description: Léto roku 1998 bylo na Bruntálsku ve znamení události, která v tomto kraji nemá obdoby. Od srpna do října tam slavný francouzský režisér Luc Besson natáčel historický velkofilm Johanka z Arku.

title: Johanku z Arku točili na Bruntálsku. Francouzi hledali panenskou přírodu

maintext:
Vybral si prostor u přehrady Slezská Harta, mezi obcemi Razová, Mezina a Nová Pláň. Prý mu vyhovoval terén a líbila se panenská příroda. Tady vyrostly kulisy středověkého hradu a města. Areál natáčení byl hlídán jako nedobytná pevnost, ochranka jej bedlivě střežila, neproklouzli ani místní novináři.
Podnikatel z obce Razová Rostislav Vlachynský, dnes zaměstnanec obecního úřadu, měl ale tehdy štěstí v neštěstí. Hrát v komparzu nemohl, protože se před natáčením zranil, ale do areálu pronikl díky známosti s šéfem ochranky štábu.
Filmová místa Letní seriál MF DNES a iDNES.cz vás zavede na několik desítek míst po celé České republice, která si filmaři vybrali jako kulisu pro filmy, televizní seriály nebo hudební klipy.
Dodnes má na natáčení živé vzpomínky - slyšel řvát rozlíceného režiséra Luca Bessona a především má uschovány cenné artefakty z první bojové linie, repliku hliníkového meče a několik šípů.
„I teď, kdyby se tu po louce někdo prošel s detektorem, určitě něco najde. Tehdy tady ležely těch šípů stovky. Stálo tu takzvané hrazení, dřevěná hradba s padacím mostem. Na vrchu postavili Orleán, kulisy brány, vjezd do města a dole na vodě byl hrad s vodním příkopem. Jeden místní klučina tu jezdil kopat s bělorusem. Stopy po jeho pásu jsme pak viděli ve filmu při záběrech bitvy. Takových chyb se najde,“ usmívá se Vlachynský.
Kamarádství s šéfem ochranky mělo výhody
Vesnice Razová se během několikaměsíčního natáčení změnila. Přijela spousta lidí, kuchaři, ochranka, do hospody chodili pít i hrát na kytaru.
„Bohémové, co umí pařit, bylo tady veselo. Natáčení se protáhlo nečekaně do podzimu, kdy už začalo padat listí, což se muselo digitálně retušovat. Já měl štěstí, že jsem měl doma ubytovaného šéfa ochranky objektů. Kámošil jsem s ním, takže jsem měl na výběr z množství placek opravňujících ke vstupu do areálu,“ vypráví Vlachynský.
„Byl jsem tak pasován na trenéra ledasčeho, třeba havranů, přitom o tom nic nevím. Záleželo, co mi dal za odznak. Na památku jsem si z první lajny odnesl meč. Je to replika, která byla vidět a opravdu hrála. Má na sobě vyražený nápis Excalibur.“
Přípravy na film byly velkolepé. Konkurz na středověký komparz se konal v Bruntále, v budově bývalého sídla KSČ. „Drapli mi na hlavu pytel a říkali, že by bylo fajn, kdybych se nemusel holit, že bych vypadal jako irský typ. Že svým ksichtem vyhovuju natolik, abych se dostal do první linie, ale zranil jsem si achilovku a bylo po hereckých ambicích,“ vzpomíná Vlachynský.
Samotných herců na místě nebylo mnoho. „Hlavně tu byli ubytováni kaskadéři. Aby sehráli hlavní bitvu, byli vyzbrojeni a uměli dobře šermovat. Bylo jich několik vln, komparzisti z té první dostali hliníkové meče a plastové brnění, pak přišla druhá vlna s dřevěnými meči a pak třetí, která neměla nic, jenom přes hlavu přehozený pytel,“ vypráví. Komparzisté se dali poznat i v civilu, měli totiž charakteristicky vystříhané vlasy.
Místo natáčení se změnilo
„Největší bitva se odehrávala na protější straně od Razové. Bylo tam deset tisíc komparzistů. Autobusy lemovaly cesty odtud až po Bruntál. Slyšeli jsme jejich dunění a hukot, přes kopec se to neslo vzdušnou čarou čtyři kilometry. Všichni museli křičet hurááá,“ barvitě líčí Vlachynský. Dnes je místo největší bitvy u Slezské Harty k nepoznání. „Je to zalesněné, hned po natáčení to osadili, tehdy to ale bylo monumentální, hrad na vodní hladině.“
Na to, jak zručně se dala tehdy ve francouzské produkci postavit replika středověkého města, vzpomíná i tehdejší hrázný Slezské Harty Petr Zich. „Johanka, to byly šichty. Pronajali si naši loď a jednou za čas na ni dali kamery a z vody dělali záběry. Celý den jsme tam stáli a oni pak něco za hodinu natočili, to byla krása. Postavili z ytongu městečka, pak spreji udělali patinu, že už to chytá mech. Navezené fošny a trámy opálili a ostříkali tlakovou myčkou, že to dřevo vypadalo, jako by tam bylo staletí,“ popisuje Zich.
Za Millu Jovovich skákala Naďa Knopová
Filmaři také na inzeráty sháněli koně. „Šéfová koní byla nádherná černoška s copánky a v lesklých legínách. Všichni čuměli a naráželi do sebe, když šla kolem. Skok na koni, když jede proti špičatým kůlům, herečka Milla Jovovichová odmítla, tak to za ni skočila Naďa Knopová z Rudné pod Pradědem. Všechny nebezpečné scény odskákala na bělouši jménem Majáles. Milla jezdila na koni sice dobře, ale na to si netroufla,“ říká Vlachynský.
Natáčení mělo i svá úskalí, řadu zranění i smrtelnou nehodu. „Besson je blázen jako každý jiný režisér. Bylo mu jedno, jestli pršelo. Chytil kameramana za límec, švihl s nástroji o zem, sedl si do bahna a točil si sám. Zranění byla, jeden zakopl, jiní ho pošlapali,“ líčí pamětník. Hned první den natáčení se smrtelně zranil osvětlovač Pierre Jouan Loyc. S šestikolkou narazil do stromu.
Nejbizarnější příhoda přišla v okamžiku, když trenérům zvěře uteklo hejno havranů. Byli vycvičeni, aby klovali syrové maso z domnělých mrtvol. „Ze Sovince přijel sokolník. Nevěděli si s nimi rady. Kdyby utekli dva nebo tři, tak se nic neděje, ale to byla stovka, a to už je znát. Navíc to není přirozené zvíře pro zdejší prostředí,“ vysvětluje Vlachynský.
Dnes už je v Razové klid. „Dříve sem jezdili turisti, ale už to bude osmnáct let a už to není ono. V době natáčení se uvažovalo o turistickém využití makety hradu, ale nenašel se nikdo, kdo by ji udržoval,“ popisuje zaměstnanec úřadu. Co se s ní tedy stalo? Rozebraly ji firmy i místní občané na otop.


description: Další železniční přejezdy v Moravskoslezském kraji se stanou bezpečnějšími. Křížení trati se silnicí v Polance nad Odrou blízko Ostravy už dokonce dočasně hlídají unikátní kamery. A na dětských hřištích by se mělo objevit více cvičných přejezdů.

title: Kamera na železničním přejezdu u Ostravy odhalí průjezd na červenou

fasttext_language: cs


description: Hasiči i záchranáři v pátek zasahovali u nešťastné události v zahrádkářské osadě v Ostravě-Martinově. Žena tam spadla do dva a půl metru hlubokého sklepa a utrpěla otevřenou zlomeninu kotníku.

title: Žena spadla do sklepa zahradní chatky. Manžel vymontoval schody


description: Obyvatelé malebných Šilheřovic mají jasno, kudy vede cesta do Londýna – kolem jejich kaštanové aleje z časů Rothschilda. Právě tady se totiž odehrávají některé z klíčových záběrů milostné zápletky jinak válečného dramatu Tmavomodrý svět.

title: V Šilheřovicích se točil Tmavomodrý svět. Kudy do Londýna, ptal se Vetchý

maintext:
Pouhých osm set metrů od mohutných stromů pak stojí vilka v dobovém staroanglickém slohu, kterou filmaři často využívají. Je součástí zámeckého areálu, který se objevil také v několika televizních pohádkách nebo v hororu Travis.
Filmová místa Letní seriál MF DNES a iDNES.cz vás zavede na několik desítek míst po celé České republice, která si filmaři vybrali jako kulisu pro filmy, televizní seriály nebo hudební klipy.
Tvůrci Tmavomodrého světa se o zdejší lokalitě dozvěděli z interního nabídkového katalogu televize. Přilákal je charakteristický sloh budovy, který se ideálně hodí do předválečné Británie. Staroanglický sloh upoutá na první pohled a jeho ráz je zřejmě dán tím, že poslední potomek Rothschildů měl za manželku Angličanku.
Dům v minulosti patřil hajnému či lesníkům
„Tehdy mně bylo 22 let a studoval jsem vysokou školu. Byl jsem se vůbec poprvé podívat na natáčení filmu a byl to zážitek na celý život,“ vzpomíná současný starosta Šilheřovic Radek Kaňa.
Na první pohled unikátní stavba vilky pochází z doby Rothschildů, kteří se tady usadili od poloviny 19. století a zdrželi se až do roku 1936, kdy museli nuceně odejít. Zůstal po nich celý historický komplex včetně parku.
„Náš park je koncipován tak, že má sedm vstupních bran - podle Jeruzaléma. U šesti z nich je nějaká nemovitost. Dům, kde se natáčel Tmavomodrý svět, patrně patřil v minulosti některému z hajných nebo lesníků. Samotné bráně se u nás říká Ostravská, protože když půjdete touto cestou dalších pět kilometrů, tak se dostanete do Ostravy,“ prozrazuje starosta.
„Vím, že hlavní zázemí štábu bylo u fotbalového hřiště, tam měli veškerou techniku. Co se týká ubytování, to nevím, už je to patnáct let. Je ovšem pravděpodobné, že bydleli poblíž,“ dodává starosta.
Zajímavé je porovnání jeho vzpomínek s dobovými informacemi společnosti Cineart: „Po natáčení na Hradčanech se štáb přesunul do Šilheřovic u Ostravy, kde Jan Vlasák objevil typické ‚anglické sídlo‘ z červených cihel - bývalou novogotickou vilu barona Rothschilda. Vnitřek domu, kde bydlí ve filmu Susan s londýnskými dětmi, pak vyrostl v prázdné hale pražského podniku ČKD. Nejen architektura, ale i design maličkostí, jako je třeba vypínač nebo obyčejná klika u dveří, jsou ale v Anglii trochu jiné než na kontinentě. Proto byly téměř všechny výrazné kusy nábytku – třeba pohovka v Susanině obývacím pokoji – kvůli autentičtějšímu dojmu dovezeny přímo z Británie.“
Interiéru domu tak tehdy filmaři nevyužili a i dnes pro nás zůstává uzavřen, současný majitel je totiž na dovolené. O vilu se však patřičně stará, nechal jí opravit charakteristické anglické komíny i střechu. Štáb Jana Svěráka dělal jen úpravy na vstupní bráně do parku. Podle starosty měla být celá černá, dnes ji už ovšem pokrývá rez.
Starosta vzpomíná i na tehdejšího majitele vily pana Tesaříka. „Vždycky přijížděl od Ostravy autobusem a pěšky chodíval do kopce. Od něj to měl filmový štáb v pronájmu,“ říká.
Filmoví fanoušci si však Tmavomodrý svět s touto částí Slezska příliš nespojují a o tomto místě natáčení vědí jen znalci. Situace by se ovšem mohla změnit v blízké budoucnosti. „Musím se přiznat, že to není příliš propagováno, ale vybudováním naučné cyklostezky to chceme změnit. Občas se ale na místa natáčení někdo zeptá a místní jej pak rádi pošlou správným směrem. Můžou si vyfotit alej, která je opravdu krásná a u které se vždycky Ondřej Vetchý ptal na cestu na Londýn,“ připomíná Radek Kaňa.
Natáčení Tmavomodrého světa si pak místní občané chtějí po patnácti letech připomenout.
Svěrák se omluvil, připravuje se synem nový film
„Oslovili jsme pana Zdeňka Svěráka, jestli by nepřijal i se synem naše pozvání, že bychom rádi udělali nejen projekci filmu, ale také autogramiádu či diskusi,“ prozrazuje Kaňa a v ruce drží kopii dopisu od slavného tvůrce.
Zdeněk Svěrák je tam na fotografii a všechny pozdravuje, s omluvou ale účast z časových důvodů odmítá. „Honza chystá nový film a oba se těšíme, jak se v létě zabarikádujeme na chalupě a nikomu neotevřeme a nikam mezi lidi nevyjdeme.“
Výročí si tak připomenou jen místní a budou vzpomínat na to, jak filmový štáb v době natáčení pobýval v Šilheřovicích přibližně měsíc. Bude mezi nimi i tehdy dětský herec Ondřej Paskuda.
„V době natáčení filmu mi bylo devět let a hraji tam jedno z těch malých dětí. Objevili mě, když jsem šel po ulici. Režisér s paní učitelkou mě nabrali autem a ráno už jsem mířil na konkurz. Byl to zážitek, i když mi to příliš nedalo,“ vybavuje si po letech současný podnikatel.
Natáčení pro něj trvalo asi čtrnáct dní, a uvolnili jej proto i ze školy. „Vzpomínám na to ale v dobrém. Pan Vetchý i ostatní členové filmového štábu byli v naprosté pohodě. To, že jsem se dostal k filmu, byla ovšem náhoda, mě tehdy zajímal spíš fotbal. Herci měli základnu v domě, kde se natáčelo, a točili jsme také v Praze. Hned po tomto filmu jsem zkoušel ještě jeden konkurz, ale tam mě nevzali a pak už jsem měl jiné zájmy. Upřímně, už jsem na to zapomněl, ale zážitek to byl příjemný.“


description: Beletrie bez čekání. Bez rezervací. Legálně. A zadarmo. S takovými výhodami si nyní mohou čtenáři přihlášení v Moravskoslezské vědecké knihovně v Ostravě půjčovat bestsellery českých i světových oblíbených autorů v češtině. Pokud ovšem využijí novinky a vypůjčí si e-knihu.

