil. S největší pravděpodobností tak tendr skončí u antimonopolního úřadu. *
Vladimír Němec
Za nikoho jsem nelobboval
Docent Vladimír Němec tvrdí, že na něj byl kvůli tendru na leteckou záchranku vyvíjen nátlak.
* * Z jakého titulu jste jako akademik svolával jednání leteckých úřadů?
* Požádal jsem obě instituce o konzultaci v dané věci. Vyšly mi vstříc, nabídly mi možnost účastnit se jejich společného jednání v Praze a otevřít otázku, za kterou jsem byl z hlediska své odbornosti médii napadán.
* * Jakou právní validitu má vyjádření italského leteckého úřadu, když celoevropské předpisy hovoří jednoznačně?
* Otázkou je nejen certifikace, ale i splnění požadavků. Vrtulníky A109 K2 požadavky splňují, jedná se o můj odborný názor, za kterým si stojím.
* * Co vás k lobbingu za firmu ATE vedlo?
* Celá otázka se netýká společnosti ATE a vrtulníků A109 K2, ale skutečnosti, že v médiích byl napadán můj odborný názor a rozporován ze strany DSA a dalších osob. Má snaha je vedena tím, abych dokázal, že můj odborný názor byl správný a ze strany médií a dalších osob se jednalo o snahu mě diskreditovat. Pokud bych chtěl za někoho lobbovat, pak bych napadl vrtulníky společnosti DSA, které jsou ve stejné situaci jako vrtulníky společnosti ATE. To se nestalo. * HRB
Kdo zvítězil
* heliporty Ústí nad Labem a Olomouc -slovenská Air-Transport Europe, vrtulníky A109 K2 (výrobce italsko-britská společnost AgustaWestland)
* heliporty Hradec Králové a Liberec - DSA, vrtulníky EC 135 (výrobce Airbus Helicopters)
* heliporty Ostrava a Jihlava - rakouská Helikopter Air Transport, vrtulníky EC 135
O autorovi| Jan Hrbáček, hrbacek@mf.cz


description: Hlavní město mezi městské části rozdělí na investice téměř 80 milionů korun. Finance, které by měly putovat hlavně do zlepšení infrastruktury, musí ještě schválit pražské zastupitelstvo. Podporu získalo 16 projektů z 12 městských částí. Půjde hlavně o rekonstrukce komunikací, chodníků a kanalizace pro odvod dešťové vody.

title: Praha pošle městským částem desítky milionů korun


description: Společnost Yahoo v těchto dnech zřejmě nedýchá a modlí se, aby její prodej dospěl ke kýženému konci – Verizon za společnost s někdejší hodnotou 100 miliard dolarů nabídl v červenci 4,8 miliardy – protože po zářijovém skandálu s únikem dat stovek milionů uživatelů ji na počátku října potkal další.

title: Velký bratr: Yahoo zpřístupnilo vládě USA e-maily uživatelů

maintext:
Podle agentury Reuters, která se odvolala na čtyři důvěryhodné zdroje, firmy Yahoo už loni instalovala na soudní příkaz některé z amerických tajných služeb monitorovací software, který prohledával všechny příchozí e-maily i jejich přílohy na základě „řady znaků vytvořených tajnými službami“ (tj. klíčových slov). Interní pokyn k vývoji takového softwaru dala údajně sama šéfka firmy Marissa Mayerová. Tento krok prý úzce souvisí s odchodem tehdejšího šéfa bezpečnosti do stejné pozice do Facebooku.
„Nikdy jsem neviděl nic podobného, odposlech v reálném čase ovládaný vypínačem,“ říká Albert Gidari, který se dvacet let věnoval zastupování internetových společností před soudy v otázkách elektronického sledování. Reuters ve skutečnosti neříká, o jaká klíčová slova šlo a do jaké míry firmy Yahoo spolupracovala. Píše jen, že data byla uschována na interních serverech pro případné využití tajnými službami. Společnost se omezila na prohlášení, že „dodržuje zákony a podřizuje se právním normám Spojených států“ a zpráva Reuters je podle ní „zavádějící“, protože „skenování popsané v článku v našem systému neexistovalo“.
Přečtěte si, co stály Yahoo skandály:
Za skandály sleva? Verizon chce dát za Yahoo o miliardu dolarů méně
Ovšem pokud by byla praxe úplně jiná, vypadalo by její popření také dost jinak. Ostatní technologičtí giganti okamžitě využili příležitost a jali se ubezpečovat zákazníky, že „nikdy nebyli zapojeni do sledování pošty (Microsoft), „nikdy neobdrželi podobnou žádost“ a byli by se „bránili u soudu“ (Apple) a že do „podobného programu nebyli nikdy zapojeni“ (Google). Je pravda, že dosud technologické firmy přiznaly jen to, že spolupracují s FBI a NSA na základě specificky konkrétních soudních příkazů.
Ale lze jim věřit? Není Yahoo jen obětí nedostatečné loajality svých bezpečnostních inženýrů, kteří neunesli míru frustrace a stali se anonymními pištci, zatímco jinde mají lepší firemní disciplínu? Minimálně Edward Snowden má ve věci jasno. „Yahoo si tajně skenovala všechno, co jste kdy napsali. Vysoce nad rámec zákona,“ napsal svým 2,5 milionu sledujícím na Twitteru. A v dalším tvítu si rýpl: „Pro Verizon bude tohle dost zajímavé.“ Akviziční proces ještě nedospěl do konečného stadia a je otázka, zda Verizon o těchto interních problémech věděl.
O skandálech firmy Yahoo si přečtěte více:
Obří hackerský útok není náhoda. Yahoo bezpečnost nezajímala
Yahoo pracovalo pro vládu, sledovalo e-maily uživatelů
Zlaté padáky v Yahoo. Manažeři dostanou 90 milionů dolarů


description: Libra dnes vůči dolaru sestoupila na nové jedenatřicetileté minimum pod 1,27 dolaru kvůli přetrvávajícím obavám ohledně důsledků odchodu Británie z Evropské unie. Investoři se bojí, že Británie je připravena dát v rámci jednání o odchodu z EU přednost kontrole nad migrací před přístupem k jednotnému evropskému trhu.

title: Trhy se bojí tvrdohlavosti Britů, libra znovu na 31letém minimu


description: Ministr financí Andrej Babiš získal cenu mezinárodního časopisu Emerging Markets za nejlepšího ministra financí rozvíjejících se evropských zemí za rok 2016. Vyhlášení ceny se uskutečnilo v noci na dnešek ve Washingtonu u příležitosti zasedání Mezinárodního měnového fondu a Světové banky.

title: Babiš napodobil Kalouska. Stal se ministrem financí roku


description: V Jihomoravském kraji dnes podepsali koaliční smlouvu zástupci hnutí ANO, ČSSD, Starostů pro Jižní Moravu a TOP 09 s Žít Brno. Kandidátem na hejtmana je lídr ANO Bohumil Šimek. Koalice má 34 mandátů z celkových 65. V opozici skončí KDU-ČSL, KSČM, ODS, SPD s SPO a Zelení s Piráty.

title: Koalice na jihu Moravy podepsána. Haška v čele kraje zřejmě nahradí Šimek


description: Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) dnes ratifikovala dohodu o omezení emisí v letecké dopravě. Jde o první mezinárodní klimatickou dohodu, která stanovuje emisní limity pro jednotlivé odvětví, informovala agentura AP.

title: Emisí z letadel má ubýt. Aerolinky najedou na povolenky


description:
31. října Ivan Bauer (63)
generální ředitel a předseda představenstva: PP 53

title: Narozeniny


description: Zatímco jejich Via Chem chrání soud před věřiteli, jiná firma Petra Sisáka a Iva Haly ve velkém investuje. Spolchemie spustila novou výrobnu a myslí si na další rozšíření produkce.

