authors:
Jan Beránek
Autor
Karel Choc
Internet Info

description: Žádné přelomové události. Výjimkou by mohl být nákup AVG Avastem, ale otázkou je, zda je možné je ještě považovat za startupy.

title: Startupy 2016: Miliardový kšeft v Praze, miliardový obrat v Brně, ale jinak všechno při starém

maintext:
Skypicker pořád roste, i když už se jmenuje Kiwi.com, a na paty mu zatím nikdo viditelně nešlape. Raketový rozlet firmy z Brna z ní dělá tuzemskou startupovou jedničku. Nové investory zatím nehledají, ale každopádně začátek roku rozvlnila mediální rybník zpráva o tom, že zvažují rozjezd vlastní aerolinky.
Růst a změnu názvu brněnského startupu ale o prázdninách zastínil víc než třicetimiliardový obchod mezi Avastem a AVG. „Už to nejsou úplně startupy, ale po dlouhé době to dostalo Českou republiku do povědomí jako ‚engineering nation‘,“ komentuje obchod Nikola Rafaj ze StartupYardu.
Autor: Karel Choc, Internet Info Na vyhlášení Křišťálové Lupy 2016 přišel sám. Pavel Baudiš si nakonec do Avastu odnesl tři ceny.
Samotný obchod zarezonoval jak ročenkovou anketou, tak i Křišťálovou Lupou 2016, kde se nákup AVG stal projektem roku a zakladatelé firmy Eduard Kučera a Pavel Baudiš si nafasovali křišťálovky jako letošní Osobnosti roku.
Jinak ale letošní rok ve startupovém rybníce plynul poklidně, bez větších historických či zlomových událostí.
Startupy a investice
Mezi investory se prosazovali letos tradiční hráči jako je Credo Ventures, Y Soft Ventures nebo Ondřej Tomek, který na podzim pustil 24 milionů do projektu Lidská síla. Do zahraničí se pustilo KKCG, které zainvestovalo izraelský Bio-Nexus. Enern zase podpořil 150 miliony korun polský DocPlanner.
Začal se ale také rozjíždět Ondřej Fryc, kterému se letos trochu uvolnily ruce. Jeho fond Spread Capital tak kromě projektů jako Apifier nebo Smartsupp ukázal nadhled a nasypal na podzim peníze i do společensky prospěšného Rekola. A kromě toho také tedy prodal svůj podíl v ePojištění.
Dostat se k penězům je, v případě použitelného nápadu, čím dál tím jednodušší. Kromě P2P projektu Zonky, který za první rok napůjčoval 182 milionů korun, vznikl i crowdfundingový portál Fundlift. Na něm pracoval Rockaway s finančníky z Roklenu.
Jako první tam miliony hledalo Burrito Loco. A úspěšně. Pro šest milionů si tam zaskočil i StartupYard. Potom, co mu došly peníze od konsorcia CEEDtech, hledal nové možnosti pro financování. „Cíl je nastaven na šest milionů, zbytek prostředků pro rozjezd dalšího kola už máme posbírán od několika andělských investorů a od Rockaway,“ vysvětlil Nikola Rafaj ze StartupYardu.
Startupy a lidi
Stejně jako celé ekonomice, ani startupové scéně se nemohl vyhnout akutní nedostatek lidí. Ten se snaží, kromě zavedených StartuJobs, od letoška řešit třeba i startupy typu Techloop.io, které platí uchazečům o práci především z řad vývojářů za to, že ji vezmou. „Lidé s požadovanými schopnostmi jsou na trhu vesměs rozebraní, více než v jiných oborech zde platí, že firmy cílí především na lidi, kteří se už nějaké práci věnují a musejí jim nabízet výrazně lepší podmínky, více autonomie při práci, zajímavější projekty atd. Motivací pro změnu zde nebývá pouze mzda – i když i ta v průměru patří k nejvyšším ze všech profesí, vyjma pozic ve vedení firem,“ popisuje analytik LMC Tomáš Dombrovský.
Jednoduché není ani přivézt si zaměstnance z ciziny. S tím zápasila brněnská Phonexia, které trvalo zařídit veškerá povolení k tom, aby mohla na jižní Moravě zaměstnat jednoho indického inženýra, skoro půl roku.
Startupy a korporace
„Tématem, které se v letošním roce stalo opravdu aktuálním, respektive přestalo se o něm jen mluvit, je spolupráce mezi korporacemi s R&D v Česku a startupy. Konkrétním příkladem z konce roku je např. spuštění Digilabu Škody Auto,“ tvrdí Vojtěch Krmíček z JIC.
A Škodovka není sama. Startupové okysličení zkouší i Česká spořitelna nebo ČEZ. Energetická firma dokonce spolupracuje s nizozemským akcelerátorem Rockstart. Role ČEZu bude v tom, že každý rok poskytne fondu konvertibilní úvěr, za což získá nárok na minoritní vlastnický podíl v celkem třiceti firmách za tři roky. Jak velká investice to bude pro ČEZ znamenat, ale firma neprozradila.
Letošní rok tak, už i díky rozjeté ekonomice, začala vycházet i nová vize TechSquare. Tam úplně opustili projekt co-workingu, a věnují se teď naplno propojování startupů a korporací. „Zájem o to je, máme teď rozjednáno hned několik projektů,“ tvrdí Renata Nemkyová z TechSquare.
Na půl cesty mezi startupy vznikají agentury jako Creative Dock nebo Usertech. Ty dokáží pro korporace vyrábět startupy na míru. „Umíme vymyslet produkt, vyvinout ho, otestovat a nasadit i za čtvrt roku. To se v bance nebo u operátora těžko povede. My tak za rok dokážeme rozjet čtyři služby. A i přesto, že nemusí všechny vyjít, jsme pořád efektivnější než interní vývoj v korporacích,“ popisuje svůj byznys Rudolf Krejcar z Creative Docku. Ten sází především na projekty pro HomeCredit.
Startupy a peníze
Korporace jsou pro startupy lákavé i odstrašující zároveň. Mají peníze, ale zároveň dokáží svými procesy udusit jakoukoliv iniciativu nebo nápad. Startupy tak chtějí korporátní byznys spíš nahlodat.
Letos se tak naplno projevily snahy přivést na tuzemskou scénu takzvaný fintech i v Česku. Ať už Twisto, Budgetbakers nebo Spendee či nově vznikající projekty se chtějí ve světě, kde dosud vládnou banky, zabydlet. I proto vznikla na podzim asociace.
„V Česku je minimálně čtyřicet firem, které podnikají v tomto oboru. My chceme vytvořit jeden silný a společný hlas,“ tvrdí jeden ze zakládajících členů asociace Czech Fintech Association (CEFTAS) Michal Šmída z Twista. Scéna je ale na úplném startu a začíná definicí toho, co vlastně fintech vůbec je.
Bankovnictví čeká revoluce jménem PSD2. V lednu 2018 totiž budou muset banky otevřít API svého internetového bankovnictví třetím stranám. Někteří to nazývají revolucí, někteří evolucí a někteří nutností. Připravují se na to ale jak startupy, tak banky.
Startupy a stát
Kromě korporací se kolem startupů točí i stát. Ten se chystá podpořit začínající inovativní projekty v té nejrizikovější fázi. Jde o jednu z vizí Národního inovačního fondu, který má k dispozici 40 milionů eur. Každá státní investice bude ale podmíněná koinvesticí soukromou. Druhým hlavním cílem projektu je podpora univerzitních spin-offů a zjednodušení celého procesu, jak dostat výzkum do byznysu.
V čele Národního inovačního fondu se letos vystřídali tři šéfové. Původní, jeden z duchovních otců celého projektu, Petr Očko, odešel v létě šéfovat Technologické agentuře ČR a jeho nástupce Jan Dejl v listopadu rezignoval. Místo šéfa Odboru podpory finančních nástrojů na ministerstvu průmyslu a obchodu tak prozatímně zastává Jaromír Konderla. Projektu se ale personální změny neměly dotknout.
Kromě ministerstva se děly věci kolem startupů i na CzechInvestu. Tam se snaží sjednotit všechny startupové programy pod hlavičku CzechAccelerator 2.0. K tomu třeba začal posílat místní startupy na zahraniční konference a rozjel – ve spolupráci s Prahou a evropskou vesmírnou agenturou ESA – první kosmický inkubátor v regionu.
Projekty, které v něm začnou fungovat od začátku roku, vybrala komise složená ze zástupců českých partnerů i Evropské kosmické agentury (ESA). Žádné hvězdné války to ale nejsou. Jmenovitě jde o firmy Festka, NG Aviation, Triphood, TuddyTuddy, Big Terra a InsightART. Startupy mohou po dobu dvou let čerpat investici ve výši až 50 tisíc eur na dokončení produktů a jejich uvedení na trh.
Kdo je český startupista?
Popsat, jak vypadá tuzemská startupová scéna, se pokusila česká pobočka Aspen Institutu. Ta obeslala přes pět set českých startupů s tím, že se odpovědi vrátily jen od 130.
Je samozřejmě možné diskutovat o reprezentativnosti vzorku, ale je třeba říci, že i přesto jde zatím o nejkomplexnější studii, která v tuzemsku vznikla. Navíc s ambicí ji opakovat a srovnávat s dalšími zeměmi.
„Důvodem pro toto srovnání není pouze skutečnost, že se země V4 snaží koordinovat podporu startupů na regionální úrovni, ale i to, že potenciální investoři často chápou region střední Evropy jako celek,“ komentuje důvody vzniku celé studie jedna z jejích autorek Maria Staszkiewicz.


authors:
David Slížek
Autor

description: Získali jsme první oficiální dokument, kde zdejší úřady popisují, jak si blokování webů s nepovoleným hazardem představují.

title: Všechno je jasné, vždyť je to ve Wikipedii. Jak vláda obhajuje blokování webů?

