description: Softwarový systém AdBlock, který na internetových stránkách blokuje reklamu, ji začne sám prodávat. Nařčení z pokrytectví společnost odmítá s tím, že vychází vstříc majitelům stránek.

title: Výnosný byznys AdBlocku. Některé reklamy blokuje, jiné prodá

maintext:
Software AdBlock Plus byl původně nástrojem, který měl blokovat převážně „otravné“ reklamy. Tedy takové, které se otvírají v nových oknech prohlížeče, překrývají text nebo jinak znesnadňují uživatelský přístup. Díky svým algoritmům však může blokovat prakticky jakoukoliv reklamu, což znatelně pociťují především ty webové stránky, které vydělávají právě na příjmu z reklam.
AdBlock není žádný samaritánský program, ze své činnosti si udělal výdělečný byznys. Za poplatek totiž umožňuje firmám umístit svou reklamu na tzv. Whitelist, čímž je jí udělena výjimka, a zobrazuje se tak i uživatelům, kteří mají software nainstalovaný. Kvůli této praxi je často kritizován, což ale vedení společnosti odmítá s tím, že má nastavena striktní pravidla pro akceptovatelné reklamy, a svůj základní záměr, tedy blokování nežádoucích inzercí, nadále splňuje.
Nejrozšířenější blokovač reklam teď přišel s dalším nápadem, jak vydělat. Začne provozovat Acceptable Ads Platform, jakýsi trh s reklamami, které si budou majitelé stránek moci nakoupit. V praxi to bude fungovat tak, že uživatelům s nainstalovaným AdBlockem se místo zablokovaných reklam budou zobrazovat právě ty, které si provozovatelé stránky koupí. Ostatní uživatelé uvidí klasickou verzi stránky s původními reklamami.
„Existují dva typy uživatelů internetu: ti, kteří si nežádoucí reklamy blokují, a další, kteří to nedělají. Tento nástroj pomůže provozovatelům dostat se k první skupině, aniž by museli cokoliv měnit ve vztahu k té druhé,“ vysvětluje spoluzakladatel společnosti Till Faider. „Roky jsme čekali na to, až odvětví internetových reklam udělá vstřícný krok směrem k uživatelům, až jsme to nevydrželi a museli jej udělat sami.“
Kritici přesto obviňují AdBlock z pokrytectví a připomínají některá obvinění z korupce. V roce 2013 jej například anonymní zdroj nařknul z toho, že mu nabídli zařazení reklamy na Whitelist za třetinový podíl z reklamních příjmů. Podobný postup ostatně firma bude praktikovat i se svým novým nástrojem, i když v menší míře. Ze schválených reklam by podle serveru The Verge měla dostávat šest procent.
Různé programy na blokování reklam používá 198 miilonů světových uživatelů internetu. Odhaduje se, že toto číslo bude do tří let až trojnásobně vyšší.
Dále čtěte:
Reklamní příspěvky celebrit na sociálních sítích už řeší úřady
EK rozšířila spor s Googlem, měl omezovat reklamu konkurence


description: Hillary Clintonová podle oficiálních průzkumů ve svých šancích na zvolení americkou prezidentkou oproti Donaldu Trumpovi vede. Mohou se ale průzkumy mýlit? Startup Predata v červnu navzdory průzkumům předpověděl brexit a nyní favorizuje Trumpa. Klíč k volebnímu výsledku bychom podle něj měli hledat hlavně online.

title: Předpověděli brexit. Teď odepisují Hillary

fasttext_language: cs


description: Se zcela minimálním zájmem i ekonomické veřejnosti se setkala nedávná zpráva o dalším, poměrně razantním navýšení zahraničního dluhu Česka. Ono tohle zadlužení, které meziročně poskočilo o mohutných 14,5 miliardy eur, a dosáhlo 72 procent HDP, není samo o sobě nijak šokující a nebezpečné, jakkoli jde evidentně o trend, který se hned tak nezastaví. Nejde o zadlužení vlády, ale o souhrn dluhů státu, podniků, finančních institucí i domácností a jeho výše není fakticky nijak nebezpečná.

title: Pomocná ruka spekulanta


description: Pražskou Písnicí cloumají emoce. Nájemníci se bouří proti postupu polostátního energetického kolosu, který se rozhodl prodat více než 700 místních bytů.

title: Sídliště na prodej. ČEZ se zbavuje stovek bytů

maintext:
Několik paneláků, supermarket Albert, hospoda U rybičky i dětské hřiště. Pražské sídliště Písnice působí na první pohled ospale. Na periferii, daleko od centra, na dohled pole. Úterní odpoledne přerušuje jen několik cyklistů, maminek s dětmi a lidí postávajících před hospodou. „Mám to tu rád, je tu klid,“ říká mi mladík, který na sídlišti strávil téměř celý život. Přesto by se radši přestěhoval někam blíž k centru města, kde to víc žije. Přece jen většina obyvatel sídliště patří ke generaci, která se pomalu blíží k důchodovému věku.
Zdánlivá idylka pražské periferie má ale v posledních týdnech své trhliny. Více než 700 zdejších bytů patří společnosti ČEZ. A ta se je rozhodla prodat. Pravidlo je jednoduché: celý balík získá ten, kdo nabídne nejvyšší cenu. Kdo to bude, je velká neznámá. A to vzbuzuje emoce. Místní kvůli tomu už uspořádali několik demonstrací.
„Může to dopadnout dobře. Může to dopadnout úplně výborně. Ale vsadíte na to? Do domů, na které ČEZ roky nesáhl, investovali jejich obyvatelé vlastní síly, mají dekrety. Ale co budou dělat ve chvíli, kdy se ze sídliště stane místo k nežití?“ ptá se nájemník jednoho z bytů Ondřej Václavík. Sám má smlouvu na dobu určitou. Svůj volný čas teď tráví tím, že navenek zastupuje skupinu nájemníků pod názvem Moje Písnice, která se současným způsobem prodeje nesouhlasí.
Pražská Hanoj
Podle vyprávění místních tím celá čtvrť poslední dobou celkem žije. A to i proto, že sídliště má v celém Česku jedno specifikum. Stojí v těsné blízkosti areálu SAPA – vietnamského velkoobchodního centra a tržnice. Lidově Pražská Hanoj nebo taky Malý Saigon vznikl na přelomu tisíciletí v areálu bývalého masokombinátu. Jde o jedno z mála míst v Česku, kde se koncentruje viditelná cizinecká komunita. A zájem mají Vietnamci přirozeně i o byty v okolí. Důkazem je i můj průvodce po Písnici, jehož jméno pro české kamarády zní Adam. Jeho rodiče přišli do Česka z Vietnamu.
Díky prodeji bytů teď na povrch opět vypluly hlasy jako „naše byty Vietnamcům nedáme“. Mluví se o hrozbě vzniku cizineckého ghetta. Koktejl emocí ale doplňují ještě další ingredience. Již zmíněná stárnoucí generace obyvatel sídliště, která se o odkup bytů zajímala už před více než deseti lety. A fakt, který cenu bytů může v budoucnu výrazně navýšit: stavba metra D. Přímo v Písnici by měla být jeho stanice.
Balík peněz
Polostátní společnost ČEZ prodává kromě bytového fondu o 739 bytech i veřejný prostor mezi domy nebo prodejnu potravin. „Jde o nemovitosti, jejichž souhrnná hodnota převyšuje miliardu korun,“ říká Jiří Pácal z Central Europe Holding. Na českém trhu podle Pácala není moc subjektů, které by si mohly koupi dovolit.
„Několik sídlišť koupila CPI Radovana Vítka, větší soubory také firmy okolo Pavla Tykače a Pražská správa nemovitostí Václava Skaly. Koupit to ale mohou i další finanční skupiny u nás – Penta, KKCG a tak dále, nebo někdo okolo PPF, například Karel Pražák. Může to být také někdo, kdo relativně nedávno prodal svá aktiva a hledá možnost uložení volných prostředků. Nejspíše bych však kupce hledal mezi zahraničními investičními fondy,“ míní Pácal.
ČEZ vysvětluje prodej tím, že se chce skupina soustředit výhradně na svůj vlastní byznys, tedy energetiku. Firma, která historicky vlastnila kolem osmi tisíc bytů, z nich už sedm tisíc prodala. Teď přišlo na řadu písnické sídliště. Vedle něj jde ve stejné vlně i zhruba třicítka bytů v pražských Vršovicích.
Vietnamské ghetto…
Své dětství a dospívání prožila na sídlišti Písnice i copywriterka na volné noze Monika Trojanová. Soužití místních s areálem vietnamské Sapy podle ní funguje. S trochou nadsázky řečeno by se prý dalo říct, že místní se dělí na dvě skupiny: ty, kteří mají vůči Sapě takové předsudky, že by do ní v životě nevstoupili, a ty, kteří sice na některé věci nadávají, ale stejně tam za výhodné ceny nakupují.
„Je pravda, že když stojíš na zastávce Písnice, jsi často jediný Čech, ale tak to prostě je,“ říká mi Trojanová. O tom se ostatně přesvědčuji sama, když čekám ve všední den v podvečer na spoj do centra. Na druhé straně v samotném areálu Sapy potkáte Čechů celkem dost. V největším místním supermarketu dokonce tvoří ve všední den většinu zákazníků. Trojanová každopádně ale na svou kůži pocítila, že počet Vietnamců ve čtvrti v uplynulých letech rostl. „Na základní školu jsem chodila jen s jedním vietnamským spolužákem. Na gymnáziu už to bylo vidět více. Ve třídách byli běžně dva tři Vietnamci,“ líčí. Václavík mluví kvůli blízkosti Sapy dokonce o přílivu Vietnamců. A pověst ghetta ještě odrazuje další české nájemníky.
Víte, jaké jsou ceny bytů v Česku?
Počet vietnamských obyvatel by podle něj mohl ještě stoupnout ve dvou scénářích: kdyby byty koupila přímo společnost, která vlastní Sapu, nebo spekulant, který by ceny nájmu vyšrouboval tak, že by starousedlíci museli byty opustit. „Jsou tam i čtyřpokojové byty, které vyhovují ubytovnovému typu bydlení pro gastarbeitery,“ líčí mluvčí Mojí Písnice.
Větší skupina Vietnamců si totiž podle něj může dovolit i vyšší nájem. „Dnes má sídliště podíl menšin, který je výrazný, je slyšet, je vidět, ale funguje to. Ovšem je to na hraně. Ve chvíli, kdy se s polovinou sousedů nedomluvíte, tak je to pro mnoho současných obyvatel nepřijatelné,“ tvrdí Václavík. Z místa by se tak postupem času mohlo stát ghetto.
… zatím ne
Tuhle možnost zkoumal před pár lety i Tomáš Brabec. Analýza pod hlavičkou Přírodovědecké fakulty UK došla k závěru, že v současnosti Libuš ghettem - i přes fámy, které se o ní šíří - není. „V celé městské části bylo v roce 2014 celkem 915 Vietnamců, zhruba devět procent na celkové populaci,“popsal Brabec. Největší část z nich žila právě v těsném okolí Sapy, na sídlišti a v nově vystavěných domech. Brabec ale nevylučuje ani to, že Vietnamci budou chtít Sapu rozšiřovat, a s tím poroste i jejich poptávka po bytech.
„O koupi bytů na sídlišti Písnice nemáme vůbec zájem. Se společností ČEZ jsme nejednali,“ tvrdí ovšem zástupce společnosti Saparia, která vlastní areál tržnice, Truong Quoc Trung. „Vietnamská komunita není tak veliká, aby využila takové množství bytů,“ dodává Markéta Fišarová, která v Libuši pět let pracovala jako sociální pracovnice a jejíž rodiny se prodej bytu také dotkne.
Nereálná je podle ní i představa bydlení po mnoha osobách jako na ubytovně. „Vietnamci se v Česku usazují, získávají tu trvalý pobyt a zakládají rodiny. Od roku 2008 se narodí v Česku zhruba 900 vietnamských dětí ročně. Nově příchozích gastarbeiterů z Vietnamu do Prahy je minimum,“ vysvětluje.
Za pravdu jí dává i mladý Vietnamec Adam. „Vietnamci tu získají byt bez problémů. Není potřeba, aby kvůli tomu kupovali celý areál. Navíc znám hodně lidí, kteří pracují v Sapě a bydlí na daleko lepším místě. Když si našetří peníze, tak se odstěhují do rodinných domů třeba do Jesenice,“ popisuje.
Tahanice o byty
Větším problémem tak je stárnoucí generace obyvatel, která měla představu, že byty jednou výhodně odkoupí. Kolem prodeje paneláků, jež v 80. letech mnoho ze současných obyvatel pomáhalo stavět, se totiž neodehrává první dějství. Skupina ČEZ nabídla byty k odkupu nájemníkům už v roce 2003. Od soukromého investora pak ale dostala nevyžádanou nabídku za vyšší cenu. Proces tedy zastavila, protože prodej za nižší cenu by byl v rozporu s péčí řádného hospodáře, kterou musí jako polostátní firma dodržovat. Jinak by ji mohl zažalovat některý z menšinových akcionářů.
Podle Václavíka v té době část zklamaných obyvatel využila připravené úspory a ze sídliště se odstěhovala. Ti, co zůstali, teď mají pocit, že je ČEZ tahal celá léta za nos. „Ještě v polovině května mi místopředseda představenstva ČEZ a předseda dozorčí rady sdělili, že se prodej v nejbližší době nechystá,“popisuje starosta městské části a poslanec za TOP 09 Jiří Koubek.
Přečtěte si také:
Jenže pak přišel pár dní před začátkem prázdnin nájemníkům do schránky jednostránkový leták. O další vysvětlování prý ČEZ nestál. „Zástupce společnosti nám sdělil, že nemají nájemníkům co říci, že vše je v dopise a jsou ochotni maximálně komunikovat mailem,“ tvrdí Koubek.
Navíc se rozjela vzrušená diskuse, proč společnost v tomto případě postupuje jinak než v jiných lokalitách, kde prodala celkem už zhruba sedm tisíc bytů. „Prvotní příčinou je společnost ČEZ a její zoufale špatný způsob komunikace s občany. K jednomu stolu s nájemníky představitelé ČEZ sedli až po nátlaku ulice a médií. Chovali se jako naprostí amatéři,“ stěžuje si starosta.
A co metro?
Atraktivnost Písnice by navíc mohla během několika příštích let výrazně vzrůst. Měla by tam vést nová trasa metra D. „Ceny bytů i stavebních pozemků se u stanice metra jednoznačně zvedají, a to o desítky procent u bytů a až stovky procent u stavebních pozemků,“ říká Pácal. „Můžeme tedy i v Písnici očekávat jednak růst cen pozemků a jednak i další zintenzivnění výstavby rezidenčních nemovitostí, a to jak bytů, tak rodinných domů. Podobný efekt bylo možné sledovat při protažení trasy metra C na Prahu 9,“doplňuje jednatel Společnosti pro cenové mapy Milan Roček. Oba ale dodávají, že ohledně stavby ještě zbývá hodně neznámých a nárůst bude postupný.
Na konci srpna se zástupci ČEZ, městské části a nájemníků opravdu sešli. „Myslím, že se nám podařilo vysvětlit, že prodej formou veřejné soutěže je jedinou cestou, která je v souladu s právem, a ČEZ na vyhlášené soutěži nic nemění. Druhé straně jsme zároveň vysvětlili, že stejně jako se současný majitel musí řídit zákonem, bude to muset dělat i jakýkoli případný nový majitel. Podle občanského zákoníku není například možné nájemníky splatnými smlouvami vystěhovávat nebo výrazně zvyšovat nájmy, které by se tímto dostávaly nad úroveň v lokalitě obvyklou,“říká mluvčí ČEZ Roman Gazdík.
Brání se i obavám o zastavění pozemků. O ty se Moje Písnice bojí už kvůli tomu, že je na nich dětské hřiště, vedou přes ně chodníky i cyklostezka. To ale do katastrální mapy zaneseno není. „Dokud se o sídliště ČEZ staral, nebylo to potřeba,“ říká Václavík.
Ten dnes rozhodně nepůsobí tak, že by se ČEZ podařilo nájemníky uklidnit. „Neposunuli jsme se ani o píď,“ komentuje srpnovou schůzku. Společnost plánuje ukončení prodeje formou veřejné soutěže koncem letošního roku, případně na začátku příštího. „Nového majitele vytáhnou jako zajíce z klobouku,“ bojí se zatím dál Václavík.
Vizualizace stanice metra Písnice