title: Hala se Sisákem spustili výrobnu za dvě miliardy. Zvažují další investice

maintext:
Spolek pro chemickou a hutní výrobu, zkráceně Spolchemie, spustil novou výrobnu chlóru za 1,9 miliardy korun. Testovací výroba v Ústí nad Labem probíhala od počátku října.
„Nová elektrolýza je kombinací nejlepších dostupných technologií od předních světových výrobců. Hlavními komerčními produkty elektrolýzy jsou hydroxid draselný a sodný a chlór, který je zpracováván v rámci areálu do dalších produktů chlórové chemie. Nominální roční kapacita nového provozu bude 60 tisíc tun hydroxidu draselného a 43 tisíc tun hydroxidu sodného,“ potvrdil webu Euro.cz mluvčí Spolchemie Jan Charvát.
Přechod na tuto novou výrobu je plánován do konce roku. Důvodem přechodu je dosažení souladu s evropskou legislativou. Podle mluvčího je Ústí teprve sedmou lokalitou v Evropě s touto technologií.
Další expanze
„Celkové náklady na výstavbu a zprovoznění nového zdroje a související infrastruktury dosáhnou téměř 1,9 miliardy korun, což je dozajista největší investice v novodobé historii Spolchemie,“ říká Charvát.
Nová membránová elektrolýza je situována v severní části areálu. Její výstavba začala v roce 2014 a již letos na jaře 2016 byly dokončeny stavební práce. Provoz je plně automatizován, proto nebyl nutný rozsáhlejší nábor. Spolchemie v současnosti zaměstnává 800 lidí v Ústí nad Labem a dalších 120 ve výzkumném ústavu v Pardubicích.
Chemický závod zvažuje i další rozšíření produkce. Záměr investic se pojí s projektem rozšíření výroby kyseliny chlorovodíkové. Ministerstvo životního prostředí před pár dny vydalo souhlasné stanovisko s téměř zdvojnásobením této produkce na 300 tisíc tun ročně. Jak však mluvčí firmy vysvětluje, projekt ještě není jistý a management společnosti ještě konečné rozhodnutí o realizaci neudělal.
Konkurz a podezření
Rozsáhlé investice společnosti, kterou vlastní kontroverzní podnikatelé Petr Sisák a Ivo Hala, vzbuzují emoce. Další firma z jejich područí Via Chem Group je totiž na hraně krachu a prochází soudem schválenou reorganizaci.
V květnu dokonce Krajské státní zastupitelství v Českých Budějovicích požádalo soud o spuštění konkurzu na majetek firmy. Podle některých názorů by to mohlo být pro věřitele nevýhodné, protože by zpeněžením majetku získali pouze 3 až 5 procent z dlužné částky.
Majitelé Via Chem čelili podezřením z podvodu. Dluhopisy Via Chem Group koupila společnost Key Investments. Té svěřily stovky milionů městské části Praha 6, 10 a 13, města Sokolov, Lázně Bohdaneč a Votice. V kauze Key Investments, která je od roku 2012 v konkurzu, podle obžaloby přišlo 45 poškozených subjektů nejméně o 873 milionů korun.
Není jasné, kde peníze skončily. Indicie však ukazují, že Key Investments skrytě ovládá Sisák. Za manipulování insolvencí ohledně Via Chem Group je se Sisákem a Halou obviněno 13 lidí.
Zásah i ve Spolchemii
Miliardář Sisák byl kvůli kauze uvězněn, ale v dubnu po složení kauce ve výši 15 milionů korun celu opustil.
V kauze společnosti Via Chem Group vznesla policie obvinění ze zvýhodnění nebo poškození věřitele, způsobení úpadku, zasahování do nezávislosti soudu, podvodu, praní špinavých peněz, pletich při insolvenčním řízení, podplácení, přijetí úplatku nebo účasti v organizovaném gangu.
V souvislosti s případem v lednu kriminalisté zasahovali také v ústeckém závodě Spolchemie, kde měli zadržet neznámý počet lidí.
Čtěte také:


description: Letošní oficiální oslavy Dne české státnosti odstartovaly tradičně na pražském Vítkově. Kromě prezidenta Miloše Zemana tam dorazil i předseda senátu Milan Štěch, premiér Bohuslav Sobotka, předseda poslanecké sněmovny Jan Hamáček či ministr obrany Martin Stropnický. Oslavy se nesou v napjaté atmosféře předcházejících dní. Sledujte je živě v online přenosu.

title: Letošní oslavy 28. října provází napjatá atmosféra. Prezident jmenoval nové generály


description: Slavný režisér Steven Spielberg hodlá využít rozvíjející se čínský filmový trh. Pomůže mu v tom Jack Ma, zakladatel internetového prodejce Alibaba. Prostřednictvím filmové odnože své obchodní říše totiž vstupuje do Spielbergovy filmové společnosti Amblin Partners.

title: Spielberg a šéf Alibaby budou společně dělat filmy

maintext:
Skupina Amblin, které Spielberg předsedá, vznikla teprve před devíti měsíci, už nyní se však řadí k největším silám v zábavním průmyslu ve Spojených státech. Filmy bude produkovat a distribuovat například skrze velké filmové studio DreamWorks a distribuční dohodu na pět let má i se studiem Universal Pictures.
Nyní ale Amblin uzavřel svůj zřejmě dosud největší obchod, když do něj vlastnickým podílem vstoupil Jack Ma s Alibabou. Dohoda s čínským obchodním gigantem mu totiž otevře trh, který se podle odhadů expertů brzy stane vůbec největším na světě. V loňském roce se tržby z návštěvnosti čínských kin téměř zdvojnásobily na 6,8 miliard dolarů a zřejmě už příští rok by měla Čína v tomto ohledu předehnat Spojené státy.
Mít vazby na místní společnosti je přitom klíčové. V Číně totiž stále funguje cenzura a státní správa ročně povoluje uvedení pouze 35 zahraničních filmových titulů. Pro Amblin je tak spolupráce s největší čínskou filmovou společností naprosto zásadní. Podle slov prezidenta Jeffa Smalla bude Amblin produkovat šest až devět filmů ročně, mělo by se ale jednat o velké a ambiciózní snímky. Spolupráce s Alibabou by měla zajistit, že se všechny, nebo alespoň velká většina z nich dostane do čínských kin.
Více Číny do Ameriky
Součástí spolupráce má být i společná koprodukce určitých snímků a dále vzájemná propagace filmů z vlastní produkce. Amblin se zároveň zavázal k distribuci některých čínských filmů ve Spojených státech. „Chtěl bych přinést více Číny do Ameriky a více Ameriky do Číny,“ řekl k tomu sám Spielberg. Rovněž ocenil „úžasnou renesanci“, kterou Čína prochází.
Alibaba Pictures vznikla v roce 2014, když Ma koupil majoritní podíl v zaběhnuté společnosti ChinaVision Media, kterou následně přejmenoval. Během necelého roku, ještě před vyprodukováním jakéhokoliv snímku, dostal její hodnotu na hongkongské burze na 9,6 miliardy dolarů, byť jen na základě spekulací o budoucích aktivitách.
Ma byl ve svých filmových aktivitách dosud vybíravý a spíše investoval do jednotlivých filmů (například do pokračování série Mission: Impossible). Až nyní se odhodlal k velkému obchodu, když se dohodl s Amblinem. „Tato spolupráce může posloužit jako kulturní přemostění a bude mít pozitivní dopad na další generaci čínských diváků,“ pochvaluje si Ma majetkový vstup do Spielbergovy společnosti.
Strategii sbližování s Hollywoodem prosazuje i nejbohatší Číňan Wang Ťien-lin, který prostřednictvím své skupiny Dalian Wanda spolupracuje s filmovými studii Legendary Entertainment a Sony Pictures. Akvizicí společnosti AMC Entertainment navíc utvořil nejrozsáhlejší síť kinosálů na světě a k tomu uzavřel dohodu s výrobcem technologicky nejvyspělejších kinosálů IMAX, který v příštích šesti letech postaví v Číně 150 nových kin. V podobných aktivitách chce Wanda pokračovat i nadále, v současnosti prý cílí na produkční společnost Dick Clark, která organizuje předávání Zlatých glóbů.
O spolupráci Hollywoodu s Čínou dále čtěte:
Peníze za propagaci Číny. Wanda investuje do filmů od Sony
Čína jako světová filmová jednička? Už tomu věří i IMAX


description: Farmaceutické firmy v Číně ve velkém manipulovaly s daty klinických lékařských studií a ohýbaly je tak, aby jim vyšly preferované výstupy. Vyplývá to ze šetření čínského státního úřadu pro potraviny a léčiva SFDA, který přezkoumal celkem 1622 klinických studií zahrnutých v procesu schvalování nových farmaceutických preparátů.

title: Čínské testování léků: firmy zfalšovaly 80 procent studií


description: Legendární hračkářský řetězec plánuje čínskou expanzi a nebude jediný.

title: Číňané budou mít víc dětí. Hamleys toho chce využít


description: Politici na síti? Andrej Babiš nejspíše podvádí a Tomio Okamura to nepochopil.