maintext:
Kdyby ministerstvo financí aspoň teď, pár dní před koncem roku, zveřejnilo, jak si od ledna konkrétně představuje blokování webů s nepovoleným hazardem, mohl to být pro poskytovatele připojení hezký dárek k Vánocům. Jenže úřad ani k dnešnímu dni žádnou metodiku, kterou původně sliboval, nevydal.
Určité vodítko, jak si vláda novou povinnost představuje, může přinést alespoň dosud neveřejný dokument, kterým kabinet reagoval na návrh skupiny senátorů, aby Ústavní soud sporné paragrafy zrušil (Pl. ÚS 28/16). Lupa materiál, který vznikl na základě usnesení vlády ze 17. října 2016, získala z Úřadu vlády na základě žádosti podle zákona 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím (kompletní dokument najdete na konci textu).
Ministři hned v úvodu 43stránkového materiálu píší, že svou účast na ústavním řízení chápou i jako „příležitost k veřejné obhajobě potřebnosti napadeného opatření, jakož i jeho racionality a ústavní konformity.“ A s návrhem senátorů samozřejmě nesouhlasí.
V materiálu každopádně přece jen poprvé oficiálně konkrétněji popisují, jak si vláda blokování webů představuje.
Kdo je poskytovatel připojení?
Materiál ale nejdřív reaguje na výtku, že jsou ustanovení §82 a §84 zákona o hazardu podle senátního podání „neurčitá, nejasná, nejednoznačná a nesrozumitelná a narušují tedy princip právní jistoty a předvídatelnosti zákona.“ Senátorský návrh (celý text v PDF) mimo jiné konstatuje, že „není jasné a jednoznačné, komu je povinnost k zamezení v přístupu k internetovým stránkám ve smyslu § 82 odst. 1 zákona o hazardních hrách ukládána, tj. kdo je adresátem právní normy.“
Zákon totiž novou povinnost ukládá „poskytovatelům připojení k internetu na území České republiky“, což je podle senátorů pojem, který není nikde v zákoně, ani v jiném právním předpisu, vysvětlen a definován. A to by podle předkladatelů mohlo znamenat problém.
Adresátem právní normy (§ 82 odst. 1 zákona o hazardních hrách) by tak teoreticky mohla být nikoliv pouze osoba, jejímž předmětem (podnikatelské) činnosti je poskytovat připojení k internetu, ale každý, kdo umožní přístup do sítě Internet veřejnosti (tedy jinými slovy jakákoliv osoba nabízející připojení pro veřejnost ke své bezdrátové (wi-fi) síti – typicky restaurace či kavárna, škola / univerzita, obec / kraj / stát či kterákoliv společnost nabízející připojení k wi-fi síti v prostorách své kanceláře klientům).
Ministerstvo financí přitom mělo dost času a příležitostí nejasnou definici vyřešit. V připomínkovém řízení na možný problém upozornil například Český telekomunikační úřad. Ministerstvo ale jeho připomínku v konečné verzi zákona nijak nezohlednilo.
Jak se s ní teď vypořádala vláda? Pojem je podle ní jasný a nepotřebuje žádné definice, protože přece všichni ví, o čem je řeč. V materiálu mimo jiné argumentuje Wikipedií či diskusními fóry:
K tomu vláda předně připomíná, že slovní spojení „poskytovatel připojení k internetu“ je běžně užívaný pojem, a to jak laickou (širokou) veřejností, tak veřejností odbornou. V případě laické (široké) veřejnosti se jedná o běžně používaný pojem – je běžným slovním spojením užívaným v rámci internetových prohlížečů, kdy při zadání tohoto pojmu dojde k vyhledání různých databází a seznamů poskytovatelů připojení k internetu na území České republiky. Tento pojem je definován také například na Wikipedii, kterou lze považovat za jednu z nejrelevantnějších encyklopedií. Uvedený pojem je také hojně využíván v diskusních fórech, například právě v případech, kdy se koncoví uživatelé dotazují na nejvhodnějšího poskytovatele připojení k internetu z územního hlediska.
Spor o definici pojmu „poskytovatel připojení“ může vypadat jako prkotina – stejný pojem přece používáme běžně i v článcích na Lupě. Jenže zákon – na rozdíl od publicistického textu – ukládá konkrétní povinnosti a za jejich nesplnění hrozí konkrétními (v tomto případě milionovými) pokutami. Proto je potřeba, aby byl co nejjasnější.
Vláda ve své obsáhlé argumentaci nakonec konstatuje, že pojem je potřeba vykládat systematicky, v kontextu celého zákona. A z §123, odstavce 5, který řeší pokuty za nesplnění blokační povinnosti, podle ní jasně vyplývá, že „poskytovatelem připojení k internetu“ může být jen právnická nebo podnikající fyzická osoba.
Co je to stránka?
Poskytovatel připojení každopádně není jediným pojmem, který je podle senátorského návrhu v zákoně nejasný. Ani pojem „internetová stránka“, který zákon používá, totiž není nikde definován a vysvětlen. Není tak vlastně jasné ani to, co by měli poskytovatelé blokovat. Konkrétní adresy URL? Domény? IP adresy?
Ano, i v tomto případě vláda argumentuje tím, že jde přece o běžně užívaný pojem, „jehož výklad by neměl činit žádné problémy“. Podle ní jde o obecně používané synonymum pojmu webová stránka. „Současně laická veřejnost tento pojem běžně užívá, například při zadání tohoto pojmu do Google vyhledávače se vrátí více než 2 000 000 výsledků,“ argumentuje kabinet.
Všechno podle něj bude jasné, protože ministerstvo financí na svém webu bude zveřejňovat seznam konkrétních adres internetových stránek s nepovolenými hrami, které budou poskytovatelé muset blokovat. A dodává větu, která poskytovatelům na jistotě rozhodně nepřidá:
Nelze předem závazně určit, zda bude docházet k blokaci na úrovni domény 2. řádu, či 3. řádu a níže, neboť bude záležet na okolnostech konkrétního případu.
A o něco později to ještě potvrzuje:
Příkladem tak může být povinnost zablokovat internetovou stránku s adresou uvedenou například ve formě: www.internetovehazardnihry.cz nebo www.internetovehazardnihry.cz/casino/blackjack.
Zůstaňme ještě u dotyčného seznamu, který má podle zákona ministerstvo financí vytvářet a zveřejňovat na svých internetových stránkách. Pořád totiž není jasné, kde jej poskytovatelé přesně najdou. V zákoně jeho adresa není a ministerstvo dosud žádné podrobnosti nezveřejnilo. Vysvětlení vlády? Internetové stránky ministerstva financí není potřeba definovat, protože jde o veřejně dostupnou a známou informaci.
Tedy: poskytovatelé, seznam si najděte sami. Až bude existovat, což pravděpodobně nebude hned od 1. ledna, ale až po několika týdnech či měsících, až proběhne první správní řízení s poskytovatelem nepovolené hazardní hry.
Nesplnitelná povinnost
Jednou ze zásadních námitek proti zákonu je to, že vůbec neříká, jak vlastně mají poskytovatelé weby blokovat a jaký výsledek blokování bude ministerstvo financí považovat za splnění jejich povinnosti. Zablokovat nějaký internetový obsah na 100 % je už z podstaty fungování sítě v podstatě nemožné. Zákon ale poskytovatelům prostě ukládá povinnost weby z ministerského seznamu znepřístupnit a hrozí jim pokutami, pokud to neudělají. Splní svou povinnost i v případě, že uživatelé jeho blokaci obejdou?
Vláda se ve své argumentaci opírá o předloňský verdikt Soudního dvora Evropské unie (psali jsme o něm podrobněji – viz EU: Provider může dostat příkaz blokovat pirátský web, i když to nepomůže), který se týkal soudního příkazu zablokovat web s pirátským obsahem. Podle vládního vyjádření zákon od poskytovatelů nevyžaduje absolutní omezení přístupu k webům, ale jen takové, které je v současných technologických podmínkách možné.
… sama skutečnost, že lze blokaci cílenou snahou uživatelů internetu obejít, a to použitím prostředků, jež jsou k takovému obcházení národních regulací přímo vytvořeny, když slouží k tomu, aby nebylo poznat, že se uživatel připojuje k internetu z daného státu, nezpůsobuje v žádném případě nesplnitelnost povinnosti.
Jak blokovat?
Jak tedy mají poskytovatelé weby blokovat? Vláda se opět odvolává na výše zmíněný evropský verdikt, podle kterého soud může providerům nařídit povinnost zablokovat web s obsahem porušujícím autorské právo, i když jim neřekne, jak konkrétně to mají udělat.
Právní úprava v zákoně o hazardních hrách byla navržena po vzoru výše uvedeného, tedy tak, aby si poskytovatel připojení k internetu mohl vybrat, která z variant je pro něj nejvhodnější, a rovněž s ohledem na extrémně rychlý vývoj v oblasti informačních technologií.
Stanovisko vlády pak poskytovatelům nabízí čtyři možné technické možnosti: blokaci pomocí DNS, blokaci pomocí aplikačního firewallu (PROXY), blokaci pomocí stavového firewallu (packetový filtr) nebo pomocí nestavového firewallu.
Vláda neříká, která z těchto možností je pro ni nejpřijatelnější. Určitým náznakem ale může být poznámka u blokování přes DNS: „Stejná metoda je používána často i v zahraničí, kde je zákonem vyžadována aktivní blokace nelegálních hazardních stránek.“
A zřejmě poprvé ze strany exekutivy oficiálně zaznívá, že si je vědoma toho, že poskytovatelé nebudou schopni weby blokovat na 100 % a že za to nemohou být odpovědní:
… odpovědnost poskytovatele připojení k internetu není absolutní, neboť v souladu s ustanovením § 128 zákona o hazardních hrách za správní delikt neodpovídá, jestliže prokáže, že vynaložil veškeré úsilí, které bylo možné požadovat, aby porušení právní povinnosti zabránil.
Co dodat? Nezbývá než počkat na verdikt Ústavního soudu. Podle neoficiálních informací Lupy se ale do konce roku zřejmě očekávat nedá.
Celý text Vyjádření vlády k návrhu skupiny senátorů na zrušení části zákona č. 186/2016 Sb.

fasttext_language: cs


description: Spory ve vedení firmy, odchod zakladatele a odstřižení projektu od infrastruktury. Závěr roku 2016 znamená konec také pro nejznámější alternativní…

title: Alternativní Android CyanogenMod končí, komunita chystá náhradu

maintext:
David Slížek
Spory ve vedení firmy, odchod zakladatele a odstřižení projektu od infrastruktury. Závěr roku 2016 znamená konec také pro nejznámější alternativní firmware pro Android.
Stručné oznámení, které se objevilo den před Štědrým dnem na webu firmy Cyanogen, mluví o ukončení podpory všech buildů ke konci letošního roku:
As part of the ongoing consolidation of Cyanogen, all services and Cyanogen-supported nightly builds will be discontinued no later than 12/31/16. The open source project and source code will remain available for anyone who wants to build CyanogenMod personally.


description: Z Česka se stal významný exportér počítačů. Podle oficiálních údajů se za prvních deset měsíců ze země na zahraniční trhy vyvezlo počítačové zboží za…

title: Z Česka se letos vyvezou počítače za více než 150 miliard, jsme ale montovna

maintext:
Jan Sedlák
Z Česka se stal významný exportér počítačů. Podle oficiálních údajů se za prvních deset měsíců ze země na zahraniční trhy vyvezlo počítačové zboží za více než 152 miliard Kč (zhruba tolik Foxconn původně v přepočtu nabízel za koupi japonského obra Sharp) a za celý rok se tak částka postupně začne blížit 200 miliardám.
Hlavní roli v tomto případě hraje tchajwanská společnost Foxconn, která už několik let provozuje továrny v Kutné Hoře a Pardubicích. Z nich posílá smontované servery, úložná zařízení, mobilní datová centra (Kutná Hora) a tradiční počítače (Pardubice) do celého regionu Evropy, Blízkého východu a Afriky. Foxconn v Česku do značné míry pracuje pro obě rozdělené části Hewlett-Packard.
I když vývoz počítačů tvoří velké číslo, díky kterému se Česko řadí mezi vůbec největší hráče na starém kontinentu i dalších oblastech, jde o export s velmi nízkou přidanou hodnotou (přes dvě procenta). V tomto ohledu jsme onou „montovnou“ a nikoliv high-tech producentem.
Do zdejších montoven se přiveze elektronika a další součástky od zahraničních producentů (čipy, software a elektronika se často navrhnou a vyvinou na západě a vyrobí v Asii) a levná pracovní síla je složí dohromady a odešle dále. Celý proces dává práci i některým dalším lokálním dodavatelům, většinou jde ale o věci typu výroba krabic na balení a podobně.
Vláda Bohuslava Sobotky (ČSSD) i přímo prostřednictvím premiéra poměrně často hlásá, že chce podporovat technologickou a ICT branži, v reálu tomu ale příliš nepomáhá. Velkým zahraničním firmám poskytuje velké daňové úlevy za to, že u nás vytvoří vývoj (firma Bosch například za rozšíření vývoje získala úlevy 440 milionů), což ale z trhu vysává techniky, kteří pak na trhu chybí těm, kdo dotaci od státu nedostanou.
Foxconn každopádně svoji českou misi zaměřenou na montování a vyvážení začíná více vyvažovat. Společnost už v létě loňského roku podepsala se Sobotkou memorandum a otevřela výzkumné a vývojové centrum a skrze podnik Foxconn 4Tech dělá na průmyslu 4.0 a podobně. Nedávno také v rámci podniku SafeDX, který vytvořila s DataSpringem, otevřela datové centrum Lucerna, kde chce konsolidovat své IT z regionu.


description: Celkem jedenáct položek stojí na seznamu datasetů, které budou muset úřady povinně zveřejnit jako tzv. otevřená data. Nařízení, které to přikazuje,…

title: Jízdní řády, ARES či volná místa. Vláda nařídila úřadům, která data mají otevřít


authors:
Jan Beránek
Autor

description: Nově vykolíkované hřiště, nové služby s inspirací v cizině a především zvednutý prst státní správy, která si začíná bujícího světa e-commerce všímat.

