description: Ministerstvo financí chce prověřit, jak Český svaz bojovníků za svobodu (ČSBS) nakládá se státními penězi. Důvodem jsou informace o jeho údajném špatném hospodaření. Uvedl to v sobotu Český rozhlas Radiožurnál. Vedení svazu tvrzení o plýtvání penězi odmítá, kontroly se nebojí. Pro letošní rok dostal spolek z rozpočtu přes šest milionů korun.

title: Ministerstvo financí prověří, jak

maintext:
„Kritika je obrovská, samozřejmě se mi to nelíbí, necháme to prošetřit. Pokud se to potvrdí, samozřejmě budeme proti tomu,“ řekl rozhlasu ministr financí Andrej Babiš (ANO). Předseda ČSBS Jaroslav Vodička v reakci na to uvedl, že většinu peněz od státu využívá svaz na provoz, každý rok navíc odevzdává uzávěrku. Vzhledem k tomu se kontroly z ministerstva neobává. Kritika ČSBS za činy jeho vedení v posledních měsících značně stoupá. Ze svazu navíc odešli nebo byli vyloučeni někteří členové, kteří vedení kritizovali. O informaci, co se ve svazu děje, požádal nedávno své podřízené i ministr obrany Martin Stropnický (ANO). Současně připustil, že by jeho úřad přestal svaz podporovat. Ministerstvo v návrhu rozpočtu na příští rok počítá s podporou spolku ve výši 200 000 korun.
Ze svazu v poslední době vystoupil třeba válečný veterán Pavel Vranský, ženy spojené s vyvražděním Ležáků za druhé světové války, dcera dlouholetého předsedy svazu Markéta Čermínová nebo ředitel odboru pro válečné veterány ministerstva obrany Eduard Stehlík. V říjnu svaz zrušil svou kladenskou organizaci, prý z organizačních důvodů, podle její tehdejší předsedkyně Gabriely Havlůjové, kterou svaz vyloučil, byla důvodem ale jejich kritika vedení ČSBS.
Podle informací médií členové zrušené kladenské organizace pod vedením Havlůjové chtějí založit nový spolek, který bude mít ustavující schůzi 9. listopadu. Zájem o vstup do něj prý projevila minimálně stovka lidí, kteří odmítají setrvat v ČSBS.


description: První reakce na úmrtí bývalého kubánského vůdce Fidela Castra, který zemřel v noci na sobotu ve věku 90 let, začaly od ranních hodin přicházet od světových politiků. Mezi prvními, kdo se ke Castrovu úmrtí vyjádřili, byl levicový venezuelský prezident Nicolás Maduro, indický premiér Naréndra Módí či francouzský prezident Francois Hollande.

title: Státníci reagují na smrt Castra. ‚Zosobňoval revoluci ve všech nadějích i zklamáních‘

fasttext_language: cs


description: Desítky tisíc lidí, převážně učitelů z celého Polska, v sobotu demonstrovaly ve Varšavě proti rozsáhlé reformě školství, kterou připravuje místní konzervativní vláda. Informovala o tom agentura AFP.

title: Ne chaosu na školách. Desetitisíce lidí demonstrovaly ve Varšavě proti reformě školství


description: Britská vězeňská služba plánuje speciálně vycvičit orly, aby dokázali zneškodnit drony, a tak zabránili pašování drog a zbraní do věznic. Informoval o tom britský ministr spravedlnosti Sam Gyimah.

title: Orli bojují proti dronům: dravci mají


description: Tři dny před prezidentskými volbami si demokratická kandidátka Hillary Clintonová udržuje mírný náskok před svým republikánským rivalem Donaldem Trumpem. Zatímco v celostátních průzkumech vede o dva až pět procentních bodů, v projekcích rozdělení volitelských hlasů v jednotlivých státech má rovněž navrch, ačkoli z tohoto hlediska se souboj vyrovnává. Oba kandidáti v sobotu míří za voliči na Floridu a do několika dalších klíčových států, které rozhodnou o vítězi voleb.

title: Tři dny před volbami vede Clintonová těsně nad Trumpem


description: Komunisté, ČSSD a koalice SPD-SPO v úterý podepsaly v Ústeckém kraji koaliční smlouvu. Hejtmanem zůstane další čtyři roky Oldřich Bubeníček (KSČM). Trojkoalice bude mít v pětapadesátičlenném zastupitelstvu těsnou nadpoloviční většinu 28 hlasů. Zástupci stran nemají z křehké většiny obavu, řekli ČTK. Vítěz voleb, hnutí ANO, zůstane společně s ODS v opozici.

title: Ústecký kraj: koaliční smlouva je

maintext:
Podle koaliční smlouvy bude mít KSČM v jedenáctičlenné radě šest zástupců, ČSSD čtyři a koalice SPD-SPO jednoho. Hejtmanem zůstane v dalších čtyřech letech Oldřich Bubeníček (KSČM). Nově bude mít pět náměstků, dosud měl jen dva.
Prvním náměstkem bude sociální demokrat Martin Klika, dalšími Stanislav Rybák, Jaroslav Komínek (oba KSČM) a Petr Šmíd (SPO). Nově zřízená je funkce náměstka pro jednání z vládou. Tím bude poslanec Jaroslav Foldyna (ČSSD). „Ústecký kraj potřebuje větší dynamiku v jednání s vládnou. Zásadní problémy v Ústeckém kraji nezmění kraj samotný. Je to spoluodpovědnost státu, spoluodpovědnost vlády.
Druhá věc, kterou jsme trochu podcenili v minulém období, byla legislativní pravomoc, možnost věci ovlivnit,“ řekl ČTK Foldyna. Pozici náměstka bude vykonávat jako neuvolněný a nebude za něj tedy pobírat plný plat.
Zvýší se i počet výborů. Namísto pěti jich bude osm. Podle Bubeníčka to kraj extrémně finančně nezatíží. „Finančně si to může (kraj) dovolit, protože hospodaří velice dobře. A po minulých volbách došlo k drastickému snížení funkcí a nakonec se ukázalo, že to také není ideální,“ řekl ČTK Bubeníček. Trojkoalice nabídla dva výbory opozici. Hnutí ANO by mohlo získat finanční výbor, ODS výbor kontrolní.
Zástupci trojkoalice se nestability navzdory nejtěsnější většiny v zastupitelstvu neobávají. „Pokud všichni řekli, že chtějí pracovat pro kraj, tak u těch 28 by to neměl být problém. A s výjimkou politických hlasování na začátku jsou drtivá většina hlasování věci, které řeší problémy kraje. Tam by s tím neměla mít problém ani druhá strana, alespoň tak to probíhalo v minulém období,“ řekl Bubeníček.
Ve výdrž koalice věří i SPD-SPO. „My jsme rozhodně připraveni koalici držet. A kolikrát v historii se stávalo to, že ta nejkřehčí koalice byla ta nejpevnější a myslím si, že to bude tento případ,“ dodal Šmíd.
Ustavující zastupitelstvo bude 21. listopadu. Kromě složení slibu a volby nového vedení budou zastupitelé už rozhodovat i o standardních bodech, například financích na sociální služby.
Hnutí ANO získalo v krajských volbách 20 mandátů, KSČM 13, ČSSD deset, ODS sedm a koalice SPD-SPO pět. Ústeckému kraji dosud vládli komunisté s ČSSD.


description: Při dopravní nehodě ve Žďáru nad Sázavou zemřela v sobotu ráno jednaosmdesátiletá žena. V blízkosti přechodu pro chodce ji srazil automobil. Řidič z místa nehody ujel a policie po něm pátrá. Novinářům to oznámila policejní mluvčí Dana Čírtková.

title: Při nehodě ve Žďáru nad Sázavou


description: Dopis od rozzuřeného Johna Lennona Paulovi McCartneymu a jeho manželce Lindě napsaný po rozpadu Beatles se prodal ve Spojených státech v aukci za téměř 30 tisíc dolarů (765 tisíc korun). Jeho majitelem se stal anonymní sběratel z Dallasu, uvedla BBC na svém webu.

title: Lennon napsal po rozpadu Beatles rozzlobený dopis McCartneymu. Nyní se prodal za 30 tisíc dolarů


description: S poděkováním studentům za jejich angažmá v roce 1989 i kritikou dnešní politiky vystoupili ve čtvrtek řečníci na pražském Albertově. Nepřímou kritiku sklidili prezident Miloš Zeman a ministr financí Andrej Babiš (ANO). Podle bývalého politika a pedagoga Petra Pitharta se lidé nemají nechat rozdělovat kategorizováním a údajnou příslušností k některým uměle vytvořeným skupinám a ve volbách by neměli dávat hlasy namísto stranám firmám.

title: Pithart nepřímo kritizoval Babiše. Vyzval k volbě stran na místo firmy

maintext:
O takzvané pražské kavárně hovoří často Zeman jako o intelektuálech, jejichž hlas nevypovídá o tom, co lidi skutečně trápí. Podle dnešních řečníků ale není rozdíl mezi „pražskou kavárnou“ a venkovskou hospodou. Češi spolu vždy mluví napříč těmito skupinami a budou i nadále, míní Pithart.
„Říká se to o každých volbách, takže neřeknu, že ty následující budou nejdůležitější, ale myslím si to. Budeme si v nich příští rok na podzim moci vybrat vedle normálních stran také firmu, dokonce rodinnou firmu, stále více prosperující. Věřím, že nám včas dojde, že každá firma má své personální oddělení, kde jsou připravené formuláře s výpověďmi. To je přece firma. Firma se liší od politické strany také tím, že se v ní doopravdy nehlasuje,“ prohlásil.
Neuspokojují ho prý ubezpečování českých politiků, že Česko je součástí západních struktur. „Ani se nenadějeme a mohli bychom se octnout v objetí panterů z východu, třeba toho, o kterém jsme se dozvěděli, že je strategický a že umí dobře stabilizovat umrtvenou společnost,“ uvedl v narážce na pročínské prohlášení českých ústavních činitelů. Za svá slova sklidil Pithart několikrát veliký aplaus zaplněného Albertova.
„Nedejme se napálit a chtějme vědět, která politický strana nebo kteří politikové a vlivní lidé kolem nich mají z hospodářských a obchodních vztahů s Čínou finanční prospěch,“ řekl.
V hlavním úvodním bloku oslav na Albertově vystoupili také někteří rektoři veřejných vysokých škol, kteří předtím položili věnce k pamětní desce upomínající na události roku 1989. Podle rektora Masarykovy univerzity Mikuláše Beka se v českých dějinách vedle střídání levicových a pravicových vlád střídají období, ve kterých dominují liberální nebo autoritářské představy o vedení společnosti. Liberální bylo podle něj jen dvacetiletí první republiky a prvních 20 let po roce 1989.
„Poslední roky očividně erodují pod tlakem autoritářských tendencí a je lhostejné, zda se maskují jednou jako manažerská představa o řízení státu nebo strach z cizinců a imigrantů, nebo se maskují jako poslanecký návrh na to, aby byl znovu zaveden trest za urážku císařského majestátu,“ řekl.
Studenti se na Albertově ve svém čtvrtečním manifestu přihlásili k hodnotám liberální demokracie a odstraňování bariér mezi lidmi. K manifestu se připojili i někteří rektoři, oplácejí tak studentům podporu k jejich vystoupení na alternativní oslavě 28. října.
Albertov býval tradičním místem, kde si vysokoškolští studenti připomínali události 17. listopadu let 1939 a 1989. Loni se to změnilo, protože kvůli shromáždění Bloku proti islámu za účasti prezidenta Zemana studenti na toto místo nesměli. Letos akci na Albertově jako první na magistrátu ohlásila Univerzita Karlova.
VIDEO: Demonstrace ze vzduchu nad Prahou monitoruje policejní vrtulník Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Výročí 17. listopadu si tisíce lidí připomíná na Národní třídě na akci s názvem Korzo Národní, kterou pořádají studenti vysokých škol. Přibližně ve 14:00 na Národní třídu přišel průvod z Albertova, v jehož popředí byl rektor Univerzity Karlovy Tomáš Zima. Dechový orchestr Pralinka pak před pamětní deskou zahrál národní hymnu.
Součástí akce s podtitulem Díky, že můžem! jsou koncerty nebo divadelní představení pro děti i dospělé. Informační panely rozmístěné po Národní třídě lidem přibližují události 17. listopadu 1989 včetně osobních příběhů některých účastníků. K poučení o nedávné historii slouží také venkovní škola v tramvajovém voze před Národním divadlem, v níž přednáší historik z Ústavu pro studium totalitních režimů.
Národní třída bez aut a tramvají má být dnes prostorem, kde si budou lidé vyprávět a diskutovat. Na tabule mohou psát vzkazy. Politické projevy z pódia na programu nejsou a ani lidé nepřicházejí s transparenty, kterými by demonstrovali svůj politický postoj. Jen mívají na klopě trikolóru, kterou rozdávají pořadatelé na obou koncích Národní třídy.


description: Na queer filmový festival Mezipatra přijel producent a režisér Rhys Ernst, který stojí za úspěšným seriálem Transparent, letos oceněný osmi televizními cenami Emmy. Vypráví o ženě jménem Maura, která si svoji genderovou identitu plně uvědomí až ve starším věku, kdy s manželkou jako muž vychovala několik dětí. V Praze Ernst představil také výstavu svých fotografií Relationship. V rozhovoru pro Lidovky.cz mluví o vzniku seriálu, práci s hercem Jeffreym Tamborem i dalším připravovaném projektu.