title: Vědecká knihovna v Ostravě má dva tisíce e-knih, půjčuje je zdarma


description: Na Dny NATO v Ostravě přiletí mimo jiné americký bombardér B-1B Lancer se speciální technologií, díky které je pro radary neviditelný. Na Letišti Leoše Janáčka se třetí zářijový víkend představí technika z jednadvaceti zemí.

title: Dny NATO lákají na bombardéry. Návštěvníci uvidí přes sto letounů


description: Někteří Ostravané sní o tom, že za pár let budou cestovat nad městem v kabině lanové dráhy, jiní to považují za drahou zbytečnost. Město vyslyšelo první ze zmíněných skupin a lanovka se dostala do první desítky strategických projektů města. V seznamu je i sdílení kol a proměna náměstí Republiky.

title: Mezi plány Ostravy pro příští roky je sdílení kol i městská lanová dráha

maintext:
Lanová dráha má spojit hlavní turistické cíle Ostravy, jako je zoologická zahrada, Slezskoostravský hrad či Dolní oblast Vítkovice.
„Městská lanová dráha by měla sloužit nejen turistům, ale i místním občanům jako rychlý a ekologický dopravní prostředek. Pokud se podaří projekt uskutečnit, naváže na historickou tradici. V minulosti jezdily nad hlavami Ostravanů vozíky s uhlím,“ vysvětluje primátor Tomáš Macura.
Podotkl, že projekt lanovky pro lidi je teprve ve fázi přípravy. „Nechali jsme zpracovat studii proveditelnosti, která ukáže, zda je vůbec reálné lanovku postavit a kde by mohly být zastávky.“
Tak či tak dalo současné vedení Ostravy najevo, že o výstavbě lanové dráhy vážně uvažuje, a to v nejbližších letech. Lanovku totiž magistrát zařadil do první desítky projektů zahrnutých do strategického plánu města na léta 2017 až 2023. Celý plán bude sice hotový až na konci roku, už nyní ale město chystá projekty, které by se mohly uskutečnit v nejbližší době.
„Například řemeslný inkubátor by se mohl otevřít už před Vánocemi, aby si tam lidé mohli vyrobit dárky,“ sdělil Macura. Upřesnil, že v areálu bývalého dolu Hlubina vzniká sdílená řemeslná dílna pro veřejnost. „Nadšenci, kutilové i profesionální řemeslníci tam budou moci tvořit s profesionálními stroji a nářadím pro práci se dřevem, kovem, keramikou, papírem, textilem a kůží, ale i s vybavením pro vyspělé technologie, jako je gravírování a 3D tisk,“ dodal Macura.
Na projektu spolupracují s městem VŠB-TU Ostrava a nezisková Dílna Provozu Hlubina, partnerem projektu jsou i Dolní Vítkovice a další se rýsují z řad středních odborných škol.
Ostravané si řekli o sdílení kol
Už příští rok se mohou lidé těšit na projekt veřejného sdílení kol, takzvaný bikesharing. Kdo bude chtít, půjčí si kolo na některém ze stanovišť a vrátí ho na jiném. Po takové službě volá řada lidí. Vyplynulo to z ohlasů Ostravanů, kteří se zapojili do ankety cílené na přípravu strategického plánu.
„Do přípravy strategie se různou formou zapojilo už téměř 18 tisíc lidí. Máme z toho velkou radost,“ řekl primátor a dodal, že teď může veřejnost posílat vlastní konkrétní návrhy projektů, které by pomohly proměnit Ostravu v ještě lepší místo k životu. „Každým námětem se budeme seriózně zabývat,“ slíbil Macura. Formulář je dostupný na www.fajnova.cz/chci-se-zapojit.
Projekty města výstavba městské lanové dráhy
komplexní proměna náměstí Republiky
architektonické soutěže na řešení prostoru Umělecké ulice a náměstí Msgre Šrámka
revitalizace lesoparku Benátky a Hulváckého kopce
revitalizace Výškovických rybníků
revitalizace Pustkoveckého údolí
řemeslný inkubátor
zavedení bikesharingu
výstavba 12 rodinných domů pro lidi se zdravotním postižením
dotační program na rozvoj talentů
Podle Daniela Konczyny, který se na tvorbě strategického plánu podílí, je přístup Ostravy výjimečný. „Troufnu si říci, že v Česku ještě nikdy neplánovalo žádné město své kroky do budoucna takovým způsobem jako teď Ostrava. Daří se to i díky ohromné aktivitě obyvatel, kteří chtějí něčím přispět a sami nám nabízejí spolupráci,“ uvedl.
Šéf odboru strategického rozvoje Václav Palička dodal, že všech deset zmíněných projektů už je zahrnuto do připravovaného návrhu rozpočtu na příští rok, ale většina jen nižšími částkami určenými na přípravu projektové dokumentace.
S výjimkou řemeslného inkubátoru, kterému bude stačit zhruba kolem pěti milionů na přestavbu bývalé kompresorovny na Hlubině, bude většina záměrů nákladných. Například lanovka může spolykat nejméně půl miliardy, přestavba náměstí Republiky přibližně 700 milionů.
A v plánu má město řadu dalších akcí. „Počítáme s podporou vzdělávání, s tím souvisí i výstavba nové Fakulty umění na Černé louce, která může stát až 1,5 miliardy. V tomto případě i v některých dalších ale investorem nebude město. Podle zkušeností z minulého období však odhaduji, že v příštích osmi letech Ostrava proinvestuje kolem osmi až deseti miliard,“ dodal primátor.


description: Méně nezaměstnaných žen, delší doba na nemocenské nebo pomalejší růst HDP. Tak vypadalo posledních deset let v Moravskoslezském kraji očima statistiků.

title: Statistici zhodnotili desetiletí, Moravskoslezský kraj stále pokulhává


description: Kopřivnické automobilce se podařilo vypátrat závodní speciál Tatra 815 6x6 VE „Ostrý-II“, který v roce 1986 jel poprvé dakarskou rallye. Kamion, jenž desítky let brázdil africké pouště, bude hlavní atrakcí nového muzea Tatry.

title: První Tatra z Dakaru se vrátila po třiceti letech do Kopřivnice

maintext:
Jeden ze dvou vozů Tatra, které v roce 1986 kopřivnická automobilka poprvé vyslala na světoznámou rallye Paříž-Dakar, je tak zpátky u svého výrobce.
Zástupcům společnosti Tatra Trucks se podařilo vypátrat ve Francii současného majitele závodního speciálu a ten souhlasil s jeho výměnou za nový vůz Tatra Phoenix. Při příležitosti předání se v pondělí vozem projela i trojice závodníků Zdeněk Kahánek, Josef Kalina a Mirek Gumulec, kteří s ním před třiceti lety dakarskou rallye absolvovali. Automobil bude kompletně renovován a stane se jedním z hlavních exponátů nového muzea, které chce kopřivnická automobilka zřídit.
Několikrát se zúčastnil extrémního závodu, poté skoro třicet let jezdil v těžkých podmínkách severní Afriky. Přesto je dnes dakarský speciál plně funkční a provozuschopný. V takovém stavu jej zástupcům společnosti Tatra Trucks předal francouzský podnikatel Jean Philippe.
Vozidlo doteď sloužilo v zejména v západní Africe, kde jezdilo jako doprovod různých expedičních výprav.
„Kamion sloužil dokonce i v takzvaných červených, nebezpečných zónách, kde musel být hlídán francouzskou armádou. Dříve toto vozidlo mapovalo trasy rallye, aby se předem zjistilo, zda trať závodní kamiony zvládnou,“ popsal historii vozu Jean Philippe.
Kde jsou další vozy z prvního Dakaru?
Toho sice těší, že se vůz dostane do muzea, loučil se s ním ale s těžkým srdcem. „Bylo to zázračné auto, na které se dalo spolehnout. Jednou mi například ve stotřicetikilometrové rychlosti praskla pneumatika, vozidlo to ale ustálo, udrželo se na cestě i v takové situaci,“ vzpomínal Philippe.
Kamion navíc čeká ještě jeden závod. Veteránská rallye z Vídně do Kopřivnice, která se má jet příští rok v rámci oslav 120. výročí od zahájení výroby v kopřivnické automobilce.
A jaký je osud dalších tatrováckých vozů z první dakarské rallye?
„Pro první účast vznikla tři auta a všechna tři dosud existují. Prototyp, kterému se říkalo nultý vůz, mám vypátraný do předposledního majitele, pak byly dva závodní vozy, kterým se říkalo ostré. U Lopraisova (Karel Loprais, několikanásobný vítěz Dakaru, pozn. red.) vozu známe také majitele, ten ale začal při vyjednávání o výměně natahovat, proto jsme se domluvili raději s Jeane Philippem, který byl mnohem vstřícnější,“ uzavřel Smolka.


description: Radnice Českého Těšína varuje na svém webu před podvodníkem. Strážníci totiž pátrají po falešném popeláři, který se snaží vymámit peníze z místních obyvatel.

title: Falešný popelář mámí z lidí peníze na rozlučku. Odcházím do penze, tvrdí

maintext:
„Domy v Masarykových sadech obcházel ve středu muž ve věku kolem 65 let. Měl zavalitější postavu, tmavší pleť, na sobě zelenou košili a černé kalhoty. Představoval se jako popelář. Vyprávěl bajku o tom, že odchází do penze, a žádal o příspěvek, který chce použít na rozlučkovou akci pro své kolegy,“ líčí mluvčí města Dorota Havlíková.
Muž spoléhal na dobrotivost a důvěřivost starších lidí. Tak jako falešný popelář, který obcházel město před dvěma lety. Jenže se přepočítal. Jedna z oslovených žen zatelefonovala firmě, která sváží odpad, a zjistila, že jde o podvodníka.
„Pracovnice firmy, která s ženou mluvila, obratem informovala nás,“ popisuje městský policista Petr Glaic, který má na starost prevenci kriminality. „Na místo jsme vyslali hlídku, ale muže už nezastihla. Pátráme po něm,“ dodává strážník.
Obyvatelé Českého Těšína přitom stále častěji volají strážníkům na linku 156 nebo na radnici, když je někdo obtěžuje u dveří bytu.
„Od roku 2013 totiž platí ve městě vyhláška zakazující podomní prodej. A lidé to vědí,“ popisuje Havlíková s tím, že strážníci každý rok pokutují porušení vyhlášky.
„Letos už jsme řešili podezření na porušení vyhlášky třinácti osobami. Sedmi lidem jsme na místě uložili blokovou pokutu ve výši od 300 do tisíce korun, čtyři jsme buď nezastihli na místě, nebo jsme jim podomní prodej neprokázali a jeden případ jsme předali k dořešení radnici,“ vysvětluje Glaic.
Opakovaně se objevují i falešní vnuci nebo sociální pracovníci
Úředníci i strážníci apelují na obyvatele města, aby jakékoli podezření na podvodné jednání hlásili strážníkům nebo policii.
„V regionu se opakovaně objevují falešní vnuci, prodejci nepravého zlata, ale také podvodní sociální pracovníci, zaměstnanci různých energetických společností a několikrát se vyskytli i podvodní vodaři, kteří se snažili lidem namluvit, že kvůli stížnosti sousedů potřebují okamžitě vyvézt žumpu nebo propláchnout kanalizaci. Pokaždé šlo o snahu vylákat peníze,“ přibližuje Havlíková.
I falešný popelář, který chtěl vybírat poplatek za odvoz odpadu v hotovosti, už ve městě byl. „Ovšem žádost o příspěvek na odchod do důchodu je raritní novinkou,“ netají mluvčí města.
Lidé by podle ní v žádném případě neměli nikoho cizího pouštět do bytů, neměli by nikomu předávat osobní údaje, doklady či smlouvy. „A rozhodně by žádné poplatky neměli nikomu platit v hotovosti, s výjimkou pokladny na městském úřadě nebo v sídle příslušné organizace,“ dodala Havlíková.


description: Až padesát procent rakovinotvorného benzo(a)pyrenu vypouštějí do ovzduší v Moravskoslezském kraji lokální topeniště. Obce proto vítají kontroly kotlů, které by mohly začít od ledna příštího roku. Dokazování spalování odpadů ale bude složité. Na začátek je potřeba například půlhodinové video kouře z komína.