title: Divoký rok české e-commerce: Úřednická razítka, velká kauza i souboj titánů

maintext:
Letošní rok v české e-commerce ovlivňovala především razítka. Úřednická razítka. Jedno potvrdilo převzetí Mall.cz skupinou Rockaway, druhé posvětilo trochu složitější převzetí Heureky tou samou skupinou a třetí poslalo ke dnu českobudějovický e-shop s miliardovými tržbami LevnéElektro.
E-commerce se postupně dostává z pozice opěvovaného oboru do pozice běžného byznysu a tím pádem přicházejí i běžné problémy. Důsledky dalšího razítka pocítí obchodníci pravděpodobně až příští rok na jaře, ale o tom až na konci tohoto textu.
Ale popořádku. Hned od začátku roku se činil především Jakub Havrlant se svou investiční skupinou, respektive s penězi od PPF a Patrika Tkáče a Daniela Křetínského. V tuzemských e-shopech, po miliardových nákupech na sklonku roku 2015, točil peníze i letos.
Hned zkraje roku převzal od Poláků portál s dovolenými Invia, aby ho obratem prodal skupině CEFC, která v tuzemsku skupuje, co je k mání – hlavními tvářemi čínského utrácení přitom jsou Jaroslav Tvrdík, ale třeba i Marcela Hrdá.
Čekání na Godota a ÚOHS
Skupina Rockaway celé jaro, vlastně až do června, čekala na to, jestli jí v Brně na antimonopolním úřadě schválí převzetí podzimních akvizic – Mallu a Heureky. A tak do příběhu tuzemské e-commerce zasáhli i další hrdinové.
V březnu vyhlásila Heureka vítěze své soutěže ShopRoku, ve které zvítězil rodinný českobudějovický e-shop LevnéElektro.cz. “Podnikat se dá i z Budějovic. Stačí to dělat dobře,” tvrdil ještě tehdy v rozhovoru syn zakladatele Petr Václav mladší. To už se ale zřejmě kolem jejich obchodu stahovala smyčka, která se dotáhla na konci června.
Mezitím velké e-shopy pracovaly na “mobilizaci” a zavádění nových služeb. Alza rozjela po vzoru Amazonu svůj placený program Premium, ve kterém poskytla přístup ke své databázi písniček a filmů, Pilulka začala experimentovat s rozvozem léků až domů a všechny e-shopy musely změnit své obchodní podmínky, aby byly připravené na mimosoudní řešení sporů. Změny přišly i personální. Na konci dubna opustil své dítě Václav Štrupl a vedení Bonami se ujal David Šiška.
Mimozemšťan se brání útokem
To už se ale vzduch tetelil první začínající bitvou. Bitvou, která předvedla, jak ostrý boj se bude odehrávat mezi do té doby neotřesitelnou jedničkou z holešovické tržnice a skupinou, která se nově pojmenovala Mall Group a na podzim se usídlila ob ulici od Alzy.
„V první řadě je třeba říci, že Heureka již není nezávislým cenovým srovnávačem, usnadňující zákazníkům správnou volbu. V současné době se jedná o placené služby, proto již z podstaty nelze hovořit o nezávislém srovnání,“ ohlásil na konci května marketingový šéf holešovického e-shopu Karel Kučera a spustil web Bezheureky.cz.
Alza opustila Heureku týden před schválením jejího převzetí skupinou Rockaway a první třenice byla na světě. K Alze se přidalo několik dalších e-shopů, ale v tomto případě šlo spíš o princip a symbolické gesto. Spuštění webu každopádně mělo také svou soudní dohru.
Antimonopolní úřad převzetí nakonec schválil s několika podmínkami a Jakub Havrlant si mohl odškrtnout první velký letošní úspěch. A čekalo se ještě na poslední razítko, které by mělo spustit velkou integraci e-shopů bývalého E-commerce holdingu pod střechu Mall Group, která na své oficiální založení pořád čeká. To přišlo na konci června a připravované projekty se v Rockaway a Mallu mohly rozjet naplno.
Kobra chytne a nepustí
Když vychladly emoce z přetahování o nezávislost dat Heureky, přišel důkaz toho, že Andrej Babiš to zřejmě s tvrdším výběrem daní myslí vážně. Jednoho červnového dne se na stránkách obchodu LevnéElektro.cz objevila zpráva, která nevěstila nic dobrého.
Z důvodů na straně provozovatelů e-shopu došlo k dočasnému přerušení provozu internetového obchodu. Toto přerušení nemá žádný vliv na již odeslané zaplacené objednávky zákazníků. Nové objednávky není možné nyní činit.
A jedna z největších kauz české e-commerce byla na světě. V rámci akce Eden se ukázalo, že v budějovické zápletce nechybí nic z atributů pořádné detektivky: bílí koně, polští a bulharští obchodníci a koneckonců ani rodinné drama.
Námět na román – nebo jihočeskou telenovelu – ale podle policistů vyjde minimálně na 42,5 milionu korun, o které měl e-shop stát připravit na DPH. Konec jednoho obchodnického snu plnil stránky nejenom Lupy celý červenec a v srpnu poslaly úřady firmu do insolvence.
Česko je nám malé
Kromě pošťuchování Rockaway pokračovala Alza ve své postupné expanzi do zahraničí. Naučila svého mimozemšťana mluvit maďarsky. Jak to vypadá, ukázala hned titulní stránka, která vítala zákazníky slovy “Szuper webáruház és ajánlatok.“
Zahraničí je pro Alzu důležité, firmě se dařilo zvyšovat tržby každý měsíc až o sto procent. Nejlépe si podle marketingového ředitele Kučery vede ve Velké Británii, Německu, Francii a Španělsku.
Do ciziny, především té východní, vyrazil i Zoot, Zásilkovna nebo Bonami, které se vrhly především na rumunský trh.
O experimenty nebyla nouze
Stejně jako jaro, byl i konec prázdnin časem pro experimenty. IKEA přišla se svým e-shopem nee-shopem Klikni a dovezu, kde si za odvoz rozloženého nábytku účtovala na místní poměry vysoké částky.
Z jiného soudku, ale také ze severu, přišla inspirace v podobě autonomních vozítek, které chce testovat Rohlík. Roboti Starship Technologies se na začátku září proháněli po Staroměstském náměstí a je možné, že se s nimi ještě někdy potkáme.
TIP: Autonomní vozítka Starship Technologies v Praze:
Jde do tuhého
Selanka skončila. Přišlo září. První připomínání toho, že Vánoce jsou za dveřmi, a začátek zbrojení na klíčové dva měsíce roku. Atmosféra zhoustla především v pražských Holešovicích, kam se do nové budovy Mall.cz přestěhovaly pod jednu střechu e-shopy spadající pod tehdejší E-commerce holding, kterému šéfoval Jan Jírovec.
Tím se všechno změnilo. Rozjezd “nového” Mallu dostal, údajně na přání investorů, na starosti sám Jakub Havrlant. A ten začal z jedné vody načisto pod hlavičkou Mall Group. Ten jako jednu z prvních viditelnějších věcí spustil novou, responzivní verzi e-shopu.
Objednávky přes displeje mobilních telefonů a tabletů totiž tvoří v obchodě kolem patnácti procent. “Mobilizace” byla koneckonců jedním z velkých úkolů, se kterým se letos e-shopy potýkaly. “Chceme letos z mobilů překonat tržby ve výši tří miliard, překročit podíl dvaceti procent ze všech objednávek a zároveň bychom rádi v prosinci překonali v tržbách přes aplikaci půl miliardy korun,” popisoval plány svého oddělení Filip Bocek z Alzy.
Peníze se roztočily
Doba spěla k prvnímu vrcholu sezóny – Dnu dopravy zdarma a Black Friday, který si některé obchody protáhly na celý týden a pak plynule navázaly předvánočními nabídkami.
Těsně před svátky konzumu ale vystrčil růžky Amazon, který začal doručovat do Česka z Německa zadarmo. První varování – nebo možná spíš jen test. Je totiž pravděpodobnější, že než vstup globální jedničky na český trh, ho budou využívat čeští obchodníci jako platformu pro prodej.
TIP: Podívejte se, jak to vypadá v českém distribučním centru Amazonu:
Inspirace Amazonem byla zjevná i v podzimním testu doručování dronem, který uspořádal za dohledu Leoše Mareše Mall.cz. Vzhledem k tomu, že tuzemské zákony tomu příliš nenahrávají, tak je Mall ale zatím s drony nahraný. Mimochodem, své letecké testy koncem roku v Británii provedl i Amazon.
Inovace v dodávání zboží ale letos bodovaly. E-shopy rozšiřovaly své kamenné pobočky, začaly rozvážet i o víkendech a Mall přispěchal s garantovaným doručením. Kvůli kamenným pobočkám se také dostaly první e-shopy do sporů ohledně nového zákona, který přikazuje zavřít obchody během státních svátků.
Výsledky Black Friday byly zřejmě rekordní. A to i přesto, že hodnoty slev připomínaly ty americké jen u těch nejlevnějších produktů. Tuzemští obchodníci si z anglosaské tradice vzali totiž spíš jen ten marketing.
Kolik se během hektického víkendu utratilo, ale není jisté, protože prodejci se chlubili jen procentuálními nárůsty. Takže Mall.cz o 60 procent, Datart o 73 procent a „Letošní Alza Black Friday byl z pohledu tržeb, délky trvání a zájmu zákazníků naprosto mimořádný a překonal výsledky dosavadních čtyř ročníků,“ dodala mluvčí Alzy Šárka Jakoubková.
Optimismus z e-commerce jen tryská
Podle odhadů srovnávače Heureka a Asociace pro elektronickou komerci (APEK) má letos pokladnami internetových obchodů protéct téměř sto miliard korun, tedy o patnáct miliard více než loni:
A to i přesto, že klesá počet obchodů. Jejich počet se podle Heureky zatím pohybuje kolem 36 tisíc. „Konsolidace trhu je nastartovaná, i když e-shopů ubývá pomalými krůčky,“ tvrdí v tiskové zprávě šéf srovnávače Tomáš Braverman.
„Celé e-commerci se letos dařilo nad očekávání, růst trhu přes 20 procent druhým rokem po sobě je pro mne překvapením. Celkově za rok 2016 více než 9,2 % podílu na obratu maloobchodu je jistě příslibem do budoucna,“ komentuje letošní rok šéf APEKu Jan Vetyška.
Tichá voda břehy mele
Na pozadí postrkování mezi Alzou a Mall Group nenápadně personálně nabobtnal další z velkých hráčů tuzemské scény – Miton. Ten významně rozšířil své vedení.
Kromě ex-googlera Davida Špinara, který se stal novým výkonným ředitelem (CEO) skupiny, přišli od října do vedení Martin Řezáč jako nový CFO (Chief financial officer), Tomáš Zetek na pozici Investment Manager, Lucie Winklerová na pozici Head of People Development a Michael Zelinka na pozici Senior Business Analyst.
Velké personální změny v e-commerce:
Supermarkety na vzestupu
Zajímavý souboj se celý rok odehrává i na poli online supermarketů. Tam si trh obsazuje kvarteto Košík, Rohlík, Koloniál a Tesco. Každý z nich sází na něco jiného a postupně rozšiřují sortiment.
TIP: Jak se rozváží nákupy ze skladu Kolonial.cz:
Konkrétními výsledky se ale internetové sámošky zatím moc nechlubí. Košík letos čeká tržby kolem 350 milionů korun a Rohlík si pro letošek vytyčil metu 1,2 miliardy. Plán byl ale spojen s expanzí do dalších měst a ta se ve firmě Tomáše Čupra letos zjevně nerozjela tak, jak ještě na začátku roku plánoval. Podle mluvčí firmy Michaly Gregorové je ale naplánovaná na začátek příštího roku.
I přesto je Rohlík nejhlasitější firmou v branži, která ústy Tomáše Čupra od svého vzniku často pošťuchuje konkurenci. Naposledy se domluvil s MOLem, že na jeho benzinových pumpách bude předávat zásilky těm, kdo jezdí z práce mimo Prahu. Koloniál měl tuto službu sice v podobné fázi už na jaře, ale nakonec s ní přijde až v novém roce.
A razítko nakonec…
Během nákupního třeštění, posilování serverů a optimalizace logistiky musely e-shopy od podzimu řešit ještě jeden zádrhel. Zádrhel jménem EET.
Autor: etrzby.cz Systém EET.
Ten ministerští úředníci narýsovali tak, že by do evidence spadaly v podstatě všechny platební metody kromě dobírky.
V tomto případě zafungoval APEK, jehož zástupcům se povedlo během setkání s Andrejem Babišem popsat realitu e-shopů tak barvitě, že ministr financí zahrnul e-shopy do návrhu výjimek z další vlny zavádění evidence.