title: ‚Už můžeme pracovat a neskrývat, že jsme trans‘, říká tvůrce seriálu Transparent Rhys Ernst

maintext:
Lidovky.cz: Na seriálu Transparent pracujete od jeho začátku v roce 2014?Pocházím z nezávislého filmařského prostředí a můj absolventský film zahrnoval i trans postavu. Její identita ale nebyla hlavním aspektem příběhu. No a s tímhle filmem jsem se dostal na festival Sundance, kde jsem náhodou potkal Jill Solloway, tvůrkyni Transparentu. Té zrovna nikdo nedal příležitost režírovat – protože, ano, je to žena. Pouze určitý typ lidí dostává v Hollywoodu pracovní příležitosti. A tak to vzala do svých rukou a snažila se vyvíjet vlastní věci, stejně jako já. Ve stejnou dobu se také jeden z jejích rodičů vyoutoval jako trans. Po setkání v Sundance jsme zůstali v kontaktu, a když začala psát scénář prvního dílu, nabídla mi spolupráci. Od té doby spolu děláme. Právě začínáme psát čtvrtou řadu.
Lidovky.cz: Vy ale Transparent nepíšete, spíše konzultujete detaily scénáře, že?Správně, pracuji se scenáristy a poznámkuji každou verzi scénáře. Zaměřuji se na trans, queer a lesbické dějové linky, jsem takovým pastýřem těchto postav. Také navrhuji, kam by se jednotlivé linky mohly ubírat. Pracuji na tom se svou bývalou přítelkyní Zackary Drucker.
Lidovky.cz: Nejste přitom jediným trans tvůrcem seriálu, na place cíleně zaměstnáváte trans lidi.
To byl nápad Jill, a bylo to od ní naprosto úžasné. Podle ní jsme na place potřebovali větší diverzitu, konkrétně pak více trans kolegů. Takže jsme nabrali třeba trans kostyméra, režiséra nebo scenáristu, a to mění celou kulturu naší show. A všichni další kolegové, třeba heterosexuální řidiči, tvrdí chlapíci, kteří se nikdy nesetkali s LGBT problematikou, se najednou stali našimi velkými spojenci. Takže to ovlivnilo životy všech, což mi přijde skvělé.
Jeffrey Tambor v hlavní roli seriálu Transparent.
Lidovky.cz: Jak obsazujete trans postavy? Chcete, aby je hráli trans herci?
Kromě Jeffreyho Tambora (představitel hlavní postavy Maury, pozn. red.) hraje každou trans postavu trans osoba. Během poslední sezóny jsme takhle najali padesát lidí, ať už do štábu nebo do obsazení. To je nejvíc v historii Hollywoodu. Také jsme vytvořili databázi trans herců. Amazon navíc podpořil losangeleskou Pride, akci, která nemá nikdy velké sponzory. Lidé tam za námi chodí a každý má šanci se připojit k práci na Transparentu.
Rhys Ernst Americký filmař se dlouhodobě zabývá trans reprezentací ve filmové a televizní tvorbě. Je jedním z producentů seriálu Transparent, který letos získal osm cen Emmy, vytvořil také jeho úvodní titulkovou sekvenci. Je autorem webových sérií This Is Me (2015) a We’ve Been Around (2016). Je držitelem ceny Horizon Award; tu nadace Point Foundation uděluje tvůrcům, kteří přispívají k lepší reprezentaci LGBTQ komunity v médiích. Rhys Ernst žije v Los Angeles a v současnosti pracuje na svém prvním celovečerním filmu.
V Praze osobně uvede vybrané díly třetí série Transparent: pro diváky to bude historicky první příležitost vidět legálně kterékoli dílo z produkce Amazon. V rámci interaktivní diskuse pak promítne svou sérii We’ve Been Around o významných osobnostech v historii trans* hnutí. V pondělí 7. listopadu zahájil výstavu fotosérie Relationship, kterou v letech 2008 – 2014 vytvořil společně s bývalou partnerkou Zackary Drucker. Výstava v Galerii Ferdinanda Baumanna potrvá do 5. 12. 2016. Z výstavy Rhys Ernst, Zackary Drucker: Relationship
Lidovky.cz: Proč jste se ale rozhodli, že hlavní trans postavu bude hrát muž?
Bylo to rozhodnutí Jill, ale myslím, že je to dobré rozhodnutí. Maura také začne s tranzicí (procesu změny rodu a rodových znakův pozdějším věku - pozn. red.), takže jsem si říkal, že to vlastně dává smysl. Stejně jako třeba Hillary Swank v Kluci nepláčou, tam to také dávalo smysl. U Dánské dívky bych si přál, aby místo Eddieho Redmayna obsadili trans ženu, což je ale problematické, protože hlavní postava v tom filmu dlouho vystupuje v mužské roli. Mohli byste tam obsadit trans ženu, pokud by jí nevadilo, že by nějakou dobu hrála muže. V 99 procentech případů bychom ale měli do rolí trans lidí obsazovat trans herce. Ale i do cis (těch, co se identifikují s pohlavím, které jim bylo přiřknuto při narození - pozn. red.) rolí, trochu to celé otevřít. Trans lidé neměli v Hollywoodu dlouho žádnou šanci se prosadit, ale oni přece také potřebují zaměstnání.
Lidovky.cz: Jaké to bylo, když jste Tambora poprvé oblékli do ženských šatů?
Rád s herci prostě vyrazím na oběd do města, musí ale být v roli, kterou dostali. Rozhodli jsme, že Jeffreyho vezmeme takhle do trans baru. Poprvé se tak stal Maurou. Byl strašně nervózní, nikdy na sobě neměl šaty, procházel rušnými chodbami hotelu a celý se třásl. Pak jsme dorazili do baru. Tam jsme zažili úžasnou noc, Jeffrey tančil a dokonce se to stalo inspirací pro jednu epizodu. Jeffrey chce neustále vědět, co si myslíme o jeho výkonu, pořád o tom spolu mluvíme. A někdy dostává i rady typu: „překřiž nohy!“ (smích). Nedávno také učil na hereckém workshopu pro trans lidi, měl úžasný proslov na Emmy, kde prohlásil, že doufá, že je posledním cis mužem, který hraje trans roli.
Lidovky.cz: V jedné z epizod Transparentu jedna z postav řekne, že gayové a lesby jsou už „v pohodě“, součástí společnosti, ale že trans lidé před sebou mají ještě dlouhou cestu. Jak to vidíte vy?
V posledních letech se toho v Americe strašně moc změnilo, trans lidé jsou mnohem více vidět v médiích. Nečekal jsem, že se to stane takhle rychle. Kultura se díky tomu mění. Ale zlaté časy nezažíváme, spoustě trans lidí se život zhoršil. Zvýšil se počet vražd, zejména trans žen, které nejsou bílé. Stoupá i počet sebevražd. Problémem je i přístup ke zdravotní péči a zmíněný nedostatek zaměstnání. Trans lidé se pak třeba musí uchylovat k prostituci, což jen zvyšuje uvedené problémy.
Lidovky.cz: Jak trans lidem pomáhá americká celebrita Caitlyn Jenner? Viděl jsem, že na Instagramu spolu máte fotku.
Potkal jsem Caitlyn asi jednou nebo dvakrát, neznám ji úplně dobře. Myslím, že je cool. Myslí věci dobře, učí se, je v tom nová. Bylo jen otázkou času, kdy někdo strašně známý, nějaké světoznámé jméno, vystoupí jako trans osoba. A že to svět bude sledovat a bude se učit, jak to přijmout. Lidé ji kritizují, což chápu a někdy s tím souhlasím, přesto si myslím, že je důležitou součástí našeho hnutí. V její show I Am Cait se fascinujícím způsobem mísila nízká a vysoká kultura.
Lidovky.cz: Co vám osobně Transparent dal?
Naučil mě, že mohu být v práci hrdě sám sebou. To jsem nemyslel, že se někdy stane. Pracuji v tomhle byznysu od roku 2004 a před tranzicí jsem zažil hodně diskriminace. Neidentifikoval jsem se s žádným genderem a nedostával jsem práci jenom kvůli tomu, jak jsem vypadal. Nikdy neřekli proč, ale bylo to jasné. Myslel jsem si, že budu muset začít zastírat, že jsem trans. Až Transparent mě naučil, že mohu být sám sebou. Začal jsem si také uvědomovat: co kdybych umřel a nikdo vlastně nevěděl, že jsem trans? Můj život se také odráží v mojí práci, která je díky tomu mnohem autentičtější.
Lidovky.cz: Jaká byla vaše osobní zkušenost s tranzicií?
Prošel jsem tím asi před osmi lety. Tranzici jsem zahájil asi půl roku předtím, než jsem se z New Yorku přestěhoval do Kalifornie. Začal jsem vypadat mužněji a také jsem se vydal na road trip přes celé Spojené státy, s trans kamarádem, kočkou a všemi svými věcmi. O tom je také ten můj film ze Sundance.
Lidovky.cz: A jak se vám v Los Angeles žije? Nechybí vám New York?
Los Angeles je super, mám to tam moc rád. I když před přestěhováním jsem si myslel, že to tam bude vypadat jak v Pobřežní hlídce (smích). Ze spousty filmů a seriálů máme pocit, že L.A. je umělohmotné nebo divné město, ale ve skutečnosti je – v dobrém slova smyslu – mnohem komplikovanější. Je tam skvělá umělecká scéna i LGBT komunita. V L.A. můžete v práci víc riskovat, a když se to třeba nepodaří, tak to není konec světa. Dřív tam bylo mnohem levnější bydlení, nájmy se ale dost zvedly. Tak je tomu v mnoha městech, třeba i v San Francisku. A New York? Ten pro mě nebyl tím pravým. Některým lidem jeho rychlé tempo vyhovuje. Mají rádi, jak je to město vlastně šílené. Ale já mám raději klidnější a pomalejší životní styl. Miluju, když třeba můžu pracovat na zahradě. Tam relaxuji.
Lidovky.cz: Na čem teď pracujete?
Na buddy movie! Bude to dvou transgender chlápcích ve středním věku. Myslím, že to bude hodně vtipné. Bude se to částečně odehrávat v poušti u Los Angeles, což je prostě úžasné místo, kam se rád jezdím uklidit. Pracovat i odpočívat. Vypadá to tam jak někde na Marsu.
Lidovky.cz: Řekl byste mi také něco o vaší výstavě, kterou uvedete na Mezipatrech?
Je o mně a o Zackary, trans ženě, o které jsem již mluvil a kterou jsem potkal v Los Angeles skrze kamaráda. Začali jsme spolu chodit. Bylo to pro nás překvapující, protože jsme nikdy nerandili s nikým podobným. Ale stalo se to. Oba jsme také začínali s tranzicí, oba jsme rádi fotili, tak jsme to spojili. Vznikl obrovský archiv fotek, který lidi začal zajímat. Jsou hodně osobní. Pak jsme se rozešli, ale oba stále pracujeme na Transparentu. Význam těch fotek se pro mě tedy postupně změnil. Teď je to spíš ve stylu: ukazuji pár fotek se svojí ex, a je to trochu divné. (smích)


description: Antiislamista Martin Konvička neuspěl s trestním oznámením, které podal na náměstka pražské primátorky Petra Dolínka (ČSSD). Podle Konvičky spáchal Dolínek hned několik trestných činů, když se pokusil překazit protiislámskou akci před velvyslanectvím Saúdské Arábie tvrzením, že na místě praskla kanalizace.

title: Konvička neuspěl s trestním


description: Vymyslel peněženku, která je zároveň pouzdrem na telefon. Pak začal vyrábět i pánské brašny, pouzdra na telefony a klasické peněženky. „Tašky respektují tradici ruční postupy výroby, takže 80 procent všeho na tašce je uděláno ručně. Tento přístup se spojením s kvalitní italskou kůži v zásadě garantují, že taška vydrží roky, možná i desítky. Kolik průmyslově vyrobených tašek vydrží více než rok nebo dva? To je podle mě ta otázka. Pamatuji si, že se říkávalo, že se dědily hodinky a tašky po dědovi, my se tak vracíme k té kvalitě, která vydrží,“ říká Daniel Pinterák.