description: „Když zastřelíte šest nebo víc robotů, přijdete si na peníze. A když se vám jich podaří sejmout všech deset, rozbijete bank,“ popisuje Blaine Graboyes, výkonný ředitel newyorské společnosti GameCo, princip prvního výherního terminálu založeného výhradně na dovednostech hráče. Tradiční forbes řízený náhodou tolik netáhne mladé hráče odkojené na sociálních sítích. Hazardní společnosti tak připravují novinku a sází na videohry.

title: Videohry jako hazard: americká kasina spouští novinku

maintext:
S první videohrou Danger Arena hodlá GameCo otestovat životaschopnost konceptu v říjnu v několika kasinech Caesar’s Entertainment v Atlantic City. Typickou „first person“ střílečku mají hráči ovládat pomocí ovladače. Náhoda ve hře bude přítomna v podobě volby prostředí či herního scénáře, faktorem rozhodujícím o výši odměny však mají být schopnosti a zručnost.
Kdo bude první?
„Jsme pod velkým tlakem na to být první, kdo terminál takového typu do kasin uvede,“ říká Graboyes. Videoherní hazard totiž v řínu v kasinech stejné společnosti v Nevadě a v Kalifornii plánuje spustit i konkurenční Gamblit. Sází však spíše na oddychovky. Jeho první hrou by měla být spojovací hříčka Match 3 a jednoduché logické tituly. Složitější hry by měly následovat.
„Dosud jsme nic podobného neviděli. Hráči budou moci hrát proti sobě, proti casinu i žebříčku těch nejlepších,“ uvedla k produktu Gamblitu viceprezidentka Caesar’s Gaming Mellisa Priceová. Videohry v hazardu podle serveru Phys.org jasně míří na generaci mladých lidí (mileniálů) odchovaných sociálními sítěmi, které tradiční forbesy nepřitahují. Cílem konceptu je propojení hazardu, stále rostoucí popularity videoher a aktuálního zájmu o e-sport (soutěžení ve videohrách o finanční ceny), uvádí GameCo.
Hazard chce těžit z videoher. GameCo představuje videoherní kasino. (Video: Vimeo)
Technologický server Geek spekuluje o tom, že by trend mohl přiživit zájem o arkádové automaty, v Česku dobře známé z pojízdných maringotek hlubokých devadesátých let. Ty již jistou renesanci mezi nadšenci v tuzemsku zažívají. Arkádové muzeum herních automatů nějakou dobu funguje v Červeném Újezdu. Nedávno zprovoznili fanoušci videoher za pomoci komunitního financování i první automatovou hernu v Praze.
Společnost GameCo, která se ve svých řadách může chlubit veterány herního průmyslu ze společností Blizzard a Unisoft, by v budoucnu nabídku her na terminálech ráda rozšířila i o další populární žánry (viz video výše). V současnosti ale stále čeká na povolení místních regulátorů.
V první fázi plán počítá s rozmístěním jedenadvaceti herních zařízení ve třech rezortech Caesar’s Entertainment v Atlantic City. Gamblit, se kterým společnost o prvenství soutěží, pak podle serveru Gamingintelligence předpokládá, že uvede 125 terminálů. Caesar’s Entertainment v současnosti provozuje globálně 50 kasin ve 13 amerických státech a pěti zemích světa. Roční zisky zábávního gigantu se podle údajů z roku 2013 pohybují okolo 8,5 miliardy dolarů.
Popularita e-sportu mezi sportovními týmy se zvyšuje. Přečtěte si o tom:
Basketbal a fotbal nestačí. Majitelé 76ers vidí budoucnost v e-sportu
O hazardu a videohrách čtěte více:
Olympiáda mladým: počítačové hry jako sport a skate bez THC?
Netradiční posily. Fotbalové kluby angažují "pařany"
Macau strádá. Kasina se nevzpamatovala ze státního zásahu


description: Investiční skupina Arca Capital Pavla Krúpy se stále více „angažuje“ v případu Agrobanky, která je v současnosti v likvidaci. Jak uvedl Krúpa, skupina podala trestní oznámení pro podezření ze spáchání trestného činu při likvidaci společnosti Agrobanka.

title: Krúpa: Při likvidaci Agrobanky se uplácelo. Arca podala trestní oznámení


description: Německá kancléřka Angela Merkelová dnes vyzvala k lepší společné ochraně vnějších hranic Evropské unie, která je podle ní „v klíčovém období své existence". Po jednání s francouzským prezidentem Françoisem Hollandem Merkelová uvedla, že příliv uprchlíků do Evropy způsobují nejen válečné konflikty, ale i chudoba.

title: Musíme lépe bránit evropské hranice, vyzvala Merkelová


description: V Aeru Vodochody se dnes představil ukázkový letoun L-39CW, je v něm motor pro novou generaci letounů L-39NG. Aero je chce začít dodávat od roku 2019. Nyní se firma nadále zaměřuje na letky L-39 a určení nejlepších řešení, jakými udržet L-39 v co nejlepším letovém stavu.

title: Ukázkový letoun L-39CW se představil v Aeru Vodochody

maintext:
Při příležitosti setkání představilo Aero technologické novinky pro L-39 a ukázkový letoun neboli demonstrátor L-39CW. Tématy byly i plánovaný vznik mezinárodního tréninkového centra a výměna zkušeností.
„Ukázkový letoun v sobě má nový motor od společnosti Williams a také demonstraci nové avioniky,“ uvedla mluvčí Aera Vodochody Tereza Vrublová. Motor má oproti předchozí generaci letounu výrazně větší akceleraci. Letoun je určený především pro výcvik, ale může být využit i jako lehký bojový letoun, má pět podvěsů, na kterých může nést například zbraňový systém nebo jiný náklad, což ho odlišuje od konkurence.
Prototyp letounu L-39NG by měl vzlétnout v roce 2018. Jeho vývoj bude stát okolo jedné miliardy korun. Aero program připravilo tak, že bude možné v současných letounech využít nový motor a avioniku, což prodlouží jejich životnost. Zaměřit se chce ale především na prodej zcela nových letounů. Cena nového letounu by mohla být okolo 10 milionů dolarů (240 milionů korun), bude tedy zřejmě levnější než podobné konkurenční produkty.
O letoun už podle Aera projevilo vážný zájem několik zájemců, například z Evropy. Vývoj hodlá podpořit i Česká exportní banka, a to řádově stamiliony korun. Podmínkou je podle generálního ředitele banky Karla Bureše reálné projevení zájmu ze strany zákazníků. Banka by také měla poskytnout případné úvěry zákazníkům. S prodejem bude Aeru Vodochody pomáhat největší český obchodník s vojenským materiálem Omnipol, který se podílí i na vývoji, a to z 50 procent.
Projekt L-39NG Aero představilo v roce 2014. Oproti L-39 bude mít letoun kromě nového motoru a avioniky i další technická vylepšení, která by také měla mít delší životnost.
Cvičný letoun Aero L-39 Albatros Aero vyvinulo v 60. letech minulého století, je nejrozšířenějším proudovým cvičným letounem na světě, vyrobeno bylo přes tři tisíce kusů, používá je kolem 45 států. V provozu je asi 700 letounů.
Podívejte se na americké bombardéry, které přiletěly do Mošnova:
Dále čtěte:


description: V Austrálii došlo k uzavření jednoho z největších privatizačních obchodů v historii země. Přístav v Melbourne, jenž je největším nákladním přístavem v zemi, ovládla skupina domácích a zahraničních investorů sdružených pod jménem Lonsdale Consortium. Vláda provincie Victoria inkasovala za prodej 9,7 miliardy australských dolarů (více než 177 miliard korun).

title: Stamiliardový obchod: Austrálie prodala svůj největší přístav


description: Evropská unie jen těžko přežije brexit bez odchodu dalších členů, pokud nenastane změna ve vedení EU a radikální reformy, které zastaví "nesmyslné směrnice". V dnes zveřejněném rozhovoru s britským deníkem The Guardian to uvedl prezident Miloš Zeman. Rozhovor byl věnován především Zemanovým vyhraněným názorům na uprchlickou krizi a islám.

title: Migrace, brexit a ABBA. Zeman zpíval Guardianu


description: Skupina nejvýznamnějších technologických firem spojila síly pro vytvoření etického kodexu, jímž se má řídit budoucí vývoj na poli umělé inteligence. Mezi hlavní cíle projektu zařadili technologičtí bossové společné zdolávání výzev v oblasti robotických technologiích, zvýšení obecného povědomí o oboru a rozptýlení obav veřejnosti z přílišného pokroku.

title: Giganti ze Sillicon Valley uzavřeli partnerství pro vývoj umělé inteligence

maintext:
1. Zasadíme se o to, aby technologie na poli umělé inteligence prospívaly co nejširším vrstvám společnosti.
2. Budeme vzdělávat veřejnost, naslouchat jí a zajímat se o zpětnou vazbu na naše aktivity. Budeme ji informovat o našich krocích a odpovídat na její dotazy.
3. Jsme odhodláni k otevřenému výzkumu a dialogu o jeho etických, sociálních, ekonomických i právních aspektech.
4. Věříme, že do výzkumu na poli umělé inteligence se musí aktivně a odpovědně zapojit množství zainteresovaných subjektů napříč obory.
5. Budeme spolupracovat s představiteli obchodních společností, abychom mohli adresovat specifické obavy a příležitosti.
6. Budeme pracovat v zájmu maximalizace přínosů umělé inteligence tím, že:
a) budeme chránit soukromí a bezpečnost jednotlivce,
b) budeme brát ohledy na zájmy všech zúčastněných stran,
c) se zasadíme, aby výzkum na poli umělé inteligence zůstal sociálně odpovědný, citlivý a bral v potaz všechny potenciální vlivy na společnost,
d) zajistíme, aby byl výzkum na poli umělé inteligence solidní, spolehlivý, důvěryhodný a bezpečný,
e) budeme vystupovat proti takovému použití umělé inteligence, které by bylo v rozporu s mezinárodními konvencemi či lidskými právy, a prosazovat záruky a neškodné technologie.
7. Jsme přesvědčeni, že pro provoz technologií využívajících umělou inteligenci je obzvláště klíčová srozumitelnost a pochopitelnost, aby byly dostupné široké veřejnosti.
8. Budeme usilovat o vytvoření kultury spolupráce, vzájemné důvěry a otevřenosti mezi vědci a inženýry, která nám umožní uvedených cílů dosáhnout.