title: Úřady se připravují na kontroly kotlů, dokazování ale bude složité

maintext:
Zazvonit a zkontrolovat, čím doma lidé topí. Takovou pravomoc by od ledna příštího roku mohli mít úředníci. Umožňuje jim to novela, kterou v uplynulých dnech schválila sněmovna. Čoudící komín, který zamoří vzduch v celé obci, by tak už nemusel být typickým obrázkem zimního období v regionu.
„Nepůjde o plošné kontroly, až na základě upozornění a výzev úředníci přistoupí k samotné kontrole v domácnosti. V kotli smí lidé spalovat pouze paliva určená pro tento kotel výrobcem a hlavně nesmí pálit odpad,“ popsala mluvčí ministerstva životního prostředí Petra Roubíčková s tím, že novela za nedodržení ukládá pokutu až do výše 50 tisíc korun.
Starosta Bohumína: Narušování soukromí? Nesmyslné
Kontroly vítají například ve Věřňovicích na Karvinsku, kde se každoročně potýkají s nejvíce znečištěným ovzduším v kraji. „Jsem moc rád, že se k tomu přistupuje. Důležité je, že většiny lidí se to vůbec týkat nebude. Ale jde o to získat metr na dva tři domkaře, kteří každoročně topí, čím nemají, a zamoří tak vzduch všem,“ zmínil starosta Pavel Buzek.
Novela vyvolala diskusi o narušení soukromí. S tím ale nesouhlasí například starosta Bohumína Petr Vícha. „Lidé musejí do svých domů pouštět například odborníka pro pravidelnou revizi komínů. Argumenty, že novelou dojde k narušování soukromí, jsou proto nesmyslné. Předpokládám, že v praxi se kontroly budou využívat ojediněle ve chvíli, kdy selžou ostatní možnosti na domluvu a dotyčný bude upozornění ignorovat.“
I v Bohumíně pak každoročně evidují desítky stížností. „Většinou se jedná o městské části, kde je starší zástavba rodinných domů. Z některých se často valí černý kouř,“ pokračoval Vícha. Prokázat, že někdo spaluje odpady, ale nebude jednoduché.
„Podnětem, který spustí první fázi kontroly – tedy upozornění – může být i svědectví sousedů. Musejí ale doložit fotografie či minimálně třicetiminutové nepřetržité video zachycující kouř z komína neodpovídající tmavosti. Třicetiminutové proto, aby se vyloučilo, že majitel domku v kotli pouze roztápěl,“ vysvětlila Roubíčková, podle které navíc tohle opatření předchází případnému vyřizování sousedských účtů.
Chytit hříšníka přímo při činu bude velmi složité
Některé obce a města ale už teď namítají, že natáčet půlhodinový záznam kouře nikdo nevydrží. Upozorňují i na to, že kontroly nebudou účinné.
„Neumím si představit, že by někdo topil odpadky a předvedl to kontrole, která musí svou návštěvu ohlásit s předstihem,“ řekla vedoucí odboru životního prostředí v Hlučíně Soňa Prášková s tím, že novela může působit maximálně jako prevence. „Někteří snad kvůli hrozbě kontrol spalování nevhodného paliva omezí. Ale obávám se, že na zcela bezohledné lidi nebudou kontroly dostatečným metrem.“
To potvrzují i v Karviné. „Z našich zkušeností víme, že na dobu kontroly dají lidé vše do pořádku a posléze se zase vrátí ke ‚starým praktikám‘. Uvidíme, jaké bude mít nový zákon prováděcí předpisy a zda bude mít efekt,“ popsala karvinská mluvčí Šárka Swiderová.
Složité prokazování připustil i náměstek hejtmana Daniel Havlík. „Pokud kontrola nechytí ‚hříšníka‘ přímo při činu, bude odborně i finančně velice náročné prokazovat, že se v daném kotli odpad spaloval.“
Souhlasíte s možností zkontrolovat ekologičnost topení přímo v domu?
Ano 41 Ne 98
Ke kontrole by pak měl být přizván například kominík. „Seznam dalších odborně způsobilých osob je už nyní zveřejněn na stránkách Hospodářské komory ČR. Pro úředníky to znamená další vzdělávání, aby byli schopni v procesních věcech problém řešit,“ upřesnil Havlík.
Podle organizace Čisté nebe jsou přímé kontroly prvním dobrým krokem. „Mohou přispět ke změně návyků lidí. Lokální topeniště jsou tady masivní problém. Statistiky uvádí, že v zimních měsících stojí za znečištěním ovzduší benzo(a)pyrenem z 50 procent právě lokální topeniště. Z 38 procent za něj může průmysl a z 9 procent doprava, zbytek jsou další vlivy, “ uzavřela ředitelka organizace Anna Plošková.


description: V moravskoslezské metropoli vrcholí projekt Shakespeare Ostrava 2016. Unikátní je už tím, že trvá celý rok a zapojila se do něj celá kulturní scéna ve městě. Přidaly se i školy, knihovny a další skupiny lidí.

title: Ostrava žije Shakespearem. Jeho knihy jezdí volně tramvají


description: V dnešním díle seriálu MF DNES Ostravské stopy přinášíme povídání s hudebníkem a písničkářem Tomášem Kočkem, který v Ostravě studoval a pravidelně a rád se do ní vrací.

title: Ostravské stopy: Celá Ostrava se strašně změnila, hodnotí hudebník Kočko

maintext:
Písničkář Tomáš Kočko je svou duší i tvorbou spřízněn se severem Moravy a Slezskem. Okouzlen poetikou Beskyd na sebe nechává působit lidovou kulturu, nářečí i místní poezii. Na jeho nejnovějším albu nazvaném podle slovanské ikonografie Velesu je dokonce jedna píseň inspirovaná přímo Ostravou. Konkrétně jeho pěší poutí z Ostravy do Brna, kterou absolvoval v minulém roce.
Směrem Ostrava – Brno se ale vydal už po skončení svých studií na ostravské konzervatoři. „Trvalé bydliště mám totiž ve Frýdku, ale od vysokoškolských studií žiju v Brně. Moje srdce patří zdejšímu kraji. Já prostě nejsem Brňák,“ vyznává se Tomáš Kočko.
Tomáš Kočko Narodil se v roce 1972 a pochází z Frýdku-Místku.
Vystudoval herectví na ostravské konzervatoři. Sice byl přijat jako muzikant, ale pak si to rozmyslel a udělal talentovky na hudebnědramatický obor. Vedla jej herečka Alexandra Gasnárková .
. Po maturitě odešel do Brna na Janáčkovu akademii na muzikálové herectví. Po absolutoriu vystudoval tamtéž operní režii.
Hrál a zpíval v řadě muzikálů, například v Praze v Jesus Christ Superstar, ve Vlasech nebo ve West Side Story .
. Dodnes spolupracuje s brněnským divadlem Radost.
Společně s Radovanem Lipusem, Renatou Putzlacherovou a Jarkem Nohavicou se podílel na úspěšné inscenaci Těšínské nebe .
. Se svým orchestrem, který vznikl v roce 1999, je držitelem dvou cen Anděl za album roku.
Ještě než ale odešel po maturitě do Brna, hrál na jevišti ostravského divadla. „V Hamletovi jsem měl roli vojáka. To bylo ještě za totality, když u Myronů režíroval Bedřich Jansa. Pamatuju si na scénu, která byla udělána tak, že uprostřed byl kanál a ze všech stran se tam slévala krev. Jako študáci z konzervatoře jsme to měli za dobrý ‚šolich‘. Chodili jsme v hábitech a se samopaly. Na premiéře jsem zapomněl odnést z jeviště buben. Byla to scéna kejklířů a následovala intimní scéna mezi Hamletem a matkou a tam uprostřed ložnice zůstal ten můj buben. Strašně jsem se před panem režisérem pak styděl,“ vzpomíná.
Jeho seznamování s Ostravou ale začalo ještě o pár let dříve, když poprvé vystoupil z vlaku na nádraží Ostrava střed. „To si pamatuju z Ostravy jako první, když jsem přijel na konzervu s violou v ruce. Bylo to tak přízračné. Šel jsem kolem staré Karoliny, nade mnou jezdily vozíčky s uhlím, hrozně to vrzalo a skřípalo. Byla to obrovská stará páchnoucí budova a šlo se kolem ní nadjezdem dokola. Nadjezd byl tehdy úplně nalepený na té továrně, koksovně. Když jsme minulý rok hráli na Coloursech, poprvé jsem byl v Dolních Vítkovicích. Měl jsem déja vu, jako bych se vrátil do svých studentských let, tytéž budovy a opět tak zblízka.“
Dnes se na místě koksovny nachází obchodní komplex, zdánlivě zcela jiná, supermoderní záležitost. Ale až takový rozdíl v tom podle zpěváka nemusí být. Tovární hala k té obchodní má v něčem blízko, přestože Ostrava už není taková, jaká bývala.
„Předtím to bylo celé šmouhaté, cihlově režné, dnes je to bílé a vypadá to skutečně jako atomová elektrárna. Celá Ostrava se strašně změnila a ani konzervatoř už není tam, kde bývala. Dříve se nacházela v budově kláštera u hornické průmyslovky za Parníkem,“ vypočítává písničkář vývoj města.
V Ostravě prožil také revoluční rok 1989
Ze školy si pamatuje na herečku Evu Vejmělkovou. Když nastoupil, byla v posledním ročníku. V nižším ročníku pak studovala Andrea Konstantinovičová, polovina pěveckého dua Tara Fuki.
„Nepatřil jsem k pařičům, nechodil jsem do Alíka, do Radioklubu. S Karlem Odehnalem jsme si vyhlídli zeď, která je u koryta Ostravice, tam jsme se po ní vzpínali a traverzovali,“ líčí.
Tomáš Kočko & Orchestr
Na konzervatoři zažil také revoluční rok 1989 a silně na něj zapůsobila návštěva Karla Kryla. „Revoluci jsem prožil ve čtvrťáku. Přijel k nám zazpívat Karel Kryl, to byl zážitek. Zástupcem ředitele byl tehdy Hugo Dunaj, kovaný komunista, ale neškodný. Nic neučil, chodil suplovat a na jeho neuvěřitelné hlášky v jadrné ostravštině se všichni těšili. Vím, že i jeho kolegové z profesorského sboru si to tajně zapisovali. Jeho projevy vždycky začínaly slovy: Važeni pedagogove a pedagogošky – a končily: Jsem na vás hrdy a statečny!“
Ne vždy se ale v Ostravě všechno odehrávalo tak idylicky. Někdy to v ní bylo i velmi nebezpečné, obzvláště poté, co zapadlo slunce. „Cikáni mně rozbili pusu, když jsem se byl s jednou krásnou akordeonistkou projít navečer na haldu Emu. Když jsme se vraceli, tak na mě vlítli, nevím proč. Romantický večer byl zakončen cestou na policajty a do nemocnice. Mám na Ostravu památku,“ usmívá se.
Píseň o Ostravě má úspěch
Zatím svou nejintenzivnější zkušenost s Ostravou prožil nedávno, když si ji obešel pěšky od soutoku Odry s Ostravicí. „Protože mám Ostravu rád a potřebuju neustále propojovat jih, kde žiju, se severem, který ze sebe člověk nemůže vydloubnout, tak jsem loni z Ostravy do Brna šel pěšky s kamarádem. On chtěl sice jít do Brna z Prahy, ale to jsem odmítnul s tím, že je to zbytečná cesta. Sraz byl u morového sloupu na náměstí,“ vypravuje s tím, že si dali kafe u Divadla loutek a rozložili mapy.
Pak batohy na záda a vyrazili k soutoku Ostravice a Odry, odkud následoval celodenní trek do CHKO Poodří mezi rybníky. „Z té chůze jsem byl tak přetažený, že jsem nemohl v noci usnout. Ostrava je obrovská. Vždycky jsem chodil po horách, po Beskydech, ale tady to byla úplně nová zkušenost. Obrovské louky, rovné jako když střelí, a z nich trčí nádherné stromy, topol nebo dub. Začalo pršet, padla mlha, zničehonic se z ní vynořovaly ty stromy. Nikde nikdo... paráda! Takže moje oblíbené místo v Ostravě je teď soutok Ostravice a Odry,“ prozrazuje písničkář.
Tato intenzivní zkušenost se záhy přetvořila ve slova a melodii. „První večer, když jsem byl přetažený, jsem se převaloval ve stanu a četl Asimovu Nadaci. Pak jsem zřejmě usnul a v tom stavu mezi bděním a sněním se mi vynořila melodie a text. Během noci jsem měl hotovou písničku. Ráno, když jsem se vzbudil, říkám si: Jak to bylo? Slova zůstala, ale melodie neseděla. Frázování se nějak pokroutilo či co... Během cesty jsem ji ale opět objevil. Rytmickou chůzí se dostanete do jiné hladiny, sladíte se, mlčíte, jdete, mysl se osvobodí... Písnička, která se jmenuje Chors, je teď na mé nové desce Velesu,“ dodává Tomáš Kočko.
Novinka s ostravskou písní se líbí a je úspěšná. Už třetí měsíc se totiž drží v TOP 20 World Music Charts Europe.


description: Dvojice mladých mužů z Orlové se od začátku letošního roku vloupala do desítek domácností a provozoven. Recidivisté způsobili škodu za více než půl milionu korun.

title: Policisté dopadli a obvinili bytaře. Trest hrozí i provozovateli zastavárny


description: Na nedostatek zkušeností doplatila osmnáctiletá žákyně autoškoly, když při vyjíždění z nájezdu na dálnici pravděpodobně nedala přednost právě projíždějícímu polskému kamionu. Srážka si vyžádala několik zranění. Instruktora autoškoly museli hasiči opatrně vyprostit zadními dveřmi.

title: Žákyně autoškoly přehlédla kamion, vjela mu přímo pod kola


description: Pražští kriminalisté pátrají po šestatřicetiletém muži, který se v minulosti léčil na psychiatrii s bipolární psychózou a maniodepresivní poruchou. Stefanos Nutsos bere kvůli psychickému onemocnění léky, které ale u sebe zřejmě nemá a bez nich se stává agresivní. „Může být nebezpečný sobě a svému okolí,“ uvedla mluvčí pražské policie Andrea Zoulová.

title: Pražští policisté pátrají po psychicky narušeném muži, může být agresivní


description: ODS se hodlá po volbách značně přiblížit k někdejším pozicím v Moravskoslezském kraji. Lídr kandidátky, místostarosta Klimkovic Jakub Unucka, by nepovažoval za úspěch pouze to, kdyby se strana dostala do zastupitelstva. „Kolegům jsem při nominaci slíbil, že se pokusím o dvouciferné číslo,“ říká.