title: Chci vyrábět věci, které vydrží

maintext:
Lidovky.cz: Vyrábíte vlastní kožené peněženky, tašky a pouzdra na telefony či tablety. Nebáli jste se na začátku? Přece jenom na trhu už pár takových výrobků je.
Začínali jsme s peněženkou s pouzdrem na iPhone, což je stále unikátní produkt , který na trhu nebyl. Viděli jsme tak na trhu velkou příležitost. Již tehdy jsme věděli, že na trhu s produkty z kůže je konkurence obrovská. Klíčová je kvalita a unikátnost. Proto v Danny P. jdeme cestou ruční práce, prémiové kůže a v případě všech produktů se snažíme navrhnou funkční design tak, aby splňovaly všechny požadavky na použití v dnešní době.
Lidovky.cz: Kožená brašna z vaší dílny stojí skoro 12 tisíc korun. Chápu, že se v ceně odráží kvalita kůže a zpracování, ale není to na českého zákazníka moc?
Určitě není. Tašky respektují tradici ruční postupy výroby, takže 80 procent všeho na tašce je uděláno ručně. Tento přístup se spojením s kvalitní italskou kůži v zásadě garantují, že taška vydrží roky, možná i desítky. Kolik průmyslově vyrobených tašek vydrží více než rok nebo dva? To je podle mě ta otázka. Pamatuji si, že se říkávalo, že se dědily hodinky a tašky po dědovi, my se tak vracíme k té kvalitě, která vydrží.
Lidovky.cz: Vaše peněženky jsou výjimečné tím, že slouží zároveň jako pouzdro na telefon? Jak vznikl tento nápad?
Bylo to v podstatě jednoduché. Když jsem chodil na oběd, tak jsem si do restaurace vždy bral iPhone a peněženku. Vyndal jsem to na stůl a iPhone položil na peněženku. Tak mě jednoho dne napadlo, proč to nemít spojené v jednom. Na trhu bylo spoustu pouzder, kam si můžete dát 1-2 karty, ale nic s plnohodnotnou peněženkou. Tak jsme si s kamarádem Lukášem Vondráčkem, který je designér, udělali nějaké vzorky a zkusili to vyrobit. A Danny P. bylo na světe.
Lidovky.cz: Jak dlouho už značku provozujete?
V listopadu tomu budou 3 roky, co jsme spustili e-shop.
Lidovky.cz: Funguje mezi vámi naprostá shoda, nebo se někdy hádáte?
Nehádáme se, občas máme jednoduše odlišné názory. Ale naštěstí tento odlišný názor máme v detailech. V těch hlavních věcech se shodneme a máme stejnou vizi, což je nejdůležitější.
Lidovky.cz: Vymýšlíte vše společně?
Ano, všechny produkty vymýšlíme společně, testujeme, sdílíme si zpětnou vazbu, co a jak by se mohlo upravit, k čemu a jak to použít. Vývoji produktů věnujeme hodně času, což má na jednu stranu nevýhodu, že vydání nového produktu trvá 6 až 12 měsíců, než jsme s ním plně spokojeni. Ale na druhou stranu je to dobře investovaný čas a víme pak, že vydáváme kvalitní produkt, za kterým si stojíme a věříme mu.
Lidovky.cz: Z jaké kůže jsou šité vaše výrobky. Odkud ji vozíte a proč?
Používáme tzv. full-grain kůží, kterou si vozíme z Itálie. Jedná se o povrchově neupravovanou a ručně barvenou kůži, což znamená, že máte tu horní vrstvu kůže, která jí dává svůj osobitý charakter a vlastnosti - vůně, struktura, patina. U jiných výrobců na trhu se tato vrstva odstraňuje a “dotiskuje” se struktura dodatečně, aby byly všechny produkty vždy stejné. Na jednu stranu máte vždy stejnou barvu tašky, ale zároveň ztrácíte to, co dělá kůži kůží. My k tomu přistupujeme tak, že kůže je přírodní materiál a její krása je v té unikátnosti a jejích vlastnostech. Takže každý náš výrobek je nezaměnitelný originál.
Lidovky.cz: Co nejraději děláte ve volném čase?
Já nejraději sportuju, hraju pozemní hokej za SK Slavia Praha. Baví mě také cestování a poznávání cizích zvyků a jejich kuchyně. Rád vařím a jím.


description: Americký prezident Barack Obama s Michelle Obamovou v rámci oslav Halloweenu hostili v Bílém domě místní děti s jejich rodinami. Vše se konalo ku příležitosti Halloweenu, který Obamovi naposledy v Bílém domě oslaví. Manželé si i společně na pódiu zatančili na známou píseň Michaela Jacksona „Thriller“.

title: Halloween v Bílém domě. Obamovi si


title: Je s námi konec? Ve světě měl premiéru dokument o globálním oteplování s DiCapriem v roli průvodce

maintext:
Leonardo DiCaprio ve filmu Before the Flood (Je s námi konec?) | foto: National Geografic
Čtyři hvězdičky z pěti udělil respektovaný kritik britského deníku The Guardian dokumentárnímu filmu Before the Flood, který měl mezinárodní premiéru 3. října. Snímek, který sbírá pozitivní ohlasy i u dalších kritiků, je k vidění také v české verzi pod názvem Je s námi konec? na YouTube kanále National Geographic CZ.


description: Premiér a šéf ČSSD Bohuslav Sobotka doručil v neděli odpoledne prezidentovi Miloši Zemanovi formální návrh na odvolání ministrů zdravotnictví a pro lidská práva a legislativu. Sociální demokraté Svatopluk Němeček a Jiří Dienstbier by měli skončit k 30. listopadu, oznámil po schůzce s prezidentem v Lánech.

title: Zeman přijal Sobotkův návrh na


description: Ruské sdělovací prostředky se zatím osobu hackera Jevgenije Nikulina nesnaží hodnotit, ale jeho vydání do Ruska prezentují jako jediné správné. Přinášejí rovněž fakta z jeho bouřlivého životopisu a konstatují, že patří mezi typickou moskevskou zlatou mládež.

title: Kdo je hacker Nikulin zadržený v Česku? Bohém bez příjmů, který utrácí za auta


description: Proti násilným demonstracím řeckých příznivců levice museli v úterý večer v Aténách zasahovat těžkooděnci. Podle různých zdrojů 3 až 7 tisíc levicových radikálů protestovalo proti návštěvě amerického prezidenta Baracka Obamy. Protest se zvrhl poté, co policisté lidem zabránili jít do lokality, která jim nebyla úřady vymezená. Ke zraněním ale nedošlo.

title: VIDEO: Levicoví radikálové chtěli narušit Obamovu návštěvu Řecka Molotovovými koktejly


description: Ruský prezident Vladimir Putin ztratil důvěru v zatčeného ministra pro hospodářský rozvoj Alexeje Uljukajeva a zbavil ho funkce. Novinářům to v úterý v Moskvě oznámil kremelský mluvčí Dmitrij Peskov. Uljukajev byl v úterý zadržen pro podezření z přijetí úplatku. Soud mu zatím uložil dvouměsíční domácí vězení.

title: Putin zbavil Uljukajeva ministerské


description: Kriminalisté obvinili z vraždy devětapadesátiletého muže, kterého zadrželi v souvislosti se smrtí seniora ve Lhotě pod Kosířem na Olomoucku. Muž skončil ve vazbě, podle policistů jde o rodinného příslušníka oběti, řekla v pátek ČTK krajská policejní mluvčí Marie Šafářová.

title: Policisté obvinili muže z vraždy otce.


description: Co kdyby tajemství chuti nespočívalo ve složení jídel a ve funkci chuťových pohárků na jazyku, ale v labyrintu neuronových spojů? Taková myšlenka vzešla od několika významných šéfkuchařů, včetně Španělů, kteří se snaží skloubit vědu a vysokou kuchařinu, píše agentura AFP.

title: Psycholog: Nic tak nepovzbuzuje


description: Desetitisíce Američanů v sobotu pokračovaly v demonstracích proti novému prezidentovi Donaldu Trumpovi, který podle nich ohrožuje jejich občanská a lidská práva. Největší protesty se uskutečnily ve městech New York, Chicago a Los Angeles, napsala agentura Reuters. Demonstrace byly převážně mírové.

title: ‚Legalizujete marihuanu, ale pobyt mojí matky ne?‘ Američané dál protestují proti Trumpovi

maintext:
V New Yorku se podle agentury AFP nejméně 10 tisíc nespokojenců shromáždilo na náměstí Union Square. Poté se dav s výkřiky „Není to můj prezident“ vydal po Páté avenue k prezidentově mrakodrapu Trump Tower, kde byl zastaven policejními barikádami. Zvolený republikánský kandidát seděl v tu dobu uvnitř a pracoval se svými poradci na přípravě nástupu do Bílého domu.
„Jsme zděšeni, že si země zvolila tak neuvěřitelně nekvalifikovaného člověka, rasistu, který nenávidí ženy,“ prohlásila jedna z účastnic akce, 62letá bývalá bankovní úřednice Mary Florinová-McBrideová.
Mezi demonstranty byl i známý filmový režisér Michael Moore, který v komentáři na twitteru žádal Trumpovo odstoupení. S filmovým štábem vešel až do Trump Tower a pokoušel se dojednat setkání s novým prezidentem, nebylo mu ale vyhověno.
V Los Angeles přes 10 tisíc lidí pochodovalo ulicemi v centru města, aby odsoudili Trumpovy nenávistné komentáře o muslimech, jeho hanlivé výroky o ženách a sliby deportovat lidi pobývající v USA ilegálně.
5th Ave ifo #Trump Tower has reopened to traffic. Protesters are penned off & are struggling to come up with fresh chants. @BreakinNewsBoy pic.twitter.com/7dWjC4sHJP


description: Fotografové Edita Horová a Matěj Třasák spolupracují pod značkou Made Trend. Trendy podle nich ale určují spíše média než umělci. „Za umění považuji nenapodobitelné niterní vyjádření sebe sama pomocí uměleckých prostředků. Umění je pro mě činnost, tvorba, kterou člověk dokáže oslovit či zaujmout další lidi kolem sebe,“ říkají v rozhovoru pro server Lidovky.cz.

title: Hledáním přirozenosti jdeme

maintext:
Lidovky.cz: Vaše umělecké jméno je Make Trend. Kdo nebo co podle vás společnosti udává trend? Média, politici, či umělci?
E. H.: Záleží v čem a záleží pro koho. Primárně tak vnímám asi média. Trendy sice nevytváří, ale šíří je a zprostředkovávají. Jsou tak dominantním nositelem trendu. Minimálně jevovým. Mnoho současných umělců tak média komponuje do své tvorby. Počítá s nimi jako s katalyzátorem a součástí tvorby. Krása tak začíná šokováním a vzbuzením zájmu.
M. T.: Na poli umění je to pár jedinců tvořících díla, které následně ovlivňují celou společnost. Společnost následně absorbuje nový trend skrze média.
Lidovky.cz: Věnujete se fotografii a videu. Co chcete lidem předat? Jakou informaci?
E. H.: Je to asi trošku klišé, ale krásu okamžiku respektive detailu. Zachycuji klienty v situacích, které jsou pro ně běžné nebo nedůležité. V situacích, kterým nepřikládají velký význam. Při prohlížení výsledků mé práce jsou pak překvapeni, že právě to jsou pro ně nejsilnější momenty. Preferuji přirozenost, kterou oba v rámci focení i natáčení využíváme, ať už v podobě přirozeného světla, prostředí nebo focených činností. Mohlo by se zdát, že focení se mnou je vlastně jednoduché, ale v tom je právě ten háček, od klientů chci otevřenost a užívání si daných momentů. To jde s vědomím, že na vás někdo míří foťákem, docela těžko. Navíc je to v tom hukotu současnosti zapomenuto, potlačeno a je složité to v sobě najít. V době devalvace portrétů je těžké najít přirozenost. Přirozená je nepřirozenost. Takže jdu v zásadě proti trendu.
M. T.: Informace jsou vždy až druhotné. To, co působí na diváka, jsou především emoce, podle kterých hodnotí, zda je fotografie dobrá nebo ne. Informace je skryta v emoci. Jako tomu bylo ve vizuálním umění odjakživa.
Lidovky.cz: Pracujete společně, ale oba dva fotografujete na zakázku každý zvlášť. Co nejraději fotografujete?
E. H.: Focení společně je skvělé. Hlavní výhoda je, že každý fotí to, co ho nejvíc baví. U mě je to focení rodin a dětí. K tomu jsem se dostala tak, že Matěj dostával nabídky a moc se v tom necítil. Pro mě je to nádhera. Můžu se vcítit do rodiny a po chvíli vypozorovat vztahy a vystihnout jejich krásu či drama. Teď k tomu přibylo focení v zákulisí během natáčení, kde se cítím jako ryba ve vodě. Nepozorovaně procházím a zachycuji reálné emoce a okamžiky.
M.T.: Miluju fotografie, které mají dynamiku a příběh. Je jedno, jestli je to koncert nebo portrét. Důležitý je příběh a emoce.
Lidovky.cz: V rámci vašeho posledního projektu jste oslovili designéry, návrháře i šéfdirigenta Filmové filharmonie a Filharmonického orchestru. Jaký je přesně cíl projektu?
Projektem Jsem galerie osobností chceme lidi inspirovat k tomu, aby tvořili a šli si za svými sny. Věřili v českou tvorbu a uvědomili si, že i u nás máme krásné a kvalitní věci. Připomenout, že životní cestou může být i umělecká tvorba či řemeslo. Podpořit je v tom a ukázat jim, že jejich sousedé, lidé, kteří žijí třeba ve stejném městě a chodí po stejných ulicích to dokázali. Tak proč ne oni? Měli jsme štěstí, že nám lidé v tomto projektu věřili a nechali nám volnou ruku, za to jsme jim vděční.
Lidovky.cz: Co považujete za umění?
E. H.: Umění je pro mě činnost, tvorba, kterou člověk dokáže oslovit či zaujmout další lidi kolem sebe.
M. T.: Za umění považuji nenapodobitelné niterní vyjádření sebe sama pomocí uměleckých prostředků.
Lidovky.cz: Čeho byste v životě a tvorbě chtěli dosáhnout?
Naplnění. Dělat dobře svoji práci, být šťastní, zdraví a vnímat krásu života kolem sebe.
Lidovky.cz: Myslíte si, že umělecké školy mohou studentům nabídnout opravdu tvůrčí prostředí, a nebo pouze místo, kde „okoukají“ techniku svých profesorů?
E. H.: Myslím si, že tvůrčí prostředí může vzniknout ve škole i mimo školu. Záleží, zda si k tomu dokážeme vytvořit podmínky. Sama jsem vystudovala zemědělku a věnovala mnoho let svého života výzkumu žiraf. Nakonec se ale cítím šťastná ve focení, kterému mě naučil Matěj. Na technice nikdy nepřestanete pracovat a zbytek je váš osobní přínos.
M. T.: K tomu, aby mohlo vzniknout něco dobrého je “okoukání techniky”, jak říkáte nezbytné. Řemeslo se musíte naučit. Pak je samozřejmě nutné oprostit se od své předlohy a začít tvořit dle svého. To je asi cíl nás všech.
Lidovky.cz: Nosíte fotoaparát vždycky sebou?
E. H.: Někdy je mi to líto, ale ne. Zrcadlovku nosím ráda tam, kde je vítaná nebo tam, kde s tím lidé počítají.
M. T.: Dříve často, do nedávna vůbec a teď znovu začínám. Naposledy jsem jí táhl při tůře Stubaiskými Alpami, v dešti, zimě, prostě příšerných podmínkách. Nakonec se to vyplatilo. Na okamžik se roztrhaly mraky a opadla mlha. Výsledkem jsou epické fotky. Nádhera. Byl to jen moment, který netrval déle než 20 minut a stálo to za to.