title: Přelet nad twitterovým účtem: politici zůstávají v roli učedníků

maintext:
Milan Fiala neměl v posledních týdnech práci, kterou by mu normální člověk záviděl. Detailně zkoumal a třídil zhruba tisícovku příspěvků, které napsali předsedové největších českých politických stran na sociální síť Twitter v období od dubna do konce srpna. Z rukou experta na internetový marketing ale vzešel velmi cenný a poučný dokument o tom, jak pracují ti, kteří řídí Česko.
Spojení slov politik a Twitter nezní v českých podmínkách příliš sexy. Ta doba se však brzy změní a důkazem je vznik pojmu, který vymysleli v zahraničí, a sice „twitter diplomacy“ nebo zkráceně „twiplomacy“.
Podle studie společnosti Burson-Marsteller z letošního června má účet na Twitteru ve světě více politiků než na Facebooku.
Babišova lokomotiva
První velkou mezinárodní podívanou v twiplomacy byla ruská anexe Krymu v roce 2014, kdy proti sobě stáli západní a ruští politici a diplomaté. Nyní se zase na Twitteru odehrávají americké volby, což je sám o sobě další silný příběh. Převést tohle všechno do české optiky sice dost dobře nejde, přesto letní oznámení reorganizace policejního sboru a spory ministra vnitra Milana Chovance (ČSSD) se šéfem hnutí ANO Andrejem Babišem už pomalu věští, jak se začíná v Česku politický Twitter využívat.
Babišův účet je vůbec velmi specifický. Z českých politiků má nejvíce fanoušků, je to dokonce desetinásobek oproti druhému v pořadí Miroslavu Kalouskovi. Babiš patří v tomto ohledu k nejúspěšnějším Čechům na Twitteru. „Z Čechů jsou sledovanější většinou jen sportovci, kteří píší příspěvky v angličtině, jako je Petr Čech nebo Petra Kvitová,“ říká Milan Fiala. Logicky ho proto napadlo podívat se blíže, co stojí za zhruba 240 tisíci lidmi, kteří Babiše sledují. Netrvalo dlouho a ukázalo se, že hodně věcí nesedí.
„Desetinásobek sledujících proti druhému v pořadí v porovnání s tím, jak málo uživatelé reagují na jeho příspěvky, naznačuje, že nárůst nebyl úplně přirozený. Možná ne všichni uživatelé jsou získáni férovou cestou,“ naznačuje Milan Fiala.
Jinými slovy, Andrej Babiš na Twitteru dost možná podvádí, i když stoprocentně dokázat se to nedá. „Existují způsoby, jak se dají followeři nakoupit.
Takové účty se pak poznají podle toho, že nejsou z Česka, mají samy velmi málo sledujících a lidé, kterým mají patřit, tam o sobě nenechávají žádné osobní informace,“ říká Milan Fiala.
Pokud by informace o Babišově účtu byly relevantní, šlo by o poměrně pikantní, a co se týče samotného Andreje Babiše, dost vypovídající věc. Přisuzovat ale veškeré jeho twitterové aktivity přímo jemu, by bylo chybou. Z analýzy totiž vyplynulo, že účet si nespravuje sám, používá služeb marketingových mágů. „Že si účty spravují prokazatelně sami, mohu potvrdit jen u Miroslava Kalouska a Pavla Bělobrádka,“ říká Milan Fiala. Služby expertů jsou nicméně běžnou, a v zahraničí dokonce požadovanou věcí. Odborníci pomáhají politikům vybírat správná témata a srozumitelně je sdělovat dál. „Na Západě z důležitých politiků asi neexistuje nikdo, kdo by komunikoval bez nich,“ hodnotí Milan Fiala.
Miroslav Kalousek je mezi předsedy českých politických stran na Twitteru nejpopulárnější. Má nejvíce lajků a jeho statusy lidé nejčastěji sdílejí, tedy retweetují. „Umí využít naplno potenciál svých followerů. Snaží se o vtipné tweety, v jeho osobitém vtipu tkví výhoda,“ soudí Milan Fiala. Za období, které sledoval, nasbírala nejvíce ohlasu Kalouskova reakce na televizní vystoupení předsedy ODS Petra Fialy a šéfa komunistů Vojtěcha Filipa, v němž se dohadovali, kdo je zodpovědný za sudetoněmeckou otázku. Kalousek na Twitteru uvedl, že je za ni odpovědný patrně on, stejně jako za všechno špatné v téhle zemi.
Další zmiňovaný, šéf lidovců Pavel Bělobrádek, vede zase podle analýzy v neformálnosti. Častěji než všichni ostatní sdílí svoje soukromí. Podle Milana Fialy je to důkaz nejen toho, že statusy píše opravdu sám, ale i že dokáže být vzhledem k voličům transparentní.
Samozřejmě je možné za tím hledat i kus promyšlené taktiky „lidového politika s lidskou tváří“. Obdobnou marketingovou pochvalu jako Pavel Bělobrádek si za transparentnost vysloužil i šéf sociálních demokratů a premiér Bohuslav Sobotka. Ten je zase ze všech politiků nejaktivnější se svými 3,5 příspěvku denně. „Jeho voliči si díky tomu mohou udělat docela dobrý obrázek o tom, co dělá a jak pracuje,“ komentuje Milan Fiala.
I další zbylí předsedové mají svoje nej. Šéf KSČM Vojtěch Filip byl třeba ze všech předsedů na Twitteru nejdříve, přesto ho skoro nikdo nesleduje. Důvodem je to, že elektorát KSČM sociální sítě příliš v oblibě nemá, o to méně Twitter. Tomio Okamura zase nejméně využívá možností Twitteru. V podstatě jeho pomocí jen odkazuje na třetí stránky, o to aktivnější je ale na Facebooku. Předseda ODS Petr Fiala má nejdelší tweety a ukazatele, o nichž si na začátku výzkumu jeho autor myslel, že je budou mít všichni. A má stejnou oblíbenost u politických a nepolitických zpráv.
Kam se hrabeš na Obamu
Nepolitické zprávy jsou totiž u českého twitterového publika podle průzkumu daleko populárnější než politické. Přesněji řečeno mají více lajků. Naopak co se týče sdílení, vedou tweety s politickým obsahem.
„Sdělení ze soukromí vypadá vždycky zajímavě, reálně ale není důležité. Proto sbírá lajky, nicméně pro retweety je důležité politické sdělení. Každý follower radši pošle dál politické sdělení než informaci, že byl daný politik někde na cestě s rodinou,“ vysvětluje rozdíl Milan Fiala.
Přestože podle něj jsou obecně tuzemští politici v práci s Twitterem šikovní, síť v Česku nemá dosud takový zásah jako v zahraničí. Zatím jen těžko může ovlivnit volby nebo názory veřejnosti.
O jak vysokou hru jde jinde, ukazuje třeba historka ze srpna 2014 z doby ukrajinské krize. Kanadská delegace při NATO v srpnu toho roku publikovala mapu východní Evropy, na které bylo barevně vyznačeno Rusko a Ukrajina. Zatímco u Ruska byl očekávaný anglický nápis „Russia“, u Ukrajiny stálo „Not Russia“.
Obrázek byl doplněn popiskem: „Geografie může být náročná. Zde je návod pro ruské vojáky, kteří se ztrácejí a,omylem‘ vstupují na Ukrajinu.“ Ruské zastoupení při NATO reagovalo záhy. Zveřejnilo mapu zobrazující Krym jako součást Ruska a Abcházii a Jižní Osetii mimo hranice Gruzie s popiskem: „Pomáháme kanadským kolegům dohnat současnou geografii Evropy.“
Podle již zmíněné studie společnosti Burson-Marsteller používá Twitter 793 hlav států nebo vlád ve 173 zemích světa. Facebook oproti tomu 537 politických aktérů a 88 procent všech států v OSN. Jednoznačně nejoblíbenějším politikem je Barack Obama. Žebříčku vévodí jeho oficiální účet, který sleduje přes 75 milionů lidí. K tomu má ještě soukromý účet, nechal se nicméně slyšet, že z bezpečnostních důvodů sám Twitter spravovat nesmí.
Čtěte také:


description: Spodní část Václavského náměstí má dostat novou podobu v roce 2018, úpravy by měly být hotové do tří až pěti měsíců. Prahu vyjdou na 150 až 200 milionů korun. Uvedlo to Sdružení Nového Města pražského. Praha 1 v září požádala o vydání územního rozhodnutí, jehož získání je podmínkou stavebního povolení. Náměstí se promění podle architektonického návrhu společnosti Cigler Marani Architects, úpravy se plánují roky.

title: Více laviček a fontán. Úpravy Václavského náměstí začnou v roce 2018


description: Národní galerie v Praze podle svého ředitele Jiřího Fajta připravuje vyhlášení mezinárodní vyzvané architektonické soutěže na přestavbu vnitřních prostor Veletržního paláce. O dříve uvažované výstavbě nové budovy se prý již nejedná. Přestavbou Veletržního paláce chce galerie mimo jiné získat lepší prostory pro prezentaci současného umění. Účast v soutěži už potvrdili někteří slavní architekti, kteří mají zkušenosti s rekonstrukcemi světových muzeí.

title: Veletržní palác čeká přestavba. Soutěž láká velká jména

maintext:
Jsou mezi nimi třeba britský architekt David Chipperfield, jehož studio má za sebou úspěšné rekonstrukce berlínských muzeí, švýcarský ateliér Herzog & de Meuron, autor letos otevřené nové budovy londýnské galerie Tate Modern 2, španělský ateliér Cruz a Ortis, který rekonstruoval neméně slavné nizozemské Rijksmuseum, či slavný britský architekt Norman Foster. Výběr doplní čeští autoři, mělo by to být zhruba v poměru 4:6 k zahraničním ateliérům a budou to také známí tvůrci se zkušenostmi s transformacemi starších objektů pro kulturní využití, řekl Fajt.
Fajt: chceme atraktivní a funkční muzeum
„V létě se Národní galerii podařilo získat pozitivní stanovisko poradního sboru Národního památkového ústavu a magistrátního odboru památkové péče k záměru transformace Veletržního paláce, na jehož základě lze budovu proměnit v atraktivní a funkční muzeum umění se všemi standardy obvyklými v 21. století,“ uvedl Fajt.
Veletržní palác slouží výtvarnému umění 20 let. V poslední době především vzhledem k tomu, že se do jeho údržby a oprav příliš neinvestovalo, se uvažovalo o tom, zda je tato náplň domu postaveného pro jiné účely ideální. Členitý interiér neumožňuje některá díla současného umění vystavovat, objekt má také velmi drahý provoz. Fajt po svém nástupu do čela NG začal mluvit o opuštění paláce a potřebě nové budovy. Po dvou letech ve funkci se přiklonil k setrvání v něm, podmíněném rekonstrukcí a přestavbou.
„Veletržní palác se stane hlavním sídlem NG s centralizovanou administrací, centralizovanými depozitárními prostory včetně nezbytného zázemí,“ řekl Fajt. Zázemí bude zahrnovat restaurátorsko-konzervátorské dílny, technologické laboratoře, studovny, výstavní prostory pro sbírkové expozice i krátkodobé výstavy, prostory pro knihovnu a archiv NG s čítárnou, prostory pro vzdělávací a volnočasové aktivity, multifunkční sál pro divadelní, koncertní a filmové představení, obchody a knihkupectví, restauraci a kavárnu.
Transformace má zajistit, aby mimo jiné více než 70 procent výstavních ploch mělo větší výšku než šest až sedm metrů. Dnes má většina výstavních prostor výšku pouhé tři metry. Podle dřívějších odhadů rekonstrukce a přestavba domu může dosáhnout třičtvrtě miliardy korun. O špatném stavu budovy se mluvilo už před Fajtovým nástupem.
Z pražské rubriky si přečtěte:
Úřad ombudsmanky: Praha si protiprávně udělila výhodu v reklamě
Staroměstská radnice projde rekonstrukcí, Praha hledá zhotovitele
Architekti namalovali budoucnost Negrelliho viaduktu


description: Nevidím důvod, proč by do Evropy v příštích desetiletích nepřicházely dva až tři miliony uprchlíků ročně buď přes Balkán, nebo přes Středozemní moře, říká vlivný britský ekonom lord Adair Turner.