title: ODS vrátí kraji prestiž, kterou za ČSSD ztratil, říká k volbám Unucka

maintext:
Ještě před pár lety jste byl zcela neznámý, a teď jako lídr kandidujete do kraje. Docela závratná politická kariéra.
Nikdy jsem nebyl politicky angažovaný, ale přinutil mě k tomu stav životního prostředí v Klimkovicích, kam jsem se s rodinou v roce 2003 přestěhoval z Ostravy. Na podzim jsem volal hasiče, že určitě někde hoří. Ale to jen sousedé zatopili v kamnech. Někteří se ještě chlubili, že nemají popelnice a spálí veškerý odpad. To mě vedlo k tomu, že jsem kandidoval do klimkovického zastupitelstva, a ODS byla mým názorům nejblíže. A když v politice nějaký čas působíte, tak vás to někdy dostane nahoru.
Jakub Unucka Narozen 20. června 1969 v Ostravě, od roku 2003 žije s manželkou a dcerou v Klimkovicích.
Vystudoval Fakultu strojní VŠB–TU Ostrava a poté Pedagogickou fakultu Ostravské univerzity. Dále má kurz MBA na Ekonomické fakultě VŠB–TU Ostrava, na Hornicko-geologické fakultě uspěl i v doktorském studijním programu Automatická identifikace.
Pracoval jako vedoucí divize ve společnosti AutoCont a nyní je výkonným ředitelem v ostravské IT společnosti Gaben.
Od roku 2010 současně pracuje jako místostarosta Klimkovic.
Znám mnoho politiků, kteří ani po mnoha letech v politice nemají šanci na postup.
Tak není to jednoduché, ale často jednám s lidmi, komunikuji s nimi, tak vím, že když člověk chce něčeho docílit, musí počítat i s kompromisy. A nelze jít bezhlavě. Třeba na klimkovické radnici vládneme s ČSSD a nemáme s tím problém.
Jak hodnotíte působení koalice ČSSD a KSČM v posledních osmi letech?
Kraj ztratil prestiž, kterou měl za Evžena Tošenovského. Nyní krajský úřad dělá jen takovou redistribuci dotačních peněz, nedělá se nic nového. Navíc považuji za šílené, že krajští radní si vzali pravomoc měnit rozpočet ze sta procent. Takže mohou změnit jakoukoliv investici schválenou zastupitelstvem. S penězi disponuje pouze rada. To je moc špatné.
Proč si myslíte, že kraj měl za ODS prestiž a teď už nemá?
Vezměte si, jak z kraje utíkají mladí vzdělaní lidé.
Za vás utíkali také...
Ano, ale ne v takové míře jako teď.
Vaše kritika kraje mě docela překvapuje, protože současná krajská opozice, kde je zastoupena i ODS, byla poslední čtyři roky hodně nevýrazná.
Víte, když opoziční politici dva roky něco zkoušejí a zjistí, že to k ničemu nevede, je to složité. Na kraji se mezi koalicí a opozicí vytvořila hradba, to nechápu. Navíc zemřel Josef Jalůvka z Kopřivnice, který byl přirozený vůdce našich zastupitelů, a zranila se předsedkyně klubu. Nabalilo se toho více. Ale i tak zastupitelé ODS měli nějakých dvě stě čtyřicet výstupů, lidovci zhruba třicet a Nezávislí deset.
Už jste zmínil europoslance a bývalého hejtmana Tošenovského, který figuruje na patnácté příčce kandidátky. Není jen vábničkou na voliče?Evžen má obrovské zkušenosti a byl bych blázen, abych toho nevyužil.
Ale nebude to spíš tak, že nachytá hlasy a pak se vzdá mandátu? Moc by mě to nepřekvapilo.
To bychom voličům nemohli udělat. Pokud bude zvolen, tak do zastupitelstva půjde a ODS pomůže. Případné vyšší funkce by už byly problémem.
S kým byste do povolební koalice šli a s kým nikoliv?
Budeme velmi opatrní. Máme jedinou nepřekročitelnou podmínku, a to, že nepůjdeme s KSČM. O xenofobních stranách se ani nezmiňuji, snad se do zastupitelstva nedostanou. Hnutí ANO je pro mě nečitelný subjekt. Na kandidátce mají hodně bývalých lidí z ODS, počkáme si, jak dopadnou volby, a důležitý bude jejich program.
Ve vašem programu mě zaujal slib lanovek například na Lysou horu a Praděd. To je pro mnoho lidí nepřijatelné.
Na Eiffelovku také lidé křičeli, že do Paříže nepatří, a dneska je její nedílnou součástí. Turistický ruch bude stále významnější. To, co lidé dělají mechanicky, převezmou roboti. A stále důležitější budou služby. Lanovky turistice – a tím i kraji – velmi pomohou.
Také chcete návrat vojenské posádky do kraje. To je armáda tak důležitá? Při povodních pomohou hasiči.
Armáda byla, je a bude symbolem. Když někde chybí posádka, tak to lidé vnímají negativně. Nejenže pomáhá při živelních pohromách, ale v Evropě není bezpečnostní situace jednoduchá a přítomnost armády je určitě potřebná.
Často opakujete, že moravskoslezská ODS je nová. V čem?
Na kandidátce máme i na vysokých příčkách mnoho nových tváří, máme na rozdíl od jiných stran opravdu krajský program. Sestavili jsme náš vlastní plán. Především malým a středním živnostníkům, kteří jsou základ kraje, a pomohou, i pokud mají velké firmy z těžkého průmyslu potíže. A lidem chceme práci zjednodušovat, ne komplikovat.


description: Před krajskými volbami přináší MF DNES rozhovory s lídry stran a sdružení, které mají šanci v Moravskoslezském kraji uspět. Nezávislí měli doposud v zastupitelstvu pět mandátů, jejich lídrem je starostka ostravského obvodu Mariánské Hory a Hulváky Liana Janáčková.

title: Migrace není moje téma pro krajské volby, ujišťuje Liana Janáčková

maintext:
Pro jedny upřímná, pro jiné prostořeká. Další ji považují za političku, která bez obalu umí pojmenovat strasti občanů, někdy bývá označována za extremistku. „Fakt, že mi stále někdo podsouvá, že jsem rasistka, je těžce mimo mísu. To, že říkám pravdu, co se musí řešit, přeci není rasismus,“ říká Janáčková.
Jste starostkou a kandidujete jak do kraje, tak i do Senátu. Nehoníte těch politických zajíců nějak moc najednou?
Určitě není mou ambicí být hejtmankou, ale chci Nezávislé dovést do zastupitelstva. Volby určitě nevyhrajeme, ale rádi bychom se podíleli na vedení kraje.
Co když uspějete v obou volbách? Stíhala byste radnici, kraj i Senát?
Řešila bych to až po výsledku voleb. V minulosti jsem stíhala starostku a senátorku, a kdyby se k tomu přidalo krajské zastupitelstvo, tak by se vše dalo skloubit jen bez výborů, komisí a nějakých funkcí. Ale na takové uvažování je ještě brzy.
V Ostravě se už objevily billboardy s vaším portrétem. To si jako nezávislé hnutí můžete dovolit tak drahou kampaň?
Máme příspěvky za mandáty v krajském zastupitelstvu, a i když vidíte billboardy, tak kampaň rozhodně není přemrštěná.
Kolik tedy stojí?
Máme rozpočet pět set tisíc korun, což je myslím adekvátní. Většinu billboardů máme v Ostravě, ale pár jich stojí i jinde v kraji.
Na billboardech máte heslo Říkám, co si myslím. Nemělo by to být samozřejmostí?
No samozřejmě že mělo, ale já za svou politickou praxi toto heslo praktikuji pořád, kdežto někteří říkají věci jen před volbami a chtějí se zalíbit občanům. Já své názory říkám kontinuálně. Tím si sice občas pořádně zavařím, ale nevím, proč bych měla své názory tajit.
Pak jste třeba označována za extremistku srovnatelnou s Tomášem Vandasem a Martinem Konvičkou...
Konvička je blázen, doufám, že mě s ním nikdo nespojuje. Vandas někdy říká věci, pod které bych se podepsala. Dostala jsem se prý na seznam údajně největších rasistů a xenofobů v celé republice, ani nevím, kdo ho vytvořil. Dokonce prý doporučují, že nás mají lidé sledovat a bonzovat, to je strašné. Divím se, že někdo vytváří takové seznamy, to už tady před rokem 1989 bylo.
Liana Janáčková Narodila se 17. prosince 1953 v Ostravě. Vystudovala Vysoké učení technické v Brně, poté pracovala jako architektka.
Od roku 1990 je s přestávkou necelého roku starostkou ostravského obvodu Mariánské Hory a Hulváky. Postupně byla členkou Občanského fóra, ODS, Strany svobodných občanů a Nezávislých. V letech 2004–2010 byla senátorkou za obvod č. 70 Ostrava-město. V krajských volbách v roce 2012 se za Nezávislé dostala do zastupitelstva. V minulosti vyvolala bouřlivé reakce, například když v 90. letech navrhla, že obvod přispěje Romům na letenku do Kanady, když vrátí dekret na byt.
Ale téma nepřizpůsobivých obyvatel, zvláště Romů, vás jistě stále zajímá. Ostatně na kandidátce máte nejvíce lidí z Ostravy a Karvinska, kde je tento problém nejtíživější. Z jiných regionů máte kandidátů jen poskrovnu.
Tato problematika nemá vliv na to, kolik kandidátů je z které oblasti. Náš kraj obecně má tyto problémy a určitě se jim chceme věnovat, ale je jedno, jestli to řeší zastupitel z Karviné, nebo z Bruntálu. A máme osobnosti i v Opavě a v Novém Jičíně.
Čtyřkou Nezávislých je váš místostarosta Patrik Hujdus. Nemáte obavy, že někdo označí kandidátku nezávislých za mariánskohorskou?
Rozhodně to není tak, že se jedna parta domluvila v hospodě, že postaví kandidátku. Patrik je velmi pracovitý. Přála bych si, pokud se do zastupitelstva dostaneme, tak ať i on, protože to je velmi schopný člověk. Vychovávám si ho i pro Mariánské Hory do budoucna.
Nedávno jste se vyjadřovala i k migraci. Myslíte si, že to je téma pro krajské volby?
Ježíš, to není moje téma pro krajské volby. Jistě jsem v minulosti říkala, že se s migrací musí něco dělat. Krajská témata jsou problémy kraje, nicméně migrace je téma celostátní. Neumím si však představit, že z tohoto kraje budou slušní lidé odcházet a bude se to doplňovat, řekněme, nekvalifikovanými lidmi, kterým by Praha dala umístěnku do Ostravy.
Jednání krajského zastupitelstva byla v posledních letech poměrně nudná, většinou všichni všechno schválili bez diskuse. To bylo vedení kraje tak dobré, nebo opozice tak neschopná?
Možná obojí je pravda. Nemůžu říct, že bych měla zásadní výtky k tomu, jak vedení kraje nyní fungovalo. My jsme opozici dělali tak, že jsme konzultovali problémy, které se řešily, a napomáhali řešení. Na rozdíl od ODS a KDU-ČSL jsme se zúčastňovali v komisích výběrových řízení, abychom si pohlídali jejich transparentnost. Myslím, že našich pět zastupitelů bylo aktivních.
Občas argumentujete, že ovzduší na Ostravsku není tak špatné, jak hlavně Praha tvrdí. Proč pak ale jinde říkáte, že jakmile to je možné, odjíždíte ze zamilované Ostravy na chatu do Jeseníků?
Ale to není kvůli ovzduší, jen také potřebuji relax. To máte těžké. Když jdu v sobotu nakoupit do Kauflandu a obrátí se na mě deset lidí se svými problémy, tak také chci mít nějaké soukromí. To není o tom, že bych ujížděla z Mariánek.
Byla jste členkou ODS, místopředsedkyní Strany svobodných občanů. Už jste se politicky ukotvila?
Nezávislost mi vyhovuje, vadí mi stranické mašinerie. Jsem stále pravicová, jen na radnici se člověk nevyhne tomu, aby byl sociální, a já myslím, že jsem velmi empatická. Takže určitě už zůstanu nezávislá.


description: Před 140 lety dostal tehdy třiatřicetiletý Paul Kupelwieser nabídku majitelů Vítkovického horního a hutního těžířstva, procházející v té době vleklou krizí, na funkci ředitele společnosti. Přijal a zasloužil se tak nejen o záchranu vítkovických hutí, ale i o jejich následný obrovský rozvoj. takovým způsobem, že po jeho odchodu patřily k největším průmyslovým závodům v Evropě.

title: Vítkovice si připomněly slavného ředitele, Kupelwieser pomohl hutím i městu

maintext:
Po jeho odchodu patřily Vítkovice k největším průmyslovým závodům v Evropě a ostravská čtvrť se díky tomu proměnila v moderní město. Od pondělí má proto Paul Kupelwieser na radnici vítkovického obvodu pamětní desku.
Kdo byl Paul Kupelwieser Žil v letech 1843 až 1919 , narodil se jako druhý syn známého malíře Leopolda Kupelwiesera.
, narodil se jako druhý syn známého malíře Leopolda Kupelwiesera. Byl jedním z nejdůležitějších mužů v historii Vítkovic .
. Po studiu na báňské akademii pracoval ve Štýrském Hradci, v Ternitzu a v Teplicích, odkud přešel do Vítkovic. Z těch odešel v roce 1892 po neshodách s majiteli.
po neshodách s majiteli. Odstěhoval se do Itálie, kde koupil souostroví Brioni a během několika let tam vybudoval oblíbené lázně.
„Pro mě osobně má odhalení této desky jistou symboliku, protože co jsem si přečetl o historii, tak pana Kupelwiesera přivedl do Vítkovic spolumajitel, jeden z bratří Gutmannů,“ vysvětlil při slavnostním odhalování pamětní desky současný generální ředitel Vítkovic Libor Witassek. „Mě přivedl do Vítkovic pan Světlík a já doufám, že jsou před námi lepší léta.“
„Za doby ředitelování Paula Kupelwiesera se Vítkovice změnily k nepoznání,“ přiblížila význam vídeňského rodáka Hana Šustková z vítkovického archivu.
První Zlín? Kdepak. Vítkovice
„Povedlo se mu vybudovat nejen největší železárny v habsburské monarchii, ale Vítkovice směle soutěžily s největšími světovými výrobci. Nešlo ale jen o zavádění nových metod a technologií. Benefity, které Vítkovické horní a hutní těžířstvo nabízelo, byly ve své době naprosto unikátní. Vedle penzijního spoření to bylo například zdravotní a sociální pojištění, nemocniční péče, školy a školky pro děti zaměstnanců a mnoho dalších výhod.“
S působením jednoho z nejdůležitějších mužů v historii celé Ostravy se pak změnila také samotná městská část Vítkovice. Příkladem může být třeba současné Mírové náměstí s kostelem a radnicí, na které je pamětní deska Paula Kupelwiesera umístěna.
„Můžeme říci, že koncept tolik obdivovaného baťovského Zlína vznikl ve Vítkovicích už o padesát let dříve,“ dodala Hana Šustková.


description: Nízký počet dětí narozených na přelomu tisíciletí dělá problémy nejen školám, ale i pracovním agenturám a firmám, které jen s obtížemi hledají zájemce o brigády.