description: Poprvé za téměř půl století své existence přijal magazín Rolling Stone nabídku investice zvnějšku. Podle vzájemné dohody by singapurská společnost BandLab měla v časopisu získat necelou polovinu a pomoci západní značce v expanzi na asijské trhy.

title: Magazín Rolling Stone míří do Asie. S expanzí pomůže miliardářský synek

maintext:
„Je to velký okamžik,“ sdělil agentuře Bloomberg Gus Wenner, který v časopisu odpovídá za digitální sekci. „Nabízí se nám možnost vzít značku Rolling Stone a přivést ji na nové oblasti a trhy,“ dodává syn zakladatele hudebního magazínu Janna Wennera. Historicky prvním investorem zvnějšku s koupí 49procentního podílu za dosud nezveřejněnou částku je singapurská BandLab technologies.
Tu vlastní osmadvacetiletý Kuok Meng Ru, syn jednoho z nejbohatších asijských miliardářů Kuka Khoona Honga, který zbohatl na palmových olejích. BandLab provozuje sociální síť s cloudovou platformou pro hudebníky a jejich fanoušky.
Meng chystá impérium
„Zaměřujeme se na zákazníky a inovativní obchodní model,“ uvedl k věci Meng. „Naším cílem je stát se globální firmou,“ dodává. Koupě podílu v Rolling Stone není jeho první investicí. Do portfolia společnosti, která je zčásti financována z prostředků jeho otce (za ně ji koneckonců i zakládal), již patří Swee Lee singapurský producent hudebních nástrojů, hudební aplikace CompoSR nebo designérské studio Mono Creators ze San Francisca.
Přečtěte si o miliardové akvizici v chemickém průmyslu:
Miliardová akvizice: chemický gigant Lanxess koupí americkou Chemturu
„Sdílíme stejnou vizi, jsme zhruba stejného věku. To znamená hodně,“ uvedl Gus Wenner. Dosáhnout dohody oběma stranám i tak podle agentury Bloomberg trvalo patnáct měsíců. Na jejím začátku byla Wennerova a Mengova společná náklonnost k blues a Bobu Dylanovi, na konci pak prodej podílu a plánované vytvoření pobočky Rolling Stone International v Singapuru.
Specifická Asie
Tu by měl řídit právě Meng a skrze ni i usměrňovat další expanzi časopisu na asijské trhy, kde se značka dosud netěší stejné prestiži jako na Západě. „Záleží přitom hodně na tom, jak se Mengovi v jeho nové roli podaří zacílit specifika čínské, japonské a korejské scény,“ píše Bloomberg.
Do redakčních záležitostí údajně BandLab zasahovat nehodlá. Na starost by měl mít výhradně mezinárodní aktivity časopisu, jeho zapojení do pořádání živých akcí (koncertů) a propagaci či objevování nových oblastí a trhů. Jinými slovy by měl prorazit tam, kde to Rolling Stone podle Wennera již zkoušel, ale bez výraznějších výsledků.
Wenner starší zakládal časopis Rolling Stone v roce 1967 v San Franciscu. Největšímu úspěchu se těšil v sedmdesátých a osmdesátých letech. S nástupem online médií na přelomu tisíciletí však začal (podobně jako většina ostatních tištěných periodik) ztrácet čtenáře a zisky z reklamy. I tak uvádí, že má v současnosti na celém světě kolem 65 milionů čtenářů a téměř osmnáct milionů fanoušků na sociálních sítích. Globálně je k dostání 12 jazykových edic časopisu. V první polovině letošního roku pak počet návštěvníků jeho online varianty meziročně narostl o čtyřicet procent.
O ekonomice a investicích čtěte více:
Řecký výprodej pokračuje. Číňané ovládli největší přístav
Ekonomicky nejsvobodnější zůstává Hongkong, Česko si výrazně polepšilo


description: Sněmovní vyšetřovací komise k reorganizaci policie podá oficiální podnět k Nejvyššímu státnímu zastupitelství a Generální inspekci bezpečnostních sborů (GIBS). Bude se týkat informací zveřejňovaných v médiích. Ukazuje se, že nejsou pravdivé. Řekl to místopředseda komise Martin Lank (Úsvit).

title: Komise k policejní reformě chce prošetřit úniky do médií


description: Startup s mapovými systémy získal od KKCG tři miliony eur a míří do USA

title: Z obýváku do Silicon Valley. Mapy Cleerio se chystají za oceán

maintext:
Ten příběh obsahuje všechny prvky správné pohádky o úspěšném startupu: netradiční nápad, začátky v obýváku, několik let nezdaru i bod zlomu, po kterém přišly stovky zakázek a velká investice. Tím vším si prošli Ladislav Čapek a Jan Zvoník.
Před sedmi lety společně založili společnost Cleerio, která vyvíjí mapové informační systémy. Drtivou většinu zákazníků tvoří místní samosprávy. Jenže u českých vesnic a měst se Cleerio zastavit nechce. Míří na podstatně větší trh -do Spojených států s pomocí významné investice. Skupina KKCG Karla Komárka letos do společnosti přes kapitálový fond Springtide Ventures nalila tři miliony eur. Získala za ně třetinový podíl.
„Vy máte papírovou mapu a excelovou tabulku. My to dáme dohromady, vytvoříme mezi daty vazby, posadíme to celé do cloudu a přes jednoduchý internetový prohlížeč vám vše zprostředkujeme. Zatímco dříve chodili naši zákazníci s papírem, údaje si do něj zakreslovali fixou a vedle vyplňovali tabulku, dnes pracují přímo v terénu s jednoduchou aplikací“ vysvětluje Čapek. Výsledkem jsou mapy: interaktivní, hezké na pohled a přívětivé.
Šéf společnosti Cleerio Ladislav Čapek (Foto: Martin Pinkas)
Propojené jsou s různými daty. V mapových aplikacích se k nim pak klienti za měsíční poplatek přihlašují - online i offline. Dnes má Cleerio zákazníků zhruba 1400. Mezi nimi třeba Akademii věd, Národní park Šumava nebo soukromé firmy.
Až po kamínky na hrobě
Největší oblibu si ale získala u místních samospráv. Ty využívají mapové systémy, v nichž jsou zanesená data z katastru nemovitostí, rozložení inženýrských sítí či údaje o věcných břemenech. Konkrétní příklad využití? Třeba plánování cyklostezky. Zastupitelé hned vidí, kudy vedou inženýrské sítě, jaké pozemky bude potřeba vykoupit, kdo je jejich majitelem.
Rozhodnout se pak mohou třeba podle počtu vlastníků - přece jen s jedním se dohodnou snáze než s dvaceti. Obce ale využívají data i například pro opravu lamp pouličního osvětlení nebo tak vidí pozemky, o nichž do té doby ani netušily, že je vlastní. „Občas jde o agendy, které by mě vůbec nenapadly. Třeba vesničky o sto obyvatelích řeší správu hřbitova: kdo je kde pohřbený, jak hluboko, jaké smlouvy jsou na hroby navázané. A protože snímky pocházejí z dronů, vidíte na nich doslova i kytičky a kamínky na hrobech“ popisuje jednačtyřicetiletý podnikatel. Náklady na službu se pro obec se zhruba tisícovkou obyvatel pohybují kolem tisícovky korun měsíčně. Tedy skoro jako paušál za telefon.
Česko je pro Cleerio zlatý důl. Těží třeba z katastru nemovitostí. (Foto: Martin Pinkas)
Právě s těmito službami teď mladá společnost díky Komárkovým penězům chce na americký trh. „Jedna třetina z investice půjde na vývoj. Dvě třetiny jsou na expanzi do zahraničí, z toho dvě třetiny do USA. Přijímáme tam nové obchodníky, budeme se prezentovat na veletrzích, už teď máme za partnera firmu o 20 tisících zaměstnancích,“ říká Čapek. Své služby nabídnou municipalitám. I v Americe koneckonců opravují lampy nebo sekají trávu. Firma se ale chce zaměřit i na americké těžaře. S nimi už zkušenost má.
Přečtěte si o úspěších českého skláře Lasvit:
Lasvit míří do New Yorku. Otevře tam svůj první showroom
„Když klesla cena ropy, mohlo se na tento trh zapomenout. Teď se ale vzpamatovává, takže je půjdeme znovu oslovit,“ tvrdí Čapek. V USA potřebují těžařské firmy data nejen z katastru, ale třeba i údaje ohledně práv na těžbu. „Můžou totiž koupit práva na těžbu, ale pozemek jim fakticky nepatří. To je všechno potřeba hlídat, protože do hry vstupují spekulanti, kteří koupí kousek území. Pak si dělají naschvály, těžba se nemůže rozšiřovat. Ktomu firmy potřebují vědět, kudy jim vedou ropovody, kde stojí věže, jakým chráněným územím se musí vyhnout,“ dodává zakladatel startupu.
Evropa za otevřená data
Mladá firma má velké plány. V Americe chce získat zhruba třicítku partnerů mezi geodetickými firmami, skrz které se dostanou ke koncovým zákazníkům. I v Česku funguje na bázi spolupráce s partnery, již pro ni dodávají data - třeba podrobné snímky z dronů. A zatím se zdá, že má dobře našlápnuto.
Tvrdá čísla, která od startupu vyžaduje investice KKCG rozdělená do několika tranší, se mu daří plnit s předstihem. „To, co jsme měli splnit letos do konce roku, se povedlo už do května. Nyní už si tak vytváříme podhoubí na příští rok, abychom mohli vstupovat do větších projektů. Letos má být náš obrat třicet milionů korun, příští rok už ale třikrát tolik “ zmiňuje Čapek. Už proto musí firma do ciziny, Česko takový obrat neutáhne.
Města si mohou sama určit, jakou agendu chtějí do map zavést. (Foto: Martin Pinkas)
Kromě amerického trhu se chce firma rozšířit i po Evropě. Tam jí nahrává i snaha Evropské unie, která tlačí na stále větší otevřenost dat. Současná situace vypadá tak, že třeba v Německu je k dispozici velké množství údajů, obce za ně ale musejí platit. To Česko je už dnes pro Cleerio zlatým dolem, velký objem dat tu získá zdarma.
Sousední Slovensko, kde firma také působí, je na tom o něco hůře. Jinde, třeba v Srbsku, nejsou k dispozici data prakticky žádná.
Garážové začátky
Cleerio dnes působí jako dobře rozjetý byznys. Začátky ale byly těžké. Úplné kořeny startupu jsou v podstatě „garážové“, jak tomu bylo třeba u dnešních technologických gigantů Apple nebo Microsoft. Ty také Čapek sám neskromně zmiňuje. V roce 2009 začínala firma u něj v panelákovém obýváku. „Myšlenku jsme dali s Honzou dohromady v podstatě v průběhu jednoho oběda. Já jsem ji nosil v hlavě už dlouho,“ říká podnikatel.
Rok pak čekali na prvního zákazníka. Nakonec jím byla středočeská vesnice Nižbor. Ještě další rok to nevypadalo vůbec dobře. Klientů příliš nepřesvědčili. „Nebylo to snadné. Do firmy jsem dal všechny své úspory. Pěkně to bylo vidět, když jsem jel na hory. Měl jsem deset let staré lyže, bundu i čepici. Všechno šlo do podnikání,“ směje se dnes Čapek. Jejich aplikaci tehdy nikdo moc nevěřil. Klienti se báli, že firma do půl roku zmizí, opatrní byli i partneři.
Společně se Zvoníkem se ale drželi poučky pro rozjíždějící se podnikatele. Ta praví, že je potřeba dva roky vydržet. Pak se to buď zlomí, nebo je načase byznys zabalit. „Drželi jsme se hesla, že co nejde silou, jde ještě hrubší silou. Objížděli jsme Česko, přesvědčovali lidi. A nakonec se to rozjelo. Pak už to byla v podstatě sněhová koule. Díky referencím přibývali další zákazníci. Ti stávající přiobjednávali další služby. Za těch několik let odešlo snad jen jedno procento klientů,“ líčí Čapek.
Na zkušenou do Silicon Valley
A přišly i další úspěchy. V roce 2013 se firma rozhodla expandovat do zahraničí, logicky přišlo na řadu jako první blízké Slovensko. Už tehdy se ale partneři začali poohlížet i po americkém trhu. Oba předtím v USA nějaký čas žili. Do vyhledávače Google tak zadali vysněné místo pro startupy: Silicon Valley. „Vyběhl nám grant od CzechInvestu. Myslím, že hned další den byla uzávěrka. Rychle jsme sepsali žádost a nakonec nás vybrali,“ líčí Čapek.
Na půl roku se tak podívali do akcelerátoru Rocket Space. Každý den obcházeli setkání, navazovali kontakty, sbírali rady, ale také sebevědomí. Celkově se nakonec v Silicon Valley vystřídalo sedm lidí z firmy. „Na celém týmu bylo vidět, jak mu stouplo sebevědomí. Poznali jsme, že děláme opravdu zajímavý produkt“ líčí Čapek hlavní přínos americké zkušenosti.
Akademie věd vidí v aplikaci i rozložení a vybavení místností. (Foto: Martin Pinkas)
Dnes se chce kvůli expanzi na tamní trh do USA dokonce s celou rodinou přestěhovat. Firma tomu musela přizpůsobit i svůj název - původní jméno Geosense už ve Spojených státech bylo registrované. Firma tak dva roky hledala nový název.
Několik marketingových agentur si na úkolu vylámalo zuby, zapojila se i veřejnost skrz výzvu na webových stránkách. Nakonec se společnost vrátila k nápadu, který zazněl od Jana Zvoníka už na začátku celé anabáze, tedy k dnešnímu Cleeriu.
Nasávání kultury
Na vstup na americký trh se připravuje celá firma o zhruba šedesátce zaměstnanců. Centrála sice zůstane v Česku, americké prostředí ale „přijde za ní“. Celý tým se už teď intenzivně učí anglicky. „Již nyní zaměstnáváme rodilého Američana. V budoucnu bychom chtěli rodilých mluvčí tak 15 až 20 procent, abychom nasákli kulturu,“ říká Čapek.
Co se týče dalšího financování startupu, záležet bude hlavně na okolnostech. Letošní a příští rok je pokrytý z Komárkovy investice. Pokud bude Cleerio poté hledat dalšího investora, počítá s investicí o řád vyšší. Rok 2022 je zatím dalším plánovaným milníkem. Cleerio by v něm mohlo vstoupit jako veřejně obchodovaná firma na burzu.
„Pokud máte špičkový produkt, potřebujete se na trhu jen rychle rozrůst, než vás převálcuje konkurence,“ tvrdí Čapek. „Lidé se mě ptají, proč se nespokojím s tím, že budu mít malou firmičku a klid. Jenže pak někdo investuje do konkurence, a ta mi přetáhne schopné lidi. Když část podílu prodám, alespoň se bude zhodnocovat,“ dodává Čapek.
O úspěších českých firem čtěte více:
České 3D tiskárny Prusa jdou na dračku
Olympionici v Riu budou sedět na českých lavičkách
Česká firma Prusa Research bude vyvíjet protézy rukou pro 3D tiskárny