title: Ekonom Adair Turner: Miliony uprchlíků Evropa zvládne

maintext:
„Jediná inteligentní cesta kupředu je pochopit, že lidé nejsou plně racionální,“ říká sportovně vyhlížející šedesátník se šedivou kšticí. Zní to provokativně, ale takový Adair Turner prostě je. Také díky tomu patří k nejzajímavějším současným ekonomům. V současnosti předsedá Institutu nového ekonomického myšlení, který zakládal s miliardářem Georgem Sorosem. Jeho zájmy ale překračují svět vědy – v britské vládě předsedal komisi o klimatické změně, působil ve vedení bankovních domů a patřil k hlavním zastáncům setrvání Velké Británie v Evropské unii.
Je rozumné čekat se spuštěním článku 50 o vystoupení z Evropské unie až do příštího roku, jak to ohlásila premiérka Theresa Mayová?
Myslím, že ano. Ačkoli si naše premiérka zatím vystačí s prohlášením, že brexit znamená brexit, jako by to byla nějaká důvěrná informace, nikdo vlastně zatím nemá tušení, co brexit přinese. Britská vláda si teprve začíná osahávat neuvěřitelnou komplexitu toho, jak bude strukturována dohoda o vystoupení z Evropské unie, do níž spadá řada věcí včetně uspořádání obchodních vztahů. Myslím, že kdybychom článek 50 spustili okamžitě a řekli, že vystoupíme během dvou let, měli bychom problém vymyslet, čeho chceme dosáhnout.
Je to také jeden z důvodů, proč to tolik neovlivnilo ekonomiku. Lidé si uvědomili, že to zabere čas, než se do toho vláda a evropští kolegové ponoří, a věří, že se politikům podaří dosáhnout nějakého inteligentního kompromisu. Problém spočívá v tom, že vzhledem k tomu, jak velkou roli při hlasování o brexitu hrála imigrace, dohoda musí mít významný potenciál pro její kontrolu. Když ale EU řekne, že musíme vystoupit úplně, pak nastanou okolnosti, které ekonomiku mohou výrazně zasáhnout.
Proti komu primárně mířil hněv Britů při hlasování o brexitu?
Lidé si před hlasováním spojili v hlavě různé problémy, které spolu jinak nesouvisejí. V lokalitách, kam náhle přišlo z Polska a pobaltských států velké množství nekvalifikovaných či kvalifikovaných lidí, kteří jsou ochotni vzít nekvalifikovanou práci, se snížily reálné mzdy místních lidí. Problém je také v tom, že na řadě míst se populace zvýšila, ale tamní nemocnice se nerozšiřují. Místní si stěžují, že nemocnice jsou přeplněné, a jsou rozčílení. Lidé se také otevřeně bojí migrace z islámských přísně konzervativních zemí jako Afghánistán či Somálsko, bojí se vlivu jiných kulturních hodnot, nelíbí se jim, že ženy nosí na ulici burky, bojí se, že s sebou nesou hrozbu terorismu. Všechny tyto obavy se slily dohromady.
Myslím, že kdyby migrace z východní Evropy nepřišla v době, kdy přicházejí migranti z Afriky a Blízkého východu, panují obavy z islámského terorismu a Islámského státu, lidé by se tím nezabývali. Genialita celé kampaně za odchod z EU spočívala ve sloganu: Získejme kontrolu zpět! Stoupenci odchodu z EU využili strachu obyvatel, že se svět měnil způsobem, který nemohli kontrolovat. Byl to skvělý slogan.
Nepřehlédněte rozhovor se slavným ekonomickým historikem:
Nepřipomíná to úspěch kandidáta na amerického prezidenta Donalda Trumpa a jeho jednoduché: Postavme nádhernou, velkou a silnou zeď?
Abych řekl pravdu, mám mnohem větší obavy z Trumpa než z brexitu. I když je to smutné, že jsme takto hlasovali, Velká Británie bude mít pořád úzké vztahy s Evropou. Pořád bude celá řada oblastí spolupráce od vědeckého výzkumu přes změnu klimatu až k obchodu, a i když přijde omezení volného pohybu osob, pořád bude v Londýně žít hodně Francouzů, a naopak. Stále budeme součástí evropského projektu. A ať si už o Therese Mayové myslíme cokoli, pořád patří k příčetné části politiky. Klade otázky způsobem, který má jistou vážnost, vládní mašinerii řídí racionálně. Mayová nebude provádět šílené vojenské operace, neobjeví se v TV show, kde z ničeho nic prohlásí, že Putin je vynikající politický lídr.
Ale Trump je jiný. Porušuje všechna pravidla normálního civilizovaného chování. Má zhoubný vliv na kvalitu debaty. Když mluví s novináři Theresa Mayová a další britští politici, pořád cítí potřebu pracovat s fakty, pohybují se v prostoru, kde fakta jsou důležitá, kde debata je civilizovaná, kde existuje respekt k odlišným názorům. Trump to všechno porušuje, naprosto nerespektuje fakta. Prohlašuje věci, které jsou absolutní nesmysl. Když někdo jeho výroky vyvrací fakty, tvrdí, že nejsou pravdivá. V debatách jedná s lidmi dětinským způsobem jako 14letý kluk.
Marine Le Penová ve Francii ale rovněž výrazně ohýbá skutečnost, takže příklady jsou i v Evropě?
Myslím ale, že Marine Le Penová není ve svých vyjádřeních tak extrémní jako Trump. Trump je jako její otec Jean Marie Le Pen. Marine Le Penová vzbuzuje obavy právě kvůli tomu, že je schopná politička a záměrně vytváří politiku, jež není tak divoká jako v podání jejího otce či Trumpa. Samozřejmě že mám obavy z Národní fronty Le Penové ve Francii, ale vlastní styl politiky Marine Le Penové je méně nezodpovědný a populistický než Trumpův. Neříká, že postaví zeď a nechá ji zaplatit Alžírsko.
Myslíte, že až Velká Británie vystoupí z Evropské unie, příliv imigrantů ustane?
Neustane. Do Velké Británii ročně imigruje asi 500 tisíc lidí. Někteří lidé se pak stěhují pryč, takže čistý přírůstek populace je kolem 300 tisíc osob, což není zanedbatelné číslo. Musíme si uvědomit, že za deset let jsou to tři miliony lidí, za 50 let je to 15 milionů lidí. Už nyní je Anglie spolu s Nizozemskem nejhustěji osídlenou zemí v Evropě. Podle současných prognóz se populace ve Velké Británii zvýší z 60 milionů lidí v roce 2000 na 75 milionů v roce 2025. To nejsou malá čísla. Z toho stovky tisíc přišly z Evropské unie a další stovky tisíc z ostatních zemí světa. Když odejdeme z EU, nezmění to nijak naše pravidla pro imigraci z ostatních zemí. Ve východní Evropě se populace snižuje a existuje přirozená hranice pro množství lidí, které do Británie může přijít. Dlouhodobá imigrace naproti tomu bude do Evropy přicházet z Afriky.
V Africe navíc populace roste velmi rychle a podmínky k životu jsou často špatné.
Ano. Organizace spojených národů odhaduje, že africká populace může růst z dnešních 1,2 miliardy na čtyři miliardy do konce století. Je to obrovský problém. Nevidím důvod, proč bychom do Evropy v příštích desetiletích neviděli přicházet dva až tři miliony uprchlíků ročně buď přes Balkán, nebo přes Středozemní moře. Jen vezměte nárůst populace v zemi, jako je Niger, která měla v roce 1950 asi 2,5 milionu lidí, dnes má kolem 20 milionů a v roce 2050 může mít 70 milionů obyvatel. Je to polovyprahlá země, kterou ohrožují změny klimatu. Jejich ekonomický model není úspěšný. Kdybyste byl zodpovědný člověk a měl tam rodinu, uděláte prakticky cokoli, abyste se dostal do Evropy. Při chápání tohoto problému se dotýkáme pouze jeho vrcholku a vůbec nevíme, co s ním budeme dělat.
Adair Turner (60) Lord Adair Turner je jeden z nejvýraznějších britských levicových intelektuálů a ekonomů současnosti. Od roku 2013 vede Institut nového ekonomického myšlení, který spoluzakládal mj. s miliardářem Georgem Sorosem. Zastával řadu postů ve státních institucích, od roku 2008 do 2013 vedl britského regulátora finančního trhu Financial Services Authority. Předtím působil v bankách, např. Merrill Lynch Europe. Loni publikoval knihu Between Debt and the Devil, která už byla přeložena do šesti jazyků. Má dvě dcery. Žije v Londýně. Jsme na řadu let uvězněni ve stavu malátnosti, jenž následně vytvoří spoustu nebezpečného prostoru pro reakci populistické politiky. Stoupenci odchodu z EU využili strachu obyvatel, že se svět měnil způsobem, který nemohli kontrolovat.