title: Berou kohokoliv, přesto firmám chybí brigádníci


description: Práci pro politology na dlouhé roky dopředu už od začátku volebního období zajišťují politici ve Frýdku-Místku. Po nezdařeném pokusu o odvolání primátora, o který se na začátku září pokusili členové hnutí ANO a Naše Město FM (NM FM), přineslo na čtvrtek svolané mimořádné zasedání zastupitelstva další ne právě běžnou podobu vedení města.

title: Útok na primátora zastupitelé zatím odložili. Patová situace jim nevadí

maintext:
Osmičlenná rada, sestavená z bývalých koaličních partnerů ČSSD a Naše Město FM, zůstává v původní podobě, avizovaný odchod členů NM FM do opozice se nekoná. Platí ale nově vytvořená koalice ANO a NM FM.
V radě tak sedí v podstatě opoziční strana, primátor přitom zůstává. Nově vytvořené koalici totiž k jeho sesazení chybí jeden hlas.
V osmičlenné radě mají pět hlasů zástupci ČSSD, tři pak patří zastupitelům zvoleným za NM FM.
„Koaliční smlouva není podepsána, ale jsem rád, že k tomu zastupitelé přistoupili konstruktivně, magistrát funguje a vypadá to, že funguje i zastupitelstvo,“ řekl primátor Michal Pobucký (ČSSD). „Jak bude situace vypadat dál, nejsem v tuto chvíli schopen říct, jde o patovou situaci. Nyní máme čas do dalšího zastupitelstva, které by mělo být v prosinci.“
Není jasné, kdo je v opozici, a kdo v koalici
Kdo je vlastně nyní opozicí a kdo koalicí v třiačtyřicetičlenném zastupitelstvu, kde i dosavadní radní získali svá křesla jen za společné pomoci zastupitelů KDU-ČSL a KSČM, není úplně jasné.
„Jednání se zastavila, teď máme koaliční smlouvu s hnutím ANO,“ řekl náměstek primátora Jiří Kajzar z NM FM. „Naše koalice má 21 hlasů. ČSSD se dala dohromady s lidovci. Jde o patovou situaci, je to zabetonované.“
Spokojený je i předseda zastupitelského klubu ANO Jaromír Horký.
„Jsme v podstatě v nejlepší pozici od začátku volebního období, můžeme prosazovat svůj program,“ tvrdí navzdory faktu, že ANO mělo po posledních volbách ve Frýdku-Místku svého primátora. „Současný stav nám vyhovuje, jak to bude dál, teprve uvidíme,“ nevyloučil do budoucna další útok na primátorský post.


description: Ministerstvo životního prostředí stáhlo novelu vodního zákona. Ceny podzemních vod se tak nezvednou. Pomůže to obcím, které hloubí vrty v boji proti suchu. Zdražení vody by tak v příštích letech měla ovlivnit jen inflace a investice do oprav.

title: Moravskoslezské obce si oddechly, ceny podzemní vody zůstanou stejné

maintext:
Vodné a stočné by mělo v regionu zůstat i nadále jedním z nejnižších v republice. Ministerstvo totiž stáhlo hodně diskutovanou novelu vodního zákona, podle které se měly ceny podzemní vody zvýšit do pěti let až trojnásobně.
Zdražovat se měla rovněž úprava vod. „Koaliční partner se na poslední chvíli postavil proti novele. Ceny podzemní vody tak neporostou. Přesto si stojím za tím, že podzemní voda je cennou surovinou a je potřeba s ní neplýtvat,“ uvedl ministr Richard Brabec (hnutí ANO).
Skokovému zdražení se tak zatím vyhnula například společnost Ostravské vodárny a kanalizace, která čerpá celkem čtyřicet procent vody právě z podzemí.
„Lidé se významného zdražení bát nemusí. Nevíme však, jaké další legislativní kroky ministerstva podniknou. Proto jakákoliv predikce ceny by byla zatím spekulací,“ opatrně komentovala mluvčí společnosti Radka Vanková s tím, že jejich odběratelé za vodné a stočné jednoho kubíku platí 76 korun, což je o dvě koruny více než v loňském roce.
Nejnižší cenu drží Krnov
Cena podzemní vody bude stále nižší než té povrchové, která se musí často náročně upravovat. Právě druhou jmenovanou čerpají Severomoravské vodovody a kanalizace.
„Celkem pětadevadesát procent vody bereme z nádrží, takže nás se odložená novela netýká. Ceny reguluje ministerstvo financí a odvíjí se od cen surové vody, výše inflace i od investic do vodohospodářské struktury,“ řekl Marek Síbrt, mluvčí společnosti, u níž došlo k meziročnímu zdražení o dvě procenta. Lidé nyní za vodné a stočné platí 77,88 korun.
Nejlevnější vodu v Moravskoslezském kraji si drží Krnovské vodovody a kanalizace, i zde ale do budoucna ceny mírně porostou. „Máme svoji vodu, takže cena je pro lidi výhodná. Vodné a stočné vyjde v Krnově na 45,43 korun. Ve vývoji ceny do budoucna počítáme s meziročním nárůstem ve výši inflace, tedy maximální navýšení o dvě procenta. Pokud tedy nedojde ke zvýšení nákladů, bude například do pěti let cena o deset korun vyšší než dnes,“ přiblížil jednatel společnosti Libor Staněk.
Milíkov je odkázaný na podzemní vodu
Odložení novely vítají zejména obce, které chtějí využít státní dotace a hloubí podzemní vodní vrty v boji proti suchu. „Lidi by si tady připlatili hodně, protože na podzemní vodu jsme odkázaní. Jsme proto rádi, že se zdražení odkládá,“ konstatoval místostarosta obce Milíkov na Třinecku Jiří Šustek.
Doplnil, že v opačném případě by obec musela zvažovat, zda se nový vrt vyplatí: „V provozu jsou dva, ale voda je tady hodně železitá a úprava drahá, proto bychom se rádi napojili na nový zdroj, protože lidé byli dříve v období sucha odkázaní i na přistavené cisterny,“ prozradil Šustek.
Podobnou situaci řeší také v Bukovci na Třinecku. „Využili jsme statisícové dotace na vybudování vrtů. Teď chceme ještě jeden posílit pro lepší zásobování místního vodojemu. To, jak novela cenu vody ovlivní, zatím neřešíme, potřebujeme primárně zajistit zásobu vody i do budoucna, aby se tady lidé neocitli na suchu,“ uzavřela starostka Bukovce Monika Czepczorová.


description: V sérii rozhovorů před krajskými volbami pokračujeme Petrem Jančíkem, vedoucím katedry ochrany životního prostředí v průmyslu na Vysoké škole báňské v Ostravě. Vede kandidátku Starostů a Nezávislých.

title: Chtěl bych koalici bez ČSSD a KSČM, přeje si lídr STAN Petr Jančík

maintext:
Zatím bylo hnutí Ostravak známé jen v krajském městě. To se však má změnit. Hnutí se spojilo se Starosty, společně kandidují do kraje a shodli se na lídrovi Petru Jančíkovi, odborníkovi na problematiku ochrany životního prostředí.
„Ostrava je největší město v kraji a celá aglomerace je na ni navázaná. Z toho důvodu jsme se dohodli, že půjdeme i do krajských voleb,“ vysvětluje Jančík.
Petr Jančík Narozen 27. června 1960 v Ostravě.
v Ostravě. Vystudoval obor strojní zařízení dolů a hutí na Vysoké škole báňské v Ostravě. Na téže vysoké škole později absolvoval doktorské studium v oboru ochrana životního prostředí v průmyslu a také docenturu v oboru řízení strojů a procesů.
a také docenturu v oboru řízení strojů a procesů. Od roku 1990 na Vysoké škole báňské - Technické univerzitě vyučuje a od roku 2004 tam vede Katedru ochrany životního prostředí v průmyslu .
. Politicky se začal angažovat v roce 2010, kdy za hnutí Ostravak pracoval v zastupitelstvu města Ostravy.
pracoval v zastupitelstvu města Ostravy. Od roku 2014 působí za stejné hnutí v zastupitelstvu Ostravy-Poruby.
Mezi jeho záliby patří meteorologie, cestování a létání.
Dlouho jste byl v politice neznámý. Teď sedíte v zastupitelstvu v Porubě, vyzkoušel jste si i magistrátní zastupitelstvo. Nyní jednička do kraje. Stoupáte...
Do politiky jsem se dostal přes svou profesi, zajímal jsem se o životní prostředí v Porubě v době, kdy tam byl starostou současný hejtman a kvůli přestavbě se plánovalo vykácení stovek stromů. Brojil jsem proti tomu, protože stromy mohou znatelně snížit koncentraci jemného polétavého prachu. Nakonec se podařilo záměr změnit, ale protistrana si stěžovala rektorovi, aby si udělal pořádek, to mě ještě více nakoplo. No a když vznikl Ostravak a oslovili mě, tak jsem si je nejprve testoval, ale když jsem se přesvědčil, že nejde o krátkodobý projekt, tak jsem se k nim přidal.
Byl pro vás návrh na jedničku kandidátky STAN a Ostravaka překvapením?
Ani ne, protože už v minulosti jsme řešili to, jestli bych za Ostravaka mohl kandidovat na senátora. Ale to jsem byl ještě váhavý, navíc to bylo v době, kdy jsem měl jiné starosti. Ale teď bych řekl, že mě politika začala bavit. Krajské volby asi nevyhrajeme, ale chceme uspět natolik, abychom se dostali do koalice, která by vedla kraj.
Už víte, s kým byste šli do koalice a s kým ani náhodou?
Mně by se líbilo, kdyby se po volbách podařilo sestavit koalici, kde nebudou komunisté a sociální demokraté. Některé průzkumy ukazují, že by to mohlo vyjít. Pokud by se lidé rozhodli pro jiné strany a odmazali i nacionalistické a jim podobné, tak by se to mohlo podařit. Uvidíme, karty rozdávají voliči. Určitě bychom však nešli do koalice s komunisty.
Co vám na koalici ČSSD s KSČM tak vadí?
V kraji bylo posledních osm let hodně levicových a řekl bych, že výsledek hospodaření kraje, jak kraj funguje, tomu odpovídá. Je to pokračování politických dinosaurů, soustředění se na zachování stavu, na zachování těžkého průmyslu, ale dneska už těžba uhlí končí, to je neoddiskutovatelné. Nejsme první, spíše jedni z posledních. Těžba se přesouvá tam, kde jsou zásoby přístupnější. Doufám proto, že období, kdy vládly levicové strany, končí, a teď to chce novou dynamiku.
Vím, že se hodně zajímáte o meteorologii. Jak byste v odborné terminologii popsal současný politický stav na kraji?
Doufám, že je to konec inverzního období, kdy se nic nedělo a kdy sluníčko jen svítilo mírně přes smogový příkrov. A že to brzy vyčistí nějaká nová fronta.
Lídrem hnutí ANO je váš šéf, rektor Ivo Vondrák. Už jste si politicky něco domlouvali?
Běžně spolu komunikujeme pracovně, politicky zatím ne. Jen když nás oslovil, že bude kandidovat, tak jsem mu odpověděl, že mě těší, že to bude zrovna on, kdo bude mým protivníkem, protože rád hraji tenis s někým, kdo to umí a kdo nehlásí falešné auty. Pokládám ho za velmi solidního a zdatného soupeře.
Nemáte obavy, že vás starostové se svými zkušenostmi z politiky převálcují?
Když se podíváte na naši kandidátku, tak až do poměrně vysokých příček jsme zipovali, tedy střídali kandidáty STAN a hnutí Ostravak. Navíc je zajímavé, že i za Ostravaka to jsou často místostarostové obvodů, takže i ti mají dost zkušeností. Se starosty se myslím budeme vhodně doplňovat.
Předvolební rozhovory v MF DNES Ostrava Liana Janáčková
Rozhodně nepatříte mezi celokrajsky známá jména. Ale na billboardech máte motivy stromů, louky, žádný váš portrét. To vám jako lídrovi nepomůže.
Když se podíváte kamkoliv, kde jsou volby, tak vidíte řadu tváří na plakátech, kde je napsáno: všechno vám spravím, všechno naslibuju, a pak dozvíte, že to je pěkný lump. Nechtěli jsme se zařadit do této galerie.
Ve vašem programu jsem marně hledal vědeckou knihovnu v Ostravě. Přitom, pokud vím, je vaše manželka knihovnicí.
Tak je jasné, že nová vědecká knihovna chybí. To je však velmi konkrétní věc, která by asi neměla být ve volebním programu strany, tam by měla být třeba podpora vzdělanosti. Navíc není úplně jisté, kde knihovna bude. Moje manželka knihovnice chce černou kostku naproti Domu kultury a já v Dolní oblasti Vítkovice. Zdá se mi, že to je rostoucí oblast města, a já bych byl rád, aby nekončila v půlce cesty.
Zaměřujete se na životní prostředí, ale mnoho politiků tvrdí, že ten problém už zdaleka není tak naléhavý. Nejdete do vyšší politiky příliš pozdě?
Stav ovzduší v kraji rozhodně ještě není dobrý. To je jen taková sebereklama politiků, že už to vyřešili. To není pravda. Ještě dlouho se to bude řešit.
Jak až může být na Ostravsku ovzduší čisté?
Mým cílem je, aby tady bylo takové ovzduší jako v Brně, které je nám blízké jak polohou, tak i meteorologickými podmínkami.
V programu často zmiňujete potírání korupce. To ale slibují takřka všichni.
Ale my to myslíme vážně. Korupce je problém všude, třeba i v životním prostředí. Například laguny Ostramo-Vlček byly čištěny technologií, která tady neměla co dělat, rozhodně nevyhrála výběrové řízení a extrémně znečistila ovzduší v okolí. A i přesvědčování politiků, že velké průmyslové zdroje jsou z hlediska čistoty ovzduší vyřešené, považuji za vliv korupce.


description: Strážníci v Opavě řešili případ výtržníka, který při pohledu na hrající si děti masturboval. Povedlo se i zajistit důkaz, protože chlípníka jeden z městských policistů natočil na kameru.