description: Za vraždu studentky v brněnském arboretu navrhuje státní zástupkyně obžalovanému Radúzovi Šafránkovi 18 až 20 let vězení. Obhájkyně žádá zproštění viny pro nedostatek důkazů. V pondělí zazněly u Krajského soudu v Brně závěrečné návrhy. Rozsudek soud vynese v úterý ve 13:00.

title: Obžaloba žádá pro Šafránka až 20 let


description: Líbí se vám vítězný snímek, který ocenila porota fotografické soutěže Czech Press Photo? Pokud ne, vyberte vlastní. V anketě najdete deset nejlepších fotografií, které uspěly v jednotlivých kategoriích. Která se líbí nejvíce vám?

title: Czech Press Photo. Vyberte vlastního


description: Poprvé po 240 letech existence USA se do Bílého domu může dostat žena. Pokud ale Barack Obama jako první černošský kandidát na prezidenta vyvolal mezi svými příznivci a částí nezávislých voličů skutečnou mánii, Hillary Clintonová žádné takové emoce nezapálila.

title: Volí Hillary, jejich srdce ale neplesají.

maintext:
Malá dívka s blonďatými copy, brýlemi, která již od raného dětstvi v sobě měla rozené vůdcovství. Tak popisuje Hillary Rodham Clintonovou jedna z mnoha obrázkových dětských knih, které se v poslední době objevily ve zdejších knihkupectvích a knihovnách.
Hillary je v těchto ilustracích popisována jako inteligentní, nebojácná a ambiciózní. Narodila se přitom do světa, kde dominovali muži. A jen oni měli možnost svých aspirací dosáhnout. Ta malá, obrýlená dívka se ale nevzdala a dál snila třeba i o tom, že dosáhne Bílého domu...
Žádná mánie se nekoná
Tyto „pohádkové“ příběhy o historii, které jsou nyní Američane svědky (poprvé po 240 letech by zemi mohla vládnout žena) ale nezažehly žádnou Clintománii. Před osmi lety, kdy se na veřejnosti ukázal Barack Obama (knihy ilustrací pro děti se na pultech v té době rovněž objevily), velká část země prvnímu potencionálnímu černošskému prezidentovi podlehla. Především liberálně založení lidé hltali každé Obamovo slovo, sledovali se zaujetím každý jeho pohyb, studovali jeho příběh.
Zde v New Yorku řada lidí nosila kšiltovky, trička či odznaky s jeho jménem a jeho volebními slogany. Podobizna Obamy se často objevovala v oknech domu společně se vzkazy typu: Opět věříme v Ameriku, Baracku. Portréty Hillary či její citáty ale dnes v New Yorku téměř nelze najít.
“Pamatuji, jak jsem si v metru četla jeden z Obamovych projevů a podělila se o obsah s neznámou ženou, která si sedla vedle mě. Brzy o textu začali diskutovat lidé kolem,” vzpomíná Linda Charltonová, rodilá Newyorčanka, která byla jednou z armády dobrovolníků Obamovy kampaně během tehdejších voleb.
K volbám se chystá i letos s úmyslem volit Hillary. Její volba není nicméně vyvrcholením emocí, tak jako v roce 2008. “Dám to Hillary, protože chci, aby Obamovo politické dědictví žilo dál,” říká tato pětatřicetiletá žena, jež během posledních osmi let přivedla na svět dvě děti včetně dnes čtyřleté dcery Veronicy.
Ani pohled na její vlastní dceru v ní nezažehne emoce směrem ke Clintonové. Linda někdejší ministryni zahraničí považuje za technokratickou političku, která je na její vkus příliš opatrná a oportunistická. “Máte z ní pocit, že má všechno pečlivě nastudované včetně emocionalních reakcí, které dá najevo před daným publikem,” míní Linda.
„Obamovskou koalici“ žene k volbám strach z Trumpa
Časopis Atlantic nedávno vystihl tento pragmatický vztah Hillary a mnoha jejích voličů. Na jednom z nedávných mítinků v Manchesteru ve státu New Hamsphire Hillary doprovodila populární massachusettská senátorka Elizabeth Warrenova. Z pódia mohly obě ženy (považované ještě nedávno za politické rivalky) vidět pestrý vzorek voličů, který Hillary urputně dávala dohromady. Tomuto voličskému seskupení se říká Obamovská koalice a tvoří ji mladí lidé, černoši, hispánci a ženy (především ty rekrutujicí se z minorit).
Hillary ztrácí u voličů ve věkové hranici do 29 let. Mladí její mocenský vzestup sledují se skepsí. Ani černoši jí, alespoň během předčasného hlasováni, nevolili s takovou silou, s jakou podpořili Baracka Obamu. Poslední dvě demografické skupiny ji každopádně mohou dostat do Bílého domu. Jedním z převládajících motivů jejich vysokého zájmu o volby (především hispánci během předčasného hlasováni lámou rekordy), je představa, že by prezidentem mohl být Donald Trump.
V Manchesteru se tento sjednocující pocit založený na strachu před Trumpem a chladným přijetím její vlastní kandidatury vizuelně promítl.
V davu se ukázalo pár studentů, kteří s nadšením během primárek následovali vermontskeho senátora Bernie Sanderse a žili jeho “politickou revolucí”. Řada liberálů Nové Anglie, kde New Hampsphire leží, přišla zčásti proto, aby si vyslechla Warrenovou. V davu byla i Meggy Hassanová, guvernérka státu, která ještě před pár měsíci veřejně prohlašovala, že se Hillary nedá důvěřovat.
Ztracené emaily a kamarádi z Wall Street
A jak poznamenal časopis Atlantic během onoho odpoledne typického babího léta, kdy husté listnaté lesy kolem hýří barvami, motivace lidí pramenila i z vnitřní paniky. Průzkumy na konci října naznačovaly, že Donald Trump, jehož volební výsledek řada expertů ještě v polovině uplynulého měsíce označovala za “historickou prohru”, začal dotahovat. Dnes jen jediný den před volbami má Hillary Clintonová jen velmi těsný náskok.
Může za to opětovné vyšetřování FBI v kauze „ztracených emailů“ Hillary a její soukromá korespondence, která se dostavá na veřejnost skrze WikiLeaks. Clintonová je díky tomu nahlížena s nedůvěrou, ostatně, jak si vysvětlit například její vztah s bohatou elitou z Wall Street? Během kampaně Hillary vášnivě mluvila o nutnosti regulovat excesy finančniho průmyslu a bojovat proti pokřivenosti ekonomického systému, který symbolizují právě bankéři a makléři na Wall Street.
Hillary ale mezi svými volebními mítinky neváhala zaměstnancům jedné z nejmovitějších firem na Wall Street – Golden Sachs říci, ze bohatí lidé jsou často terčem předpojatosti, protože jsou úspěšní. Za jeden takový projev Hillary dostala 225 tisic dolarů.
A pak je tu svět osobních výhod, odměn a protekcí, který dominuje okolí Hillary Clintonové. Fakt, který přispívá k podezření, že Hillary vytváří elitní klub mocných a majetných - tedy systém založeny na plutokracii.
K volbám v kalhotovém kostýmu
Přesto se nedá říci, že by podpora Hillary nevycházela z emocí. Řada jejích příznivců se například v den voleb chystá vyjít v tradičním oblečení Hillary Clintonové – kalhotovém kostýmu. Nejde tu přitom jen o typický vzhled Hillary. Ještě v 60. letech byly kalhoty považovány za výlučně mužskou módu a symbol jejich společenských privilegií. Moderní jednobarevný kalhotový kostým (tedy sako a kalhoty) začaly ženy na veřejnosti nosit během následující dekády. Kevin Jones, kurátor módního institutu Fashion Institute Design and Merchandasing se sídlem v Los Angeles, nedávno pro list the Wall Street Journal tento historický milník popsal jako “oblek mocných”. “To byl skutečně zlomový okamžik, kdy se ženy začaly oblékat, jak chtěly,” řekl Jones.
Hillary Clintonová jen velmi výjimečně nosí šaty. Sama se označuje za kalhotového milovníka. Její nejoddanejší příznivkyně samy sebe za “cestující kalhotové sestry”. Tato skupina voličů případné zvolení Hillary přivítá s opojným nadšením připomínající onu Obamanii z roku 2008. Nepůjde ale o masy lidi.
Hillary Clintonová je společně s Donaldem Trumpem nadále hodnocena jako nejméně oblíbený kandidát na prezidenta v historii země...


description: Soud ve Vratislavi v pondělí odsoudil k deseti měsícům vězení za rozněcování národnostní záště polského nacionalistu, který před rokem spálil na místním náměstí loutku symbolizující Žida. Piotr Rybak podle televize TVN 24 odmítl vinu a dosud nepravomocný rozsudek označil za „ostudu polské justice“.

title: Za spálení loutky Žida si Polák odpyká 10 měsíců za mřížemi. Jednal prý ve jménu národa


description: Předmět připomínající nevybuchlou munici našli ve čtvrtek dopoledne dělníci při výkopových pracích na Husově náměstí v Polné na Jihlavsku. Policejní pyrotechnik zjistil, že předmět je dřevěný a podezření na munici vyloučil. Informovala o tom policejní mluvčí Jana Kroutilová.

title: Dělníci při výkopu v Polné našli


description: Vzpomínková akce v Den válečných veteránů v Rakovníku pobouřila některé účastníky. Nelíbila se jim přítomnost člověka v uniformě nacistického organizace SS a projev historika Jiřího Svobody na podporu prezidenta Miloše Zemana, jehož odpůrce vyzval k oběšení. Ministerstvo obrany akci nyní odsoudilo, považuje ji za nedůstojnou.

title: Ministerstvo obrany odsoudilo pietu, kde se objevil muž v uniformě SS


description: Kuba se v pondělí začala loučit se zesnulým prezidentem Fidelem Castrem. A zatímco ruská oficiální média zahrála na nostalgii přátelských vztahů s karibským státem a Donald Trump naopak avizoval, že ukončí Obamou rozjetou spolupráci, pokud Kuba nepřihodí další ústupky, kancléř prezidenta Miloše Zemana Hynek Kmoníček zavzpomínal na to, jak vyjednával o propuštění dvojice Čechů Ivana Pilipa a Jana Bubeníka z kubánského vězení.

title: Zprávy dne podle editora: Jak poslal Castro místo Pilipa rum a co se dá vyčíst z hongkongské burzy

maintext:
„Zaujal mě rozhodně kubánský smysl pro humor. Ostatně blízký českému. Ta jednání se táhla celé měsíce. A v jednom obzvlášť napjatém okamžiku - a shodou okolnosti v den mých narozenin - na mě čekal kubánský diplomatický představitel rovnou před Českou televizí, kde jsem vysvětloval, jak jsme v osvobozování pánů daleko. Kubánec mi tam přinesl láhev historického rumu jako dárek od Fidela Castra a k lahvi byl i vzkaz. Ten ve zkratce zněl: ‚Tady máš rum a to bude všechno. Pilipa s Bubeníkem si nechám,‘“ zavzpomínal Kmoníček pro Lidové noviny. Určitě existovaly i horší varianty.
Ivan Pilip
Prasečí hlava za tři tisíce
O víkendu se v Česku po dlouhé době opět vzdemuly xenofobní nálady. Kromě úspěchu kontroverzní skupiny Ortel v anketě popularity hudebních interpretů Český slavík Mattoni, která svými písněmi hraje i na protiislámskou strunu, přistála v neděli odpoledne před brněnskou mešitu prasečí hlava.
Jde už o několikátý incident před brněnským islámským svatostánkem - mimochodem nejstarší modlitebnou pro muslimy v Česku -, který vyšetřuje policie.
Mešita v Brně
Například loni v srpnu neznámí útočníci v mešitě, která funguje již od roku 1998, rozbili dvě okna. Použili k tomu železné tyče. V minulosti také neznámí pachatelé rozbili dveře objektu a postříkali fasádu sprejem. V roce 2013 zas kdosi umístil před dveře mešity hromadu vepřových kostí, kliku pomazal sádlem a pověsil na ni kus vepřového masa. Kriminalisté dosud pachatele ani jednoho z jmenovaných aktů nevypátrali.
Pokud by se jim podařilo najít „majitele“ prasečí hlavy, nehrozí mu podle zákona o přestupcích víc než třítisícikorunová pokuta.
Když se v Hongkongu mluví o české firmě
Do jiných záležitostí bylo v pondělí naopak vneseno trochu víc světla. Server Lidovky.cz už začátkem listopadu informoval, že o plzeňskou Škodu Transportation má vážný zájem čínský strojírenský gigant CRRC. A přestože jsme se opírali o důvěryhodné zdroje, chybělo to nejdůležitější - oficiální potvrzení čínskou stranou. To nyní přišlo z překvapivého místa.
Číňané totiž svůj zájem o plzeňskou firmu i s jejími dceřinými firmami potvrdili v aktuálním prohlášení pro hongkongskou burzu, na nějž upozornil server iHNed.cz.
Pro čínského giganta je přitom Škoda Transportation klíčem k evropským trhům. A možná i něco víc. Dalším logickým krokem by totiž mohla být koupě Výzkumného ústavu železničního (VUZ) - buď právě přes Škodu Transportation, anebo napřímo -, která provádí akreditované zkoušky železničních vozidel. I když se to nezdá, jde bez přehánění o rodinné stříbro Českých drah - roční třžby VUZ se pohybují v řádu stovek milionů korun, navíc má oprávnění udělovat novým vlakům „kulatá razítka“.