Evropa má ale i jiné problémy. Jednotná měna zůstala na půl cesty, platí se jí, ale neexistují mechanismy na pomoc zemím, které se dostaly do problémů. Jak to s eurem dopadne?
Eurozóna trčí na půl cesty a zůstane trčet na půl cesty. Problémem je, že svět je uvězněn v pasti nízkého růstu, nízké inflace a deflace. Existují dvě teorie, jak jsme se do této pasti dostali, ale vlastně není třeba mezi nimi vybírat, protože obě jsou pravdivé. Ve své knize Between Debt and the Devil jsem se zaměřil hlavně na příběh nadměrného množství dluhu v ekonomice. Jakmile jednou vytvoříte příliš mnoho soukromých dluhů (firmám a domácnostem), nemůžete se jich už zbavit, můžete je jen přesouvat po světě.
Kdybych psal svou knihu znovu, zaměřil bych se víc na druhou hypotézu: sekulární stagnace, tj. stav, kdy to vypadá, že ekonomika může fungovat jen za pomoci velmi nízkých úrokových sazeb. Je pro to řada důvodů: demografie, vysoké úspory, nerovnost, povaha rozvíjejících se ekonomik atd. Ty dohromady vytvářejí problém, kdy v ekonomikách je velké množství dluhů, nedostatečná poptávka a z potíží se nedostaneme pouze za použití měnových nástrojů, jako je kvantitativní uvolňování. Myslím, že si začínáme uvědomovat, že to nefunguje. Jelikož jakmile jsou už jednou úrokové sazby nízko, další snížení tolik nepomůže.
Jak se z toho můžeme dostat ven?
Myslím, že postupně poznáváme, že musíme stimulovat ekonomiku fiskálně. A když si myslíme, že to nelze kvůli příliš vysokému veřejnému dluhu, pak je tady řešení: měnové financování neboli tzv. vrtulníkové peníze.
Problémem Evropy je, že potřebuje tuto radikální politiku ještě víc než Japonsko, ale nemyslím, že k ní přikročí. Jsme tedy na řadu let uvězněni nikoli v bezprostřední krizi, která by eurozónu zničila, ale ve stavu malátnosti, jenž následně vytvoří spoustu nebezpečného prostoru pro reakci populistické politiky.
Proč se vlastně po celém světě nakupilo tolik dluhů?
Věřili jsme, že úvěrování je pro ekonomiku prospěšné. Stavěla na tom většina učebnic, kde se říká, že úvěry financují kapitálové investice. Nevšimli jsme si ale do očí bijícího faktu, na co se úvěry poskytují. Většina úvěrů se poskytuje proti postaveným nemovitostem. Ale neřekli jsme si: počkat, jestli se většina úvěrů poskytuje už na postavené nemovitosti, pak jediné, co nové úvěry způsobují, je, že ženou nahoru ceny pozemků. Kam to povede? Bankám za to vinu dávat nemůžeme.
V 90. letech ve Spojených státech na ně vláda tlačila, aby půjčovaly peníze znevýhodněným sociálním skupinám. Když banky začaly vytvářet tzv. druhořadé hypotéky, obecně se mělo za to, že umožňují chudším lidem podílet se na americkém snu. Ale to, co se začalo dít, nebylo udržitelné. V USA nerovnost neustále rostla.
Americká vláda tomu nedokázala zabránit zvyšováním mezd, kvalifikace ani například přerozdělováním. V zásadě to řešila tak, že chudší vrstvy nechala požírat úvěry. Reálné mzdy těchto lidí se nezvyšovaly, ale jako zásahem kouzelné hůlky si najednou mohli půjčit a nakupovat domy, jejichž ceny se začaly zvyšovat. A najednou byli bohatí, i když jejich mzdy nerostly. Byl to ráj bláznů. Ale nemohlo to fungovat.
Přečtěte si rozhovor s českým filozofem a geologem:
Nabízíte velmi radikální řešení, tzv. „vrtulníkové peníze“, jinými slovy natisknout nové peníze, smazat pomocí nich dluhy a podpořit ekonomiku. Co na to říkají bankéři či politici, když s nimi o tom mluvíte?
Tato myšlenka už začíná být mainstreamová. Stačí se podívat na diskusi o Japonsku či Mezinárodní měnový fond, který má o tom studie. Když jsem o tom začal mluvit v 2013, byl jsem ojedinělý. Dnes se o tom diskutuje čím dál víc. Naprosto legitimním argumentem proti penězům shazovaným z vrtulníku je politické riziko.
Mám ale velkou obavu z toho, že jakmile odstraníme úplný zákaz „vrtulníkových peněz“, bude to, jako bychom dali jednu cigaretu někomu, kdo kouříval 80 denně, nebo dali panáka někomu, kdo byl alkoholik: a spadne do toho zase, bude chtít další. Musíme se soustředit na klíčovou otázku: Důvěřujeme dostatečně naší schopnosti vytvořit institucionální strukturu, která nám umožní použít tento nástroj umírněně a disciplinovaně? Respektuji lidi, zejména z německé ordoliberální tradice, kteří tvrdí, že odpověď zní: Nikoli. A je správné, že o tom diskutujeme. Ale já tvrdím, že ano, a totéž tvrdí Ben Bernanke (bývalý guvernér americké centrální banky – pozn. red.). Myslím, že lze propůjčit nezávislé centrální bance, která má mandát na cílování inflace, nezávislou odpovědnost, aby rozhodovala, kolik peněz z vrtulníku bychom měli shazovat.
Navrhujete také vzít bankám schopnost poskytovat úvěry, aby se zabránilo dalším finančním krizím. Půjčovaly by pak jen centrální banky. Připomíná mi to nicméně centralizování moci jako za socialismu.
Jsou dvě možnosti. Buď kupní sílu podpoří vláda tak, že peníze natiskne a utratí je. Nejjednodušší je to pochopit na příkladu středověkého krále, který vytiskne peníze, aby mohl zaplatit armádu. Když je bude tisknout, zvýší se nominální HDP a ekonomika poroste, ale když bude tisknout skutečně mnoho, vyprodukuje hyperinflaci a peníze se znehodnotí.
Druhá možnost je, že složitý a komplikovaný systém bankovnictví částečných rezerv, který v současnosti máme, vytváří úvěry soukromým firmám a lidem a tím kupní sílu. Před krizí jsme žili v přesvědčení, že je neuvěřitelně nebezpečné, když vláda bude tisknout peníze, a že to musíme úplně zakázat. Současně jsme propadli přesvědčení, že soukromý úvěrový a peněžní systém je zcela disciplinovaný a lidé jsou racionální, takže vytvářejí jen úvěry na investice, pomocí nichž lze pak vypůjčené peníze zase bezpečně splácet. Nebezpečí ale pochází z obou stran. Je bezpochyby pravda, že právo vlády vytvářet peníze a utrácet je může být potenciálně nebezpečné.
Může být zneužito pro krátkodobé politické cíle, může se z něho stát neefektivní centrální plánování, může být zkorumpované, může vyvolat inflaci. Problém však je, že druhý způsob vytváření peněz je také hodně nedokonalý, protože lidé nejsou racionální a trhy také ne.
Až do finanční krize si většina ekonomů myslela, že člověk je velmi racionální bytost.
Je třeba si uvědomit, že napříč celou politickou ekonomií selhávají trhy a selhává i stát. Svět je hlavně na levici plný lidí, kteří tvrdí, že selhává trh. Na pravici je zase hodně těch, kteří tvrdí, že selhává stát. Jediná inteligentní cesta kupředu je uvědomit si, že selhávají trhy i stát. A oba způsoby tvoření peněz mají svoji roli, ale musejí podléhat přísné politické disciplíně.
Milton Friedman ukázal, že mylná představa extrémní neoliberální teorie o racionalitě ekonomických aktérů je jednoduše naprosto stejně absurdní jako mylné představy sovětských plánovačů. Ve skutečnosti je to stejně mylná představa, protože socialisté si myslí, že kdesi existuje potenciální lidská racionalita. A tu vyjadřuje socialistický plán. Hayek říká, že to není možné, protože racionalita není dostupná žádné osobě. Je to jádro jeho dekonstrukce mylné představy dokonalého plánovače. Extrémní neoliberálové, kteří věří v efektivitu trhů, podléhají stejné klamné představě, že lidský jedinec může být racionální. Jakmile si uvědomíme, že lidé jsou jen částečně racionální a součástí budoucnosti je nedílná neredukovatelná nejistota, musíme hledět s podezřením jak na sovětské plánování, tak na myšlenku dokonale fungujícího trhu.