title: Muž onanoval v Opavě u dětského hřiště, nadýchal 2,71 promile


description: Moravskoslezští kriminalisté od pondělního rána vyšetřují vraždu v Karviné. Zatím neznámý pachatel pobodal nejspíše po vzájemné potyčce muže, a ten pak zraněním podlehl.

title: V Karviné ležel před domem pobodaný muž, policisté hledají pachatele


description: Pacienti s podezřením na otravu houbami, kteří se včas dostanou do kterékoli nemocnice v Moravskoslezském kraji, mají nyní větší šanci na přežití díky kvalitnější diagnostice a možnosti rychle nasadit cílenou léčbu.

title: Novinka v Ostravě zvyšuje šanci na přežití při otravě houbami


description: Česká inspekce životního prostředí v Ostravě uložila firmě z Frýdlantu nad Ostravicí více než půlmilionovou pokutu. Firma podle inspektorů chybovala při opravě náhonu, následkem čehož uhynulo tři a půl tisíce ryb.

title: Firma zaplatí za úhyn tisíců ryb. Zahubila je málo naředěná odpadní voda


description: Co to znamená, když se mluví o nedostatku lékařů, zřejmě brzy pocítí rodiče zhruba čtyř stovek dětí z Ostravy-Kunčiček. Jediné tamní dětské ordinaci, navíc ve vyloučené lokalitě, totiž hrozí zánik.

title: Ve vyloučené lokalitě končí jediný pediatr, praxi nechce nikdo převzít

maintext:
Když obyvatelé Ostravy-Kunčiček onemocní, většina míří do vily se zelenou fasádou v Pernerově ulici. Jsou tam totiž dvě ordinace praktických lékařů – pro děti i dospělé. Pediatr chce ale skončit a není za něj náhrada. Ordinaci ve vyloučené lokalitě tak hrozí zánik.
Proto se praktický lékař pro dospělé a majitel obou ambulancí Hugo Přibyl obrátil s prosbou o pomoc na krajský úřad. „V kraji chybí lékaři řady odborností včetně pediatrů. Náš obvod je srovnatelný s vesnicí. Lékaři se sem nehrnou, ambulance není lukrativní. Dochází do ní jen okolo 400 dětí, kolega tu ordinuje dvě až tři hodiny denně a vydělá si sotva na náklady. Proto uvažuje, že skončí,“ řekl Přibyl.
Zániku ordinace se obávají romské rodiny i aktivista Kumar Vishwanathan. „Kdyby tam neordinoval dětský lékař, byl by to pro místní rodiny velký problém. Většina patří mezi sociálně slabé a má více dětí. Maminky by s nimi obtížně cestovaly za lékařem do jiného obvodu,“ popsal Vishwanathan, který také žádal kraj, aby pomohl ordinaci udržet.
Romští rodiče neplní povinnosti, nevodí děti na očkování
Když před deseti lety ze stejné ordinace odcházel pediatr, Hugo Přibyl s pomocí kraje i médií nakonec sehnal náhradu – lékaře Zdeňka Klose. Tomu už tehdy bylo 62 let.
„Věk není důvod, proč chci skončit. Mám druhou ordinaci na Dubině a tam není problém. Jenže romští rodiče neplní své povinnosti. Například mají několik neplatných kartiček pojišťoven a nevodí děti na očkování. Já pak místo plateb za to od zdravotních pojišťoven dostávám pokuty,“ vysvětlil Klos.
„Zkoušeli jsme získat od pojišťoven statut takzvané malé praxe, ale nemáme nárok, protože další dětská střediska jsou v dojezdové vzdálenosti do půl hodiny. Pokud nás kraj finančně podpoří, zůstanu. Zatím do konce roku. Dál nevím,“ dodal pediatr.
Přibyl zkoušel sehnat jiného dětského lékaře, ale neuspěl. „Oslovil jsem jich e-mailem 35, ale většina ani nezareagovala, zbytek odmítl. Proto jsem se obrátil na krajský úřad,“ řekl Přibyl.
Zástupci kraje ujišťují, že situaci řeší – ve spolupráci s městem. „Město nemá žádné kompetence k zajišťování lékařské péče, to je věc pojišťoven a kraje. O problému v Kunčičkách však víme a budeme se snažit vyjít vstříc. Ne finančně, ale například nabídkou bytu pro lékaře,“ nastínila úvahy Olga Pelechová z ostravského odboru zdravotnictví.
Kraj pomůže jen dočasně, rodičům radí obrátit se na pojišťovny
„Žádost o individuální dotaci projedná ještě v září rada kraje. Navrhujeme souhlasit s finanční pomocí, ale jen od září do konce roku,“ uvedla šéfka krajského odboru zdravotnictví Vratislava Krnáčová s tím, že o dalším postupu se teprve rozhodne.
Rodičům z Kunčiček doporučila, aby se obrátili na zdravotní pojišťovny, které musí klientům zajistit dostupnou péči.
Protože potíže s lékaři jsou v celém regionu, kraj se je snaží přilákat formou různých dotací. Letos například vyhlásil nový dotační program na vzdělávání začínajících praktických lékařů pro dospělé i pro děti a dorost. „Sedm žádostí už je schváleno, další čtyři přihlášky budeme řešit,“ doplnila Krnáčová.
Podotkla také, že kraj může na podnět zdravotní pojišťovny či obce vypsat výběrové řízení pro praktického lékaře pro děti a dorost, ale není jisté, že se někdo přihlásí.
„Loni jsme vyhlásili tři výběrová řízení na pediatra, letos dvě. Jen jedno ale bylo z podnětu obce, konkrétně Vřesiny, a nikdo se nepřihlásil. Ostatní výběrová řízení byla úspěšná. Žádali o ně totiž lékaři, kteří si chtěli otevřít praxi v místě, které si sami vybrali,“ dodala Krnáčová.


description: Ještě před dvěma lety byla Petra Petřeková dívkou bez ambicí, bez snů, zato s problematickými kamarády. Její útěchou v období rozvodu rodičů bylo posedávání na lavičce s kamarády, poflakování se po městě, první experimenty s drogami a na závěr i pobyt v diagnostickém ústavu. Zlom přišel ve chvíli, kdy propadla kouzlu fotografie.

title: Místo poflakování začala fotit. V 16 letech má dívka svou první výstavu

maintext:
Domácím, avšak kvalitním fotoaparátem začala zachycovat momentky z rodinného života. Byť fotila v amatérských podmínkách a krátce, její snímky se na sociální síti začaly setkávat s kladnou odezvou širokého okolí.
„A tak jsem si našetřila na nový fotoaparát. Koupila jsem si zrcadlovku a kvalitní objektiv a vyrážela stále častěji ven do parku,“ vzpomíná na nedávné začátky s fotoaparátem na krku teprve šestnáctiletá dívka. Do parku s sebou začala brát i svou malou sestřičku nebo děti známých. Právě děti jsou totiž jejím nejoblíbenějším objektem focení.
Když se chovají nejpřirozeněji, mačká spoušť. „Nemám ráda nějaké aranžování fotografií. Posadit dítě do trávy a čekat, až řekne sýr, to není můj styl. Nejsilnější emoce z nich dostávám ve chvíli, kdy zapomenou na to, že je fotografuji,“ uvědomuje si dívka.
Petra Petřeková se dříve věnovala kreslení, nyní dává průchod své bujné fantazii prostřednictvím focení. A asi ji to vážně jde. Její tvorby si totiž všimli i zástupci knihovny v Holasovicích na Opavsku a nabídli dívce možnost zde své fotografie na dva měsíce vystavit. Vernisáž výstavy již proběhla 1. září, zájemci si ale mohou tvorbu Karviňanky v Holasovicích prohlížet až do konce října.
O Petřiny fotky se začali stále více také zajímat i lidé na sociálních sítích. A tak začala středoškolačka fotit i lidi, které nezná. „Sbírám zkušenosti a vyřizuji si živnostňák, abych se tomu mohla věnovat naplno,“ podotkla ambiciózní fotografka.
Konečně ji těší chodit do školy
Kromě toho se Petra Petřeková od 1. září začala věnovat studiu oboru fotograf – multimediální technik na Střední škole služeb a podnikání v Ostravě-Porubě. „Konečně mě těší chodit do školy,“ říká s úsměvem dívka, která by se ráda fotografování věnovala i profesionálně.
„Svou tvorbou bych chtěla propagovat živé fotografie, které vznikají spontánně a na nichž jsou emoce a přirozenost,“ tuší dívka.
V šestnácti má tak nakročeno k tomu, aby si splnila svůj sen. Jaký rozdíl v porovnání s tím, jaké pocity měla ještě zhruba před rokem. „Když jsem teď před nedávnem ty bývalé kamarády potkala, už jsem si s nimi neměla co říct. Čas teď věnuji své rodině a našla jsem si nové kamarády,“ podotýká.
Mladým lidem by chtěla ukázat cestu, ale stejně jako to preferuje u fotografování, tak nenuceným způsobem. „Nemůžu nikomu říct, co má dělat. Na to si každý musí přijít sám. Ale když si někdo vyslechne tenhle příběh člověka, který se od života v partě, s drogami a diskotékami plných třináctiletých holek dokázal vymanit a začal se věnovat něčemu smysluplnému, třeba ho to inspiruje,“ doufá dívka.


description: Festival dřeva v Ostravě nabídne nejen atraktivní disciplíny dřevorubeckého sportu, ale i zábavu a poučení pro dospělé i děti.

title: Závodníci ukážou, co je možné dělat s pilou a sekerou

maintext:
Sekery, ruční i motorové pily, vůně dřeva a zábava pro celou rodinu. Do Ostravy se po roce opět vrací Festival dřeva, jedna z největších akcí svého druhu v Česku. Koná se 10. září na Slezskoostravském hradě.
Letošní dvanáctý ročník svým charakterem v lecčem naváže na ty předchozí. „Idea festivalu vznikla v roce 2005, a to právě v Ostravě. Už tenkrát jsme chtěli propagovat dřevo coby surovinu budoucnosti a ukázat, že Moravskoslezský kraj není jen krajem uhlí a železa, ale i lesů a hor. Na to se postupně nabalil sportovní program a bohatý doprovodný program,“ řekl už dříve jeden z pořadatelů festivalu Radovan Buček s tím, že Festival dřeva je proto v mnoha ohledech výjimečný.
Jedním ze stěžejních bodů programu je timbersport alias sportovní dřevorubectví.
„Festival dřeva je totiž kromě jiného kvalifikačním závodem timbersportu. Do Ostravy znovu přijedou nejlepší závodníci z celé republiky, kteří budou soutěžit o kvalifikační postupová čísla na mistrovství republiky, jež se koná v říjnu v Liberci,“ upřesnil Buček.
„Závodů je hodně a gradují právě v září. Do Ostravy coby české kolébky timbersportu přijede letos hodně vyrovnaná sestava soutěžících, takže to bude opravdu bitva o každý bod. O to to bude napínavější,“ uvedl Martin Komárek, vicemistr světa a několikanásobný mistr Evropy v dřevorubeckých sportech, který se ostravského Festivalu dřeva účastní pravidelně.
„Důvod, proč sem jezdím, je jasný. Festival dřeva je nejhezčí timbersport akcí na Moravě, je největší, každoročně se jí účastní nejvíce závodníků nejvyšší úrovně u nás,“ doplnil.
V Ostravě budou soutěžící měřit síly ve čtyřech disciplínách
Ve Stihl Timbersport Series se soutěží v šesti disciplínách: Springboard, Stihl Stock Saw, Standing Block Chop, Single Buck, Underhand Chop a Hot Saw.
V Ostravě budou soutěžící měřit síly ve čtyřech z nich. Zručnost závodníků v řezání klasickou motorovou pilou poměří disciplína Stihl Stock Saw, u disciplíny Standing Block Chop budou soutěžící přesekávat stojící kmen o průměru třicet centimetrů.
Chybět nebude ani Single Buck neboli řezání klasickou ruční pilou. „Tato disciplína je jednou z nejstarších dřevorubeckých disciplín,“ doplnil Buček.
A v neposlední řadě diváci uvidí zápolení v disciplíně zvané Underhand Chop. „Underhand Chop připomíná časy, kdy dřevorubci museli přesekávat spadlé stromy na menší, lépe ovladatelné části. Závodníci stojí na ležícím kmeni o průměru 32 centimetrů a v půli jej přesekávají nejdříve z jedné strany, potom se otočí a dosekají kmen z druhé strany. Důležité je dodržovat přesnost jednotlivých seků, což výrazně zkracuje čas,“ popsal záludnosti této disciplíny Buček.
Další dvě disciplíny budou v Ostravě exhibiční. „Předvedu disciplíny Hot Saw, což je řezání pilou s velkým výkonem, kdy má pila výkon i sedmdesát koní, nebo Springboard alias sekání ve výšce,“ doplnil Komárek.
„Vždy stojí za to vidět Martina Komárka, hlavní hvězdu Česka v timbersportu, i disciplíny jako Hot Saw, při níž pila za pár sekund přeřeže kmen stromu, jako byste krájeli nožem máslo,“ dodal další z pořadatelů Milan Glista.
Žáci střední dřevařské školy předvedou, co umí
Festival dřeva, to ale není jen timbersport. „Naopak. Chceme, aby se na festivalu zabavily celé rodiny včetně dětí. Aby si všichni dali třeba dobrou zvěřinovou klobásu, podívali se, jak se pracuje se dřevem, aby poznali adrenalinový sport, který v Ostravě není běžně k vidění, ale aby si k tomu ještě poslechli dobrou hudbu,“ předestřel Buček.
Milan Glista jej doplňuje: „To, aby se na Festivalu dřeva pobavily celé rodiny, pro nás není jen frází, opravdu se snažíme vymyslet program tak, abychom heslo naplnili.“
Proto se tak mohou návštěvníci těšit i na bohatý doprovodný program. Lesy České republiky a Vojenské lesy a statky České republiky chystají zajímavé naučné expozice, které představí dřevo ve všech jeho podobách. Děti si zkusí nejrůznější soutěže a zúčastní se tvořivých dílen.
„Prezentovat se budou střední dřevařské školy, jejichž žáci předvedou, co umí, řezbáři budou prezentovat ruční výrobky ze dřeva,“ prozradil Buček.
Připraven je i starodávný jarmark a zvěřinové hody. Zahraje cimbálovka Kubalovci a folklorbeatová skupina Docuku, hvězdou dne bude Peter Nagy s kapelou Indigo. Vše doprovodí dřevosochaři, kteří na akci vytvoří sochy a plastiky, a historická řemesla, výrobci dřevěných hraček, keramiky a suchých vazeb, košíkáři a dráteníci.
„Na hradě i v jeho okolí se pak bude prezentovat také zahradní a lesní technika,“ doplnil Buček.
Festival dřeva začíná na Slezskoostravském hradě v 11:30. Stejně jako v minulých letech je na něj vstup zdarma.