description: Podle titulku by se mohlo zdát, že dnešek se nesl v žertovném duchu. Bohužel až na návštěvu pana Ovčáčka v naší redukci jsme řešili závažnější věci. Kromě zajímavostí ze života hradního mluvčího, či fotografií nahých sportovkyň si tak můžete přečíst zarážející případ matky, které bez jejího vědomí pohřbili syna, či jak pokračuje poněkud přehlížený úrok na ministra obrany.

title: Zprávy dne podle editora: Ovčáček chodí k holiči a nežaluje. A krize zasáhla čokoládu

maintext:
I přes vzájemné popichování se prezidentův mluvčí jiří Ovčáček zachoval jako profesionál a dnes navštívil naši redakci, kde on-line odpovídal na otázky čtenářů serveru lidovky.cz. Malá ukázka...
- Zajímaly by mě Vaše zkušenosti ze základní školy. Například zda-li jste někdy čelil výzvě typu „Sundej brejle ty jeden šprte užalovaná!“? Pokud ano, zamyslel jste se někdy nad jejím smyslem nebo Vás to spíše utvrdilo v přesvědčení o správnosti Vašeho nesnesitelného počínání? Děkuji, Janků, absolovent ZŠ Grafická, kde všichni vážili slova a činy, pokud se jim nechtělo do fyzické konfrontace...
Jiří Ovčáček: (8.11.2016 13:43)Dobrý den, musím Vás zklamat. Byl jsem vždy drobný provokatér a ne žalobníček.
- Dobrý den, jak často a jak dlouho si upravujete svůj zevnějšek? Kdy a proč jste si nechal tvář zarůst vousem?
Jiří Ovčáček: (8.11.2016 13:54)Dobrý den, pravidelně chodím k holiči. Půjdu třeba zítra. Jiná zařízení určená ku zušlechtění zevnějšku nenavštěvuji. Tvář jsem si nechal zarůst ještě v době, kdy jsem nebyl mluvčím pana prezidenta.
-Co byste dělal, kdyby vás teď pan prezident z funkce mluvčího propustil?
Jiří Ovčáček: (8.11.2016 13:57) Dobrý den, nechal bych se překvapit životem, s čím by přišel.
On-line Může mluvčí Hradu veřejně kritizovat ostatní? Ptali jste se Jiřího Ovčáčka
Matka chce znát pravdu o synově smrti
Za necelý týden má začít soud kvůli údajně špatně vedenému vyšetřování smrti jejího syna. Zoufalá matka Simona J. se však odhodlaně pouští i do dalšího boje. Tentokrát s brněnskou pohřební službou, která spálila tělo jejího mrtvého syna předčasně, aniž by ji o tom informovala. Přesto si účtovala peníze za služby, které vzhledem k jejich pochybení pozbývaly smyslu. Žena nyní žádá odškodnění šest milionů a osobní omluvu.
Oběšený syn? Zoufalá matka k soudu posílá i pohřební službu, která tělo spálila bez souhlasu
Simona J. je přesvědčená, že policie zmařila vyšetřování smrti jejího syna Aleše A. (redakce zná identitu obou zmiňovaných, na žádost rodiny je ale nezveřejňuje celé - pozn. red.). To bylo uzavřeno jako sebevražda, podle matky si ale na život sám nesáhl. Tímto příběhem, o němž server Lidovky.cz zevrubně informoval v polovině října, žije žena v důchodu už více než tři roky. Za necelý týden jej po dlouhém a marném volání o pomoc začne projednávat soud.
Útok na mistra policii nezajímá?
Vyšetřování žhářského útoku na dům Martina Stropnického (ANO) zřejmě uvízlo na mrtvém bodu. Po 428 dní od chvíle, kdy někdo hodil zápalné lahve na dům ministrovy rodiny, není dostatek důkazů, aby byl někdo další kromě osvobozeného Igora Ševcova obviněn.
Kdo hodil zápalné lahve na dům Stropnického? Policie uvízla na mrtvém bodu
„Vyjma Vámi zmiňované osoby (Igor Ševcov) nebyl z útoku na dům ministra obrany nikdo obviněn. V současné době nedisponujeme žádnými poznatky, které by umožňovaly zahájit trestní stíhání jakékoliv jiné osoby,“ tvrdí mluvčí pražské policie Tomáš Hulan.
Obžalovaní anarchisté, přišel podpořit i Igor Ševcov, který byl souzen pro podezření z útoku na dům ministra obrany Martina Stropnického
Po 428 dnech od žhářského útoku tak není případ vyšetřen a jediného podezřelého, Igora Ševcova, soud osvobodil, aby ho následně „dostal“ na asistenci při sprejování na zeď ruzyňské vazební věznice.
Student tak nesmí po dobu tří let navštěvovat společenské akce a anarchistické demonstrace. „Soud hodnotil ty důkazy a ty důkazy byly slabé,“ přiznává státní zástupce Ladislav Malovec, který tehdy Ševcovův případ dozoroval.
Čokoládová krize
Britští milovníci ikonické tyčinky Toblerone svou oblíbenou čokoládu nepoznávají. Výrobce totiž radikálně změnil její tvar a snížil hmotnost, aby ji nemusel zdražit. Opatření, které se zatím týká jen Británie, se stalo široce diskutovaným tématem na sociálních sítích. Výrobce ale odmítá, že k tomuto kroku přistoupil kvůli citelnému oslabení kurzu libry v důsledku takzvaného brexitu.
Tyčinka Toblerone si v Británii zvětšila ‚mezery‘, přesto stojí stejně. Lidé se zlobí
„Proč ji prostě jen nedělají menší?“ ptají se někteří příznivci této značky. „To je snad to nejhloupější obchodní rozhodnutí, jaké kdy padlo. Styďte se,“ napsal jeden ze zákazníků na sociální síti. Výrobcem Toblerone je společnost Mondelez International.
Čokoláda Toblerone
Vše pro sport a svůj klub!
Ragbistky anglického Hertfordshiru se rozhodly vzít osud svého klubu do svých rukou. Jelikož mu kvůli finančním potížím hrozil zánik, nafotily do kalendáře na příští rok několik fotografií přímo ze hřiště, kde trénovaly úplně nahé. Chtějí tím přilákat případného sponzora či mecenáše.
Ragbistky Hertfordshiru.
Samy ragbistky se přiznaly, že se před fotografem nejprve styděly, ale ostych prý brzy odhodily. „O víkendu se všechny vidíme nahé ve sprše. Tentokrát to bylo něco podobného, každopádně nic odlišného,“ přiznala kapitánka týmu Claire Cromptonová.
Přiznala, že se s fotografem, že žádná z fotek nebude upravena na počítači, aby byly ragbistky věrohodné.
Vysvlékly se donaha a nechaly se nafotit. Anglické ragbistky chtějí zachránit klub


description: Na rozdíl od Čechů Američané volby velmi silně prožívají a jen málokdo se neidentifikuje s některou ze dvou hlavních stran. V táboře demokratů v Praze se ale veselá atmosféra změnila v noční můru.

title: Úžas a smutek. Demokraty v Praze

maintext:
Je půlnoc, úterý 8. listopadu. Blížím se k podniku Hora Haus na pražských Vinohradech, jednomu z rájů amerických expatů v České republice. Nemůžu minout – už zdálky vidím venku postávající hloučky hlasitě mluvících lidí, všude zní jen angličtina.
Při bližším pohledu je vidět, že v malé hospůdce je doslova „narváno“. Přesto, anebo právě proto - venku totiž mrzne – se odvážím a vstoupím dovnitř. Za dveřmi to hučí jako v úlu, není slyšet vlastního slova. Všude Američané, občas nějaký Brit a pár Čechů, hlavně novinářů.
Hned na první pohled je jasné, že jsem se ocitla v hlavním „štábu“ amerických demokratů v Praze. Svoji „ElectionNight“, tedy volební noc, tu totiž prožívají hlavně členové a příznivci české pobočky oficiální organizace amerických demokratů DemocratsAbroad, která sdružuje liberálně smýšlející Američany či přímo registrované členy Demokratické strany po celém světě.
Volby po americku
Převažující názor, že Hillary Clintonová není pro demokraty jasnou volbou, ale jen bezpečnější alternativou prostořekého miliardáře a republikána DonaldaTrumpa, tu neplatí. Vedle amerických vlajek, které jsou nejen v době voleb k vidění po celých Spojených státech, je hospůdka vyzdobena i trikolorami a plakáty, ale hlavně hesly demokratické kampaně. K dostání jsou i různé odznáčky, nechybí ani česká standarta (jsme přece v Praze) a všemu dominuje velká obrazovka, na které se střídají streamy s výsledky sčítání hlasů v jednotlivých státech.
Na první pohled mě ale zaujal originální lustr ze skleniček na víno. Vypadá, jako by byl připraven právě na oslavu volební noci, která měla podle všech předpokladů dopadnout možná ne drtivým, ale jasným vítězstvím Hillary, jak jí její příznivci familiárně říkají.
Stal se sice přesný opak, to ale krátce po půlnoci ještě nikdo netuší. Nálada je optimistická, až veselá, všichni se smějí a v přelidněném podniku plném převážně mladých lidí, Američanů studujících na amerických či českých univerzitách v Praze, teče pivo proudem.
„Trump rozvrací zemi“
Není divu–je horko a sledující konečně rozehřívají i první čísla. Při každém uzavření hlasovacích místností tak dav vybuchuje v salvy nejdříve nadšení, později i bučení – to při pohledu na úspěchy Donalda Trumpa. V mezičase lidé postávají venku, vzduch uvnitř je téměř nedýchatelný – není divu, na místě je podle organizátorky akce Julie Bryanové až 200 lidí.
„Zatím to pro ní vypadá dobře,“ věří ve vítězství bývalé ministryně zahraničí Bryanová, původem z Jižní Karolíny, volila ale na severu. Julia vede českou pobočku DemocratsAbroad, je ale i její mezinárodní tajemnicí. V Česku žije už 17 let a nejvíc se jí zamlouvá zdejší prostředí pro děti. Podle ní je tu zkrátka bezpečno – například se nebojí svoji dceru Caroline, která už navštěvuje 8. třídu, nechat chodit samotnou do školy. Naštěstí to od domova nemá ani daleko. Caroline je na akci také se svou mladší kamarádkou Zoe, žákyní 5. třídy. Když si kupuji jeden z odznáčků, ptám se, co si myslí o DonalduTrumpovi. Mají jasno – podle nich je to blázen.
Tento názor, i když ho popisují slovníkem dospělých, sdílí i různorodá skupinka tří Amerických studentů New York University v Praze – jeden je běloch, druhý Asiat a třetí potomek původních obyvatel Ameriky, tedy indián. Všichni jsou ale demokraté, volili Hillary Clintonovou a věří, že vyhraje.
„Trumpova ideologie je velmi rozvratná a to není něco, co země potřebují, a už vůbec ne Amerika, která je tak různorodá,“ svěřuje se mi jeden z nich.
Kolem půl druhé se vracím z přestávky na rozhovor, který se musel vzhledem k nepopsatelnému hluku uskutečnit na chodníku před restaurací, zpátky dovnitř. Donald Trump právě získává na svou stranu Západní Virginii. Zatím se ale nic neděje – výsledky na klíčové Floridě jsou ještě neznámé a i obecně jsou zatím známa zbarvení jen několika států.
Ve dvě ráno se už na účastnících setkání začínají projevovat účinky alkoholu a pokusy o vážnou politickou konverzaci končí neúspěchem. Přesto ale zůstávám – vždyť údajně nejpozději ve 3 hodiny ráno má být jasno, party oficiálně končí ve 4. Stále se čeká na Floridu, ale výsledky vypadají lépe pro Clintonovou. „Paní prezidentka“, hlásá jeden z plakátů s její podobiznou. Náladu potvrzuje i výrok nejmenovaného poradce z úzkého Trumpova kruhu, kterého cituje televize CNN a podle něhož by „Trump k vítězství potřeboval zázrak“.
Stav se mění
Už po 15 minutách se ale nálada začíná lámat, podnik se vylidňuje a tichou ulicí zní do mrazu jen výkřiky alkoholem opojených amerických studentů. S blížící se třetí hodinou po půlnoci pak na Floridě těsně vede Donald Trump, daří se mu – i když mnohde jsou rozdíly opravdu malé – i v dalších důležitých státech, třeba Ohiu, Severní Karolíně, Pensylvánii či Iowě. Počet volitelů potřebných k vítězství na jeho straně roste, Clintonová ztrácí.
A mizí i úsměvy na tvářích demokratů. Někteří zívají, na jiných jsou zřetelně vidět obavy a padají i silné výrazy. Při pohledu na obrazovku přemáhá všechny úzkost, nikdo nemluví. Trump vede a já mám pocit jako v noci na 24. června, kdy jsem uléhala do postele s tím, že referendum o brexitu pravděpodobně dopadne ve prospěch příznivců EU. Nestalo se.
Ve 4 hodiny ráno se podnik smutně uzavírá a demokraté pouze doufají. Jejich obavy se definitivně potvrdí až v 9 hodin dopoledne následujícího dne, kdy média prohlásí Donalda Trumpa 45. americkým prezidentem. „Když vyhraje ona, vyhrajeme i my!“ loučí se se mnou nad ránem plakát u dveří. Zbývá konstatovat jediné – demokraté prohráli.