description: Do tvrdého konkurenčního boje kolem nového fenoménu autonomních vozidel se chystá zasáhnout startup Comma.ai, za kterým stojí známý hacker George Hotz. Jeho vize je přitom logicky odlišná od velkých automobilek: do aut hodlá dodávat speciální přístroj, který umožní alespoň částečné autonomní řízení.

title: Vize známého hackera: autonomní vozy pro každého

maintext:
Šestadvacetiletý Hotz, který se proslavil hlavně tím, že se dokázal nabourat do systému iPhonu nebo PlayStationu, představil nové detaily přístroje Comma One, prvního komerčního produktu svého startupu.
Půjde o zabudovatelnou součást vozidla, která z něj po zapojení udělá jakési poloautonomní auto. Přístroj bude stát 999 dolarů (24 tisíc korun), zákazníci pak budou platit ještě pravidelné měsíční poplatky ve výši 24 dolarů, které jim umožní připojení na firemní software. K prvním dodávkám by mělo dojít už koncem letošního roku. „Opravdu to funguje. Je na úrovni autopilota od Tesly,“ chválí svůj výtvor Hotz.
Příležitost vyzkoušet prvotní verzi systému Comma One dostal technologický web The Verge už v červnu. Pochvaloval si jízdní vlastnosti vozidla na širokých silnicích, ve městě už autonomní vlastnosti auta drhly. Auto například samo od sebe nepřejíždí z pruhu do pruhu a nereaguje na stopky. Tyto funkce dosud nejsou implementovány, tvůrce však tvrdí, že k tomu do uvedení na trh ještě může dojít.
Podle Hotze, který řízení považuje za intuitivní činnost, bylo při vývoji systému klíčové odhadnout chování ostatních účastníků provozu. Za tímto účelem jeho startup shromažďoval velké množství dat od dobrých, ale i špatných řidičů. Co je podle něj největší výhodou Comma One? „Řídí jako člověk,“ říká sebevědomě.
Comma One je v současné chvíli kompatibilní jen s úzkou skupinu vozidel (nutností je například elektronické řízení s posilovačem), do budoucna by však mělo dojít k masivnímu rozšíření.
O autonomních vozidlech dále čtěte:
Delphi a Mobileye společně pracují na systému autonomního řízení
Volvo a Uber budou společně vyvíjet samořídící automobily
Auto, které vás „morálně“ obětuje. Budoucí realita na silnici


description: Zákon o střetu zájmů zavádí registr majetku pro zhruba 50 tisíc politiků, vojáků a úředníků.

title: Soudci i vojáci začnou přiznávat majetek


description: Akce antiislamisty Martina Konvičky jsou podle něj zběsilé, auta patří pod povrch, nová soutěž na architektonickou podobu nových stanic linky metra D by stavbu posunula o dva roky, pražský okruh se musí vyřešit maximálně rychle, i to řekl náměstek pražské primátorky Petr Dolínek (ČSSD) v rozhovoru pro server Euro.cz.

title: Petr Dolínek: Státu děláme support

maintext:
Antiislamista Martin Konvička na vás podal trestní oznámení kvůli vašemu doporučení zakázat demonstraci před saúdskoarabskou ambasádou kvůli havárii vody, co na to říkáte?
Nešlo jen o havárii vody, od 1. července prochází celá Korunovační ulice stejně jako její přilehlé okolí zásadní rekonstrukcí. Chybí povrchy komunikací, stojí tam bagr, jsou tam obnažené kanály. Když chtějí dělat někde anarchisté demonstraci, a jsou tam rozkopané chodníky, taky jim akci nikdo nepovolí, aby demonstranti nikoho neohrozili dlažebními kostkami. A tady by to někdo povolil na úplném staveništi?
Takže se trestního oznámení neobávate?
Určitě ne. Já se spíš divím tomu, že akci nějaký úředník povolil.
Jak je možné, že se nakonec uskutečnila?
To se zeptejte státní správy. Za sebe musím říci, že se mi všechny akce pana Konvičky zdají zběsilé. Samozřejmě ctím právo na demokracii a shromažďování, ale jeho poslední akce ukázaly, že není něco v pořádku.
Myslíte akci s maketami zbraní na Staroměstském náměstí?
Nedovedu si představit, že by například nějaký tým přijel hrát na náměstí air-soft. Stejně tak si neumím představit, že by si někdo přivezl toaletu a libovolně jí v Praze někam postavil a vykonával tam potřebu. To je zvrácené.
Jak hodnotíte přínos Blanky pro Prahu. Bude mít teď roční výročí. Vidíte její slabá místa?
Především si musíme říct o jejích silných místech. Blankou projelo více než 30 milionů aut, výrazně stáhla dopravu z povrchu a provoz tunelu je bezproblémový. Problémů, kvůli kterým by se musel celý tunel uzavřít, bylo minimum. Byla tam jen jedna porucha čidel.
Nemyslela jsem provoz tunelu, ale místa, kde teď kvůli tunelu vznikají kolony.
Ano, ale odmítám to, aby komplex tunelů Blanka byl komentován jen z pohledu toho, že to někde dopravě přitížilo. Všechny změny, které mění dopravní toky, mají své následky, například vnější pražský okruh. Je třeba se na to dívat jako na velké technické dílo, které velmi pozitivně přakvapilo tím, jak je schopné fungovat a má bezchybný chod.
Další věc je, že tento rok nebyl měsíc, kdy by okolí tunelu bylo bez oprav. Za následek to má, že se řidiči nechovají zrovna typicky. Opravovala se Plzeňská ulice a teď Korunovační. Jestli někde nastaly problémy, tak ve Strakonické ulici, kde se zvýšila intenzita dopravy, naopak se ale zase snížila v Argentinské ulici.
Praha 6 teď žádá kvůli kolonám po magistrátu uzavření výjezdu na Prašný most.
To nemá smysl, je to řešení bez koncepce. Vrátilo by auta na povrch a spolu s tím by se vrátily kolony u Vozovny Střešovice, v ulici Milady Horákové a k Hradčanské. Ještě více by se ucpala Patočkova ulice. Auta je potřeba mít co nejvíce pod povrchem.
Takže městské části nevyhovíte?
Podobné návrhy jdou proti smyslu řešení.
Proč Blankou nejezdí autobusy?
Má to několik aspektů, za prvé autobusy nejsou výrazně rychlejší a nebudou výrazně rychlejší než metro. Jsou méně ekologické, v tuto chvíli se všechny evropské metropole přihlašují k deklaraci, která je zavazuje ke snižování fosilních paliv u hromadné i automobilové dopravy, tím, že bychom zavedli novou linku, jdeme proti tomu.
Nemluvím o nové lince, ale o stávajících spojích.
To by ale vznikaly nové linky a vazba je v tuto chvíli zabezpečená metrem. Největší volání se ozývalo po lince, která by fungovala jako zrychlený expres co do Blanky vždy jen zajede a vyjede. Podle propočtů Ropidu by oproti metru šlo o zrychlení pouze v řádu minut. Navíc Hradčanská a Vítězné náměstí jsou už tak přetížené jak automobilovou, tak autobusovou dopravou. Smysluplný by byl spíše autobus, který by jezdil Strahovským tunelem z Anděla do Patočkovy ulice a pak na Veleslavín a k letišti.
Kdy by linka mohla vzniknout?
Mám ji na papíře už delší dobu, nyní se s odborníky bavíme o tom, jestli by znamenala přínos nebo ne. Bude také stát nějaké peníze. Na podzim navíc dojde v pražské autobusové dopravě ke změnám, které nejdříve musíme vyhodnotit. Potom bude vhodný okamžik se opět bavit o tom, zda využívat tunelové komplexy pro autobusovou dopravu. Spolu s tím je nutné si uvědomit, že autobus, který zajede do tunelu, také vyjede ven
Zmiňoval jste metro. Kde váznou výkupy pozemků?
Výkupy většiny pozemků jsme vyřešili a zasmluvnili. Stále ale zbývá několik rodin, se kterými se nikdo nebyl schopný v minulosti dohodnout. My už se dohodám blížíme. Mají určitou finanční představu, do které započítávají jak své soukromé vlastnictví, tak ušlý zisk, protože s majetkem nemohli kvůli stavební uzávěře 20 let svobodně nakládat. My jako řádný hospodář hledáme kompromis. Nechceme je připravit o jejich sparvedlivý zisk, ale ani je přeplácet. Někdo by také rád se svými pozemky developoval, a s nimi se dohaduje o možné výstavbě. Pozemky nemusíme pouze vykupovat, jsou i jiné možnosti. Můžeme zvolit smluvní úpravu, která umožnuje na jejich pozemcích například vybudovat výstupy z metra.
Kolik pozemků k vykoupení zbývá?
Týká se to v zásadě sedmi rodin. Je tam ale například i fotbalové hřiště nebo církevní pozemky. Intenzivně na tom pracujeme, na to, v jakém stavu jsem to zdědil, tak máme v tuto chvíli ve všem jasno.
Kdo s rodinami vyjednává a pozemky vykupuje?
Za pražský dopravní podnik paní ředitelka, která má na starosti majetek, s papírováním pomáhá Inženýring dopravních staveb (IDS) a hlavní město Praha, které má mnohem větší možnosti než dopravní podnik, může například nabízet směny. Směny by mohly u některých majitelů pomoci, protože mají roztříštěný majetek. Město by jim zajistilo sjednocení vlastnictví a dostalo se tak k pozemkům, které jsou důležité pro výstavbu.
Proč se město zdráhá vyhlásit architektonickou soutěž na nové stanice metra D, petici občanůnavíc chcete projednávat až v říjnu.
Předně, projekt metra D v této podobě jsme zdědili, takže to není o tom, zda chceme nebo nechceme dělat architektonickou soutěž, ale o časových možnostech. Nová soutěž by znamenela posunutí zahájení stavby nejméně o dva roky, možná i více. A to si nemůžeme a nechceme dovolit. Zároveň ale platí, že hodláme s Metroprojektem dále řešit podobu stanic, za poslední můžete vidět značný posun. Já jsem připraven podpořit další dialog mezi Metroprojektem a architekty, odbornou veřejností, a to včetně studentů. Petice tak vlastně z velké části volá po něčem, co už je za poslední měsíce intenzivně řešeno. Osobně se obávám, aby její projednávání někoho nemotivovalo více k samoúčelným politickým exhibicím než k řešení podstaty věci.
Před čtvrt rokem jste zahájil tour de městské části ohledně problémů v dopravní infrastruktuře, co jste od starostů zjistil?
Peníze posíláme nad rámec rozpočtu hlavně na opravy chodníků a komunikací, ale třeba i na rekonstrukci mostních konstrukcí. Někde mají zase zájem spíš o řešení městské hromadné dopravy. Nebo řešíme akutní stavy po haváriích. Snažíme se zohlednit věci, které se váží k dopravnímu systému. Starostové a místostarostové si už i navykli, že za mnou mohou přijít.
S kolika městskými částmi už jste jednal?
Za poslední dva roky jsem navštívil tak dvě třetiny městských částí a za poslední tři měsíce jsem byl ve více než 15 městských částech. Nemusím se nutně scházet se starosty, často jednám i s občanskými iniciativami. Třeba v Belgické ulici se nám podařilo zachránit celé stromořadí.
Premiér Sobotka vás ohledně dostavby pražského okruhu vyzval k aktivitě, máte se prý účastnit jednání pracovních skupin...
Všech jednání jsme se účastnili i v minulosti, pro Prahu je důležité spíš to, že se stanovil partner na vládní straně, což je náměstek ministra dopravy. Neustále také komunikujeme s městskými částmi, chceme, aby se zachovala například izolační zeleň, řešíme propojení s cyklostezkami nebo stezkami pro pěší. Připravujeme i rekonstrukce, které budou provázané s okruhem. Počítáme s hostivařskou spojkou. Dělámu vše proto, abychom státu udělali support. Pro nás je také velmi důležité, že by stavba neskončila u Běchovic jednou velikou křižovatkou, ale naváže na to komunikace M/12, která míří k Českému Brodu.
Myslíte si, že vláda vrátí 511 mezi prioritní stavby?
Vláda jednoznačně sdělila ústy premiéra, že to je pro stát prioritní stavba bez ohledu na financování. Takhle jasně to ještě nikdy v minulosti řečeno nebylo. To znamená, že je to závazek vlády a je jedno, jestli půjde o evropské nebo české finance. Stavba musí pokračovat maximálně rychlým tempem, a to je asi nejdůležitější zpráva nejen pro mně, ale i pro hospodářství celé České republiky, protože to výrazně zjednoduší a zrychlí dopravu.
Začnou stavební práce v roce 2018?
Vždycky se může stát, a pravděpodobně se to i stane, že se různá občanská sdružení, iniciativy nebo starostové začnou odvolávat. Město je připraveno se s nimi bavit a vyslechnout je. Pokud něco budeme moci změnit v rámci příprav, uděláme to, hlavně ať se nemusíme soudit, soud vše protahuje a vrací zpět.
Dále čtěte:


description: Ekonomika, podmínky pro života a ekologické faktory. To jsou kriteria, která zohledňuje takzvaný index udržitelnosti měst. Ze stovky zkoumaných měst skončila Praha na devátém místě a je jediným městem z visegrádského regionu, které v udržitelnosti konkuruje evropským a asijským metropolím.