description: V Moravskoslezském kraji pracuje celkem 857 asistentů pedagoga, kteří dětem s postižením usnadňují výuku v běžných školách. Zatím ale není jasné, kdy a kolik peněz na ně školy dostanou.

title: Inkluze začala. A základní školy stále čekají na peníze pro asistenty

maintext:
Zatímco na některých školách v kraji mají se společným vyučováním zdravých dětí a těch s postižením dlouholeté zkušenosti, na mnoha dalších jejich začleňování provází obavy. Takzvaná inkluze oficiálně začala 1. září. Podle kritiků je ale uspěchaná.
„Školy sice splnily nastavené podmínky, ale ministerstvo neposlalo prostředky, taková nedomyšlená situace,“ vysvětluje ředitel Základní školy Zelená v Ostravě Aleš Koutný.
Inkluze na školách Společné vzdělávání dětí s postižením a těch zdravých funguje mnoho let. Nově mají být ale děti převážně s lehkým postižením začleněny do běžných škol prioritně.
Pedagogická centra mají vyšetřením určit, jakou pomoc budou děti potřebovat. Jednou z možností jsou i asistenti pedagoga.
Rodič se vždy může rozhodnout, kde se bude dítě vzdělávat. Novela má zlepšit financování opatření.
V kraji pracuje 857 asistentů pedagoga. Kdy ale na část z nich ministerstvo školství pošle peníze, zatím není jisté.
„Paní ministryně peníze přislíbila, kolik jich ale nakonec poskytne, nevíme. Asistenti, kteří pracovali už před 1. zářím, jsou financovaní starým systémem – krajem, potažmo z rozpočtu škol. Těch se změny zatím netýkají,“ nastínila náměstkyně hejtmana Věra Palková.
„Je to velký nápor na základní školy i speciální pedagogická centra, která musí vyhodnotit, jakou formu podpůrných opatření bude dítě potřebovat. Musíme vydržet takzvané překlenovací období, do dvou let by měla být jasná pravidla.“
Jeden asistent až pro čtyři děti
Ministerstvo vedení škol uklidňuje, že část nákladů pokrylo na začátku roku 2016 a zbytek by mělo stihnout do poloviny listopadu. Dosud přitom museli asistenty platit ředitelé z rozpočtu školy, kdy ubírali například z prémií pro učitele. Z ministerských peněz by pak měli získat 11 650 korun na jednoho asistenta.
Školám se ale nelíbí, že jeden asistent má mít na starost až čtyři děti, a to s různým postižením.
„Není v lidských silách toto uhlídat. Nehledě na to, že to bude brzdit i výuku ostatních. Nevíme, jak situaci budeme zvládat, když bude dětí přibývat,“ přiblížila Pavla Hamšlágerová, zástupkyně ředitele Základní školy U Lesa v Karviné, kde mají dvanáct asistentů. „Podporuje nás kraj, protože jinak bychom to finančně nezvládli. Paní ministryně sice peníze přislíbila, ale jak to bude opravdu, ukáže praxe.“
Ředitelé se shodují, že je na ně vyvíjen tlak, aby děti s postižením soustředili do jedné třídy, aby byl počet asistentů co nejnižší a ušetřilo se.
S inkluzí má dlouholetou zkušenost speciální pedagožka Martina Bystroňová, která pracovala i jako asistentka pedagoga.
„Vše je velmi individuální. Někdy společné vyučování spolu se zdravými dětmi handicapovaného žáka motivuje, moc mu pomáhá a je šťastný. Jindy, například u formy postižení, kdy děti nezvládají agresi, trpí jak handicapované dítě, tak spolužáci. Problematické je pak období prepubertální, kdy děti bývají zlé, posmívají se, mají větší sklony šikanovat slabší jedince.“
Rodiče by pak podle ní neměli své děti přeceňovat. „Důležité je netlačit dítě do běžné školy za každou cenu. Někdy bývají slabší děti spokojenější ve speciálních školách,“ doplnila Bystroňová.
I proto chce kraj počet speciálních škol udržet. „Přestože se oficiálně tyto školy neruší, primární umísťování dětí do běžných škol se projeví a speciální školy zaznamenají odliv žáků. Budeme proto jejich provoz dotovat, protože inkluze je módní vlna, a kdyby se za několik let změnily podmínky, mohou být zase plné,“ uzavřela Palková.


description: Kdysi viděla nějakou babičku, jak na kolovrátku spřádá vlnu. Potom toto starobylé řemeslo zahlédla ještě ve skanzenu. A vždycky si říkala, že se jednou této dovednosti taky naučí. Nespletla se. Pavla Lindovská z Kyjovic na Opavsku se této profesi úspěšně věnuje už osm let.

title: Děti ji mají za pohádkovou babičku. Vlnu spřádá na kolovrátku

maintext:
„Byl to můj dětský sen,“ přiznala. Do života jej začala uvádět ve chvíli, kdy na internetu objevila kolovrátek a koupila jej. „Ještě jsem neměla vlnu, nevěděla jsem o tom vůbec nic, ale byl doma kolovrátek,“ zavzpomínala žena na své začátky.
Následně si rychle koupila vlnu a potom už pokračovala metodou pokus omyl. „Něco málo mi napověděl internet. Tehdy tu ale jinak informace vůbec nebyly,“ podotkla.
Až později Pavla Lindovská zjistila, že v Praze jedna žena vede kurz práce na kolovrátku. Když se za ní vydala, zjistila, že už kurz vůbec nepotřebuje. „Paní mi řekla, že mě nemá co učit, takže jsem se to naučila dobře. Vycházím i z toho, co mi radili ještě staří Valaši,“ přiblížila.
Jedním z takových rádců byl pan Zbranek z Valašského Meziříčí. „Poradil mi, co a jak mám dělat a že můžu spřádat i špinavou vlnu,“ pokračovala. „Mnohdy je lepší ji jenom vyčesat, spříst a teprve potom ji prát. Stará vlna totiž obsahuje lanolin, tím pádem dělá jemnější a tenčí vlákno. Z vypraného už to drhne,“ vysvětlila.
Lidé z okolí se jí ptají, jestli je naučí zpracovávat vlnu
Pavla Lindovská s nadsázkou říká, že na zahrádce si ruce zničí, aby si je pak léčila u kolovrátku. „Lanolin je totiž léčivý,“ objasnila.
Z načesaného rouna je na kolovrátku schopná udělat nit, vlákno. „Když se pak vlákna setkají dohromady, tak je z nich vlna na pletení. Nic víc se na kolovrátku udělat nedá. Potom musí mít člověk buď tkalcovský stav, kde to utká, anebo to uplete,“ řekla.
V poslední době začali Pavlu Lindovskou vyhledávat lidé z okolí, kteří chovají ovce. Mají od nich totiž vlnu, kterou by se chtěli naučit zpracovávat.
„Ptají se, jestli jim poradím, když si seženou kolovrátek, a tak podobně. Začíná se to objevovat daleko víc než před pěti šesti lety. Lidé se k tomu začínají vracet asi z toho důvodu, že vlna se nevykupuje,“ míní Pavla Lindovská.
„Respektive vykupuje za strašně nízké peníze a jim se tak hromadí. A pokud ji nikomu neprodají, musí ji ekologicky zlikvidovat, protože je to nebezpečný odpad, byť se jedná o přírodní produkt. Naše zákony jsou krásné,“ směje se ironicky.
Svou dovednost ukazuje i na různých akcích
A tak všem rozdává vizitky a říká, že až budou mít chuť se to naučit, ať se ozvou.
„Vysvětlení totiž nezabere příliš času. Pak je to jenom o trénování a zkoušení. Ze začátku totiž děláte provazy a potom vám někdy vylezou nitě. Je to jenom o zručnosti a neustálém zkoušení,“ popsala Lindovská, která zájemcům ráda poradí.
„Jeden víkend a není co řešit. Potom už musí lidé trénovat sami. Je to jako u všeho ostatního. Běhat také umí každý, ale jen ten, kdo trénuje, může jet na olympiádu,“ podotkla.
Pavlu Lindovskou mohou lidé potkávat na mnoha akcích. Tou nejbližší bude Festival dřeva, který se uskuteční 10. září na Slezskoostravském hradě.
„Jezdím taky do Kravař na Velikonoce a Vánoce na zámku. Dále na velký řemeslný jarmark do Valašského Meziříčí. Bývám i na mezinárodní výstavě hlavolamů ve Větřkovicích,“ vyjmenovala.
Veřejnosti na takovýchto akcích ukazuje, jak se na kolovrátku pracuje. „Předu a při tom vysvětluji a ukazuji, jak se to dělá,“ přiblížila.
Děti nechává zkoušet si příst na vřetánku, což je předchůdce kolovrátku. „Je to tyčka, na které je kolečko, je vyvážené, a když se roztočí, tak se na něm přede. Dětem to půjčuji, ať si to vyzkouší. A zjišťuji při tom, že kluci jsou šikovnější než děvčata. Nevím, čím si to vysvětlit. Více se na to soustředí, nejsou tak zbrklí,“ prozradila.
Dospělí se diví, že kolovrátek ještě existuje
Největší zájem registruje u dětí předškolního věku a žáků prvního stupně základní školy. „Předškoláci ve mně vidí pohádkovou babičku. Vždycky se jich ptám, jakou znají pohádku. Řeknou takovou, ve které je kolovrátek nebo přadlenka. Celý postup této práce je totiž vysvětlený v pohádce O krtečkovi, akorát se lnem, což je velice podobné jako s vlnou,“ řekla.
Když ji však vidí dospělí, diví se, že kolovrátek ještě funguje. „Myslí si, že existuje jen v pohádkách. Nebo se mě ptají, jak je na tom můj palec, noha a ret,“ řekla.
Muži se jí ptají na technické záležitosti. Co čím točí a podobně. „Jeden pán se mě ptal, kolik udělám nití za jedno otočení velkého kola. Řekla jsem, že to opravdu nevím, tak daleko jsem to nestudovala,“ usmála se.
Pavla Lindovská má doma dva kolovrátky. Jeden starší, na jednonožní pohon. Druhý, který je až z Nového Zélandu, je na dvounožní pohon. „Usnadňuje mi práci, protože když zatěžuji jen jednu nohu, tak mě potom bolí záda a křivím se. Když si doma můžu udělat pohodlí, raději šlapu oběma nohama a záda tak namáhám stejně,“ uvedla.
Přadlenu z Kyjovic na kolovrátku nejvíce fascinuje to, jak jej naši předkové vymysleli. „Je na něm poznat, že přemýšleli nad prací, když ji dělali. Pomoci kolovrátku si ji snažili usnadnit. Vytvořili jej bez počítačů či jiných technologických vymožeností a přitom funguje dodnes. Jsou od něj odvozené i mnohé velké stroje,“ uzavřela.


description: Pocity nejistoty. Strach z budoucnosti. To jsou v této chvíli asi nejsilnější emoce zaměstnanců společnosti Vítkovice. Hlavně tří jejích firem, které už jsou nebo míří do úpadku: Vítkovice Power Engineering (VPE), Vítkovice Envi a Vítkovice Gearworks.

title: Šéf Vítkovic: Na výplaty máme, dělníci z výroby o práci nepřijdou

maintext:
Zatímco dvě jsou menší, v Envi pracuje 100 lidí a v Gearworks 190, ta třetí byla donedávna největší firmou ve skupině. Ještě loni ve VPE pracovalo 1 483 zaměstnanců, kteří docílili obratu 3,3 ze 14 miliard celého holdingu.
Není divu, že v situaci, kdy hrozí definitivní konec těžby černého uhlí v regionu kvůli insolvenci důlní firmy OKD, působí mnoha lidem starosti každá zpráva o finančních těžkostech další velké společnosti, jejímž většinovým vlastníkem je podnikatel Jan Světlík.
„Nevíme, co bude. Máme strach o práci. A obáváme se i toho, že třeba nebude na výplaty,“ říká jedna z vítkovických dělnic. „Atmosféra v práci je na houby. Žijeme v nejistotě. Bojíme se, že situace je horší, než nám šéfové říkají. Někteří lidé sami odcházejí. Problém je, že už chybí dělníci některých profesí, přitom je nadbytek THP,“ dodal další zaměstnanec, jenž ale věří, že Vítkovice mají šanci přežít.
Výplaty přijdou v obvyklém termínu
„Je to dobrá značka. Bohužel zákazníky teď odrazují medializované problémy. Jsem si jistý, že někteří lidé záměrně hází Světlíkovi klacky pod nohy. Bude záležet hlavně na něm a novém managementu, jak tuto situaci ustojí.“
Podobně to vnímá i šéfka Odborového sdružení Vítkovic Jana Schindlerová. „Samozřejmě že v této chvíli mají všichni obavy, aby neskončili na dlažbě. Vedení společnosti se ale snaží firmu zachránit. Zda se VPE vyhne konkurzu, bude jasné na konci listopadu. Doufejme, že schůze věřitelů schválí reorganizaci a soud to posvětí,“ nastínila.
Mluvčí Vítkovic Eva Kijonková tvrdí, že srovnávat situaci strojírenské společnosti s OKD je nesmyslné. „Holding Vítkovice má 34 firem, které dohromady vykázaly za loňský rok zisk kolem 200 milionů korun. Část skupiny spadající pod Vítkovice a. s. měla sice loni ztrátu kolem 80 milionů, ale souvisí to i s tvorbou opravných položek a rezerv ve výši 600 milionů,“ líčí Kijonková.
Podle ní má VPE zakázky a tím i šanci přežít, navíc už není největší firmou celé skupiny. Na první příčce ji letos nahradila firma Vítkovice Heavy Machinery s počtem 1 250 zaměstnanců. Ve VPE nyní pracuje „jen“ 1 110 lidí a jejich počet ještě klesne. A právě to vyvolává nervozitu, kterou se snažili na středečním setkání se zaměstnanci rozptýlit osobně i Jan Světlík a generální ředitel VPE Jiří Skuhra.
„Výplaty za srpen vám přijdou v září na účet v obvyklém termínu. A hromadné propouštění určitě nechystáme. Lidé z výroby se o práci bát nemusí,“ ujišťoval své podřízené Skuhra. Podotkl, že firma VPE teď musí získat co nejvíce krátkodobých zakázek, jež přinesou potřebnou hotovost.
VPE musí projít změnou
O tom, že by Vítkovice chystaly hromadné propouštění, neví ani úřad práce, kterému to firmy musí předem hlásit. „Záměr hromadného propouštění neohlásil minulý měsíc žádný zaměstnavatel v Moravskoslezském kraji. A zatím nemáme signály, že by se k tomu Vítkovice chystaly,“ uvedla Vladana Piskořová z úřadu práce v Ostravě.
Jan Světlík ale netají, že zadlužená firma VPE musí projít změnou, zvýšit produktivitu a snížit počet zaměstnanců. „Odcházet budou především režijní nebo TH pracovníci. Poměr výrobních dělníků a těch druhých je nyní ve VPE 1 ku 1. To se postupně změní ve prospěch dělníků,“ uvedl Světlík.
Kolik lidí z firmy odejde, není jasné. „Záležet bude na počtu zakázek, které jsou a které se ještě podaří získat. Firma ale nechce propouštět kmenové zaměstnance, počítá hlavně s přirozenými odchody a ukončením smluv uzavřených na dobu určitou,“ vysvětluje Kijonková.