authors:
Jan Beránek
Autor
Zdroj
Karel Choc
Internet Info

description: O2 na to vlétlo zostra hned zpočátku roku a ve stejném duchu pokračovalo celý rok. Regulátor se zase nebál pokutovat operátory za sebemenší prohřešky.

title: Operátoři 2016: Souboj ČTÚ s operátory pokračuje. A ceny dat ne a ne klesnout


authors:
Ondřej Filip
Autor

description: Přibližně čtvrtina Čechů používá zahraniční DNS resolvery. Co to znamená pro nastupující blokování webů s nepovoleným hazardem?

title: Tak to zablokujeme v DNS. Nebo ne?

maintext:
Poměrně nedávno se v prostorách FIT ČVUT uskutečnila schůzka zástupců Ministerstva financí ČR s internetovou komunitou k novému zákonu, který dává úřadu pravomoc nechat zablokovat weby s nepovolenými hazardními hrami.
Jako člověk, který stál u zrodu iniciativy prichazicenzor.cz, jsem pochopitelně nemohl chybět a velmi jsem se těšil, kam se uvažování zástupců ministerstva posunulo. Dlužno podotknout, že argumentace se logicky příliš nelišila od vyjádření vlády pro Ústavní soud, kterou včera na Lupě velmi pěkně rozebíral David Slížek.
Přítomné hosty především z ISP komunity pochopitelně nejvíce zajímalo, jakým způsobem tedy budou muset blokovat. Na to zástupci ministerstva neodpověděli jednoznačně, ale po delší vyměně názorů prezentovali čtyři akceptovatelné metody. Šlo o:
aplikační firewall
hardware – ano, takto skutečně tu variantu nazvali, ale z diskuse pak vyplynulo, že je myšleno deep packet inspection
blokování IP adres
blokování na úrovni lokálního DNS
Čtenářům tohoto serveru pochopitelně nemusím připomínat, že první varianta je v podstatě nerealizovatelná, protože by vyžadovala součinnost všech uživatelů. Druhá varianta je velmi nákladná a stejně neřeší v dnešní době běžně používané šifrování protokolem https. A u třetí a čtvrté varianty pochopitelně hrozí, že toho bude blokováno mnohem více než jen konkrétní internetová stránka (tedy jak jsme se již dříve dozvěděli, v podstatě URL). To je samozřejmě velmi závažné a sám tento fakt by si asi zasloužil rozebrat v samostatném článku, ale nepouštějme se dnes do roviny právní a zůstaňme pouze u technických aspektů.
Žádná z variant pochopitelně nebude účinná, pokud uživatel vhodně použije proxy server či VPNku. Měl jsem k tomu ale ještě jednu poznámku: některé větší firmy nevyužívají služeb českých ISP a mají přímé linky do zahraničí, typicky do své centrály, odkud jsou teprve připojeny do internetu. (A mimochodem, například i CZ.NIC má své přímé napojení do zahraničí a pevně věřím, že poskytovatelem připojení není.) V těchto případech bych očekával, že na takovéto subjekty se nová legislativa prostě nevztahuje a tedy jejich zaměstnanci budou moci služeb nepovolených loterijních her běžně využívat.
Poskytovatel DNS nemusí být ISP
Asi největší radost u zástupců ISP vyvolala čtvrtá varianta, protože usoudili, že implementovat blacklist do lokálních DNS serverů bude znamenat relativně málo nákladů. Jako člověk, který se ve světě DNS pohybuje poměrně dlouho, mám k tomuto řešení poměrně hodně poznámek. Například: pokud mluvíme o DNS, tak se o to podivněji jeví v zákoně nedefinovaný pojem poskytovatel připojení. Totiž – poskytovatel připojení a poskytovatel DNS, to jsou rozhodně velmi rozdílné pojmy.
Ale v čem jsou hlavní problémy? Protokol DNS je poměrně zrádný, protože už ze své definice používá proxy servery. Uživatel tedy využívá služeb DNS resolveru, který pro něj celou službu zajišťuje. Pochopitelně je na vůli uživatele, jaký DNS server si zvolí. ISP mu sice může nějaký nabídnout (například přes DHCP), ale uživatel tím není nijak vázán. Mimochodem, není ani vázán k tomu využívat tuto službu v síti daného ISP či na území svého domovského státu.
V tomto kontextu je velmi zajímavý výzkum Geoffa Hustona z APNICu, který měří, kolik procent uživatelů používá DNS resolvery mimo území svého domovského státu. Podle něj přibližně čtvrtina Čechů používá DNS mimo ČR, dominuje pochopitelně Google se 14 %, ale například 4 % uživatelů svěřuje tuto službu poskytovatelům DNS v Nizozemí. Lze tedy říci, že bude-li jako způsob blokace zvoleno lokální DNS, tak čtvrtina uživatelů z této regulace unikne.
Jenže ono to bude ve skutečnosti mnohem více. Geoff totiž ukazuje pouze uživatele používající zahraniční DNS, nikoliv uživatele, kteří nepoužívají lokální DNS server svého ISP. Existují lidé, kteří používají jiné otevřené resolvery, jako například ty od CZ.NICu. A pak pochopitelně existuje obrovská skupina uživatelů, kteří mají své vlastní resolvery. Jde o mnohé firmy a instituce, které mají připojení přes nějakého ISP, ale mají vlastní infrastrukturu včetně DNS serverů. Ale může pochopitelně jít i o jednotlivce, kteří třeba doma na své lokální přípojce mají router s integrovaným DNS resolverem. Takovými zařízeními jsou třeba routery od CZ.NICu – Turris či Turris Omnia.
Na IP adresách registrovaných na území České republiky tak fungují tisíce DNS resolverů. Jen těch, které vidíme denně na našich autoritativních DNS serverech, je kolem 8 tisíc. Pokud budeme počítat stejné číslo za měsíc (započítáme tedy i málo aktivní resolvery), je to přibližně 12 tisíc. Myslím tedy, že o 10 tisících resolverech se dá mluvit s jistotou. To pochopitelně značně převyšuje počet subjektů, jež by bylo (i s určitou velkou kreativitou) možné označit za ISP.
To nám otvírá jen celou řadu dalších otázek. Bude poskytovatel DNS provozující službu na území ČR povinen respektovat seznam Ministerstva financí ČR? Ale jak to má dělat, když jeho služby využívají zahraniční uživatelé? (Konkrétním příkladem jsou již zmíněné rekurzivní servery CZ.NICu.) Co v případě, že ISP využívá DNS servery své zahraniční matky/sestry? Má řešit blokování majitel restaurace, který svým hostům nabídl připojení přes Wi-Fi a pravděpodobně ani netuší, zda jeho router má vlastní nezávislý DNS resolver? Trochu se bojím, že by tyto otázky mohl někdy v budoucnu řešit až soud.
Pak mě pochopitelně ještě napadá, zda je moudré odhánět uživatele od používání lokálních DNS serverů. Pochopitelně to znamená závislost na nějaké další službě a co z toho může vyplynout, jsme se například přesvědčili u nedávného výpadku služeb firmy Google. Používání vzdálených DNS resolverů prostě přináší nová rizika z pohledu stability a hlavně bezpečnosti služby.
No a poslední otázka, která mě napadá – když blokování nebude fungovat, jaký má vlastně smysl? Tak jen doufejme, že u Ústavního soudu uspěje návrh na zrušení části zákona a nebude nutné tyto složité otázky rozhodovat. Přeji Vám klidné a ničím neblokované Vánoce.


description: Převzal firmu po jejím zakladateli. Během pěti měsíců ji posunul do další země, koupil sklad a přežil. Teď směruje Bonami do světa nábytku.

title: David Šiška (Bonami): Příští rok expanze nebude. Posvítíme si na stávající trhy