description: Psychicky nemocná žena, kterou omilostnil prezident Miloš Zeman, je právnička a ve vězení byla za to, že podvodně vylákala peníze z projektu výstavby optického kabelu Českých radiokomunikací. Soudy ji v minulosti dvakrát potrestaly za majetkovou trestnou činnost. Druhou omilostněnou ženou je matka malého dítěte, která způsobila zpronevěrou škodu více než osm milionů korun.

title: Žena, které dal Zeman milost, nebyla trestána poprvé. Páchala majetkové činy

maintext:
Hrad zdůvodnil udělení milosti tím, že žena trpí dlouhodobou psychickou nemocí, kvůli níž jí byl už několikrát přerušen trest. Uvedl, že ve vězení byla poprvé. Z přípisu ministerstva spravedlnosti ale vyplývá, že žena už dříve dostala pětiletý nepodmíněný trest odnětí svobody. V roce 2009 jí pak soudy uložily souhrnný trest za podvod v délce 6,5 roku.
„S ohledem na závažnost trestné činnosti by bylo možné uvažovat například o podmíněném uložení milosti,“ napsal v dopise pro prezidenta ministr spravedlnosti Robert Pelikán (ANO). Z dokumentu dále vyplývá, že odesláním podnětu ke zvážení udělení milosti reagovalo ministerstvo na žádost Hradu, která souvisela s výzvou papeže Františka ke zmírnění či odpuštění trestů pro odsouzené.
Žena, která má titul doktorky práv, nastoupila do vězení v červenci 2014, trest jí tak měl skončit v roce 2020. Podle rozsudku v letech 2000 až 2003 vylákala společně s tehdejším manželem podvodným jednáním 267 000 korun, přičemž se pokusili nelegálně získat dalších 14,5 milionu korun.
Omilostněná podvodnice pobírala od roku 2003 invalidní důchod, nyní pobírá starobní. Ve věznici Světlá nad Sázavou byla umístěna ve specializovaném oddělení pro trvale nezařaditelné osoby. V minulosti prodělala vážnou dopravní nehodu s trvalými následky.
S druhou žádostí o milost se na Zemana obrátil papež
Druhou omilostněnou ženou je matka malého dítěte, která způsobila zpronevěrou škodu více než osm milionů korun. Miloš Zeman ji omilostnil v souvislosti s žádostí papeže o odpuštění trestů. Ve vězení měla být celkem pět let, odpykala si přes dva roky. Ministerstvo spravedlnosti její žádost o milost v minulosti zamítlo, protože žena nesplňovala Zemanovu podmínku vážné nemoci.
Žena si podle pravomocného rozsudku ponechávala v letech 2004 až 2008 pro svou potřebu různé finanční částky jako úhradu faktur v hotovosti za odebrané zboží. V minulosti nebyla soudně trestána. Díky vzornému chování mohla věznici už několikrát na čas opustit.
Hrad při informování o udělení milosti upozornil na to, že žena se ve vězení stará o své dítě, které by po dosažení tří let věku muselo od matky pryč. Výjimku z jinak striktního požadavku na nevyléčitelnou či život ohrožující chorobu zdůvodnil tím, že se na prezidenta nedávno obrátil osobním dopisem papež František u příležitosti konce Světového roku milosrdenství.
Zeman dosud udělil pět milostí
Ministerstvo s žádostí údajně oslovil šéf hradního protokolu Jindřich Forejt, kterého prezident Zeman v minulosti prosazoval na místo velvyslance ve Vatikánu.
Zeman dosud udělil pět milostí. První tři omilostnění byli ve vážném zdravotním stavu, další žena trpí podle Hradu psychickou nemocí. Ministerstvo spravedlnosti ročně obdrží zhruba 600 žádostí odsouzených nebo jejich blízkých o milost. Drtivou většinu musí po přezkoumání zamítnout, protože nesplňují přísná kritéria, která Zeman nastavil.


description: Soud nepřiznal právníkovi Václavu Halbichovi nárok na 17 milionů korun za zastupování ČSSD v boji o Lidový dům. Úterní verdikt není pravomocný. Halbich v žalobě požadoval peníze jednak od sociální demokracie, jednak od společnosti Alba, které postoupil svou pohledávku vůči ČSSD jeho někdejší kolega Zdeněk Altner.

title: Právník Halbich u soudu neuspěl. Na 17 milionů za zastupování ČSSD nemá nárok


description: Severočeské město Tanvald čelí kritice kvůli novému skateparku, který je podle kritiků nepovedený, komický a hlavně předražený. Podle nich se daly překážky pořídit kvalitnější a hlavně levnější. Starosta Tanvaldu Vladimír Vyhnálek ale tvrdí, že projekt je dotován v rámci prevence kriminality a proto musel projít soutěží. Vítězná nabídka byla tak nejnižší, jakou město obdrželo.

title: V Tanvaldu postavili nový skatepark. Je to předražená komická zlodějina, tvrdí kritici

maintext:
Příznivcům skateboardingu se nelíbí kvalita překážek, jejich provedení i cena. Skatepark stál Tanvald téměř milion a město na něj získala dotaci od ministerstva vnitra.
Podle předsedy sportovní asociace CBA Dana Murtingera je cena parku neodpovídající provedení. „Mezi skejťáky se o tom mluví. Cena tohohle parku je maximálně poloviční a jeho funkčnost nulová,“ řekl Murtinger, který také upozornil na zničení unikátního skateparku na pražském Smíchově, kde by mělo vyrůst ruské kolo.
Město Tanvald vzalo plácek poblíž sídliště, který nechalo oplotit a vyasfaltovat. Poté zde stavební firma nainstalovala pět překážek a zábradlí, na kterých se prý mohou děti realizovat.
Podoba skateparku v Tanvaldu, za kterou je město kritizováno.
Podle Vyhnálka se ale jedná o park, který si své fanoušky najde. „Mrzí mě, jaké okolnosti doprovází otevření skateparku. Byl plánován jako alternativa pro děti, které žijí na sídlišti a nemají místo, kde by se mohly realizovat,“ uvedl starosta, proč město k výstavbě parku přistoupilo. Podle něj je kritika nespravedlivá.
„Ano, jednu chybu přiznávám. Na zpevnění povrchu jsme použili asfalt, ale podle profesionálů je lepší beton, jelikož asfalt v horkých dnech pracuje,“ přiznal starosta. Na kritiku překážek starosta reagoval zklamaně. „Rozhodně se nejedná o žádný tunel. Fotografie překážek někdo pořídil v době, kdy se jednalo o stavbu, ne v jejich finální podobě. Nikomu není příjemné, když jej pomlouvají nebo ho nařknou z krádeže,“ pokračoval Vyhnálek.
Podoba skateparku během oficiálního otevření.
Podle něj je cena výsledkem soutěže. „Zadali jsme soutěž, kterou vyhrála lokální firma SIZ s nejnižší nabídkou. Soutěž byla zadána jako celek, tudíž objednávku překážek a jejich výstavbu si zařizovala firma sama,“ uvedl Vyhnálek. Podle něj se do soutěže přihlásily ještě další dvě firmy, jaké ale starosta říct nechtěl. „Jednalo se o dvě nadnárodní společnosti, ale jmenovat je nechci,“ řekl.
„Vyhráli jsme v soutěži s touto nabídkou, takže jestli máte pocit, že je to předražené, tak se musíte obrátit na město Tanvald,“ řekl Lubomír Kouble z firmy SIZ s.r.o, která skatepark stavěla.
Ceník skateparku v Tanvaldu.
Kritici skateparku uvádějí srovnání v cenách překážek. Podle nich se daly pořídit lepší překážky levněji. „Rozjezdový bang (název překážky-pozn.red.) v Tanvaldu je tragikomedie za 61 600. Přitom se dal pořídit nový za 10 tisíc,“ uvedli. Podle nich některé překážky nejsou vhodné ani jako prolézačky. S tím Vyhnálek nesouhlasí. „Jedná se o návrh, který byl konzultován s firmou, která se vybavením skateparků zabývá. Museli jsme také dodržet některá bezpečnostní opatření. Kritika mi proto připadá nespravedlivá. Navíc si stěžují dvacetiletí mladí lidé, kteří chtěli vysoké překážky, ale skatepark vznikal pro mladší děti, které nemohou, na rozdíl od těch starých, jezdit do Jablonce nad Nisou, kde je další skatepark.“
Podle jednoho z kritiků se jedná o výsměch a tragikomiku. „Pohybuji se kolem skateboardu deset let a to, co v Tanvaldu postavili považuji za komedii a zlodějinu,“ napsal jeden z kritiků parku na Facebook.
Kritikům skateparku se nelíbí ani oplocení areálu. Podle nich se dalo sehnat mnohem levněji a odkazují se přitom na internetový portál nabízející levné pletivo i sloupky. Podle starosty Vyhnálka ale neví, o čem mluví. „Nevím, jak moc ti kluci rozumí stavebnictví, ale nemohou vzít nějaké výpočty a aplikovat je všude. Vůbec nevzali v potaz terén a práci stavební firmy,“ uvedl.


description: Okupace nebo internacionální pomoc? Když poslankyně KSČM Marta Semelová v České televizi uvedla, že obsazení Československa v roce 1968 nebylo okupací, ale šlo o internacionální pomoc, reakce na sebe nedala dlouho čekat. Věc se dokonce dostala až před soud, který nakonec rozhodl, že Semelová se svá slova nemusí omlouvat.

title: Nazvat okupaci 68' bratrskou pomocí je cynické. Lze to říkat obětem agrese? ptá se historik

maintext:
Je třeba ale dodat, že pouze proto, že podle verdiktu výroky poslankyně nezasáhly přímo do osobnostních práv Michala Kincla, který celou věc před soud dostal.
Semelová v pořadu ČT24 Hyde Park mimo jiné zpochybnila, že přiznání později popravené poslankyně Milady Horákové ve vykonstruovaném procesu bylo vynucené. Vasila Biľaka, signatáře zvacího dopisu vojskům Varšavské smlouvy, označila za pozitivní postavu československých dějin. Dále bagatelizovala represivní funkci Státní bezpečnosti. Za politické vězně se podle ní označují lidé, kteří byli vězněni za běžnou kriminální činnost.
Výroky Semelové i rozhodnutí soudu ale stále rezonují. Co jim říká odborník na naši poválečnou historii Prokop Tomek?
Lidovky.cz: Jak se jako historik díváte na výroky paní Semelové, podle které byla invaze z roku 1968 "internacionální pomocí?
Já názoru o bratrské pomoci nerozumím. Jednak se již nejvyšší sovět SSSR v prosinci 1989 vydal rezoluci odsuzující vojenskou intervenci, takže vidím nesoulad mezi oficiálním stanoviskem příslušné státní moci a tímto ojedinělým názorem. Sovětská armáda a také ostatní zúčastněné armády (sovětská účast byla ale daleko největší) se na území spojeneckého státu, kam přišli údajně na pomoc chovaly jako v dobyté zemi.
Oběti okupace z roku 1968 Srpnová invaze pěti armád Varšavské smlouvy a jejich počínání v Československu si hned v první den okupace 21. srpna 1968 vyžádaly oběti na životech a řadu vážně zraněných československých obyvatel. Největší ztráty byly po střetu sovětských vojáků s neozbrojeným davem v okolí budovy Československého rozhlasu v Praze. Oběti byly hlášeny nejen z dalších míst hlavního města, ale také z jiných měst a obcí (např. z Liberce, Brna, Bratislavy, Košic, Popradu a dalších). Jen první den okupace byly zraněny desítky osob, mnoho z nich těžce. Ztráty pokračovaly i v dalších dnech, týdnech a měsících. Celkem si okupace Československa do konce roku 1968 vyžádala 108 mrtvých, zhruba 500 těžce a stovky lehce zraněných. (Zdroj: Ústav pro studium totalitních režimů)
Lidovky.cz: Jsou případy násilí z doby okupace vůbec nějak ověřitelné? jsou úředně potvrzeny?
Tehdejšími úřady byly nezpochybnitelně zdokumentovány případy nevyprovokované střelby, tedy zastřelení i vražd, násilí, krádeží, rabování atd. Zkrátka pošlapávání zákonů suverénní země. Jestliže za úmrtí československých občanů od října 1968 (podpis smlouvy o „dočasném“ pobytu) byli bráni v řadě případů k odpovědnosti sovětští vojáci, v srpnu až říjnu 1968 se to téměř nestávalo. Jak je možné, že vojáci a velitelé poskytující údajně bratrskou pomoc odmítali nést odpovědnost za své činy?
Lidovky.cz: Co takové výroky říkají o tom, kdo je vysloví? je to jen neznalost, nebo vytěsnění faktů, které neodpovídají komunistickému názoru?
Názor, že v srpnu 1968 šlo o bratrskou pomoc považuji za cynický. Jak je možné nebrat v úvahu oběti této intervence a jejich příbuzné? Usmrceni byli neozbrojení lidé, kteří se na ulicích ocitali nejen aby protestovali proti křivdě ale i náhodně. Bylo by možné zastávat takový názor tváří v tvář příbuzným obětí?
Lidovky.cz: Byli obětmi tehdejší okupace převážně aktivní účastníci protestů a demonstrací, nebo šlo o nezúčastněné občany, kteří netušili, co se vlastně děje?
V srpnu 1968 nešlo v případě mrtvých o žádné ozbrojené bojovníky ale v drtivé většině o náhodné chodce nebo demonstranty, tedy lidi, kteří přišli do ulic projevit svůj názor a mírumilovně protestovat proti okupaci vojsk varšavské smlouvy. V některých případech šlo o oběti dopravních nehod, někdy oběti vražd podnapilých vojáků nebo zběhů. Od srpna do prosince 1968 to bylo nejméně 135 mrtvých. Téměř nikdo z pachatelů zločinů prvních dvou měsíců nebyl potrestán. Sovětští velitelé odmítali sdělovat jména pachatelů a spolupracovat s Veřejnou bezpečností. Upozorňuji, že v drtivé většině nejde o oběti excesů, tedy opilství nebo nekázně ale o vraždy spáchané při plnění vojenských operací.
Lidovky.cz: Kde se tedy podle vás bere snaha nebo vůle po tolika letech opět komentovat tehdejší události?
V každém případě tady vidím snahu vracet se k překonaným názorům, snahu revidovat minulost. Fakta o okupaci 1968 se ale nevytvářejí jako nový propagandistický výklad. Tato fakta vychází z archivů tehdejší státní moci, z pramenů, které sepsali vyšetřovatelé vojenských prokuratur a Veřejné bezpečnosti. Tato fakta zůstala řadu desetiletí ukryta v archivech. Politická a státní moc sice tyto události důsledně zamlčovala a ukrývala ale nikdy výslovně neodmítla. A kromě toho žije řada svědků a příbuzných obětí. Jak se těmto lidem podívat s takovým názorem o „pomoci“ do očí? Jak to všechno jde dohromady s tvrzením, že šlo o pomoc? Pomoc komu a čemu?