authors:
Autor
Základem Zoo Bylo Několik Srn
Bažantů
Pávů A Voliéra

description: Dlouholetí návštěvníci ostravské zoo oceňují proměnu celého areálu ve Stromovce k lepšímu. S nostalgií ale vzpomínají na velká zvířata, která už tam nejsou, například na lední medvědy či nosorožce. Někteří lidé jsou přesvědčení, že zoo chová méně zvířat než v minulosti. To je ale omyl.

title: Ostravská zoo chová rekordní množství druhů zvířat. Má jich přes 400

maintext:
„Zahrada je hezčí než dřív. Líbí se mi botanické stezky, přírodní výběhy i průchozí expozice. Úžasný je Ráj lemurů, kde se člověk pohybuje přímo mezi zvířaty při jejich krmení. Ale nemůžu si pomoci, chybí mi tam medvědi, orangutan a další velké druhy, na které jsem se chodila dívat s dětmi, když byly malé. Zdá se mi, že je tam méně zvířat,“ míní návštěvnice Marie Strakošová.
„Taky mám pocit, že tu dřív bylo víc zvířat. Nejen medvědů, ale i kočkovitých šelem. Pryč jsou taky vlci a klokani,“ přitaká Lenka Krátká.
Pravda je, že z Ostravy zmizelo několik velkých savců, které zoo dříve chovala v nevyhovujících podmínkách. „Malé betonové výběhy či klece z 60. až 80. let už nejsou přijatelné. Poté, co lední medvědi uhynuli, medvěda hnědého jsme odvezli do jiné zoo a medvědy ušaté společně s hulmany posvátnými přestěhovali do expozice Čitván s velkým přírodním výběhem, starý medvědinec jsme zbourali,“ říká mluvčí zahrady Šárka Nováková.
Časem chce zoo zbourat i pavilon opic, který patří k nejstarším v areálu. „Jeho obyvatele postupně stěhujeme do lepších podmínek. Šimpanzi i kočkodani Dianini mají od loňska nový domov v Pavilonu evoluce. A spolu s nimi i řada nových druhů zvířat,“ upozornila mluvčí.
Základem zoo bylo několik srn, bažantů, pávů a voliéra
Podle ní se návštěvnice velmi mýlí, když si myslí, že zoo ve Velkém ostravském lese chová méně zvířat než v minulosti. Ve skutečnosti je tomu totiž přesně naopak. Zoo v posledních letech dosahuje rekordů: v počtu návštěvníků, kterých je ročně okolo půl milionu, ale i v počtech kusů a druhů zvířat.
„Počty kusů i druhů zvířat mírně kolísají v závislosti na porodech, úmrtích i na otvírání nových expozic, kde nejčastěji přibývají nové druhy, ale dá se říci, že trvale rostou,“ ujišťuje mluvčí zoo.
Dnešní oblíbené výletní místo, Stromovka ve Slezské Ostravě, se stalo v roce 1960 novým domovem pro zvířata ze zookoutku, který založil v roce 1947 v Kunčičkách bývalý horník Bohumil Vítek. Základem dnešní zoo bylo tehdy jen pár zvířat v tamním sadě: jeden srnec, dvě srny, pět bažantů, několik pávů a voliéra s ptáky.
Druhů zvířat v ostravské ZOO stále přibývá
Přestěhováním do Stromovky získala zoo podporu města a jedinečné prostředí: stohektarový areál se smíšeným lesem, loukami a čtyřmi velkými rybníky, který nabízel velké možnosti pro její rozvoj.
Vzestup zaznamenala zoo v 70. letech minulého století – tehdy tam přibyla řada vzácných druhů zvířat: nosorožec tuponosý, jelen milu, zebra Grévyho, kočkodan Dianin, levhart mandžuský, tapír čabrakový či tygr sumaterský.
Naopak 80. léta i první polovina 90. let byla pro zoo obdobím stagnace a nejistoty. Nebyly peníze na investice, zvířat ubývalo. Stagnaci zahrada překonala už asi před dvanácti lety, nicméně ještě v roce 2008 chovala jen okolo 300 druhů zvířat v počtu 1 535 jedinců. Až pak začal jejich počet prudce růst – v prvních třech letech až o 500 kusů ročně.
Na konci roku 2011 napočítala ostravská zoo 3 200 zvířat. A jen o dva roky později rekordních 3 994. Na konci loňského roku jejich počet mírně klesl na 3 862 jedinců.
Podobně stoupal a stoupá dál i počet druhů zvířat. V roce 2011 jich žilo v zoo 385, o dva roky později 394 a loni už 421.
Novinky: pasumec elektrický, banánovec fialový, buvolice...
Loni přibyl v zoo nový druh velkého savce – dvě samice buvola domácího, které mohou návštěvníci od letošního jara pozorovat na safari, kam se ale dostanou jen vláčkem.
„Kromě nich jsme pořídili řadu nových druhů ptáků nebo ryb do loni otevřeného Pavilonu evoluce. Z ryb například čtverzubce mbu nebo perlovku Frempongovu,“ popisuje přírůstky Nováková.
Letos v ostravské zoo zatím přibyly čtyři nové druhy ohrožených zvířat: zajímavý pták banánovec fialový a tři ryby (druh sumce – sumouš západní, druh ostnoploutvé ryby – čichavec perleťový a druh kaprovité ryby – rasbora Somphongsova).
Počet druhů a kusů zvířat v ostravské zoo Zookoutek Ostrava-Kunčičky
rok 1947: jeden srnec, dvě srny, pět bažantů, několik pávů a voliéra s ptáky Zoo Slezská Ostrava
Veřejnosti se nový areál městské zoologické zahrady v ostravské Stromovce otevřel 1. května 1960. Počet kusů a druhů zvířat z té doby nemá redakce k dispozici. O deset let později jich tam ale žilo mnohem méně než dnes. rok 1970: 123 druhů / 1 372 kusů rok 2008: 300 druhů / 1 535 kusů rok 2011: 385 druhů / 3 200 kusů rok 2012: 397 druhů / 3 014 kusů rok 2013: 394 druhů / 3 994 kusů rok 2014: 396 druhů / 3 717 kusů rok 2015: 421 druhů / 3 862 kusů
Na konci června chovala zoo 125 druhů ptáků. Banánovec fialový, který se pár týdnů zabydluje v Pavilonu evoluce, je 126. ptačím druhem a prvním zástupcem řádu turaků. Příslušníci tohoto řádu obývají jen Afriku jižně od Sahary a vyznačují se pestře zbarveným peřím. To obsahuje ve vodě rozpustná barviva na bázi mědi (zelený turakoverdin a purpurový turacin), která jiní ptáci nemají.
Základní barvou peří banánovce fialového je leskle modro-fialová. Pták má i zvláštní tvar zobáku – rohovina horní části je prodloužená a pokrývá téměř celé čelo. Vyhledává především měkké ovoce. Jako typický obyvatel stromového patra staví ledabylé hnízdo v korunách stromů.
„K šestileté samičce, kterou jsme dovezli z Polska, připojíme do konce podzimu samečka a budeme doufat, že se páru podaří odchovat mladé,“ netají mluvčí zahrady.
„Letos poprvé mohou návštěvníci ale pozorovat i další druhy zvířat, které jsme dřív chovali jen v zázemí. Například v nedávno otevřené expozici Noční Tanganika uvidí ježka bělobřichého či pasumce elektrického a v Pavilonu evoluce želvu ohebnou,“ dodala Nováková.


description: Kuriózní nehoda se stala v pondělí ráno v centru Hlučína. Tamní náměstí nebezpečně projel tělesně postižený řidič v upravené Škodě Octavia. Projel dva záhony s keři, srazil květináč, vyvrátil dopravní značku a nakonec naboural do radnice.

title: Muž projel na náměstí záhonem, srazil květináč i značku a skončil v radnici


description: Filmové novinky z domácí i světové scény, ale také nestárnoucí klasika, taková je letošní nabídka jediného kameramanského festivalu v Česku – Ostrava Kamera Oko, jehož osmý ročník začne už 23. září a ovládne všechna jednosálová kina v moravskoslezské metropoli.

title: Ostravský filmový festival poodhalí projekt podle povídek Jana Balabána


description: Ani každoroční krajská dotace ve výši až 600 milionů korun nenalákala letecké společnosti, aby zavedly pravidelné linky z Ostravy do Amsterdamu a Helsinek. Do výběrového řízení na provoz těchto spojů se nikdo nepřihlásil. Nově se tak zatím bude z Ostravy létat jen do Dubaje a Milána.

title: Letadla do Nizozemí a Finska nepoletí, ani když kraj slíbil krýt ztrátu

maintext:
„Důvody, proč se nikdo nepřihlásil, můžeme pouze odhadovat. Jednou z možností by například mohlo být nepřidělení vhodných časů příletů a odletů na letišti v Amsterdamu. Podle původních předpokladů měla linka do Amsterdamu létat pětkrát týdně. V případě Helsinek to mělo být třikrát týdně,“ zmínil generální ředitel ostravského Letiště Leoše Janáčka Pavel Schneider.
Moravskoslezský kraj přitom schválil, že by linky provozoval formou takzvané veřejné služby. Kompenzoval by tedy finanční ztráty letecké společnosti po dobu čtyř let, a to do výše 600 milionů korun.
„Vyjednali jsme podmínky s Evropskou komisí a zalétávání těchto linek můžeme podporovat podobně jako například autobusovou dopravu. Bohužel některým společnostem nevyhovovaly detaily provozu a o tendr se ani neucházely,“ řekl náměstek hejtmana Daniel Havlík.
I přes tento neúspěch chce Moravskoslezský kraj vypsat výběrové řízení znovu.
„Pořád stojíme o spojení do metropolí Finska i Nizozemí. Víme, že o ně mají zájem místní investoři. Napojení je důležité i pro rozvoj cestovního ruchu,“ poznamenal Havlík.
Nové výběrové řízení by kraj mohl vypsat do tří týdnů
Podle Havlíka teď kraj jedná s Evropskou komisí, zda by bylo možné upravit podmínky tendru. „Nechceme ale výrazné změny, myslím, že výběrové řízení bychom mohli znovu vypsat zhruba do tří týdnů,“ zmínil Havlík.
Spoj do Helsinek by uvítala například finská společnost Tieto Czech, která v současné době zaměstnává přes 2 200 lidí v regionu. Amsterdam je pak významným dopravním uzlem.
„Letiště Amsterdam Schiphol patří mezi nejvýznamnější letiště Evropy s pravidelným spojením v podstatě do celého světa, je také cílovou stanicí pro řadu významných firem v kraji,“ zmínil generální ředitel letiště Schneider.
Moravskoslezský kraj už s nabídkou veřejné služby leteckého spojení do Nizozemí neuspěl podruhé. Na podporu linek chtěl před lety dát na 700 milionů korun. Tehdy ale podle kraje byla zakázka připravena na míru jedné dnes již neexistující letecké společnosti, a proto z ní sešlo.
Nově do Dubaje a Milána
Provozování nových linek ovlivňuje konkurenceschopnost i zisk. „Zohledňuje se konkurence přímá, konkurence nepřímá, kam zahrnujeme lety s přestupem. Dále konkurence z blízkých letišť - například Mnichov, Vídeň, případně Drážďany. Optimální stav je samozřejmě, pokud je linka zisková hned. Obecně se dá říci, že nejpozději třetí letovou sezonu od zavedení spojení,“ nastínila Vladimíra Dufková, mluvčí společnosti Travel Service, která z ostravského letiště vypravuje hned několik spojů.
„K odhadům se vypracovávají obchodní plány, z nichž společnosti vychází. Ty ale ovlivňuje spousta faktorů,“ dodala Dufková.
Od konce září pak společnost zavádí novou linku Ostrava - Dubaj. Plánovanou novinkou je i spoj do Milána. Obě linky budou létat dvakrát do týdne.
„Od 23. září začne v úterý a v pátek operovat linka Ostrava - Dubaj a následně od 30. října bude zahájena přímá linka ve čtvrtek a v neděli Ostrava - Miláno-Bergamo,“ uzavřel Schneider. Tyto linky se zavádějí bez finanční kompenzace.