maintext:
Ještě na jaře prorokoval Václav Štrupl stomilionový obrat Bonami jen z nábytku. Pak ale z vedení svého „dítěte“ odešel, aby se mohl věnovat i dalším věcem v rámci celého Mitonu. Jeho odkaz převzal David Šiška, který za pět měsíců firmě nastavil strukturu, přestěhoval ji do nového skladu a vyrazil s ní do Rumunska.
„Důležité bylo nastavení nové struktury. Teď už jen doplňujeme jednotlivce do týmů, které jsou stabilní, můžeme lépe plánovat i rychleji a kontrolovaněji růst. Díky tomu jsme mohli nabrat třicet lidí během půl roku a udržet kulturu firmy,“ vysvětluje Šiška v rozhovoru pro Lupa.cz.
Dnes osmdesátihlavá firma funguje už na čtyřech trzích a příští rok se chce věnovat především jejich udržování. Hlavním artiklem pro růst by měl být především nábytek.
Co pro Bonami znamenal odchod Václava Štrupla?
Vašek úplně neodešel, jenom změnil roli a teď je takový náš externí mentor. V podstatě dělá to, co dřív dělal Michal Jirák z Mitonu. To je právě jedna z největších výhod, které Miton má. Tým zkušených lidí.
Pro Bonami to ale znamenalo změnu ve vnitřním fungování docela velkou. Já jsem ve firmě od roku 2013 a cítil jsem, že je třeba ji nějak manažersky posunout dál. Když odešel Vašek, tak jsem se zaměřil na úpravu struktury, předání zodpovědnosti vedoucím týmů a na dlouhodobější plánování. A to byla jedna z největších věcí, které se staly po odchodu Vaška z vedení.
Už se projevuje nějak významné rozšíření vedení Mitonu, které proběhlo během podzimu?
Myslím, že to byl dobrý krok. Projektů bylo čím dál tím víc a kluci neměli moc času, ani už neměli takovou expertizu na některé novější obory. Také už nebyl moc čas na to zastřešovat třeba marketingové týmy a jejich rozpočty a podobně. To se teď mění, nastavuje se to a už od prvního dne, co nový tým vznikl, tak nám pomáhají. Už se bavíme například o televizní reklamě se všemi firmami pod Mitonem.
Na začátku roku jste odhadovali sto milionů tržby z nábytku. Ale známe to, jak je to s těmi odhady. Jak to dopadlo?
Vypadá to, že to stihneme. Máme ještě čtrnáct dní a už dnes můžeme říct, že to je trojnásobný nárůst oproti loňsku a dvojnásobný v celkových tržbách. Nábytek je pro nás momentálně velmi důležitý a chceme se na něj zaměřit i příští rok.
Jak vybíráte značky a výrobce, které zařazujete do akcí?
Úplně stejně jako u dekorativních věcí, které prodáváme. Naši nákupčí jezdí na veletrhy, potkávají se s výrobci a dodavateli. Zařazování do akcí pak funguje na stejném principu jako u ostatního zboží – nabízíme pak nábytek v akcích a v kampaních. Nově jsme ho ale začali zařazovat i do stálé nabídky, aby byl k dispozici i delší dobu než jen v akcích.
Slevomat si na nábytek vytvořil i vlastní značku, zajímal by vás takovýhle model?
Teď nemáme vlastní značku, ale zvažujeme ji. Přemýšlíme o tom, že bychom se dohodli s nějakým výrobcem a navrhli si vlastní design. Příští rok bychom to chtěli otestovat, ale nejsme rozhodnuti, jestli to bude nábytek nebo menší věci. Je to zatím ve fázi úvah.
Kde byste pak vyráběli?
Asi bychom nezačínali v Číně, ale s místními výrobci, které známe, mají kvalitní věci a víme o nich, že dělají i pro jiné značky, se kterými spolupracujeme. Budeme to ale řešit zkraje roku, počítám, že během prvních tří měsíců.
Nábytek je přeci jenom trochu méně skladný než malé designové věci, které na Bonami většinou visí. Jak to řešíte ve skladu?
Letos jsme si odkoupili původně outsourcovaný hotový včetně systému i lidí a přestěhovali jsme všechno z Rudné do pětkrát většího prostoru v Jenči u Prahy.
Není tam problém se sháněním skladníků?
Zatím jsme se s tím nesetkali. A to i přesto, že máme sklad kousek od Amazonu. Trochu jsme se toho báli, ale nakonec to je v klidu. Také to je tím, že my nepotřebujeme na sezónu tisíce lidí, vystačíme si s desítkami.
Budete v rámci expanze otevírat sklad i někde blíž Rumunsku?
Nebudeme. Máme pořád jeden sklad pro všechny země. A nechceme to měnit. Na Slovensku a do Polska máme přepravce, kteří si vyzvednou zboží u nás a dovezou ho až přímo zákazníkovi. I když je to trochu dražší, tak je to funkčnější. Příští rok bychom už ale chtěli mít vlastní přepravu na hranice, kde by zásilky převzali místní přepravci a dovezli je zákazníkům. Do Rumunska je to už přeci jenom trochu moc drahé.
Dopravci jsou často bolavou patou e-shopů. Pokud tedy nejdou cestou vlastních řidičů. A to je u balíků. Jak je to s nábytkem?
Vlastní dopravu nezvažujeme, ale přiznávám, že v Česku máme problém někoho na nábytek najít. Zatímco v běžných zásilkách konkurence funguje, tak v přepravě nábytku to ještě není. A to přitom on-line prodeje rostou. Dopravci, kteří by nabízeli dobrou přepravu s tím, že by zvládli zákazníky informovat o tom, kdy přijedou, vynesli jim zboží třeba do patra nebo by ho i smontovali, tu prostě teď nejsou. O platbě kartou ani nemluvím.
V plánu byla také mobilní aplikace, ta je v jakém stavu?
Máme mobilní tým, který na aplikaci pracuje, a budeme ji vydávat v prvním kvartálu příštího roku. Má to trochu zpoždění, ale měli jsme dost práce s přesunem skladu a expanzí do Rumunska a vánoční sezónou.
Bude v něčem specifická, nebo půjde o klasickou nakupovací aplikaci?
Naši uživatelé nechtějí jen nakupovat. Budeme tvořit i víc obsahu a videa na téma bydlení. Takže takový magazínový styl.
Proč jste vlastně přeskočili Maďarsko a vyrazili rovnou do Rumunska?
Z Maďarska jsme neměli úplně dobré signály. Díváme se na expanzi hodně selským rozumem, takže sledujeme politickou stabilitu země, HDP a velikost konkurence a e-commerce trhu celkem. A Rumunsko vyšlo prostě lépe.
Ale pak jste lovil rumunsky mluvící zaměstnance na Facebooku…
A povedlo se. Máme tým čtyř lidí a hledáme další dva. A daří se najít Rumuny s češtinou, jsou tu lidé, kteří tu pracovali v korporacích nebo si vzali někoho v Česku. My řídíme všechno z Prahy a na místě máme jen místního PR člověka. Ten komunikuje s médii, a když máme nějakou off-line akci, tak ji pomáhá organizovat.
V Rumunsku už působí třeba Zoot, který si tamní trh pochvaluje, čím je tak zajímavý?
Rumunsko je zajímavá země. Příjemně nás překvapuje. Zákazníci tam hodně řeší sociální status a nebojí se kupovat dražší věci. Daří se nám poměrně rychle růst. Před spuštěním jsme tam měli sto tisíc registrovaných klientů, teď už je to dvojnásobek. A to jen za dva měsíce fungování.
Jak si stojí jednotlivé země z pohledu tržeb? Jaký podíl pořád drží Česko?
Přes polovinu dělá Česko, čtvrtinu dělá Slovensko a o zbytek se dělí Polsko a Rumunsko. Příští rok čekáme, že Slovensko s Rumunskem budou růst na úkor Česka.
Na Polsko si budeme muset trochu posvítit, protože tam nerosteme tak rychle. Největší konkurence tam je Westwing, který ve Varšavě zrovna otevírá kamennou pobočku. A tak zatímco letos jsme se zaměřovali na expanzi, ten příští bychom se rádi věnovali trhům, na kterých už jsme a pořádně je chceme vyladit.
V Polsku konkurence otevírá kamennou pobočku. Bude někdy obchod Bonami?
O kamenném místě přemýšlíme vlastně už od vzniku firmy. Zákazníci se nás na to ptají. Příští rok chceme dostat naši značku do off-line prostředí. Jen ještě nevíme, jaký vybrat koncept – jestli klasický obchod, pop-up shop nebo prostor se službami.
Letošní celkové tržby se dostaly na předpokládanou půlmiliardu?
Máme reálnou šanci se tam dostat. Uvidíme, jak dopadne prosinec. Pořád se snažíme být lehce ziskoví, což se nám daří. Nechceme bezhlavě růst na úkor zisku.
Kdybychom si trochu zavěštili, co příští rok?
Příští rok bude velmi důležitý. Chceme růst přibližně o padesát procent a chtěli bychom se dotknout tři čtvrtě miliardy. Pomoci nám k tomu má především nábytek. Zároveň chceme rozšířit stálou nabídku. Kampaně zůstanou, ale chceme být i místem pro lidi, kteří hledají třeba příbory, povlečení nebo podobné věci. Trochu se změní i způsob prezentace zboží.
Budete měnit web?
Bude nutné udělat úpravy. Rychle jsme vyrostli i díky novému skladu, kdy jsme se dostali na úroveň, kdy náš web nestihne přehledně pojmout tolik věcí, kolik máme skladem a v nabídce.
Jak se projevují marketingové a slevové svátky nakupování jako třeba Black Friday na obchod, který vlastně dělá akce celý rok?
Zrovna Black Friday byla nejúspěšnější kampaň. Ve všech zemích. V Rumunsku jsou dokonce dva černé pátky, protože na ten jeden připadá státní svátek.


description: Peníze Daniela Křetínského, Patrika Tkáče a skupiny PPF, podpis Jakuba Havrlanta a další tři malé „Heureky“ jsou doma. Rockaway před Vánoci kupuje od…

title: Heureka dostane sourozence. Rockaway kupuje tři srovnávače v regionu


description: Místo velkých měst, malé vesnice. Koloniál zkouší nový rajón podél dálnice z Prahy do Plzně. Zaměřit se chce především na obce a instituce, které mají…

title: Koloniál zkouší závozy na vesnice. Chce nahradit mizející pojízdné prodejny


authors:
Jan Sedlák
Autor

description: T-Mobile pokročil v projektu CE Colo 2 a Čechům se daří vyvážet mobilní datová centra. Jaký byl letošní rok v tuzemských datacentrech?

title: Česká datacentra v roce 2016: za dotace se staví i prázdné budovy, ale jede se dál

maintext:
V roce 2015 se stavělo docela dost datových center, navazovalo se na rok předchozí (více v loňské ročence). Výrazně tomu pomohly evropské dotace. V roce 2016 si mnoho věcí „sedalo“ a mimo jiné se začalo ukazovat, jak se vlastně ty mimopražské datové komplexy daří zaplňovat.
A ukazuje se, že to není nic moc. Průměrná vybavenost datacenter mimo Prahu (IT technologie) je 35 procent, přičemž v Praze je to asi 62 procent. Další odhady pak mluví o 21 procentech, respektive 69 procentech. „Mimo Prahu je stavba datacentra silně ztrátovou záležitostí. Není obchod a není kvalitní provoz. Navíc v Praze jsou služby a konektivita levnou záležitostí, v regionech ne,“ říká pro Lupu šéf TTC Radek Majer.
Ten se navíc v rozhovoru více rozpovídal o tom, jak se daří zaplňovat druhé datacentrum TTC, které je zároveň největším v Česku. Rok 2016 byl prvním ostrým rokem a TTC do Česka láká klienty z Asie či Ruska. TTC je jako celek v zisku. Dotace každopádně podle Majera rozjely spirálu snižování cen na trhu.
První z dotovaných datacenter aktivně hledá kupce. Rondel v Ústí nad Labem je menší projekt asi za 60 milionů korun, půlka z toho šla z dotací. Dle očekávání si i přes levné služby regionální serverovna nenašla dostatečnou trakci.
Dotace využívá i brněnský Master Internet, který podle informací Lupy rovněž rozeslal nabídky na prodej. Cení se až na 300 milionů. Tržby firmy se blíží ke 100 milionům ročně, má ale i bankovní úvěry.
Evropské peníze lákají i britské podnikatele v realitách. John Stotter bude u Chomutova stavět datacentrum nazvané Data Hub Verne. Vyjde na 270 milionů, čtvrtinu pokryjí dotace. Stotter už v lokalitě postavil průmyslovou zónu a nad datacentry začal bádat teprve před dvěma lety. Z Čech chce nabízet cloudové služby do Evropy.
V oblasti Chomutova se rozjíždí i státní projekt, který rovněž chce dosáhnout na dotace. ČEZ rozjel akci výstavby datového centra v elektrárně Tušimice. Vyjít to má na stovky milionů. Kromě interních účelů služby datacentra využije ČEZ ICT Services.
CzechInvest stejný region začal propagovat i v rámci zóny Triangle, kterou nabízí právě investorům z řad datových center. Velký zájem o to ale není. V západních Čechách se nicméně poohlíží Greendata, kteří v současné době provozují malé datacentrum v prostorách bývalé Aritmy v Praze.
DataSpring, který za evropskou dotaci přes 120 milionů korun postavil datové centrum v Lužici u Hodonína, po 15 měsících opustil generální ředitel Jiří Skopový. Oficiálně mělo jít o „vzájemnou dohodu“, nástupce se ale prozatím nenašel a má se hledat delší dobu. Informace Lupy mluví i tom, že by DataSpring mohl být bez šéfa. Podnik nyní spadá pod supervizi šéfa ICT skupiny KKCG, pod kterou DataSpring patří.
Pod KKCG spadá i společnost SafeDX, která je společným projektem DataSpringu a Foxconnu. Letos se finálně vedle sídla Sazky rozjelo datacentrum Lucerna. Značnou část byznysu mu má přinést právě Foxconn, který v regionu konsoliduje své IT. Do budovy se chystá také technika Sazky a jeho technologického partnera GTECH. Lucerna má několik etap rozšiřování datových sálů.
Už koncem příštího roku by podle informací Lupy mohlo stát nové datacentrum T-Mobilu, respektive Deutsche Telekomu. Takzvané CE Colo 2 (název ještě není oficiální) bude zhruba stejně velké jako původní CE Colo. Bližší informace by firma mohla sdělit začátkem roku 2017.
Šlo to rychleji, než se původně čekalo, a Seznam letos v dubnu zprovoznil druhý sál ve svém datacentru Kokura. Roste zejména video. Společnost také experimentuje s vlastním hardwarem či s chlazením olejem. Už dříve si z bývalého ostravského (kontejneru) superpočítače udělala Malý Seznam.
V Ostravě se příští rok upgraduje Anselm, jeden ze dvou tamních superpočítačů. Cykly obměn jsou u každého nastaveny na čtyři roky. Škola VŠB-TU kolem těchto strojů buduje širší ekosystém – spouští například studijní superpočítačový obor a úzce spolupracuje s Intelem.
VSHosting chce výhledově postavit své druhé datacentrum, tedy ServerPark 2. Velikostí by mohlo být podobné tomu prvnímu (ServerPark 1 je aktuálně na stálém příkonu půl megawatty). Už ale bude stát mimo Prahu, aby se dosáhlo na částečné financování z dotací. „Musím se chovat jako správný hospodář. Pro politický názor neskončím na ulici. Ve chvíli, kdy konkurence dostane dotaci, tak chci, abych byl na stejné startovní linii, jako jsou oni,“ říká v rozhovoru pro Lupu šéf VSHostingu Damir Špoljarič.
Wedos pokračuje ve stavbě svého datacentra v Hluboké nad Vltavou, kde nepočítá s běžným chlazením a servery bude namáčet v oleji (podívejte se také na servery chlazené kapalinou). Firma už dříve oznámila, že se chce dostat na certifikaci TIER 4. Na financování se původně měly podílet dotace, nakonec se ale staví bez nich. Podle vyjádření firmy jsou zdržující a svazující.
Čím dál více se začínají objevovat názory, že tradiční kolokace už není příliš lukrativní a rostoucí byznys, takže je nutné hledat nové věci. Český Altron proto začal hodně sázet na mobilní datová centra, ať už ta v kontejnerech, nebo „na kolečkách“. Jeho modulární datová centra nyní začnou využívat Spojené arabské emiráty pro chod e-governmentu.
Altron inovuje i v dalších oblastech datacenter. Společně s Bender Robotics vytvořil robota, který jezdí po datacentru, monitoruje, hlídá a hlásí. Tržby Altronu dosahují 1,5 miliardy korun a společnost rozjela i softwarový vývoj a investuje do softwarových akvizicí. Nová sekce Altronu je mladá a občas má ještě mezery, investice sem ale jako do strategické součásti proudí.
Inovovat datacentra chtějí také na sousedním Slovensku, kde byl představen projekt RoboNodes. Ten chce koncept datacentra zcela překopat, ať už chlazením, či zcela jinými racky.
Brněnská firma Faster chce rozšiřovat své původní datové centrum, konkrétně by mělo jít o druhou budovu. Celý projekt je hodně „home-made“, systémy zde řídí Raspberry Pi. Z toho vznikla i společnost UniPi Technology.
V Brně na vinohradském sídlišti stojí další datacentrum, konkrétně ho provozuje firma Itself. Ta do něj investovala kolem 60 milionů, sbíhají se zde trasy velkých providerů a operátorů. Datacentrum nemá žádný oficiální TIER, nyní ale obdrželo certifikaci ISAE 3402/SSAE 16 Typ II.