description: Bojovníkům proti komunistické totalitě Ludmile Váchalové, Jitce Malíkové, Antonu Tomíkovi a Rudolfu Dobiášovi a přeživšímu z koncentračních táborů Jiřímu Bradymu byly ve čtvrtek v pražském Národním divadle uděleny Ceny Paměti národa. Jimi oceňuje obecně prospěšná společnost Post Bellum od roku 2010 pamětníky zlomových momentů minulého století. Tři z laureátů dorazili osobně. Dobiáš se ze zdravotních důvodů nemohl dostavit a Brady žije v Kanadě.

title: Pamětníci totality, včetně Bradyho,

maintext:
Ceny Paměti národa letos nemají podobu plastiky. Organizátoři se zeptali oceněných, co by sami chtěli, a jejich přání jim pak vyplnili. Váchalová si přála knihu s promluvami kardinála Tomáše Špidlíka a s nadsázkou i rakev, takže kromě knihy dostala i voucher na rakev. Při svém neobvyklém přání se inspirovala šumavskými povídkami Karla Klostermanna. „Šumaváci jsou ohromně praktičtí lidi. Jestliže měli někoho nemocného, tak si na podzim koupili rakev. Když umřel, byla k užitku, když neumřel, tak si do ní dávali jablka,“ řekla Českému rozhlasu a ČTK.
Tomík se díky svému přání, aby se o zážitcích politických vězňů více dověděla veřejnost, setkal se slovenským prezidentem Andrejem Kiskou. Slovenská hlava státu mu vyjádřila úctu a poděkovala a Tomíkův příběh pak zaujal i tamní média.
Malíková chtěla dát dárek křesťanským uprchlíkům z Blízkého východu, kteří nyní žijí v Česku. Uprchlíci z Iráku, kteří bydlí v Českém Těšíně, si poté přáli poznat českou kulturu a památky. Při výletě do Prahy se na Vyšehradě setkali i s Malíkovou.
Dobiáš se chtěl v Praze potkat s přáteli na opeře, ale kvůli operaci srdce nemohl přicestovat. V divadle tak aspoň zazněla zhudebněná Dobiášova báseň.
Brady si přál pouze, aby lidé chodili k volbám. Jen tak je podle něj možné vytvořit pořádnou demokracii. O demokracii při přebírání ceny hovořila také Váchalová. „Teď je na těch mladých, aby se trošku probrali z letargie a přišli na naše místo, protože svoboda není zadarmo,“ řekla.
Váchalová byla zadržena v 18 letech roku 1954 Státní bezpečností kvůli šíření zpráv od svého bratra o podmínkách v trestaneckém táboře. Ve vězení strávila šest let. Malíková zase jako studentka medicíny ukryla stíhané kněze a řeholníky a pomohla jim za hranice. Zatčena byla roku 1953 a odsouzena k 11 letům vězení. Na svobodu se dostala na amnestii roku 1960. Medicínu nikdy nedostudovala, směla pracovat jen v dělnických profesích.
Tomík, zatčený v roce 1951 a odsouzený za velezradu k 15 letům, dokázal s dalšími spoluvězni utéct z jáchymovských pracovních táborů. Krátce poté byl dopaden a postřelen policií. V roce 1960 byl amnestován. Dobiáš vydával s kamarády protirežimní letáky. V roce 1953 byl v 19 letech zatčen a sedm let pak strávil v pracovních táborech.
Bradyho rodiče byli po německé okupaci kvůli židovskému původu zatčeni a zemřeli v koncentračním táboře. Brady s mladší sestrou byl v roce 1942 deportován do Terezína a pak do Osvětimi. Na závěr druhé světové války se Bradymu podařilo uprchnout z pochodu smrti, ale jeho sestra zemřela v plynové komoře. Brady byl letos podle svého synovce, ministra kultury Daniela Hermana, vyškrtnut ze seznamu lidí, kteří měli 28. října převzít od prezidenta Miloše Zemana státní vyznamenání. Společnost Post Bellum sdělila, že poté dostala od stovek lidí vzkazy a prosby, aby Brady dostal Cenu Paměti národa.
Ceny uděluje Post Bellum pamětníkům, „kteří ve svém životě prokázali, že čest, svoboda a lidská důstojnost nejsou prázdná slova“. Kandidáty vybírají historici a badatelé z příběhů uložených ve veřejně přístupné internetové sbírce Paměť národa, kterou založilo Post Bellum v roce 2001. Sbírka obsahuje kolem 5500 svědectví pamětníků z řady evropských zemí.


description: Strahovský tunel dnes ráno uzavřela technická porucha, v tunelu nefungují kamery. Před tunelem se tvoří kolony, na místě jsou dopravní policisté, řekl mluvčí policie Tomáš Hulan.

title: Policie uzavřela Strahovský tunel. Kvůli nefunkčním kamerám se před ním tvoří kolony


description: Na pražském Hlavním nádraží zemřel po pádu zřejmě z ochozu zhruba čtyřicetiletý muž. K události došlo po páté hodině odpoledne. Není jasné, zda šlo o nešťastnou náhodu, nebo sebevraždu. „Původní informace hovořily o tom, že jde o ženu. Později se ukázalo, že mrtvým je muž v ženských šatech,“ uvedl k případu mluvčí policie Tomáš Hulan.

title: Na Hlavním nádraží spadl z ochozu muž v ženských šatech. I přes okamžitou pomoc policisty zraněním podlehl

maintext:
„Přijali jsme oznámení o události zhruba tři minuty po 17. hodině, na místo jsme ihned vyjeli,“ uvedl Hulan pro Lidovky.cz. Zda šlo o nehodu, či úmyslný skok, policie vyšetřuje. „Zjistili jsme v rámci prvopočátečního vyšetřování, že se mělo jednat s největší pravděpodobností buď o nešťastnou náhodu, kdy dotyčný spadl, anebo by mělo jít o cílený skok. Prošetřování ale dál pokračuje a musíme zohlednit všechny varianty,“ dodal Hulan.
Ihned po pádu k muži přiběhl hlídkující policista, který se pokoušel muže intenzivně zachránit. „Aniž by odložil čepici, tak nezaváhal a začal s resuscitací. Než přijela záchranka na místo, tak si kleknul do krve a muže se pokoušel oživit bez jakýchkoli pomůcek. Ani nepotřeboval dispečerku záchranné služby, aby mu po telefonu udělovala rady. Zcela profesionálně a velmi kvalifikovaně prováděl resuscitaci,“ sdělil pro Lidovky.cz mluvčí záchranné služby Dominik Horn. Policista podle něj potom uvedl, že by to přece udělal každý.
Video: Na hlavním nádraží v Praze se našel mrtvý muž v ženských šatech. Na místo míří kriminalisté. https://t.co/GaXxPELlqj pic.twitter.com/6VL9NEufiC — Tíseň.tv (@TisenTv) 10. listopadu 2016
I přes snahu policisty a záchranářů se muže nepodařilo oživit. Totožnost zemřelého policie ověřuje. Jako první o případu informovala Tíseň.tv na svých stránkách.


description: Evropou obchází strašidlo, strašidlo prezidenta Trumpa. Nevíme, co by na to řekl Karel Marx, ale v politických, společenských i mediálních elitách Evropy budí Donald Trump zděšení. Ne že by nebylo čeho se obávat. Trump hrozí vlastní nevyzpytatelností i rozporností toho, co sám hlásá.

title: PETRÁČEK: Šok, přichází Trump. Spíš

maintext:
Ale zásadnější je šok a hysterie zachvacující po jeho zvolení Evropu. Vypovídá to víc o ní než o Americe. O tom, jak si Evropa zvykla žít v jisté myšlenkové bublině, která sice vzývá jinakost, ale skutečně jiné názory cejchuje nálepkou nenávist, rasismus či fašismus. („Trump není demokrat. Je to fašista,“ napsal německý intelektuál Jakob Augstein.)
Nicméně z toho, co Trump řekl v televizi CBS, nic fašistického nečiší. Tedy nepovažujeme-li za fašistickou samu myšlenku vyhostit ty ilegální migranty, kteří prokazatelně porušili americké zákony. Rozuměj: ne plošně všechny „ilegály“, ale ty z nich, kteří mají trestní záznam, patří ke gangům či pašují drogy. Úhrnem dva až tři miliony lidí z celkem asi jedenácti milionů, na kolik se počet „ilegálů“ v USA odhaduje.
Je to fašismus? Pokud ano, pak je fašistkou i Hannelore Kraftová, sociálnědemokratická premiérka Severního Porýní – Vestfálska. V létě kritizovala drhnoucí deportace odmítnutých uchazečů o azyl z Německa slovy: „Takhle to dál nejde. Kdybychom postupovali dosavadní rychlostí, trvalo by přes dvacet let, než bychom vyhostili všechny Severoafričany, které máme poslat zpátky.“
Dále: Trump chce doplnit Nejvyšší soud o konzervativního člena. Ten nahradí zesnulého Antonina Scaliu, rovněž konzervativce, ve stylu „kus za kus“. Je výměna jednoho konzervativního soudce za jiného konzervativce fašismus? Pokud ano, co by byla výměna liberála za konzervativce? Totalita?
Až tak daleko snad nejsme. Pro mnohé překvapivě Trump řekl, že nebude řešit manželství osob stejného pohlaví, neboť to je už hotová věc. Chová se takto fašista? Spíše to připomíná francouzského Charlese de Gaulla. Tento odpůrce evropské integrace založil pátou republiku a stal se přímo zvoleným prezidentem, ale do Římských smluv – uzavřených jen o rok dříve – už nevrtal, ačkoliv sám by byl hlasoval proti nim.
Teď ještě nelze prognózovat, co vše prezident Trump nechá fungovat a co změní. Ale předem si na něm vylévat vztek nepomůže. „Budeme muset zvoleného prezidenta naučit, co to Evropa je a jak funguje,“ řekl v pátek studentům šéf Evropské komise Juncker. Z jeho slov čiší právě takový povýšený tón, jaký v USA nahrál voliče Trumpovi.


description: Počínání Vladimira Putina v čele Ruska se nelíbí jen 14 procentům Rusů, zatímco 86 procent si jej naopak pochvaluje, což je vůbec nejvíce od roku 2008. Vyplývá to z průzkumu, jehož výsledky nezávislé středisko Levada zveřejnilo na svém webu.

title: Putinova popularita dorovnává historické


description: Mimořádně silné zemětřesení zaznamenala v neděli americká geologická služba USGS asi 90 kilometrů severovýchodně od novozélandského města Christchurch. Otřesy podle novozélandského Geonetu dosáhly síly 7,5 stupně.

title: Novým Zélandem otřáslo velmi silné


description: Nedávno oznámená rezignace dlouholetého šéfa Budějovického Budvaru Jiřího Bočka vyvolala po letech opět spekulace o možnosti prodeje tohoto národního podniku. Ten je přitom v nebývalé kondici a státu přináší stamiliony.