title: Index udržitelnosti: Praha je devátá na světě


description: Státní zástupce požaduje pro bývalého prvního náměstka ministerstva práce Vladimíra Šišku šestiletý trest vězení za zvýhodnění firmy Fujitsu Technology při zadání zakázky na výplatu sociálních dávek. Druhému obviněnému, kterým je někdejší ředitel odboru ministerstva vnitra Miroslav Duda, navrhl žalobce tříletý podmíněný trest. Uvedl to v dnešní závěrečné řeči před pražským městským soudem. Oba muži vinu odmítají.

title: Žalobce chce pro Šišku šest let vězení za zakázku k výplatě dávek

maintext:
Státní zástupce Zdeněk Matula vyčítá Šiškovi to, že zakázku zadal bez výběrového řízení namísto toho, aby dodavatele systému nechal vybrat v otevřené soutěži. Prý k tomu v roce 2011 s vědomím Dudy účelově využil rámcovou smlouvu, kterou mělo s Fujitsu Technology od roku 2008 uzavřenou vnitro. „Pan obžalovaný Šiška se sám rozhodl, že to tak bude dobré. Na ministerstvu práce a sociálních věcí k tomu neproběhla žádná studie proveditelnosti nebo výhodnosti,“ řekl dnes státní zástupce.
V přednesu, který trval 1,5 hodiny, Matula navrhl uznat oba muže vinnými ze zneužití pravomoci, sjednání výhody a porušení povinnosti při správě cizího majetku. Šiška si podle něj zaslouží šestileté odnětí svobody a měl by také nahradit škodu ve výši uvedené v obžalobě, tedy 282 milionů korun. Ministerstvo práce chce, aby mu oba obžalovaní společně zaplatili výrazně více - 529 milionů korun. Podle Matuly by měl soud odkázat úřad se zbytkem nároku na občanskoprávní řízení.
Pro Dudu žalobce požaduje podmíněný trest s pětiletou, tedy maximální možnou zkušební dobou. Trestní sazba v rozmezí pěti až 12 let by pro něj prý byla nepřípadná. „Zohledňoval jsem i jeho přístup, postavil se k tomu víc čelem,“ podotkl Matula. Poznamenal také, že v Dudově vytíženém odboru na ministerstvu nebyli příliš kvalitní zaměstnanci. Podle Matuly by měl Duda ve zkušební době „podle svých sil“ uhradit 1,1 milionu, které po něm požaduje vnitro.
Protikorupční policie v případu původně obvinila deset lidí včetně jednatelů několika IT firem z toho, že se nelegálně dohodli na rozdělení trhu s výplatou dávek. Před soudem však nakonec stanul jen Šiška s Dudou.
Z tuzemské politiky čtěte:
Omlouvat se hejtmanovi za „tunel“ Babiš nehodlá. Plánuje odvolání
Dotací sobě: v Karviné na to jdou po jejich
Piráti žalují České dráhy. Kvůli Kleslové


description: Když je člověku pětačtyřicet, má mít dostatek soudnosti, aby nevěřil všemu, co slyší. Ty ostatní takzvaná krize středního věku připraví o statisíce.

title: Krize středního věku? Lež na lež

maintext:
Po zadním schodišti superobřího podia v New Jersey, do něhož vpředu bušili Rolling Stones první takty předehry hitu Sympathy for the Devil, stoupali otec se synem. Zpěvák Mick Jagger, jenž se měl za vteřinku objevit v horním patře futuristické konstrukce a spustit svoji verzi převtělení v ďábla, vedl svého čtyřletého synka Jamese, aby si show při pohledu shora pěkně užil.
Zatímco na příchod Jaggera seniora na druhé straně konstrukce čekalo na sto tisíc lidí, chlapec se v půli cesty – zhruba v desetimetrové výšce – začal bát. Otec ho popadl do náruče, seběhl s ním dolů a vrazil ho do ruky někomu z ochranky; pak vyběhl do patra právě včas, aby mohl nadšenému davu v řečené písni sdělit, že to byl on, kdo zavraždil cara Mikuláše i bratry Kennedyovy.
Přízrak staroby
Většina z nás nebere za koncert milion dolarů, takže naše starosti po čtyřicítce vypadají na první pohled trochu odlišně (historka pochází z roku 1989, kdy bylo dnešnímu siru Mickovi šestačtyřicet). Ve skutečnosti však skoro každý produktivní člověk podstupuje podobná dramata denně: jak zvládnout navzájem protichůdné povinnosti rodinné a pracovní ve chvíli, kdy sil přinejlepším nepřibývá a pátý či šestý křížek na krku vás tíží stále více, než si chcete přiznat? Když najednou vidíte, že už se nejspíš nestanete druhým vtělením Elvise Presleyho či Alberta Einsteina, že patrně budete až do konce života účetním a konec hypotéky je v nedohlednu? Nehledě na to, že váš případný úmysl svléci si na veřejnosti košili začíná být v rozporu se ženevskými konvencemi, váš sexuální život je jako porsche (taky žádné nemáte) a děti, kvůli kterým to všechno podstupujete, si vás nevšímají? Jaký to má smysl, ptáte se právem. A pořídíte si motorku. Hlučnou.
Tomuhle pokusu o nerovný boj s časem se obvykle říká krize středního věku – a je to skvělý obchodní artikl. Útočí na potenciálně nejlukrativnější segment populace: na lidi ve věku natolik pokročilém, že mají relativně vysoké příjmy i úspory, ale zároveň ještě produktivním, takže se nebojí zadlužovat. Problém je, že lidé v téhle věkové kategorii bývají relativně příčetní, takže jim nejde jen tak něco navěsit na nos jako puberťákům Hannu Montanu. Je třeba vymyslet něco, co je tne do slabého místa. A tím místem je blížící se přízrak staroby.
Zde je třeba uvést věci na pravou míru: většina následujícího textu se zabývá iracionálním jednáním v korelaci se středním věkem u mužů. Má to dva dobré důvody: zaprvé ženy se dost možná lépe ovládají, takže jejich výstřelky jsou obtížněji vyjádřitelné řečí peněz; zadruhé autor je gentleman. Převaha amerických zdrojů je dána skutečností, že statisticky je téma v USA podstatně šíře i hlouběji zpracováno.
Smíšené výsledky
Výsledky marketingových strategií zacílených na lidi středního věku jsou prima pro makroekonomické ukazatele; spotřeba domácností stoupá, banky se jen prohýbají pod úvěry, HDP utěšeně roste a vůbec se dějí věci, jež těší ekonomy. Aktéři samotní se naopak vystavují riziku, že než se svou hlučnou motorkou dojedou do Prachatic, budou v lepším případě na mizině, v horším na prkně.
Fenomén krize středního věku, který podobné pitomosti zdárně živí, je naneštěstí nabitý účelově sestavenými polopravdami. Je produktem dvou disciplín, jež si udělaly z práce s účelově sestavovanými polopravdami denní chleba, totiž psychologie a marketingu.
Tím, co se s člověkem děje po čtyřicítce, se zabývali oba velikáni moderní psychologie, Sigmund Freud a Carl Gustav Jung. První z nich se domníval, že člověku začne v uvedeném věku docházet nevyhnutelnost vlastní smrti, což se stane hlavním motorem jeho příštího konání. Jungův analytický přístup razil pojem individuace, tedy procesu vyrovnání se s tím, čím jsme v protikladu k tomu, čím bychom být chtěli. Výraz krize nepoužíval k popsání takového stavu ani jeden z nich.
Od jejich dob se však stav věcí razantně proměnil. Heslo doby „chci všechno a chci to hned“ není na Západě 21. století výrazem absurdního hédonismu, nýbrž legitimním požadavkem sebevědomých mladých generací. Promítá se do ekonomické reality v podobě tlaku na zadlužování domácností i vlád ve jménu splnění všemožných „nároků“. Je slyšet v politice z radikálně levicových postojů, hnutími za lidská práva z 60. let počínaje a dnešními takzvanými bojovníky za sociální spravedlnost konče. A vrcholem všechnoateďismu je samozřejmě byznys.
Celý článek čtěte v aktuálním vydání týdeníku Euro
Dále čtěte:
Vydrží váš vztah víc než 6 let? Odpoví vám psycholog
Sex s roboty? Lidé na něm budou závislí, varují vědci


description: Je Kim Čong-un nepříčetný? Podle všeho nikoli; snaží se však distancovat od svého otce, což má dramatický průběh.

title: Kim a jeho parta. Chování vůdce KLDR budí zájem západních vědců

maintext:
Polovina srpna vypadala v Pchjongjangu téměř idylicky. Servírky v úhledných modrobílých šatečkách roznášely po bavorském vzoru tupláky piva Tedong, jež nese jméno tamní řeky, ačkoli je vaří pivovar dovezený do posledního šroubku z Anglie. Západní cizinci popíjeli jen pár metrů od místních – ne že by se s nimi směli jen tak bavit, ale přece jenom, na severokorejské poměry to byly hodně uvolněné výjevy.
Drahý vůdce Kim Čong-un mezitím chrlil na své poddané (jak jinak je nazvat?) dobré zprávy. Reportér BBC zmapoval jeden jeho televizní den: podílel se na plánování výstavby nové čtvrti hlavního města; na chvíli se stal plavčíkem na plaveckém stadionu; dohlédl, zda výrobci sušenek konají svou práci dostatečně pečlivě; zkontroloval, jestli kuřata na státní farmě žijí dostatečně bujarým životem; vzal bleskový melouch coby poradce největšího kadeřnictví v metropoli; nakonec vyzkoušel, jak funguje tamní zábavní park.
Kromě toho měl Kim III. napilno i jinak: na konci července vyhlásil, že Američané společným cvičením s jihokorejskými vojáky „překročili červenou linii“ a až na další mohou počítat s tím, že jsou se Severní Koreou ve válce. Zároveň připravoval test jaderné nálože, jeden z nejmohutnějších, jaký jeho země kdy provedla. A aby se nenudil, nařídil během několika dnů popravu dvou vysokých státních úředníků.
Zvýšené nároky
Ministr zemědělství Hwang Min měl podle jihokorejských novin JoongAng Ilbo přijít s nevhodným plánem dalšího rozvoje zemědělství, jehož detaily bohužel na Západ nepronikly. Či Jong-džin, náměstek ministra školství, se zase provinil tím, že si při projevu drahého vůdce zdříml. Oba muži byli popraveni protiletadlovou střelou, což v Severní Koreji vzhledem k pověstem o předhazování činitelů hladovým psům patří k těm humánnějším způsobům odchodu na penzi. Logická reakce západního čtenáře na takovou směsici zpráv je, že se Kim musel pomátnout na rozumu, pokud už ovšem nebyl pomatený od narození. Nebylo by divu – vyrůstat coby vnuk věčného severokorejského prezidenta Kim Ir-sena a jeho syna, „drahého vůdce“ Kim Čong-ila, jistě klade na člověka zvláštní nároky.
To není myšleno jako urážka člověka jen proto, že jeho politické priority a metody se na Západě zdají, řekněme, neobvyklé. Například šéf amerických ozbrojených sil v jihovýchodní Asii admirál Samuel Locklear už před dvěma lety hlásil do Washingtonu, že „není jisté, jestli Kim Čong-un vždy funguje v módu racionálního rozhodování, což je problém“. To je nejblíže výrazu cvok, jak je v možnostech armádního jazyka.
V čele velkého gangu
Existuje na to teorie, již razí britský neuropsycholog Ian Robertson, autor knihy Vítězný efekt. Podle něho pocit absolutní moci umí v mozku uvolňovat dopaminy zhruba podobně jako kokain. Má to tu nevýhodu, že když si na to navyknete, jednak potřebujete stále silnější dávky a jednak ztrácíte soudnost při odhadu vlastních schopností. Robertson říká, že tento efekt sám pozoroval na vůdcích pouličních gangů; vzorce jejich chování velmi připomínaly jednání vůdců polovojenských jednotek v Africe. Kim podle něj není ničím jiným než vůdcem takového gangu, jen velkého.
Robertsonovu hypotézu nelze dokázat ani vyvrátit. Víme jen, že v době, kdy jako teenager studoval ve Švýcarsku, byl Kim docela normální středoškolák, snad s jedinou výjimku, že namísto běhání za děvčaty chodil hrát basketbal (a docela mu to šlo, říká Ulli Studer, ředitel státniho gymnázia v Bernu, jež Kim pod pseudonymem Pak navštěvoval). Lidé, kteří se Severní Korejí dlouho profesionálně zabývají, se ale přiklánějí k názoru, že Kim není blázen, jen velmi dobře pochopil pravidla pchjongjangské hry. Jejich výpovědi sesbíral švýcarský novinář Titus Plattner ve své práci pro Mezinárodní konsorcium investigativních novinářů.
Celý článek čtěte v aktuálním vydání týdeníku Euro
Dále čtěte:
KLDR provedla pátý jaderný test. Testovala svou nejsilnější bombu
KLDR prý dělá další čistky. Popravila místopředsedu vlády


description: Švýcarský startup Insolight chce na trhu prorazit s technologií běžnou u vesmírných projektů a za ceny dostupné domácnostem.