description: Jedna z nejpoužívanějších PHP knihoven pro posílání e-mailů se dá zneužít pro ovládnutí webových aplikací, zjistil bezpečnostní expert Dawid Golunski. …

title: PHPMailer obsahuje kritickou chybu, která může ohrozit miliony webů


description: Evropská komise obvinila sociální síť z poskytování zavádějících informací. Ty měl Facebook předat evropským úředníkům při schvalování jeho převzetí…

title: Brusel pokračuje v kárání firem ze Silicon Valley. Po Apple je tu Facebook

maintext:
Jan Beránek
Evropská komise obvinila sociální síť z poskytování zavádějících informací. Ty měl Facebook předat evropským úředníkům při schvalování jeho převzetí WhatsAppu. Dnešní obvinění ale nebude znovu otevírat schvalování transakce z roku 2014.
Mark Zuckerberg za chatovací aplikaci zaplatil víc než šestnáct miliard dolarů. Teď Facebooku hrozí pokuta ve výši jednoho procenta z ročních tržeb. To by mohlo být až 180 milionů dolarů. Firma má na reakci čas do konce ledna.
Obvinění souvisí s letní změnou v oblasti ochrany osobních údajů. WhatsApp letos v srpnu uvedl, že bude s Facebookem sdílet více informací o uživatelích, včetně jejich telefonních čísel.
To je podle Evropské komise v rozporu s vyjádřeními Facebooku v době schvalování akvizice. „Komise má proto obavy, že Facebook úmyslně nebo z nedbalosti poskytl nesprávné či zavádějící informace,“ píše agentura Reuters.


description: Pondělní jednání vlády muselo zjevně udělat radost novému šéfovi Uberu Tomáši Petovskému. V rámci novely silničního zákona měl být totiž zahrnut i bod,…

title: Vláda pootevřela cestu Uberu. Ministři vynechali sporný paragraf

maintext:
Jan Beránek
Pondělní jednání vlády muselo zjevně udělat radost novému šéfovi Uberu Tomáši Petovskému. V rámci novely silničního zákona měl být totiž zahrnut i bod, podle kterého by si taxidispečinky i nové digitální služby musely vést podrobnou knihu jízd svých řidičů a hlídat si, aby měl každý z nich potřebnou taxikářskou licenci. To ale nakonec nebude tak horké.
Podle Hospodářských novin ministři na svém včerejším jednání z novely bod o zodpovědnosti zprostředkovatelů za své řidiče vypustili.
Původně by mělo jít o velkou změnu a službám jako třeba Uber by hrozila až 200tisícová pokuta. Dnes jsou totiž za podobné prohřešky postihováni jen řidiči, zatímco provozovatelé aplikace nebo dispečinku jsou krytí. A to zůstane.
„Ministra dopravy Dana Ťoka, který dokument na vládu přinesl, prý nakonec k ústupku přiměly hlavně připomínky od ministra průmyslu Jana Mládka a vládního koordinátora digitální agendy Tomáše Prouzy,“ tvrdí HN.
Uber uspěl i v nedávném sporu jednoho z řidičů s pražským magistrátem. Městský soud v Praze zrušil patnáctitisícovou pokutu a zákaz řízení pro řidiče UberPop. Soud podle agentury rozhodl, že v době kontroly neexistoval žádný právní předpis, který by zprostředkování jízdy prostřednictvím mobilní aplikace Uberu zakazoval.


description: Po zavedení bezplatného zasílání do České republiky to může být další krok Amazonu k otevření nabídky českým zákazníkům. Firma na svém webu inzeruje…

title: Amazon hledá českého editora obsahu. Bude mít web v češtině?

maintext:
David Slížek
Po zavedení bezplatného zasílání do České republiky to může být další krok Amazonu k otevření nabídky českým zákazníkům. Firma na svém webu inzeruje pozici „Czech Content Editor – EU Expansion“. Jako první na to upozornily Lidové noviny.
Firma hledá českého „… editora obsahu, který by pomohl při rozvoji naší expanze v EU.“ Kandidát by podle inzerátu měl „… přispět k celkové lokalizaci webového obsahu a inovacím a vytvořit ve svém oboru nejlepší uživatelskou zkušenost v klíčových oblastech expanze v EU“.
Kromě schopnosti překládat z němčiny a/nebo angličtiny do češtiny Amazon po kandidátovi požaduje zkušenosti s projektovým řízením, zkušenosti s HTML, XML, CSS, javascriptem, Photoshopem a nástroji pro překlady podporované počítačem (CAT). Nabídka je na webu od 20. prosince.


description: Ve středu se zcela odmlčel slevový server Nakupvakci.cz. Z webu zmizel veškerý obsah a nedostupná je také facebooková stránka serveru. Na případ…

title: Slevový Nakupvakci.cz přestal fungovat, partneři mluví o milionových dluzích


description: Irsko se po prázdninovém rozhodnutí Evropské komise oklepalo a vrací úder. Dublin měl roky daňově zvýhodňovat Apple, což mělo být v rozporu s unijními…

title: Komise šla přes čáru. Daně si můžeme řešit sami, tvrdí Irové


description: Instituce nejsou na první lidi s implantovaným čipem v ruce zcela připravené. V rámci domácích pokusů jde často o záležitost pro hračičky.

title: Divné kreace rukou a experimenty. Jak se žije prvním „kyborgům“ v Česku?

maintext:
Po Česku už několik měsíců chodí první kyborgové s implantovaným podkožním NFC čipem a v září se k nim přidala další várka. Je možné, že se už brzy jejich augmentované schopnosti ještě více rozrostou. Na únor se totiž v Paralelní Polis v pražských Holešovicích chystá úvodní akce, která by měla přiblížit další možnosti vylepšování těla – tentokrát prostřednictvím magnetických implantátů.
Fungují tak, že se do konečků prstů s nervovými zakončeními vloží malé magnety. Ty nositelům přidávají něco, co by se dalo nazvat šestým smyslem. Tělo totiž díky magnetům dokáže vnímat elektromagnetická pole v okolí. Reálně tak lze cítit třeba mikrovlnku, elektřinu a tak dále. První zkušenosti biohackerů ze světa říkají, že si mozek brzy zvykne a skutečně začne vnímat něco, co dříve nevnímal.
Zatímco toto vylepšení lidského těla se u nás teprve bude více prozkoumávat, první čeští kyborgové s čipem už se schází a vyměňují si své zkušenosti a tipy. „Komunita už se aktivuje,“ říká před zahájením třetího setkání právě v Paralelní Polis hlavní propagátor tuzemského čipování Jan Hubík. O subkulturu kyborgů se začali zajímat i první akademici a studenti vysokých škol v rámci svých prací.
Místo na kartičku do ruky
Jedním z Čechů, který bezkontaktní čip v těle nosí, je Miroslav Vacura. Není to žádný prototyp kyberpankáče z dystopických sci-fi povídek a filmů, ale odborný asistent katedry filosofie na Vysoké škole ekonomické, který působí také na Karlově univerzitě. Vacura se jako filosof podle svých slov začal už dříve zajímat o tendence zdokonalování člověka, první aktivity v tomto směru pozoruje už někdy v roce 1700 před naším letopočtem. To ho přivedlo k tomu, že si sám nechal vložit čip do ruky.
TIP: Jak proběhla druhá várka čipování lidí v Česku:
Jednou z oblastí, ve které chtěl Vacura svůj implantát vyzkoušet, bylo využití v rámci přístupů na Karlově univerzitě. „Tam jsou otevření novým technologiím, takže mi přístup bez větších problémů dali,“ říká filosof. Vacura konkrétně zašel na přepážku informačního, poradenského a sociálního centra univerzity a místo kartičky mu byly přístupové údaje nahrány do jeho čipu.
Jiná situace ovšem nastala na VŠE, která striktně trvá na využívání bezkontaktních kartiček. Hlavním argumentem pro odmítnutí byla bezpečnost. „Ještě se je tam zkusím přesvědčit, že je nová doba, doba kyborgů,“ směje se vysokoškolský učitel.
Svět není na kyborgy podle zkušeností prvních z nich připraven ani v některých dalších ohledech. Mnohé čtečky bezkontaktních čipů (zámky a podobně) jsou totiž často instalovány tak, že je těžké se k nim dostat rukou. To prý při podivných gestikulacích a natáčení ruky budí ve společnosti pozornost. Jinak je ale v místech, kde se několikrát denně „pípá“ u dveří, implantát šikovný.
Jiný z českých kyborgů má zkušenosti z další univerzity, kde působí, konkrétně z ČVUT. Tam byli na výdeji přístupových karet překvapeni, škola na něco takového nemá procesy a postupy. Nepomohlo ani jednání s techniky, protože ČVUT své karty neprogramuje, ale páruje s ID. Řada vchodů navíc používá staré čtečky a na nové se musí čekat s rekonstrukcí. „Pak už to bude pouze o tom, jestli to [otevírání pomocí implantátů] dané oddělení umožní,“ dodává zájemce.
Svou vlastní cestou
Podobné komplikace, či případně dobrý přístup, lze pravděpodobně očekávat u většiny tuzemských institucí. Pro kyborgy tak hlavní pískoviště představují zejména jejich vlastní projekty, které se ve velké většině případů točí kolem věcí, jako je přihlašování k počítači či budování chytré domácnosti. Při výběru komponent je ale třeba postupovat opatrně.
TIP: Podívejte se, jak probíhá čipování lidí v Česku:
Například mnoho NFC čteček je stále poměrně dost drahých a ty levnější s implantátem prostě nespolupracují (Vacura mezi takové řadí i poměrně rozšířené modely Asus NFC Express). Problematické jsou i všemožné čínské modely, které se dají běžně pořídit na DealExtreme.com a spol. Mnohé z nich fungují jako HID (Human Interface Device) – informace z čipu sice načtou, ale převedou je na číslo, které pak vypíší na obrazovce. To je pro většinu aplikací k ničemu.
Čip v ruce je v základu jednoduché úložiště a pro pokročilejší aktivity s ním je třeba dalších operací. Kyborgové například doporučují aplikaci NFC Connector, která z čipu dokáže udělat plnohodnotnou smart card, chytrou kartu. Díky tomu pak lze vlastní ruku použít třeba jako login do internetového bankovnictví. Pro přihlašování do Windows pak lze použít třeba Aloaha Smart Login či open source projekt Sesame.
V rámci chytré domácnosti jsou zdejší kyborgové spíše na začátku. Jedním z hlavních prvků, které chtějí využívat, jsou chytré zámky (věci typu Samsung SHS-1321). Existují také modely visacích zámků (třeba eGeeTouch), díky nimž lze zabezpečit třeba sklep či kufr. V mnoha případech kyborgové pracují se stroji typu Arduino a Raspberry Pi, nad nimiž staví své funkce. Hodí se i 3D tiskárna.
Zda přetváření lidí v kyberneticky vylepšené jedince bude akcelerovat a dosáhne masivního měřítka, samozřejmě zatím nelze příliš odhadovat. V jisté oblasti se to ale už děje, navíc čím dál více. Ve zdravotnictví jsou umělé části těla důležitou součástí a podle některých názorů má tato oblast větší perspektivu než léčba kmenovými buňkami.
Otázkou samozřejmě je, jestli se budou chtít vylepšovat i zdraví lidé. Ti, co nyní mají NFC čip, říkají, že ve společnosti pohoršení nebudí, spíše vzbuzují zvědavost. „Negativní reakce registruji jenom online. Naživo nikdy žádné,“ uzavírá například Hubík.