title: Privatizace Budvaru nemusí být výhra, státní podnik totiž snáší zlatá vejce

maintext:
Boček, který ze zdravotních důvodů na konci roku opustí nejvyšší post ve firmě, udělal za roky svého ředitelování z Budvaru příslovečnou slepici, která snáší státu zlatá vejce.
Krátkodobý jednorázový efekt z privatizovaných miliard však může být pro část politiků lákavý. Pozoruhodné také je, že spekulace o prodeji Budvaru přicházejí znovu nejen v době, kdy úspěšný šéf opouští funkci, ale současně i v době, kdy soupeř Budvaru v bitvě o značku Budweis – světový gigant Anheuser Busch Inbev – prodává Plzeňský Prazdroj a v užší skupině vážných zájemců je skupina PPF nejbohatšího Čecha Petra Kellnera.
Boček proti privatizaci
Boček je dlouhodobě největším odpůrcem prodeje podniku. Přitom na začátku devadesátých let minulého století, kdy stát privatizaci chystal, měl s dalšími manažery o koupi vážný zájem.
Nestalo se. Nicméně Boček na postu ředitele celé čtvrtstoletí zůstal, stal se jedním z nejdéle sloužících šéfů významných společností u nás. A hlavně – Budvar se pod jeho rukama stal čtvrtým největším (po Prazdroji, Staropramenu a Heinekenu) a vysoce ziskovým výrobcem piva v Česku.
Což samo o sobě ovšem neznamená, že by státní pivovar nemohl být prodán. Už dřívější ministři zemědělství (pod tento resort Budvar spadá) a financí – například v Topolánkově vládě Petr Gandalovič a Miroslav Kalousek – tvrdili, že není důvod, aby stát vařil pivo. Současný ministr financí (a majitel tohoto listu) Andrej Babiš si myslí to samé. Zastání má Boček – prozatím – u nynějšího šéfa resortu zemědělství Mariana Jurečky, který se Budvaru zbavit nechce.
Tržby Budvaru
Obrovsky expandující trpaslík
Z čistě ekonomického a dlouhodobého hlediska by prodej nemusel pro státní kasu znamenat jednoznačnou výhru. Z Budvaru je v současné době stroj na peníze. Je v kondici, v jaké dosud nikdy nebyl, i když ve světovém měřítku je to stále trpaslík.
Za dobu Bočkova vedení zvýšil českobudějovický producent výstav téměř čtyřikrát na loňských 1,6 milionu hektolitrů piva. Loňský desetiprocentní nárůst produkce je přitom pětkrát vyšší, než o kolik rostl celý český pivovarnický trh.
Podle odborníků, například Tomáše Maiera, který se na České zemědělské univerzitě v Praze zabývá ekonomikou pivovarů, je Budvar obrovsky expandující podnik, který má konkurenční výhodu zejména v exportu. Za hranice vyváží přes polovinu celé své produkce, značka Budweiser má celosvětové renomé.
„Je rozumné, že stát svůj Budvar neždímá, nechává ho se ekonomicky rozvíjet,“ hodnotí Maier současnou pozici Budějovického Budvaru.
Světový lídr v oblasti analýz jednotlivých průmyslových odvětví, firma Plimsoll World, řadí Budvar do kategorie „strong“ a na 128. místo nejvýznamnějších pivovarů na světě. Jeho tržby každoročně rostou, loni o 5,6 procenta na 2,5 miliardy korun, hrubý zisk pak o téměř 14 procent na 350 milionů.
Sponzor státní kasy
Na základě novely zákona o státním podniku začal posílat Budvar a další státem ovládané firmy do rozpočtu část svého kumulovaného zisku. Budvar tak tímto způsobem za poslední dva roky dodal do státní kasy prostřednictvím fondu zakladatele 1,3 miliardy. V roce 2014 to bylo 800 milionů a loni 500 milionů. Přesto mu zbývá i na chystané zásadní investice do nutného rozšíření produkce.
Oproti těmto pravidelným příjmům do erární pokladny stojí suma, za jakou by bylo teoreticky možné Budvar prodat. Neexistují žádná aktuální a přesná čísla. Jednu z mála analýz, které se o to podrobně pokusily, vypracoval vroce 2007 analytik společnosti Cyrrus Karel Potměšil.
Samotný pivovar bez ochranných známek jako Budweiser, Budweiser Budvar nebo Bud měl podle ní v té době hodnotu necelých šesti miliard korun. Hodnotu ochranných známek pak Potměšil velmi přibližně vyčíslil na jednu miliardu dolarů (tehdy kolem 20 miliard korun).
Skončí boj o značku?
Odpůrci privatizace připomínají, že prodeji by musela nejprve předcházet transformace na akciovou společnost. To by ale byla velmi riziková operace s ohledem na složité známkoprávní spory, které o značku Budweiser vede ve světě Budvar s americko-belgickým gigantem Anheuser Busch Inbev. Ochranné známky Budvaru jsou všude vázané na národní podnik.
Budvar má úspěšnou bilanci ve vyhraných sporech. V letech 2000 až 2016 definitivně skončilo 197 soudních sporů a správních řízení, z nichž Budvar vyhrál 136 případů, desítka sporů skončila smírem nebo remízou.
Co když americkému soupeři na osudu těch zbylých sporů už tolik nezáleží? Pak by tahle překážka transformace Budvaru na akciovku padla a byla by i snadnější cesta k prodeji.
„Anheuser Busch se chtěl prosadit vůči Budvaru hlavně kvůli posílení svého Budweiseru v Evropě. Jenže po spojení s belgickým Inbevem už teď silnou pozici v Evropě má,“ soudí nezávislý pivovarnický expert a kdysi dlouholetý ředitel Českého svazu pivovarů a sladoven Jan Veselý. „Další spory s Budvarem jsou mu na nic. A za určitých okolností, třeba v souvislosti s prodejem Prazdroje, by se jich mohl vzdát.“


title: Poslanci chtějí zakázat kožešinové

maintext:
Kožešinová farma | foto: Printscreen z videa na YouTube/ Obraz
PRAHA V Česku možná bude platit zákaz kožešinových farem. Farmy by podle poslanecké předlohy, kterou podpořila ve středu v úvodním kole Sněmovna, měly skončit do roku 2019. Provozovatelé by mohli žádat kompenzace od státu, nebyly by ale nárokové.
Novela zákona na ochranu zvířat proti týrání přečkala hlasování o návrhu na zamítnutí už v prvním čtení a nyní zamíří k posouzení do zemědělského výboru a do výboru pro životní prostředí. Budou na to mít tři měsíce místo obvyklých dvou.
Zemědělský výbor, který plénum určilo jako hlavní, se už loni na podzim shodl na tom, že podmínky pro chovy kožešinových zvířat by se měnit neměly. Poslanec KSČM Jiří Dolejš neuspěl s návrhem, aby Sněmovna garanční výbor změnila na výbor pro životní prostředí. Zrušte kožešinové farmy, prosí poslance přední biologové. Ročně zde zemřou tisíce norků a lišek Debatu o předloze poslanci absolvovali v úvodním kole už v úterý, dnes se hlasovalo. Předloha by zakázala „chov a usmrcování zvířat výhradně nebo primárně za účelem získání kožešin“. Netýkala by se tedy například chovu králíků nebo nutrií. Novelu podepsalo pět desítek poslanců, tedy čtvrtina členů dolní komory. Argumentují tím, že podmínky na farmách, byť splňují standardy, neodpovídají potřebám divokých zvířat, i etickými důvody. Předloha má ale taky mnoho oponentů. Obávají se mimo jiné toho, že by zákaz vedl ke vzniku nelegálních chovů mimo kontrolu Státní veterinární správy. V Česku je aktivních podle informací ze Sněmovny devět farem. Nejčastěji se na kožešiny chovají norci a lišky. Ročně jich je zpracováno přibližně 20.000. Počet farem se dlouhodobě snižuje.


description: Anglické slovo sport v jednom z významů označuje zábavu. Přesně takhle, jako ušlechtilou kratochvíli gentlemanů, pojímá svou prezidentskou kandidaturu i Michal Horáček. Ne proto, že by kandidoval pouze „pro zábavu“, ale protože se zatím chová jak hrdina z románů krušnohorského moralisty Karla Maye.

title: ZVĚŘINA: Michal Horáček jako Old Shatterhand. Zatím příliš realisticky nehraje

maintext:
Člověk by čekal, že si nechá přivázat jednu ruku k tělu jen proto, aby v pozorovatelích nevyvolal pocit, že má při souboji nad soupeři výhodu.
V tom je problém Horáčkovy kandidatury: nepočítá s tím, že kampaň bude tvrdá a že protivníci k jeho dehonestaci použijí vše, co najdou. Ať už jde o hráčskou minulost, studium na Západě či jeho jistého druhu celebritnost. Horáček se sám necítí být součástí establishmentu, ovšem pro podstatnou část voličů jí je.
VIDEO: Horáček: Nekandiduji proti Zemanovi, chci léčit lepru Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu
Byl přece mnohokrát v televizi, připravil mnohá představení, prodává nahrávky. To je pro voliče jistého typu jasné kritérium. A že není a nikdy nebyl součástí jakýchkoli politických či rozhodovacích struktur? To je informace, která je pod rozlišovací schopností voliče, jehož musí budoucí prezident také oslovit. Navíc hrál aktivní a podstatnou roli v listopadu 1989 – jak to, že tedy není součástí establishmentu?
Prezidentský kandidát Horáček opakovaně a sympaticky deklaruje, že ctí fakta a nehodlá se uchylovat ke lži. Jenže to samo k vítězství nestačí. Nepochybně je možné volby vyhrát a přitom nelhat, ovšem vyžaduje to úsilí jiného typu než vytříbené akademické debatní schopnosti. Většinový volič nepracuje s fakty, která podrobuje kritice, ale se zdáním.
Přidává-li kandidát sám sobě minusové body, pak asi dělá něco špatně. Proč se pan Horáček snaží všechny přesvědčit, že není kandidátem pražské intelektuální elity, a zároveň vystavuje na odiv, že mu radí slovenská herečka a diplomatka Magda Vášáryová?
Jako každý, kdo chce oslovit veřejnost, musí mít i prezidentský kandidát (případně alespoň jeho tým) povědomost o tom, že tahle dáma jej tlačí do pozice přezíravého intelektuála. Svým nešťastným moralizováním o uprchlících si herečka pohněvala nemalou část voličstva. Jinak řečeno, chce-li pan Horáček zvítězit, měl by hledat mezi herci podporovatele spíš v typech jako Miroslav Donutil či Bolek Polívka. U nich se sice nedá ušlechtile meditovat nad tím, co kandidátovi poradili, avšak tihle pánové by popularitu jakéhokoli kandidáta řádně vyztužili. O ni jde v přímé volbě především.
Nemá-li Michal Horáček zůstat u akademického elektorátu, musí zapomenout na snobismus.


description: Ve věku 94 let zemřel v libereckém hospicu herec František Peterka, zřejmě v noci na dnešek. Informaci televize Prima potvrdil zdroj z hercova okolí. Nezapomenutelným se stal Peterka pro několik generací diváků jako Krakonoš z večerníčku Krkonošské pohádky nebo rolemi v řadě komedií - například trenéra juda v Jáchyme, hoď ho do stroje!, kde uplatnil své sportovní nadání.

title: Zemřel filmový silák a Krakonoš František Peterka, bylo mu 94 let

maintext:
Liberecké divadlo už vyvěsilo černý prapor, na této scéně vytvořil asi 250 rolí. „Dozvěděla jsem se to před chvílí, hned jsme dala pokyn,“ řekla ředitelka divadla Jarmila Levko. Úmrtí herce televizi Prima potvrdil liberecký herec a Peterkův kolega z divadla Ladislav Dušek.
Peterka toužil uspět jako vzpěrač, ale nakonec ho osud zavedl do divadla. Herecké začátky odbyl ve Slováckém divadle v Uherském Hradišti, odkud zamířil do libereckého Divadla F. X. Šaldy, kde vytvořil kolem 250 rolí. Již od konce 40. let se začal objevovat ve filmech. Až do roku 1992, kdy se naposledy objevil ve filmu Karla Kachyni Kráva, ztvárnil desítky filmových rolí.
Ať už byl Peterka v hlavní, nebo vedlejší roli, vždy dokázal přitáhnout pozornost svým sebevědomým vystupováním, fyzickou kondicí a hlubokým hlasem, které ho předurčovaly pro role „tvrďáků“. Takové si zahrál například ve filmu Jáchyme, hoď ho do stroje!, komedii „Čtyři vraždy stačí, drahoušku“, ale i v pohádkovém seriálu Arabela, kde se skrýval pod maskou Fantomase. Svých vloh pro komedii pak plně využil třeba ve snímku Zítra to roztočíme, drahoušku...!.
Přestože si Peterka získal generace dětí rolí Krakonoše, na natáčení Krkonošských pohádek nevzpomínal zrovna rád, protože se tehdy moc nevyspal. „Ze zkoušky v divadle jsem jel do Prahy na Barrandov, tam jsme točili do rána, a pak jsem se zas vracel do Liberce,“ popsal v minulosti svůj tehdejší život. Za týden tehdy naspal sotva pár hodin a ještě musel jako Krakonoš kouřit dýmku, přestože byl nekuřák.
Podívejte se na známou scénu z filmu Jáchyme, hoď ho do stroje!
V roce 2001, kdy bylo Peterkovi 79 let, poznamenal vitálního muže těžký úraz. Na obvyklé procházce kolem liberecké přehrady ho nepozorná řidička vozem přirazila na svodidla tak nešťastně, že mu jednu nohu zlomila a druhou částečně rozdrtila. Herec prodělal čtyři desítky operací, ztratil 50 kilogramů na váze a musel chodit o berlích. „První rok jsem prosil pánaboha, aby si mě vzal. Ten další rok jsem to zase bral zpátky,“ řekl Peterka před několika lety ČTK.
Přesto se zase dokázal postavit na nohy. Přiměla ho k tomu jiná tragická událost z jeho života. „Maminka umřela v 98 letech, protože uklouzla na schodech, když vynášela popel,“ uvedl v roce 2012. Maminka podle něj tehdy utrpěla otřes mozku a musela do postele, a tím, že ležela, už nenabrala energii a v krátké době pak zemřela. Tato zkušenost byla zřejmě hlavním důvodem, proč se po těžkém úrazu snažil co nejdříve začít znovu chodit.
Další operace prodělal v posledních letech kvůli infarktu a zlomenině krčku. Poslední měsíce svého života strávil v libereckém hospicu.