description: Úprk investorů z Turecka a Polska pomohl k raketovému růstu maďarských akcií

title: Vítězné tažení budapešťské burzy


description: Jeden z nejvíce kontroverzních prohřešků na finančních trzích, takzvaný insider trading, čeká ve Spojených státech přelomový verdikt.

title: Insider trading na osudovém rozcestí: je rodina protihodnota?

maintext:
Bassam Salman si nezákonně vydělal něco kolem 1,2 milionu dolarů (29 milionů korun) díky insider tradingu, z čehož byl usvědčen před třemi lety. Případ by za normálních okolností zajímal asi málokoho, jenže aktuálně na něj, respektive na Salamanovo odvolání, hledí za velkou louží s napětím celý finanční svět.
Kauza Salman versus Spojené státy, kterou řada finančníků a právníků považuje za nejdůležitější od 80. let, totiž dospěla až k Nejvyššímu soudu. Ten se případem insider tradingu nezabýval přes 20 let; už to ukazuje, jak je Salmanův případ významný.
Alfou a omegou kauzy je totiž spor o to, co „insideři“ (vlastníci neveřejných informací z firmy), obdrží jako protislužbu v případech, kdy informace sdělí třetí straně. Podle zákona žalobci musí prokázat, že vynašeč získal protihodnotu - její definice ovšem není přesně vymezená. Dva soudy nižší instance v posledních dvou letech u podobných případů rozhodly rozdílně. Výrok Nejvyššího soudu je tak nesmírně důležitý tím, že vymezí, co je a co není protislužba. Peníze do této kategorie jistě patří, ale co rodinné nebo přátelské vazby, které jsou v takových případech velice obvyklé?
Konkrétně v Salmanově případě jde o to, že chlápek z Illionois obdržel tipy na chystané obchody firem od svého švagra, bankéře ze Citigroup. Díky tomu si vydělal odhadem kolem 1,2 milionu dolarů. Minulý rok soud v San Franciscu poslal Salmana na tři roky do vězení a nařídil mu zaplatit odškodnění 738 tisíc dolarů. Salman se ale odvolal a argumentuje tím, že žalobce neprokázal, že by švagr dostal za tipy nějakou protislužbu.
Přečtěte si o dalších případech insider tradingu:
Ve sporu vlastně proti sobě stojí žalobci proti hráčům z finančnictví. První strana tvrdí, že jejich schopnosti bojovat s podvodníky podstatně ochabnou, pokud Nejvyšší soud rozhodne ve prospěch Salmana. Manažeři, obchodníci a další finančníci ale varují, že „příliš široká definice“ insider tradingu kriminalizuje zcela běžné a rutinní jednání.
Kauzu začal Nejvyšší soud projednávat ve středu. Podle agentury Reuters se soud spíše přikláněl na stranu žalobců. Většina z devíti nejvlivnějších soudců v USA se totiž domnívá, že člověk má přirozený prospěch z předávání informací v rámci rodiny. Soud však vynese verdikt až v červnu a kdo ví, jak nakonec vyzní. Jak se říká ve slavném filmu Wall Street s Michaelem Douglasem, „if you’re not inside, you’re outsider“ (citát by uškodilo překládat).
Komise pro cenné papíry (SEC) jde v posledních letech proti insider tradingu se stále větší vervou. V roce 2015 obvinil 87 jednotlivců, což je asi dvakrát více než o dva roky dříve. Určitě nesmírně pozorně případ sleduje slavný investor Leon Cooperman. Toho minulý měsíc SEC obvinila z insider tradingu. Žalobci v jeho případě nyní čekají na rozhodnutí v Salmonově kauze, než přijdou s dalším postupem.
Co je to insider trading? Jedná se o zneužití neveřejných informací k obchodování s cennými papíry. Obchody může provádět sám „insider“, typicky člověk z vnitřku firmy, nebo někdo, komu dá „insider“ tip. Klasickým příklad z 80. let jsou podvody Ivana Boeskyho, zvaného „Ivan Hrozný“, který věděl dopředu o chystaných převzetích firem, nakoupil tedy dopředu jejich akcie a po převzetí, kdy ceny akcií vyletěly vzhůru, je prodal.
Čtěte dále:


description: Princip „nejdřív plať a potom dostaneš" bude platit jen pro občany zemí EU

title: Německé sociální tápání

maintext:
Německá vláda rozhodla, že zarazí vyplácení sociálních dávek občanům členských zemí Evropské unie, kteří v zemi sice pobývají, ale nepracují. Nárok jim má vzniknout teprve poté, co pět let přispívají do německého sociálního systému. Člověk by skoro chtěl věřit, že je to známka návratu zdravého rozumu na starý kontinent.
Ještě nedávno byl obdobný požadavek britské vlády během vyjednávání unijních ústupků, které měly odvrátit brexit, označován za vážné narušování volného pohybu pracovní síly. Britům tehdy dost vadilo třeba to, že Poláci pracující v Anglii mají mít v britském systému nárok na přídavky na děti, které spokojeně žijí doma v Polsku. Tyto absurdní poměry hájil a stále hájí visegrádský blok včetně českého premiéra Sobotky. Přitom tvrdit, že pohyb nepracujících dávkařů po Evropě je pohybem pracovní síly, je možné jen s opravdu hodně hypertrofovanou politickou korektností. A český úporný boj za tento princip zavání skrytou podporou exportu místního romského problému na Západ, což není nic, čím by se slušná země měla chlubit a bojovat za to.
Princip, že z každého pojistného systému, včetně těch sociálních, může čerpat jen ten, kdo do nich přispívá, je logický a spravedlivý. Samozřejmě s výjimkou těch, jimž životní osud upřel schopnost pracovat. Bohužel dlouhá desetiletí budování rozvinutého sociálního státu dala velké části Evropy na logiku a spravedlnost zapomenout. A tak pokud by Německo vykročilo vědomě a rázně k racionální reformě sociálního státu směrem k uměřenosti a spravedlnosti, byl by to obrovský krok vpřed pro celý kontinent.
Jenže ono to tak není a ani v dohledné době nebude. Princip „nejdřív plať a potom dostaneš“ totiž bude platit jen pro občany zemí EU, ale nikoli ty ostatní. Jde vlastně jen o pokus částečně kompenzovat politickou neprůchodnost rozdělování migrantů po Evropě kvótami. Občané zemí odmítajících migranty, z nichž se rekrutuje zcela dominantní část unijních dávkařů v Německu, prostě přijdou o peníze, které připadnou příchozím ze Středního východu a Afriky.
Nakonec celá migrační vlna je a ještě bude dramatickou zátěží i pro tak robustní sociální systém, jako je ten německý.
A co bychom si nalhávali, právě robustnost a velkorysost německého sociálního systému je významným hybatelem migračních pohybů. Angela Merkelová na své nedávné misi v Africe přesvědčovala místní obyvatelstvo, že očekávaní lidí vydávajících se na cestu do Evropy jsou přehnaná. Měla pravdu, nicméně i ta realita je vysoko nad poměry, v nichž tam žijí iti, co poctivě pracují.
O tom, že z příchozích davů prchá před válkou sotva čtvrtina a zbytek prostě hledá lepší život, už nepolemizují ani nejnadšenější sluníčkáři. A že ti lidé přicházejí ze zemí, kde obyvatelstvo neoplývá zrovna příslovečnou pracovní pílí a odbornými kompetencemi, se také nedá moc pochybovat.
Je tak zcela jednoznačné, že není možné mít současně v Evropě mohutný sociální stát a dokořán otevřené hranice. A to, že tuto prostou a jednoduše doložitelnou pravdu nechtějí naši velcí Evropané pochopit a řešit, je příčinou radikalizace společnosti, nástupu extrémních hnutí a předzvěstí rozpadu toho jejich vzývaného evropského projektu. Výsledkem nemůže být nic jiného než uzavřené národní hranice a zdevastované sociální systémy v době, kdy evropské národy ponesou největší tíhu stárnutí své populace. *
Není možné mít současně v Evropě mohutný sociální stát a dokořán otevřené hranice.


description: Rusko se připojí k omezení těžby ropy, na němž se zatím bez konkrétních kvót dohodla minulý měsíc Organizace zemí vyvážejících ropu (OPEC). Na energetickém kongresu v Istanbulu to dnes řekl ruský prezident Vladimir Putin. Zároveň vyzval ostatní producenty ropy, aby se k omezení produkce rovněž připojili. Nespecifikoval ale, jaké limity těžby je Moskva ochotna akceptovat.