authors:
Jan Beránek
Zdroj

description: Jeden by řekl, že e-shopy mají takhle před Vánoci jiné starosti, ale válka evidentně plane a příští rok budou v pražských Holešovicích létat blesky…

title: Alza si nedá pokoj. Rozjíždí nový web Bezheureky.com


description: Oslovili jsme tuzemské e-shopy. Šest otázek jich v předvánočním shonu stihlo odpovědět překvapivě hodně. Jak viděla scéna letošní rok a co bude příští?

title: Anketa: Kdo je v e-commerce vítězem roku a jak se české e-shopy změní v roce 2017?

maintext:
Letošní rok byl jedno velké drama, ten příští může být ještě zábavnější. Nápady ze zahraničí, pokračující konsolidace trhu a především pokračování přetahované o místo jedničky, kde hlavní role hrají Alza a Rockaway.
Jak hodnotili ten letošní a co čekají od roku příštího, jsme se zeptali v rámci ročenkové ankety zástupců tuzemských e-shopů – a nejen jich. Plány jsou jasné – přešlapovat na místě nebude nikdo.
Jan Vetyška, předseda APEK
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Letos se toho událo opravdu hodně, za zmínku stojí určitě dotažené akvizice skupiny Rockaway a vznik Mall Group. V této souvislosti určitě není nezajímavá kauza Heureka vs. Alza. Významnou událostí je jistě neslavný konec e-shopu Levnéelektro.cz, není obvyklé, aby ze dne na den skončil obchod s miliardovým obratem. Za povšimnutí také stojí Amazon a jeho aktivity směrem k našemu trhu. Budeme-li bilancovat pohledem dat, tak pokračoval růst online prodeje potravin, a to raketovým tempem. A vlastně celé e-commerci se dařilo nad očekávání, růst trhu přes 20 % druhým rokem po sobě je pro mne překvapením. Celkově za rok 2016 více než 9,2 % podílu na obratu maloobchodu je jistě příslibem do budoucna.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Myslím, že lehce bude trh ovlivněn největšími hráči Alzou a Mallem. Také soudím, že spousta obchodníků bude přemýšlet o konsolidaci, hledání partnerů a investorů. Ti menší budou dle mého zvažovat, jestli nevyužít jako hlavní prodejní platformu „marketplaces“. Odhaduji, že e-shopaři se budou hodně dívat na aktivity Amazonu a zároveň přemýšlet o příležitostech do budoucna, a to především o nových, zahraničních, trzích. Z hlediska služeb a inovací se budeme určitě hodně bavit o poslední míli a logistice vůbec.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
V prodeji zboží toho moc nevidím, dokonce bych řekl, že se západní trhy mohou lecčemu přiučit u nás. Naopak v oblasti online služeb si musíme přiznat, že to ještě taková sláva není. Například ve Spojených státech mohou čeští podnikatelé hledat inspiraci, konkrétní ale nebudu.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Myslím, že více osobnostem z naší e-commerce scény se toho letos dost podařilo. Musím-li ale jmenovat jednu osobu, byl by to Jan Barta za „akci“ se sponzoringem české nejvyšší fotbalové soutěže. Řekl bych, že takové zviditelnění online služeb nemá u nás obdoby a dle všeho to ocenili i zahraniční investoři.
Tomáš Havryluk, místopředseda představenstva Alza.cz
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Pravděpodobně boom projektu Kiwi.com.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Čeká nás další růst pro internetové obchodování relativně nových segmentů, jako je například sport, drogerie, hobby nebo zahrada.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Projekt Stripe jako alternativa Paypalu; snad někdy vstoupí i na český trh.
Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem?
Ano, stále pracujeme na naší expanzi – jedním z hlavních směrů je Maďarsko.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Samozřejmě Alzák :-)
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Máme připravenou celou řadu novinek, na které se už letos nedostalo. Těšíme se ale z těch, kterým jsme vdechli život – například Alza StreetShopům.
David Špinar, ředitel investiční skupiny Miton
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Pořád se něco děje, ale zmínil bych asi dovršenou akvizici Mallu a Heureky pod křídla Rockaway. A když už jsme u té Heureky, určitě bych zmínil i její půtky s Alzou a projektem Bezheureky.cz, který už nejede. A zmínku si určitě zaslouží i mega rebranding Parfums na Notino.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Hodně se mluví o EET, ale ať už to bude jakkoliv, lidé i obchodníci si zvyknou. Jinak si myslím, že největším driverem bude mobil. Mobilní e-commerce roste, a to zejména v discovery fázi nákupního cyklu, a kdo bude umět dobře využít tohoto fenoménu, získá podstatnou výhodu. A kdo stále ještě nechápe důležitost cross-device konverzí nebo cross-device cílení, měl by se rychle vzpamatovat.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Napadá mě třeba Wish. Ten v mém okolí rezonuje většinou velmi dobře. Zejména v podobě své mobilní aplikace.
Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem?
Ano. Řada našich firem působí v řadě zahraničních trhů a svůj zásah chtějí nadále rozšiřovat. A to jak na východ, tak na západ.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Today is yours, takže Michal Zámec z Notina.
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Je, ale protože ji třeba rozjedeme příští rok, nebudu teď o ní mluvit. :-)
Tomáš Braverman, Heureka
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně? Akvizice skupiny Rockaway a jejich pohyb na českém online trhu. Spojení Avastu a AVG. Ukončení činnosti Levnéhoelektra. Obecně ale vloni vyrostlo pár služeb, které se z klasicky offline prostředí úspěšně přesunuly do onlinu. Konkrétně třeba Lidskásíla.cz nebo Zonky. Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc? Co se týče internetu, bude podle mě zásadní růst programmaticu, personalizace obsahu, a to nejen v e-commerce, ale i médiích a jinde. Taky další prosazování cloudu a v neposlední řadě bude zesilovat trend sdílené ekonomiky. V e-commerce bude české e-shopy měnit hlavně fenomén internacionalizace – odbourávání překážek přeshraničního nakupování z i do Čech. Velký důraz se bude klást na zjednodušování a zrychlování nákupního procesu. Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí? Dash buttony :-) Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem? My se budeme soustředit především na rozvoj služeb českým zákazníkům – a to jak e-shopům, tak i těm koncovým. A vzhledem k tomu, že Rockaway plánuje expanzi v rámci CEE, věříme, že díky tomuto přesahu pak rozšíříme naše služby pro e-shopy i za hranice ČR. Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku? Jakub Havrlant, protože dokázal přitáhnout český miliardářský kapitál do e-commerce. Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet? Letos se nám už nepodařilo implementovat uloženou platební kartu, a tak nám to jako jedna z priorit zůstává do příštího roku.
Barbora Tyllová, PayU
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Prodej Mall.cz, Heureka.cz a Aukro.cz a s tím související přeskupení sil.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Zásadní změny nastanou od roku 2018 s příchodem PSD2, na ně se bude v příštím roce trh připravovat. Je to příležitost zejména pro FinTech společnosti, které již své aktivity připravují. Kromě PSD2 budou získávat na významu mobilní zařízení, kde už by mělo dojít k přechodu od “vyhledám na mobilu a koupím na desktopu” k “vyhledám a koupím na mobilu”.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Dynamika a specifika indického trhu – vysoká využitelnost mobilních telefonů.
Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem?
Působnost do zahraničí jsme již rozšířili, poskytujeme služby nejen v rámci EMEA, ale také v regionu LATAM, Asii a Jižní Americe.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Jakub Havrlant.
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Ne.
Jiří Urban, ředitel VašeČočky
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Akvizice Mallu a Heureky skupinou Rockaway, následná reakce řady e-shopů v čele s Alzou a jejich webem Bezheureky.cz, žaloba Heureky a prohrané soudní řízení ve prospěch Heureky.
Další zásadní událostí je schválení EET bez výjimky pro e-shopy. Blíží se konec roku a stále není jasné, jak to vlastně bude.
Pozitivní je pokračující expanze českých e-shopů na zahraniční trhy – Alza, Zoot, Bonami, VašeČočky.cz. Mám také radost, že Czechitas vyhráli grant od Google.org. Jde o první organizaci v ČR, která to dokázala, navíc v mezinárodní konkurenci.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Bude pokračovat trend pracování s daty a jejich smysluplnou implementací na weby e-shopů. Předpokládám, že víc českých e-shopů začne používat slovenský analytický nástroj Exponea.com a inteligentní vyhledávání od Algolia.com. Bohužel si nemyslím, že by se něco zásadně změnilo ve způsobech dopravy a platby.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Hodně se mi líbí z pohledu UX web JohnLewis.com. Mají zajímavě zpracovaný nákupní proces. V průběhu roku 2017 bychom chtěli něco podobného otestovat na různých trzích, kde aktuálně působíme. Jsem zvědavý, jestli to bude funkční řešení pro ČR.
Překvapilo mne řešení kamenné prodejny od Amazonu. Pamatuju si, že se o něčem podobném kdysi uvažovalo přes NFC, ale nedávalo to smysl z pohledu nákladů. Jejich koncepce je geniální. Přes klasické kamery dokáží pomocí umělé inteligence rozpoznat, kdo si co dává do košíku. Žádné fronty, žádné extra náklady. Těším se, že se tohle masově rozšíří.
Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem?
V lednu budeme expandovat do Belgie. Pro rok 2017 ještě zvažujeme další tři země: Holandsko, Portugalsko a Irsko. Kdyby se zlepšila situace na Ukrajině, tak chceme expandovat i tam.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Líbí se mi práce Tomáše Čupra. Dramaticky posouvá k lepšímu kvalitu českých služeb. Každý týden využiju obě jeho poslední služby (DameJidlo.cz a Rohlik.cz) a vždy jsem maximálně spokojený.
Skvělou práci odvádějí také Dita Přikrylová s Czechitas a Jindra Fáborský s Digisemestrem. Dávají příležitost lidem, kteří na sobě chtějí pracovat a mít zajímavou práci. Na českém trhu je obrovský nedostatek odborníků – ať už programátorů nebo marketérů. Tohle je cesta, jak to zlepšit.
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Chtěli jsme stihnout rozjet jeden velký projekt, který by měl dramaticky zlepšit způsob, jakým Češi pečují o svoje oči. Museli jsme to ale odložit na únor 2017.
Také si hrajeme s jednou zajímavou technologií z offline světa. Věříme, že by se na tom dal postavit zajímavý projekt spojený se zrakem. Neměli jsme ale čas se tomu dostatečně věnovat. To bychom chtěli v příštím roce napravit.
Miroslav Uďan, ředitel Shoptet
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Za zásadní věc, která zahýbala světem e-commerce, považuji určitě iniciativu „Bez Heureky“ e-shopu Alza.cz, která vznikla jako reakce na odkoupení srovnávacího portálu Heureka investiční skupinou Rockaway. Druhá událost, která mezi e-shopaři zvedla vlnu emocí, určitě bylo a ještě bude zavedení elektronické evidence tržeb. Ačkoli povinnost EET se na obchody začne vztahovat až od března, už nyní je kolem toho spousta zmatků, neustále vyvstávají další a další otázky a někteří lidé pomalu ještě ani nevědí, zda budou muset EET vůbec zavádět.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Abych byl upřímný, nemyslím si, že bude rok 2017 v něčem přelomový. Nepřijde žádné doručování pomocí dronů, nevznikne žádná zásadní služba, která by změnila dosavadní systém fungování e-shopů, nečeká nás hromadné expandování do zahraničí a nehrozí ani krach a zánik tzv. „malých hráčů“ na trhu. Spíš si myslím, že většina e-shopů – malých i velkých – bude zdokonalovat své strategie a služby zákazníkům a bude se snažit o to, aby nakupování bylo co nejjednodušší a nejpříjemnější pro obě dvě strany. Pokud se na českém trhu nepovede nějak zásadně prorazit Amazonu, vidím hlavní změny právě v tomto vylepšování drobných věcí, které pak mají ve výsledku velký efekt. A kdyby Amazon přeci jen přišel, zas taková katastrofa to pro ostatní e-shopy – na základě zkušeností z anglicky mluvícího trhu – taky nebude.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Dlouhodobě obdivuji úspěch e-shopu Alibaba.com. Je jasné, že bez podpory státu by nemohl dosahovat takových výsledků, jakých dosahuje, ale i tak je to ohromující.
Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem?
Nechystáme, svoje zkušenosti ze zahraničí už máme, dva roky jsme působili v Brazílii. Díky tomu jsme zjistili, že v přístupu k určitým věcem se mentalita jednotlivých států velmi liší a že co se líbí v Čechách, se nemusí líbit jinde. Proto se chceme zaměřovat především na zdokonalování služeb pro české klienty. Ale nikdy neříkáme nikdy a je možné, že někdy v budoucnu zkusíme štěstí i za hranicemi.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Asi nemůžu říct jedno konkrétní jméno, představovalo by totiž jen takovou „tvář“ zastupující celý tým lidí, který za tou vší prací stojí. Myslím, že e-commerce mužem/ženou roku jsou všichni muži i ženy, kteří e-commerce dělají, které to baví a kteří se snaží svůj byznys vylepšovat a posouvat dál. Rozhodně to není jednoduchá práce, a úctu a obdiv si proto zaslouží každý z nich.
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Asi ne. Intenzivně ale pracujeme na přípravách služby, která bude pracovat s tím, kde bude e-commerce zhruba za 5–10 let. Rádi bychom byli na tomto poli mezi prvními. Moc mě to teď baví, ale detaily si samozřejmě ještě nechám pro sebe. Nicméně pokud vše vyjde podle plánu, mají se zákazníci opravdu na co těšit.
Ondřej Tomeš, Kolonial.cz
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Konsolidace velkých hráčů, vznik Mall Group. A také situace na českém pracovním trhu. Nedostatek pracovní síly poprvé naznačil, že bez robotizace a autonomně fungujících procesů se neobejdeme již za jednotky let. Lepší to totiž z mého pohledu nebude a musí přijít radikální změna, vyvíjet preventivní tlak na legislativu je tedy zcela na místě. A pak taky skvěle vedená kampaň Zonky.cz.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Očekávám velký boom fintech služeb ve spojitosti se spuštěním PSD2, na jehož základě banky musí otevřít API svého internetového bankovnictví. Rok 2017 tedy bude jako součást přípravy na plné otevření v lednu 2018. U e-shopů očekávám rostoucí tlak na servis a s tím spojenou personalizaci nabídky. To by se mohlo odrazit třeba na způsobu, jak budou velké obchody pracovat se svými nejloajálnějšími zákazníky. Dobrá znalost zákaznických potřeb bude hrát větší roli než cena a povede k rychlému rozevírání nůžek mezi velkými hráči a malými e-shopy. Ostatně již teď vidíme náznaky, že české umění „slevotvorby“ už je pomalu u konce a bude třeba hledat další benefity.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Deutsche post a jejich elektrická dodávka StreetScooter. Z pohledu řízení efektivity pak robotické sklady pro Target.com od Symboticu…
Chystáte se v příštím roce rozšiřovat svou působnost do zahraničí? Jakým směrem?
Spíše se ze zahraničí chceme učit, rozhodně teď nepomýšlíme na expanzi, český trh je pro nás zajímavější. Takže nás čekejte spíš v dalších regionech.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Jack Ma. Jeho Alibaba dokáže obchodovat skoro výhradně přes mobilní platformy, což je něco, čeho bychom také rádi dosáhli. Potraviny jsou k tomu ideální.
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Větší provázání se zákaznickými komunitami. Potraviny jsou nejčastěji opakovaně nakupovanou položkou na internetu. Informace, které máme od zákazníků k dispozici, mají posloužit především k tomu, abychom jim co nejvíce usnadnili život v podobě lepší práce s nimi. Zatím je však nedokážeme zužitkovat tak, jak bych si představoval. Plus ještě dalších tisíc věcí, sto z nich pak zvládneme spustit v příštím roce.
Berk Temuroglu, Tchibo Praha
Jaké byly podle vás zásadní události letošního roku na tuzemské e-commerce scéně?
Není to na první pohled zřejmé, ale pokud vezmeme e-commerce jako ekosystém, tak velký vliv z dlouhodobého hlediska bude mít určitě zavedení EET.
Dále je to myslím růst a rozvoj kategorie grocery shopping / nákup potravin, jenž mění zákaznická očekávání z hlediska rychlosti a kvality doručení.
Jak se bude podle vás měnit český internet a české internetové obchodování v průběhu roku 2017? Co ho ovlivní nejvíc?
Očekávám nárůst příchozích přeshraničních obchodů, což zvýší konkurenci v této oblasti obchodování, která je zatím v ČR velmi nízká. Je to spíše otázka střednědobého horizontu, ale začne dle mě být aktuální již v roce 2017.
A určitě se zvedne důležitost last mile logistiky, ta bude klíčovým faktorem úspěchu.
Co se vám letos líbilo jako možná inspirace ze zahraničí?
Zajímavý mi přijde přístup americké společnosti Optoro, která se zabývá reverzní logistikou, tedy manipulací a zpracováním vraceného a nadbytečného zboží.
Kdo je podle vás e-commerce mužem/ženou letošního roku?
Nejsem si jist, zda je to zcela objektivní, ale osobně znám pana Pavla Muchu z investiční společnosti Enern, který dle mého názoru v rámci svého působení ve firmě urychluje transformaci e-commerce v ČR.
Je nějaká služba nebo novinka, kterou jste letos nestihli rozjet?
Tento rok pro nás byl velice úspěšný, ale i přesto se nám nepodařilo implementovat nabídku místních platebních řešení relevantních pro český trh. Chceme českým zákazníkům nabídnout různé platební možnosti s důrazem na lokální poskytovatele. To je tedy ještě před námi.