title: Solární kouzla: blíží se doba levných a výkonných panelů


description: V loňském roce se rozdíl mezi průměrným příjmem bělošských a černošských zaměstnanců zvedl na 26,7 procent, což je nejvíce za téměř čtyřicet let.

title: Platový rozdíl mezi bělochy a černochy je nejvyšší za 40 let

maintext:
Na srovnání platových odměn mezi bělochy a černochy se zaměřil washingtonský think-tank Economic Policy Institute, který vypracoval zprávu, z níž vyplývá, že v loňském roce si ve Spojených státech průměrný běloch vydělal 25,22 dolaru (610 korun), zatímco černoch 18,49 dolaru (447 korun), což činí rozdíl 26,7 procenta. V roce 1979 to bylo 18,1 procenta.
Podle autorů zprávy přitom faktory jako vzdělání, pracovní zkušenosti či místo bydliště hrají malou roli. Daleko důležitější je podle nich diskriminace. „Rasa není schopnost nebo charakteristika, která by měla mít tržní dopad vzhledem k platům, ale přesto jej má,“ tvrdí Valerie Wilsonová, spoluautorka zprávy.
Už z dřívější studie vyšlo najevo, že žadatelé s typicky černošskými jmény, například Jamal či Lakisha, měli mnohem větší problém najít práci než uchazeči se jmény, která jsou typická pro bělochy, konkrétně v případech, kdy po odeslání žádosti o pohovor čekali na odpověď.
Nízkou roli vzdělání dokládají statistiky, podle nichž černoši s alespoň bakalářským stupněm vzdělání a pracovními zkušenostmi nad deset let vydělávají dokonce o 27,2 procenta méně než běloši se stejnými charakteristikami. Také u čerstvých absolventů je situace podobná, byť s menším rozdílem. U mužů činí 18 procent, u žen 10,7 procenta.
Podle Wilsonové začal rozdíl mezi platovým ohodnocením v závislosti na rase narůstat především v osmdesátých letech minulého století. Vedlo k tomu několik faktorů. Jedním z nich byla stagnující minimální mzda, která mezi roky 1981 až 1989 činila 3,35 dolaru na hodinu. Po ekonomické recesi navíc bylo obtížné najít práci a klesal i počet členů odborů.
Mezirasová platová propast by z dlouhodobého hlediska mohla vést k nižším spotřebitelským výdajům či narůstající chudobě, tvrdí autoři studie. Wilsonová tvrdí, že to ovlivní i to, jak lidé vnímají pojem ‚Americký sen‘.
Dále čtěte:
Česko má jednu z nejnižších minimálních mezd v EU
Průměrná mzda vzrostla na 26 500 korun, více u mužů


description: Týdeník Euro uspořádal v pražské restauraci Il Giardino již 77. setkání osobností, přátel a klientů. Tentokrát byla akce věnována 25. výročí společnosti Arbes Technologies.

title: Euro Business Club LXXVII


description:
Zdravotnictví
Skupina, která v Česku provozuje zdravotnická zařízení, loni zvýšila zisk na 740,8 milionu korun oproti 630,4 milionu v roce 2014

title: Agelu loni vzrostl zisk


description: Saúdskoarabská státní ropná firma Aramco plánuje do roku 2025 investovat zhruba 334 miliard dolarů (osm bilionů korun). Investice mají mimo jiné směřovat do infrastruktury a projektů na udržení kapacity těžby, včetně investic do průzkumu nekonvenčních zdrojů těžby, jako břidlic.

title: Aramco investuje do infrastruktury a projektů osm bilionů


description: Příběh výroby „espézetek" je dokladem toho, jak z veřejné správy mizí kompetentnost.

title: SPZ po česku: značka neschopnosti

maintext:
Začátkem října vyprší lhůta pro podávání nabídek v již třetím tendru na dodavatele registračních značek a zdá se dosti pravděpodobné, že ani tentokrát ministerstvo dopravy nebude úspěšné, protože v zadání soutěže jsou nejasnosti a nepřesnosti, které neúspěšným uchazečům umožní zpochybnit její výsledek.
Navíc ministr dopravy Dan Ťok dosavadního dodavatele veřejně a dopředu z tendru diskvalifikoval. Koncem července podle ČTK prohlásil, že „cílem nové soutěže jsou další úspory a také ukončení dlouholeté smlouvy se současným dodavatelem registračních značek, za kterou bylo ministerstvo kritizováno“. Takové zdůvodnění vypsání tendru se asi Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže nebude moc líbit.
Zmatek nad zmatek
Dosavadní dodavatel, společnost Hicon, vyrábí espézetky pro stát už přes dvacet let. Kdysi ji vybralo ministerstvo vnitra, které v té době za tuto agendu odpovídalo. Na firmu se snášela kritika týkající se vysokých cen účtovaných státu, Hicon se hájil tím, že cena je do značné míry předurčena používaným materiálem, který si kdysi vybralo ministerstvo vnitra. Když se o značky začalo starat ministerstvo dopravy, kontrakt pokračoval, ale za nové vlády přišly snahy do dávky zlevnit.
Hicon na to částečně přistoupil, přesto stát v roce 2014 vyhlásil tendr na nového dodavatele. V tom ovšem opět zvítězil Hicon s téměř poloviční cenou oproti dosavadním poměrům. Druhé bylo Eltodo a třetí dominantní světový producent, německá firma Utsch. A zde se poprvé projevila úřednická neschopnost. Tendr byl zrušen z formálních důvodů, nicméně ve skutečnosti se tak podle zdrojů týdeníku Euro stalo proto, že registrační značky vyrobené podle zadání z tendru byly nečitelné. Takže první nedostatečná za neschopnost pro úřad na pražském Těšnově. Druhý tendr se konal loni. A opět byl zrušen - pro nevyhovující podmínky vypsané úřadem. Problém byl v tom, že ministerstvo chtělo být výhradním odběratelem nového dodavatele.
Nejenom značky. Česko tápe i v armádních zakázkách. Čtěte o tom:
Armáda zrušila nákup přileb za 95 milionů
A tím také začíná problém tendru třetího.Podle výrobního ředitele Hiconu Radana Simona se pro zjišťování padělaných espézetek používá utajovaná informace, která spolehlivě odhalí nepravou registrační značku a jejíž aplikace je uvedená v platném nařízení vlády z roku 2005. Do stejné kategorie zabezpečení patří také například řidičské průkazy. Avšak oproti minulosti ministerstvo dopravy v současném tendru na registrační značky tuto spolehlivou a poměrně levnou metodu ochrany proti padělání zcela vypustilo.
Místo toho má být na značce nalepen autodestruktivní hologram s nějakým textem, který není specifikován ani co do obsahu, ani umístění. Není jasné, jakým způsobem se hologram má ověřovat.
Fakticky tak poznávací značku nezvládne účinně chránit proti kopírování. Navíc je nepoměrně dražší než dosud používané ochranné prvky. A aby toho nebylo málo, tak se v požadovaných rozměrech nevejde na některé menší SPZ, kde bude muset být nalepen přes část plastického reliéfu, což automaticky výrazně zhorší jeho přilnavost k povrchu (stát přitom požaduje pětiletou záruku trvanlivosti) a vyžádá si jeho ruční nalepování.
A teď globálně
Dalším vážným problémem je skutečnost, že v dokumentaci není zadán termín, kdy má dodavatel dodat první značky. Zadavatel, ministerstvo dopravy, tvrdí, že to má být nejdříve po devadesáti dnech od uzavření smlouvy. Jak ale tvrdí Simon, kromě jejich firmy není v Česku nikdo, kdo disponuje potřebnou technologií, a opatřit si ji a zprovoznit do tří měsíců je zcela nereálné, pokud někdo konkrétní dopředu neví, že tendr vyhraje.
V současné době existuje ve světě v podstatě jenom jeden dodavatel, společnost Utsch Tonnjes Interantional AG, který dodává jak technologie, tak polotovary i hotové značky a kromě několika menších zemí zcela ovládá evropský trh.
Tento celosvětový gigant vznikl spojením dvou dominantních německých výrobců, a to už zmíněné firmy Utsch a firmy Tonnjes Europe. Jejich fúze již přilákala pozornost evropského antimonopolního úřadu, který s nimi zahájil řízení, jehož výsledkem by mělo být opětovné rozpojení těchto firem. Jakýkoli lokální dodavatel se s tímto evropským gigantem bude muset nevyhnutelně spojit. Dosavadní monopol malého českého Hiconu, který vzešel ze zákonné soutěže, tak bude pravděpodobně nahrazen silným monopolem globálním. Tedy pokud zmíněný tendr projde. Že lze čekat odvolávání a soudní spory, je dopředu jasné.
O tendrech a veřejných zakázkách v Česku čtěte více:
Třímiliardový tendr Lesů ČR vyhrála skupina PETRA
Záchranáři tlačí na Němečka: odložte miliardový tendr na vrtulníky
Mýto pod lupou. Smlouvu s Kapschem prověří ÚOHS


description: Novým náměstkem ministerstva financí pro rozpočet se od října stane Petr Pavelek (40). Místo náměstka bylo od jara neobsazeno. Do té doby funkci zastával Jan Gregor, který odešel k Evropskému účetnímu dvoru.

title: Babiš má nového náměstka. Na finance míří Pavelek


description: K největší akvizici ve své historii se odhodlal německý chemický koncern Lanxess AG. Za americkou společnost Chemtura, jež se zaměřuje na výrobu speciálních chemikálií, zaplatí 2,7 miliardy dolarů (téměř 65 miliard korun). Transakce je součástí snahy německého holdingu o diverzifikaci produktového portfolia, uvedla agentura Reuters.

title: Miliardová akvizice: chemický gigant Lanxess koupí americkou Chemturu


description: Cestovní kancelář Čedok se zbavuje své poloviny v cestovní kanceláři Eso travel. Valná hromada Čedoku dnes souhlasila s prodejem akcií podnikateli Tomáši Cikánovi a jeho rodině. Cikán tak po čtrnácti letech znovu zcela ovládne firmu, kterou zakládal. Napsal to server E15.cz, kterému to potvrdily obě strany transakce.

title: Čedok vrací polovinu v Eso travel původnímu majiteli


description: Ministerstvo vnitra dostane příští rok navíc dalších 420 milionů korun. Před středečním zasedáním kabinetu se na tom dohodli ministr vnitra Milan Chovanec (ČSSD) s ministrem financí Andrejem Babišem (ANO). Původně chtěl ministr vnitra pro svůj resort 1,1 miliardy korun, což Babiš označil za nereálné.