title: Ceny ropy po ruském závazku k omezení těžby rostou

maintext:
Putin řekl, že Rusko navzdory současným problémům zůstane spolehlivým dodavatelem energií na světový trh. Rusko bude také nadále investovat do těžby a bude pokračovat v projektu plynovodu TurkStream, který má přivádět plyn z Ruska do Turecka a pak dál do Evropy. Dohodu o výstavbě podmořské části plynovodu by měli prezidenti Ruska a Turecka podepsat dnes. Ceny ropy na světových trzích reagovaly na slova z Istanbulu prudkým růstem
„Rusko je připraveno připojit se ke společným opatřením na omezení produkce a vyzývá ostatní exportéry, aby udělali totéž,“ řekl Putin. Podle něj nízké ceny v minulosti vedly k nedostatečným investicím v energetickém sektoru, což povede k nedostatku suroviny a vyvolává nové „nepředvídatelné skoky“ cen.
Vývoj ceny ropy Brent
„V současné situaci je zmrazení či dokonce snížení produkce ropy pravděpodobně jediným správným rozhodnutím, abychom na trhu udrželi stabilitu,“ řekl Putin.
Kartel OPEC se v září nečekaně dohodl na snížení produkce ropy v pásmu 32,5 milionu až 33 milionů barelů denně. To by bylo dvě až tři procenta pod dosavadní produkcí a zároveň by to bylo první snížení těžby za osm let. Podrobnosti, včetně kvót pro jednotlivé členy, chce kartel dojednat na svém listopadovém zasedání.
Produkce ropy v Rusku se v září zvýšila až na 11,11 milionu barelů denně, což je nový rekord od rozpadu Sovětského svazu.
Dále čtěte:
Rafinérie v Kralupech nad Vltavou obnovila zpracování ropy
Americká ropa se přehoupla přes 50 dolarů. Poprvé od června
Nová ropa na Aljašce? Jediný nález zvýšil zásoby o 80 procent


description: Maďarský parlament by mohl 8. listopadu schválit změnu ústavy, aby zakazovala povinné kvóty na přerozdělování migrantů v rámci Evropské unie. Uvedl to dnes předseda poslaneckého klubu vládnoucí strany Fidesz Lajos Kósa. Zákaz by podle něj mohl platit od poloviny listopadu. Kósa současně prohlásil, že Maďarsko se hlásí ke svému členství v EU.

title: Referendum nestačilo. Maďaři chtějí zavést zákaz kvót do ústavy


description: Počet volných nových bytů v Praze na konci srpna meziročně klesl o 31,2 procenta na 4715. Průměrná nabídková cena volných bytů vzrostla o 12 procent na 75 650 korun za metr čtvereční.

title: Počet volných bytů v Praze klesl o třetinu


description: Kancelář prezidenta republiky se zatím nemusí omlouvat za výroky prezidenta Miloše Zemana o novináři Ferdinandu Peroutkovi. Nejvyšší soud (NS) výkon pravomocného rozsudku odložil do doby, než rozhodne o dovoláních, které podaly Hrad i Peroutkova vnučka Terezie Kaslová. Informaci potvrdil advokát Kaslové František Vyskočil. Hradu tak nehrozí ani exekuce kvůli nerespektování rozsudku. Rozsudek to ale podle Vyskočila neruší.

title: Nejvyšší soud: Hrad se zatím za slova o Peroutkovi omlouvat nemusí


description: Internetová společnost Yahoo se po hluboké ztrátě ve druhém čtvrtletí vrátila do černých čísel. Navzdory rozsáhlému úniku dat, jenž se provalil minulý měsíc, vydělala firma ve třetím kvartále 4 miliardy korun. Yahoo tak zároveň svitla naděje, že telekomunikační obr Verizon, s nímž se v létě dohodla na převzetí jádrového byznysu za 118 miliard, od transakce v reakci na skandál nevycouvá.

title: Yahoo se vrátilo k zisku i přes hackerský skandál


description: Na severu Francie začala v pondělí evakuace uprchlického tábora v Calais, v němž podle různých zdrojů žije v nevyhovujících podmínkách šest až osm tisíc migrantů. Tábor zvaný džungle se bude vyklízet minimálně týden; uprchlíci budou rozvezeni do středisek po celé Francii. Na klidný průběh operace dohlíží asi 1250 policistů.

title: Uprchlický tábor v Calais se vyklízí, migranti budou rozvezeni po celé Francii

maintext:
Evakuace, kterou francouzská vláda označuje za humanitární, začala oficiálně v 8:00. Avšak již od šesté hodiny přicházely podle agentury AFP desítky žen a mužů se zavazadly k hangáru, který slouží jako hlavní štáb této rozsáhlé operace. Nejsou zatím hlášeny žádné incidenty.
Mnozí imigranti se ale podle stanice France 24 netají tím, že za žádnou cenu nenasednou do autobusů, najdou si jiné improvizované přístřeší v oblasti přímořského města Calais a budou se dál pokoušet dostat do blízké Británie. Většina obyvatel tábora, především rodiny, je prý s evakuací však smířena.
„Kdekoli ve Francii to bude lepší než stany zdejšího tábora,“ říká 25letý Súdánec Bašír před nástupem do autobusu. Naopak etiopský mladík Mohammad odmítá jít do fronty a vrací se do tábora. „Jsem nezletilý. Chci se dostat do Británie, autobus mě nezajímá,“ vysvětluje mladík.
Rozvoz migrantů autobusy do připravených ubytovacích kapacit po celé zemi a likvidace této největší nouzové kolonie ve Francii pomocí buldozerů má ukončit zhoršenou bezpečnostní situaci a nespokojenost obyvatel v oblasti Calais. Tábor se rozrostl před 18 měsíci a tvoří ho především Afghánci, Súdánci a Eritrejci.
Většina z nich se snažila dostat do Británie, což vyvolávalo incidenty u tunelu, který spojuje pod Lamanšským průlivem Francii s Británií, a napětí mezi oběma státy. Londýn nyní přistoupil na to, že přijme stovky nezletilých imigrantů, kteří v táboře v Calais zůstaly bez doprovodu a mají v Británii příbuzné.
Plány na uzavření tábora vyvolaly protesty mnoha především konzervativních a krajně pravicových lokálních politiků, kteří se obávají důsledků pobytu migrantů z Calais ve svých městech. Tyto protesty nyní nejspíš zesílí. „Přijmout ve městech 30 či 40 osob mi nepřipadá jako problém,“ reagoval v neděli na kritiku představitel levicové vlády Patrick Kanner. Migranti si podle něj zaslouží „respekt a lidskost“.
Dále čtěte:
Vyřešte situaci dětských uprchlíků, vyzývá papež svět
Migrace jako byznys. Startupy vydělávají na běžencích


description: Stejně jako Zdeněk Škromach ani ministr průmyslu Jan Mládek svou sénátorskou funkci v letošních volbách neobhájil. Na Táborsku ho porazil učitel Jaroslav Větrovský za hnutí ANO. Mládek přitom před dříve uvedl, že pokud nezvítězí, dá svou vládní funkci ministra k dispozici.

title: Se Škromachem půjde ze senátu i Mládek. Vzdát by se mohl i funkce ministra


description: Český svaz bojovníků za svobodu, dříve sdružující veterány a vězně z koncentráků, se dnes plní politiky. A přichází o svůj majetek.