title: Kompromis: Babiš zvýší Chovancovi rozpočet o 420 milionů


description: Nejvyšší soud bude s velkou pravděpodobností muset kvůli závažným chybám zrušit rozsudek nad Topolánkovým lobbistou

title: Dalíkova naděje

maintext:
„Konečně bylo spravedlnosti učiněno zadost,“ rezonuje až na výjimky celou republikou po odsouzení Marka Dalíka ke čtyřem letům ajeho nástupu do vězení.
Jenže příběh tohoto „sprostého podezřelého“, jinak také lobbisty a někdejší pravé ruky expremiéra Mirka Topolánka, není tak černobílý, jak by se mohlo na první pohled zdát. Případ teď kvůli dovolání Dalíkových obhájců a nejvyššího státního zástupce Pavla Zemana leží na Nejvyšším soudu.
Po důkladné analýze práce žalobců a soudců lze podle některých odborníků ve zkratce konstatovat, že proces s Dalíkem nebyl spravedlivý. Vyplývá to z řady vágních důkazů, naopak důkazů neprovedených, ale především zásadního porušení závazné judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Soud by měl proto logicky rozsudek zrušit (pustit Dalíka z vězení) a přikázat nové dokazování.
Podivná změna
Schůzek kvůli nákupu obrněných transportérů Pandur od rakouské firmy Steyr (vlastněné americkou General Dynamics) se za éry vlád Jiřího Paroubka a Mirka Topolánka uskutečnilo hned několik.
A několik tajných a dodnes nevyjasněných také mezi Topolánkem a slovenským premiérem Robertem Ficem.
Slovensko usilovalo o nákup pandurů taktéž a cena mohla být při společném vyjednávání výhodnější. Marek Dalík si ale jako jediný od soudu odnesl trest za to, že si údajně 8. listopadu 2007 v „blíže neurčených odpoledních či večerních hodinách“ v pražské restauraci U Malířů řekl o částku třikrát šest milionů eur. Tedy zhruba 484 milionů korun.
Nejprve lobbista čelil obžalobě z podvodu, nalézací soud ho však odsoudil za nepřímé úplatkářství k pětiletému žaláři. Jenže jak posléze uvedl odvolací soud, k úplatkářství nebyly dostatečné důkazy. Odvolací soud pak nepřímé úplatkářství ve finále líčení změnil zpět na podvod.
A při udělování trestu využil nového trestního zákoníku - kde byla oproti starému trestnímu zákonu pro obžalovaného o dva roky výhodnější trestní sazba -, přestože se údajný trestný čin stal za platnosti starého trestního zákona, a Dalíkovi trest snížil ještě o jeden rok na čtyři. Uobou líčení lze nalézt mnoho jiných podivností, ale asi zásadním pochybením je zmiňovaná finální změna kvalifikace z úplatkářství na podvod.
Dalík ajeho advokáti pracovali na obhajobě proti úplatkářství. Tím, že soud na poslední chvíli překvalifikoval trestný čin z nepřímého úplatkářství na podvod, ale nerespektoval zásadní judikaturu Evropského soudu pro lidská práva.
A Dalíkovi znemožnil zákonem jasně dané právo na obhajobu. Podle této judikatury musí být obviněný upozorněn na změnu kvalifikace skutku tak, aby mohl včas a účinně změnit způsob svého hájení.
„Není tedy přípustné, aby se o tom dozvěděl až poslední den soudního jednání, či dokonce z rozsudku samotného,“upozorňuje v dovolání k Nejvyššímu soudu právník Tomáš Gřivna.
Průběh procesu s Dalíkem překvapil i jednoho z policistů, který se kdysi jeho případem zabýval. „Když tak přemýšlím nad těmi dvěma rozsudky o vině a trestu, tak mně napadlo, že je to ostuda české justice a veřejné žaloby v přímém přenosu. Vždyť on (Dalík) ví, za co to dostal. My (soudy a žalobci) to sice nevíme, ale zprostit ho nemůžeme - co by na to řekli lidi, když je už několik let masírujeme bojem proti korupci,“ míní detektiv. Domnívá se, že Nejvyšší soud musí rozsudek zákonitě zrušit a nařídit obnovu líčení.
„Myslím, že dost pádným důkazem o tom, že orgány činné v trestním řízení nezjistily skutkový stav věci tak, že o něm nejsou důvodné pochybnosti, ato v rozsahu, který je nezbytný pro jejich rozhodnutí, jak žádá trestní řád, je sinusoida vývoje kauzy od podání obžaloby. Žalováno pro pokus podvodu, odsouzeno pro účastenství na přijímání úplatku, trest pět let, pět milionů peněžitý trest. Odvolání - žalobce požaduje zvýšení trestu, rozsudek - pokus podvodu, snížení trestu. Dovolání Nejvyššího žalobce - požadavek na vyšší trest,“ konstatuje policista, který si ovšem jako možný svědek pokračujícího procesu přeje zůstat v anonymitě.
Ubrousek, nebo ústa?
Nestandardnosti procesu s Dalíkem nasvědčuje ale i další skutečnost. To, že se zásadně rozcházely výpovědi dvou korunních svědků. Podle jednoho z nich Dalík žádost o úplatek sdělil ústně, podle druhého ji napsal na ubrousek v restauraci U Malířů. Paradoxní je, že v tomto restaurantu odjakživa používají textilní servítky, což si předsedkyně prvoinstančního senátu Veronika Čeplová v restauraci U Malířů sama ověřovala. Soudy pak přesto tento fatální rozpor odmítly s tím, že svědci si po tak dlouhé době nemohou formu žádosti pamatovat.
Dalík nakonec dostat trest za podvod proto, že podle soudu účelově a neoprávněně nabízel něco, co žádným způsobem nemohl zařídit. Kdyby byl v odvolacím řízení souzený pro podvod, a ne nepřímé úplatkářství, je dnes už navýsost jasné, že by mnozí ze svědků, kteří vpřípravném procesu mlčeli, protože se obávali vlastního stíhání, potvrdili lobbistův silný vliv na Mirka Topolánka. Konstrukce obžaloby by pak zcela ztratila smysl.
Nechtěné důkazy
Další velkou komplikací jsou opomenuté důkazy ve prospěch obžalovaného, se kterými zákon automaticky počítá. Obhajoba navrhovala jako klíčový důkaz spis rakouské prokuratury, která vyšetřovala další důležité aktéry schůzek kolem pandurů - slovenského lobbistu a pravou ruku premiéra Roberta Fica Miroslava Výboha a jeho obchodního partnera, Izraelce Lovu Droriho. Nikdo z nich nebyl v Rakousku odsouzen.
Z rakouských dokumentů, které má týdeník Euro k dispozici, vyplývá, že účastníci schůzky U Malířů, pokud se tam korupční jednání skutečně stalo, vůbec nerespektovali pravidla firmy a korupci neoznámili nadřízeným ani ji nezanesli do firemního compliance programu.
Až po schůzce U Malířů, v prosinci 2007 založil ve firemním systému jeden z manažerů Steyru Stephan Szucs dokument pod názvem Cz. Evidence. Dnes už je zřejmé, že měl posloužit jako podklady pro arbitráž, kdyby kontrakt Steyru s Českou republikou nevyšel. O údajném úplatku v restauraci U Malířů v něm není ani zmínka.
Szucs a jeho nadřízený Lutz Kampmann zmiňují údajný úplatek až v lednu následujícího roku v dokumentu pod názvem Memo-Cz, který je nadstavbou původního dokumentu Cz. Evidence. Ještě 15. ledna není v dokumentu údajná neetická platba zmíněna, následně Kampmann Szucsovi přikázal, aby údajné finanční požadavky do dokumentu zanesl. Szucs poté posílá Kampannovi doplněnou verzi se slovy: „Jak jste si přál.“ Po Kampmannově souhlasu Szucs postupuje dokument prezidentovi evropské větve General Dynamics Johnu Ulrichovi. Mimochodem dalšímu účastníkovi inkriminované schůzky, který byl v době údajně vznesené žádosti o úplatek na toaletě s tehdejším náměstkem ministryně obrany Martinem Bartákem.
Svědkové Ulrich a Szucs pak při následném vyšetřování vypověděli, že dokument Memo-Cz vznikl kvůli připravované žalobě vůči České republice. Navíc manažeři Steyru plánovali krátce po setkání U Malířů další schůzku, kde mělo být podepsáno memorandum o nákupu pandurů. Také toto zjištění více než zpochybňuje tvrzení manažerů Steyru o úplatku. Tedy firmy, kde prohřešek proti firemním etickým pravidlům znamená automaticky vyhazov. Jen stěží by také po takové korupční nabídce plánovali podpis vzájemného memoranda.
Korupční rám
Předseda senátu pražského vrchního soudu Martin Zelenka se ovšem s tímto navrhovaným důkazem při líčení ani v rozsudku vůbec nevypořádal. Mohl například sdělit, že tento důkaz nepřipouští, ale nezamítl jej a ani nekonstatoval, že jej nepřipouští. Dalíkovi obhájci proto apelují na Nejvyšší soud, že byla porušena zásada in dubio pro reo, „v pochybnostech ve prospěch obviněného“. Není přitom vyloučeno, že na Zelenkovo rozhodování měly vlivy i časté intervence ze strany ministerstva spravedlnosti a státního zastupitelství, o kterých se při pátrání týdeníku Euro v kauze Dalík zmínily některé zdroje.
Kauzu Dalík tak v kostce shrnuje někdejší vyšetřovatel. „Jeho osoba byla zarámována do korupčního rámu kvůli úniku výslechu rakouského svědka vroce 2011. Od té doby se už psalo jen o Dalíkovi jako korupčníkovi, aniž by existovaly důkazy již v roce 2011. A zjevně žádné relevantní důkazy neexistují ani po proběhnu vším soudu. Chtěl bych vidět ten soud, který by prásknul do stolu a poukázal na to, že cílem tohoto tyjátru byl samotný proces, ne hledání pravdy,“ pozastavuje se.
Zajímavé podle něj je, že vyšetřování úniku výslechu Stephana Szucse z roku 2011 (kvůli kterému byl Dalík stíhán) a de facto i zmaření vyšetřování nákupu pandurů už nikoho nevzrušuje. „Nikoho nezajímá, že věhlasný a jediný důvěryhodný Útvar pro odhalování organizovaného zločinu to vyšetřoval zhruba devět měsíců, aby to nakonec ve vší tichosti odložil,“ uzavírá detektiv. •
Zmínka o neetickém chování měla posloužit jako podklad pro arbitráž s Českou republikou.
O autorovi| Jan Hrbáček, hrbacek@mf.cz


description: Velkou Británii bude dodatečná byrokracie spojená s odchodem z Evropské unie stát 65 milionů liber (přes dvě miliardy korun) ročně. Tvrdí to zpráva neziskové organizace Institute for Government, která navíc otevřeně kritizuje pomalé a nečitelné kroky vlády Theresy Mayové.

title: Vypořádání brexitu přijde každého Brita na libru ročně

maintext:
Britové paradoxně kvůli odchodu z EU, kterou silně kritizují pro přebujelou byrokracii, budou muset rozšířit tu svojí. Londýn bude muset najmout 520 úředníků na ministerstvo pro brexit a ministerstvo pro mezinárodní obchod. To vyjde britské daňové poplatníky na 65 milionů liber ročně, tedy každého Brita na jednu libru.
Nutno dodat, že se jedná jen o dodatečné náklady. Mnoho z agendy brexitu zastanou i stávající úředníci, nemluvě o ekonomických nákladech spojených s odchodem z EU.
Pokud by si 65 milionů rozdělili ti, kteří hlasovali v červnovém referendu pro brexit, uhradil by každý 3,72 libry. Nigel Farage, bývalý předseda euroskeptické strany UKIP, by musel strávit v Evropském parlamentu 774 let, aby si zaplatil svůj vysněný brexit. Farage v parlamentu vydělává 84 tisíc liber ročně. Členství v EU nicméně Británii stojí 65 milionů liber každých 58 hodin, píše server City A. M.
Přečtěte si komentář deníku Financial Times o cestě Británie z Unie:
Londýnský think thank dále ve své zprávě píše, že „byl promarněn čas politickými hádkami a sváry“. Také kritizuje premiérku Theresu Mayovou za její „mlčení“ a za to, že ještě nezačala o vystoupení z EU vyjednávat. Mayová zatím odmítá prozradit, kdy její vláda začne vyjednávat s EU o brexitu. Ministr zahraničí Boris Johnson nicméně minulý týden prohlásil, že rozhovory začnou začátkem příštího roku.
Kroky Mayové znepokojují podnikatele a matou státy, s kterými Británie vyjednává. Premiérka by měla podle institutu co nejdříve odhalit, s jakými podmínkami a kdy do vyjednávání o brexitu půjde. Ke kritice Mayové se dnes přidal i vlivný konzervativní politik a bývalý ministr bez portfeje Ken Clarke, když prohlásil, že Mayová „nemá ponětí“ o tom, jak vyvést Británii z EU.
Rovněž rozdělení moci mezi takzvané „tři brexitéry“, tedy Borise Johnsona, Davida Davise a Liama Foxe, může přinést neshody a hádky, varuje institut. Mayová jmenovala Johnsona ministrem zahraničí, Davise ministrem pro brexit a Foxe ministrem mezinárodního obchodu. Mayová by prý měla vyjasnit a jasně ohraničit kompetence, které má zmíněná trojice mít.
Čtěte dále:


description: Sněmovna podpořila při dnešním schvalování novely zákona o střetu zájmů některá omezení podnikání členů vlády, jež zjevně míří na ministra financí a předsedu hnutí ANO Andreje Babiše.