title: Svaz bojovníků nejen za svobodu: bratři a sestry, potřebuji peníze

maintext:
Plukovníkovi Pavlu Vranskému je letos 95 let. Bojoval u Tobruku, létal v americkém protiponorkovém letectvu, za komunismu nemohl působit ve vyšších funkcích. Do letošního března byl místopředsedou a členem předsednictva Českého svazu bojovníků za svobodu.
Pak ale uctívaný veterán oznámil rezignaci. Lidé řídící svaz poté uvedli, že Vranský odešel z funkce kvůli vysokému věku. Nebyla to ale pravda. Předseda svazu Jaroslav Vodička a jeho kolegové důvod odchodu Vranského před veřejností zkreslili. Nakonec se museli omluvit.
„Ani slovem jsem se nezmínil v souvislosti s rezignací na funkci místopředsedy a člena předsednictva svazu o svém věku a jsem přes tento věk v plné svěžesti mysli a duševní pohodě. Rezignaci jsem zdůvodnil ztrátou důvěry ve správné vedení svazu,“ postěžoval si pětadevadesátiletý bojovník, ostatními členy svazu titulovaný jako „bratr“.
Familiární oslovení je součástí dlouhé tradice „bojovníků“, u jejíhož zrodu stáli legionáři z protihabsburského (tedy prvního) odboje.
Spolek, v němž je dnes kolem pěti tisíc lidí, dříve sdružoval především veterány z druhé světové války, vězně z koncentračních táborů a pozůstalé po nich. Složení svazu, který získává ročně na dotacích až devět milionů korun, se ale v posledních letech mění. Odchod Pavla Vranského z vedení tuto proměnu symbolizuje snad nejvěrněji.
Kudy k bojovníkům
Nenápadný dům na začátku pražské Legerovy ulice z dálky rozhodně nepůsobí jako sídlo spolku opěvujícího slavné české vojáky. Na domě visí obrovský reklamní poutač se slovy Auto Opat. Dveře se samy otevírají, za nimi září oranžový vchod do automobilového servisu, nechybí ani nápis v ruštině. „Kudy k bojovníkům?“ ptám se automechanika. „Těm už zbyla jen první tři patra,“ zní odpověď. S přibývajícími podlažími se mění i atmosféra domu.
Opravené omítky a nové vybavení střídají oprýskané zdi a normalizační nábytek. A nechybějí všudypřítomné nápisy v azbuce. Už jsem u „bojovníků“.
Na sekretariátu v zatuchlé místnosti sedí dvě úřednice spolku. Chci mluvit s osmašedesátiletým předsedou Jaroslavem Vodičkou. Právě on nese za současný stav svazu největší odpovědnost. Před dvěma lety podepsal smlouvu o prodeji dvou pater sídla v Legerově ulici a v příštích letech chce prodat dům celý, aby pokryl výdaje na provoz svazu. „Pan Vodička tu není, je v Polsku. Předtím byl v Moskvě,“ oznamují úřednice.
Vodičku se snažím kontaktovat alespoň telefonicky, ale předseda spolku financovaného z veřejných peněz nemá zájem o hospodaření mluvit. „Nezlobte se, teď nemám čas,“ sdělil a poté zavěsil. O tom, že se svaz zbavil dvou pater v současném sídle a předtím také celého domu v sousedství za zlomek tržní ceny, už v minulosti informovala Česká televize. Dvě patra domu v Legerově ulici svaz prodal za 7,2 milionu korun. Za podobnou částku je těžké v dané lokalitě koupit středně velký byt.
Image diplomata
Přitom předseda Vodička neměl k prodeji souhlas ústředního výboru spolku. Ten mu naopak v březnu 2013 tento krok výslovně zakázal. Šéf svazu přesto smlouvu podepsal s odůvodněním, že by byla porušena smlouva o smlouvě budoucí, která spolku prodej už několik let ukládá. Sankce by ale podle zjištění týdeníku Euro nebyly tak vysoké jako rozdíl mezi prodejní a tržní cenou prodaných dvou pater. Svaz by navíc sankci mohl financovat z příjmů z nájmu, zatímco více než sedmimilionový zisk z prodeje dvou pater domu v Legerově ulici se každým rokem rozpouští do běžných výdajů svazu. Mimo jiné se z této částky financují časté výjezdy Jaroslava Vodičky do zahraničí nebo také letošní organizace prvního reprezentačního plesu svazu v pražském Top Hotelu, kde vystoupil například Felix Slováček.
Týdeník Euro nyní navíc zjistil, že vztahy „bojovníků“ s Richardem Opatem, nabyvatelem nemovitostí od svazu a vlastníkem společnosti Auto Opat, se netýkají pouze prodeje realit. Část výnosu z prodeje dvou pater domu – téměř 800 tisíc korun – svaz použil na nákup nového vozidla Škoda Superb v plné výbavě na leasing právě od Richarda Opata. Jezdí s ním předseda Vodička, a to nejen služebně, ale užívá ho i k soukromým účelům. Ve výbavě vozu nechybí ani držák vlajky na přední blatník za 40 tisíc korun. „Pan předseda si potrpí na image diplomata,“ říká k tomu jeden z členů svazu, který si nepřál být jmenován, ale jehož totožnost týdeník Euro zná.
Vodička má přitom s Opatem společný nejen podpis na několika smlouvách, ale i své původní povolání. Vodička po revoluci taktéž podnikal v autoopravárenství, mimo jiné pro českou armádu opravoval stará ruská vozidla UAZ. Jeho podnikání ale neskončilo dobře, dostal se do dluhů.
Na majetek jeho společnosti STK Krásný Dvůr byl prohlášen konkurz a Vodičkův podíl podlehl nucené exekuci. S dluhy se v minulosti potýkal též místopředseda svazu Milan Andres, který nezvládal splácet více než dvoumilionový spotřební úvěr, a upadl proto do insolvence.
Interní záležitost
Na žádosti o zdůvodnění prodeje vlastního majetku a nákupu nového vozu nikdo z vedení svazu nereagoval. Místopředsedové i tiskoví mluvčí buď nemají podle svých slov o věci přesné informace, nebo se z odpovědi vymluvili s tím, že jde o interní záležitosti spolku. „Není v popisu mé práce vám na tyto dotazy odpovídat. Ani to nemám ve smlouvě, jsem jen externista,“ uvedl poněkud překvapivě mluvčí spolku Vladislav Kučik.
Člověk, který má v popisu práce komunikovat za spolek s médii, je přitom aktivním politikem. V minulosti už se objevil na kandidátkách několika politických stran. Namátkou ČSSD, SNK-ED, KSČM, Suverenita – Blok Jany Bobošíkové, SPOZ, hnutí ANO.
Do politiky se znovu vrhl také předseda Jaroslav Vodička, někdejší dvojnásobný člen KSČ. V uplynulých krajských volbách kandidoval v Ústeckém kraji za koalici zemanovské Strany práv občanů a Okamurovy Strany přímé demokracie. Navíc je místopředsedou Strany práv občanů v Ústeckém kraji. Dlouhodobě má blízko k zakladateli této strany, prezidentovi Miloši Zemanovi. To vše navzdory tomu, že spolek má ve stanovách výslovně zakotvenou politickou nezávislost a rovněž boj proti xenofobii. Strana práv občanů přitom do voleb kandiduje s otevřeně xenofobní rétorikou strachu z uprchlíků.
Do svazu se v posledních měsících přihlásili i další politici či lidé s politickými zájmy. Například někdejší kandidátka na prezidentku Jana Bobošíková, protiimigrantská politička Jana Volfová, hradní mluvčí Jiří Ovčáček či kardinál Dominik Duka.
Politici také získávají z rukou Jaroslava Vodičky četná vyznamenání. Letos v červnu obdržel řád svazu s pořadovým číslem jedna prezident Miloš Zeman. Několik týdnů předtím přitom dostal další medaili svazu. Společně s prezidentem byl vyznamenán i šéf hradního protokolu Jindřich Forejt a také jeho zástupce a jeden z nejvýznamnějších politiků Strany práv občanů Vladimír Kruliš. Ocenění ale získali i další politici především ze Zlínského kraje, kde má Strana práv občanů poměrně velkou voličskou podporu: náměstek hejtmana Lubomír Nečas a členové strany Luděk Galuška či Jan Popelka.
Politická angažovanost svazu pod vedením Jaroslava Vodičky došla tak daleko, že vedení spolku vyzvalo své členy, aby mu pomohli vytvořit „index překrucování historie v literatuře, tisku, filmu a divadle“.
„Uvítáme, když nás na podobné pasáže v knihách a tisku nebo ve filmu a publicistických pořadech upozorníte, a my je po prověření zveřejníme v této rubrice,“ vyzvalo vedení svazu své členy.
Čtěte také:


description: Společnost CIT Group prodá své aktivity v oblasti komerčního leasingu letadel firmě Avolon Holdings, divizi čínského konglomerát HNA Group, za deset miliard USD (243 miliard korun). Vznikne tak třetí největší společnost zaměřená na leasing letadel na světě.

title: Čínský Avolon koupil leasing letadel za 243 miliard


description: Za poslední čtvrtstoletí se proměnila struktura českého vývozu téměř neuvěřitelně. Dřív jsme měli největší komparativní výhodu v akvarijních rybičkách, dneska v platinových anodách.

title: V čem jsme dobří? Časy se mění


description: ČSSD se podle premiéra a předsedy strany Bohuslava Sobotky při povolebních jednáních v krajích daří. Aktuálně to podle něj vypadá, že strana bude mít pět hejtmanů a bude členem osmi až devíti krajských koalic. Podle Sobotky za to vděčí svému širokému koaličnímu potenciálu a také pozitivní kampani, ve které se negativně nevymezovala vůči možným partnerům.

title: Sobotka si pochvaluje jednání v krajích. Vyhlíží pět hejtmanů

maintext:
ČSSD vyhrála volby jen v Jihočeském kraji a na Vysočině, ale podle Sobotky se jí daří v jednáních. „Vypadá to, že budeme členy osmi až devíti krajských koalic, to znamená, že se ČSSD bude podílet na jejich řízení i v dalších letech. Zhruba v pěti to vypadá, že bychom mohli nominovat hejtmana,“ uvedl.
Po ustavujících schůzích zastupitelstev se chce sejít s hejtmany sociální demokracie a náměstky, aby s nimi probral koordinaci politiky strany v krajích. Až bude rekonstruována Asociace krajů ČR, chtěl by Sobotka uskutečnit ještě v tomto roce společné jednání vlády a zástupců regionů. „Abychom navázali na pravidelný dialog, který s kraji vedeme,“ řekl.
Sobotka si myslí, že úspěšné jednání strany o koalicích je vizitkou širokého koaličního potenciálu sociální demokracie. „My jsme před volbami nevedli negativní kampaně, které by vykopaly příkopy, které by bylo třeba po volbách složitě zahlazovat,“ uvedl. Fakt, že vítězné hnutí ANO v některých krajích zřejmě skončí v opozici, zdůvodňoval v posledních dnech negativní kampaní hnutí i vicepremiér Pavel Bělobrádek (KDU-ČSL).
Účast v osmi či devíti koalicích podle Sobotky realisticky zohledňuje výsledky voleb. „V celé řadě krajů jsme byli na druhém místě a v některých, jako je třeba Pardubický, je rozdíl mezi vítězem a druhým velmi malý, jsou to jednotky mandátů,“ řekl.
Sobotka také ocenil dosavadního jihomoravského hejtmana Michala Haška, že se spokojí s pozicí řadového zastupitele bez placené funkce. „Byl lídrem a potom se zachoval tak, aby ČSSD nekomplikoval koaliční jednání a možnost nadále se podílet na vedení kraje. Před svou osobní ambicí upřednostnil zájem ČSSD a zájem stabilního uspořádání kraje,“ myslí si Sobotka.
Sledujte povolební vývoj:
Podívejte se na výsledky voleb v jednotlivých krajích:
Středočeský kraj, Jihočeský kraj, Plzeňský kraj, Karlovarský kraj, Ústecký kraj, Liberecký kraj, Královéhradecký kraj, Pardubický kraj, Vysočina, Jihomoravský kraj, Olomoucký kraj, Moravskoslezský kraj, Zlínský kraj