title: Podnikání ministrů dostane mantinely

maintext:
Členové kabinetu sice budou moci dál ovládat firmy, společnosti ale nebudou mít přístup k veřejným zakázkám a nenárokovým dotacím. Zákon, který nyní zamíří k posouzení do Senátu, po sněmovních úpravách zakáže budoucím členům vlády provozovat rozhlasové a televizní vysílání a vydávat periodický tisk.
Pro předlohu hlasovalo 135 ze 183 přítomných poslanců, proti jich bylo 39. Normu nepodpořili jen poslanci hnutí ANO a několik nezařazených členů dolní komory. Babiš, který vlastní skupinu Agrofert včetně mediálního domu Mafra a rozhlasovou stanici Impuls a televizi Óčko, se z dnešního jednání dolní komory omluvil. Ve Sněmovně ale byl přítomen.
Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) schválení novely uvítal. Oligarchové si podle novely musí vybrat členství ve vládě, nebo dotace, zakázky a vlastnictví médií, uvedl na twitteru. Ministr pro lidská práva Jiří Dienstbier (ČSSD) zdůraznil, že novela je jedním z opatření připravovaných v souladu s vládním plánem boje proti korupci.
Předseda poslanců ANO Jaroslav Faltýnek před závěrečným hlasováním poděkoval poslancům, že aspoň částečně zvítězil zdravý selský rozum, když Sněmovna odmítla úpravy, podle nichž by člen vlády nesměl vlastnit majetek. Podotkl ale taky, že přijímat zákony kvůli jednomu člověku jde proti základním principům právního státu. „Dohodli jsme se, že většinově nepodpoříme konečnou verzi tohoto zákona, uvedl.
Za rozpačitý a bezzubý označil výsledek hlasování o pozměňovacích návrzích šéf frakce KSČM Pavel Kováčik, který si vzal před konečným hlasováním přestávku na jednání klubu. I malý pokrok je ale podle něho pokrokem a pozitiva převážila.
Zákaz ohledně médií prosadil sociální demokrat Jan Chvojka, má platit až pro nově jmenované členy vlády. Úprava předpokládá, že člen vlády by musel nejpozději do dvou měsíců od nástupu do kabinetu ukončit provozování televize a rozhlasu nebo vydávání periodického tisku, případně opustit provozovatelskou nebo vydavatelskou společnost, v níž by figuroval. Pokud by z firmy neodešel, ztratil by v ní hlasovací práva. Restrikce se má podle pozměňovacího návrhu týkat taky například budoucích poslanců, senátorů, některých krajských a obecních politiků i dalších veřejných funkcionářů.
Úpravy o veřejných zakázkách, dotacích a investičních pobídkách poslanci přijali na návrh Martina Plíška z TOP 09. Přístup by k nim neměly společnosti, v nichž by člen vlády měl aspoň čtvrtinový podíl. Tato omezení by platila hned s účinností novely, která se předpokládá od ledna.
Vládní předloha předpokládá mimo jiné to, že politici budou dávat majetková přiznání i při vstupu do politiky. Poslanci nepodpořili návrh ústavně-právního výboru, aby byla neveřejná. Přijali naopak úpravu, podle níž mají oznámení dávat i soudci a státní zástupci. Do soudcovských oznámení, která by shromažďoval Nejvyšší soud, by veřejnost přístup mít neměla.
Ostatní funkcionáři by podávali přiznání podle novely do centrálního registru, který by vedlo ministerstvo spravedlnosti. Poslanci nepřijali úpravu Marka Bendy (ODS) na zachování nynějšího stavu, kdy politici a někteří úředníci posílají každoročně přiznání na několik tisíc míst podle druhu funkce.
Novela zákona o střetu zájmů, v němž poslanci provedli i další úpravy, zejména ohledně výše hodnoty přiznávaného movitého majetku, je podle vlády součástí protikorupčního tažení. Jednotný registr by měl zlepšit veřejnou i úřední kontrolu přiznání. Uzákonění povinnosti předkládat první přiznání při nástupu do funkce umožní zjistit, k jakému majetku funkcionáři za dobu působení přišli. Předloha zvyšuje například i možné sankce za porušení zákona.
Dále čtěte:
Konec volebních kampaní bez limitu: novela prošla i s výtkami senátorů
Mýto pod lupou. Smlouvu s Kapschem prověří ÚOHS


description: Mobilní aplikace pro sdílení fotografií a videa Snapchat hodlá uvést na trh své první elektronické zařízení, a to sluneční brýle vybavené digitální kamerou. Brýle s označením Spectacles by se měly na podzim začít v omezeném množství prodávat ve Spojených státech, a to za 130 dolarů (zhruba 3130 korun).

title: Snapchat se přejmenoval a připravuje chytré brýle


description:
Co vše se mění, když se dají do pohybu miliony
V přístavu Ballard, dnešním předměstí Seattlu v americkém státě Washington, stojí pomník mořeplavce Leifa Erikssona, odklopený runovými kameny s dávno zapomenutými jmény skandinávských přistěhovalců. Jedním z nich byl i dvacetiletý mladík Carl Emanuel Anell z Askeru ve švédské provincii Narke, který se do Ballardu přistěhoval v roce 1909.

title: Komentář: není migrace jako migrace


description: Jak se vypořádat se spamem, tedy nevyžádanými a obtěžujícími e-maily, ukázal Brian Weinreich, spoluzakladatel technologického startupu Density. Naprogramoval systém, který odesílatelům spamů odpovídá automaticky generovanými reakcemi, a často tak vyvolává dlouhé konverzace, které se ve výsledku obrátí proti původcům nevyžádané pošty.

title: Oko za oko. Se spamery se nejlépe vypořádá robot

maintext:
Do boje se spamem vyrazil Weinreich už na začátku loňského roku. Otravné e-maily jej rozčilovaly natolik, že mu nestačilo je pouze přesouvat do složky pro spam nebo je mazat. Podle svých slov se chtěl pomstít a zároveň pobavit. Vymyslel tak program Spam Looper, který prostřednictvím automaticky generovaných odpovědí dostane konverzaci se spamerem do smyčky.
„Zjistil jsem, že když dokážu plýtvat jejich časem, budou mít míň času na zdokonalení svých technik,“ přibližuje Weinreich svou strategii. Nevyžádanou poštu tak začal okamžitě přeposílat na Spam Looper, který smazal veškeré zmínky o původním adresátovi a začal úplně novou konverzaci pod jménem John Turing (podle Turingova testu, který prověřuje, zda se systém umělé inteligence chová inteligentně).
Pro účely programu vymyslel autor několik jednoduchých reakcí: Velice zajímavé… Nabízíte to zdarma? Jaké jsou ceny? nebo To zní jako skvělá příležitost! Můžete mi o tom říct více? Fungovaly až překvapivě dobře a spameři se chytili do pasti.
Některé konverzace se natáhly až na 41 dnů. V jiném případě bylo vyměněno 24 e-mailových zpráv. Majitelům podvodných účtů, kteří za poplatek nabízeli nejrůznější služby či rovnou žádali peníze v těžké životní situaci, často trvalo velmi dlouho, než pochopili, že mluví s robotem. Většinou je neodradila ani stále dokola se opakující otázka či náhodné, na konec zprávy umísťované „hipsterské“ výrazy, jak je popsal sám autor. Robot dokonce několikrát dokázal vyjednat slevu.
Weinreich brzy vypozoroval, že schránku Spam Looperu už nemusí sám „krmit“, protože si ji zásluhou četných konverzací vyhlédli další spameři. „Bylo to až zázračné. Připomínalo mi to hydru. Čím více lidem Spam Looper odpověděl, tím více spamerů přilákal,“ popisuje.
Po čase přestalo Weinreicha bavit vymýšlet pro svůj program další kód. Dal jej proto k dispozici veřejnosti, aby si každý mohl vyrobit vlastní verzi Spam Looperu.
Dále čtěte:
Indičtí studenti proti Facebooku. Sdílení dat s WhatsApp prý porušuje práva uživatelů
Bitva o třetí svět: Facebook maskuje rány jako charitu


description: Jedněm odměny, druhým nic. Dlouholetým zaměstnancům Volkswagenu v Bratislavě se nelíbí dobré podmínky pro nově příchozí pracovníky. Odbory Volkswagenu v Bratislavě zorganizovaly masívní protest. Žádají zrušení dvojího metru.

title: Slovenský Volkswagen se potýká s rebelií zaměstnanců

maintext:
Zaměstnanci bratislavského závodu automobilky Volkswagen Slovakia v úterý odpoledne protestovali před továrnou. Protestního shromáždění proti diskriminačnímu přístupu vedení firmy se podle agentury TASR zúčastnilo zhruba tisíc lidí.
„Vyzývali jsme i vedení, aby se vyjádřilo. Bohužel se vyjádřit nechtělo. Podporu přitom máme i ze koncernu ve Wolfsburgu,“ řekl předseda odborové organizace Zoroslav Smolinský.
Odbory tvrdí, že atmosféra mezi zaměstnanci začíná být neúnosná. Důvodem mají být výhody, které management nabízí nově příchozím zaměstnancům jako motivaci ve snaze doplnit stavy v závodě. Noví pracovníci mají podle odborářů na rozdíl od těch dlouhodobých nárok na pololetní smluvní dopravu zdarma či nástupní bonus ve výši 500 eur.
Odbory proto od vedení automobilky požadují, aby finančně ohodnotilo rozdíl mezi nově příchozím a již zaškoleným zaměstnancem. Pokud se nic nezmění ani v následujících dnech, odboráři hodlají v protestech pokračovat. „Teď počkáme dva dny, zda se nám vedení ozve, zda budou reagovat na to, co se událo. Pokud ne, zkusíme je vyzvat my. Pak uspořádáme protest a pravděpodobně zablokujeme komunikace v okolí fabriky,“ avizoval Smolinský.
Boj odborů?
Automobilka tvrdí, že z jejího sociálního programu mohou čerpat všechny skupiny zaměstnanců. „Nastaven je tak, aby si v něm každý, služebně mladší i starší, našel výhody pro sebe nebo pro svou rodinu. Některé benefity jsou závislé na počtu odpracovaných let, na jiné mají zaměstnanci nárok od začátku pracovního poměru. O podmínkách získání benefitů jsou zaměstnanci informováni během přijímacího řízení,“ řekla mluvčí společnosti Lucia Kovarovič Makayová.
Na slovenské poměry se ve Volkswagenu těší nadstandardu. Zatímco průměrná mzda ve slovenském hospodářství představuje 867 eur, tedy asi 23 400 korun, 11 tisíc zaměstnanců v bratislavské továrně pobírá průměrně 1750 eur, což je 47 250 korun měsíčně.
I proto je pro mnoho odborníků a médií protest nepochopitelný. Podle kuloárních informací za stávkou může být snaha odborů podniku zviditelnit se. Šéf závodních odborů podle spekulací aspiruje na post předsedy nejsilnějšího svazu OZ Kovo.
Čtěte také:


description: K neobvyklému řešení sáhl jihokorejský gigant Samsung Electronics v souvislosti s případy explodujících baterií u chytrých telefonů řady Galaxy Note 7. Příští úterý v Jižní Koreji spustí automatický softwarový update, kterým omezí nabíjení problematického modelu na 60 procent. Nabíjecí strop tak podle společnosti zamezí přehřívání lithiové baterie, které stálo za nejméně pětatřiceti případy jejího náhlého vzplanutí.

title: Neobvyklé řešení: Samsung u explodujících baterií omezí nabíjení


description: Druhá největší banka v Německu Commerzbank zruší 9600 pracovních míst, což představuje zhruba 20 procent celkové pracovní síly, sloučí divize a za letošní rok nevyplatí dividendu. Opatření jsou součástí plánu restrukturalizace společnosti, jehož cílem je zlepšit ziskovost banky.

title: Drsný řez. Commerzbank propustí pětinu zaměstnanců


description: Na Znojemské historické vinobraní letos zavítalo 83 tisíc návštěvníků, což je o 3 tisíce více než loni a nejvíce v novodobé historii. Výrazně více vstupenek se letos podařilo prodat přes internet a mnohem více lidí navštívilo centrum města i v neděli. Druhý víkendový den se konalo vinobraní poprvé loni a bere se jako odpočinkový, kdy už se vstupné neplatí, sdělil ČTK František Koudela z pořádající Znojemské besedy.

title: Znojemské vinobraní přivítalo rekordní návštěvu


description: Pražský dopravní podnik (DPP) zahájí výstavbu chybějícího eskalátoru ve stanici metra A Veleslavín. Dnes to představenstvu uložila dozorčí rada DPP, uvedl náměstek primátorky Petr Dolínek (ČSSD). Stanice metra byla zprovozněna v novém úseku metra A z Dejvic do Motola loni v dubnu. Cestujícím, zejména na ruzyňské letiště, tam kvůli chybějícímu eskalátoru začali nosit zavazadla nosiči. Kdy budou jezdící schody stát a na kolik přijdou, zatím není jasné.

title: Veleslavín: dopravní podnik tlačí na výstavbu eskalátoru


description: Česká ekonomika ve 2. čtvrtletí letošního roku vzrostla meziročně o 2,6 procenta. Proti předchozímu kvartálu se hrubý domácí produkt (HDP) zvýšil o 0,9 procenta. Český statistický úřad dnes potvrdil údaje ze začátku září. Do nového výpočtu byly zapracovány údaje za sektor vládních institucí, což ale na tempo růstu HDP nemělo dopad.

title: Dobrá kondice potvrzena. Česko ve druhém kvartále rostlo o 2,6 procenta


description: Bývalý generální ředitel německého automobilového koncernu Volkswagen Martin Winterkorn věděl o manipulaci s měřením emisí ještě před tím, než problém odhalily americké úřady a podílel se na jejím utajování. S odvoláním na důvěrné dokumenty z podniku o tom informoval německý list Bild am Sonntag.

title: Bývalý šéf VW prý pomáhal utajovat podvody s emisemi


description: Rozvoj moderních technologií nedává ekonomům spát. Stal se námětem řady studií, hlavním tématem letošního Davosu, připomíná se i s padesátiletým výročím Star Treku, který je nově analyzován i z hlediska svého socio-ekonomického fungování.

title: Ilona Švihlíková: Robotizace otevírá dveře dystopiím