description: Web na podporu českého výzkumu a vývoje má přilákat do Česka investory z ciziny. A nejen je. Cílí i na zahraniční vědecké instituce. Stránky…

title: Po CzechStartups rozjel CzechInvest i speciální web pro vědu a výzkum


description: Moc vesmírných technologií to ale není. Projekty, které vybrala komise složená ze zástupců českých partnerů i Evropské kosmické agentury (ESA), se…

title: Prvních šest startupů míří do vesmírného inkubátoru. Hvězdné války to ale nejsou

maintext:
Jan Beránek
Moc vesmírných technologií to ale není. Projekty, které vybrala komise složená ze zástupců českých partnerů i Evropské kosmické agentury (ESA), se specializují na závodní a trekový rám kola, digitalizaci leteckých dat, turistické mobilní aplikace, řízení afrického zemědělství či spektrální rentgen pro ověřování pravosti uměleckých děl. Jmenovitě tedy firmy Festka, NG Aviation, Triphood, TuddyTuddy, Big Terra a InsightART.
Startupy mohou po dobu dvou let čerpat investici ve výši až 50 tisíc eur na dokončení produktů a jejich uvedení na trh. „Pětadvacet tisíc eur je od Prahy, pětadvacet tisíc od ESA. Třetím zdrojem jsme my, protože pomáháme financovat samotný provoz inkubátoru. S tím, že peníze od ministerstva průmyslu jsou připraveny na to, aby firmy mohly využívat hodiny výzkumu u ČVUT a dalších univerzitních zařízení,“ tvrdí šéf CzechInvestu Karel Kučera.
Vedle Evropské kosmické agentury (ESA) se na podpoře inkubátoru finančně podílí i město Praha. Celkem je v programu vyčleněno téměř 45 miliónů korun. Startupy mohou sedět v inkubátoru v Prague Startup Centre.
Vesmírná agentura chce podobným způsobem pět let podporovat až 25 startupů. Pražský inkubátor je jediný v regionu. Podle čísel ESA zatím projekt v dalších třinácti zemích funguje. Pravděpodobně je to i tím, že je takzvaný ESA BIC velmi úzce zaměřený. Statistika mluví jasně – 86 procent firem, které zatím inkubátorem prošly, přežilo vždy minimálně dva roky po opuštění programu.


description: Evropané k přístupu na internet v průměru nejčastěji používají mobilní telefon či smartphone (hlásí se k tomu 79 % Evropanů). Ne ovšem v Česku. Těsně…

title: Češi používají internet v mobilu nejméně z celé EU


description: V srpnu letošního roku vydal server HlídacíPes.org text, který mapoval firmy s ruskými vlastníky, podnikajícími v Česku. Těch by tu mělo být…

title: HlídacíPes.org vyhrál zpět svůj článek. Vrchní soud zrušil předběžné opatření


authors:
Jan Beránek
Zdroj
Josef Mezera

description: Zatímco obchodníci si před Vánoci mnou ruce nad prodeji, pošťáci prožívají nejnáročnější období roku. E-commerce totiž roste a trend byl zřejmý už během…

title: České poště spadl web. Server prý přetížili klienti


authors:
Martin Malý
Autor

description: Když chcete s nějakou technologií uspět, dejte ji do ruky nadšencům. Ať si s ní hrají. Nedělejte z toho vědu a vážnou věc.

title: Senzory Martina Malého: To není hračka pro nějaké bastliče!

maintext:
Máme konec roku, tak budu trošku smířlivý… Ne, dělám si legraci.
Mám rád ty chvíle, kdy přednáším lidem o tom, jak je třeba Arduino jednoduché, a lidé jsou nadšení, takže po přednášce přijdou a – To je vlastně taky zvláštní věc, helejte. Vždycky na konci přednášky je prostor na dotazy, stačí jen zvednout ruku a položit otázku, která třeba zajímá i ostatní posluchače. Ale jen málokdo se k tomu odhodlá. Zato po přednášce, když poděkuju za pozornost a rozloučím se, přijdou tři, čtyři lidé a chtějí si o něčem povídat. Vždycky, a to podtrhuju: VŽDYCKY to jsou otázky, které mohly zaznít v hlavním čase. Proč se ti lidé nezeptají? Někteří mají pocit, že jsou jejich otázky “hloupé” a že “nechtějí zdržovat ostatní”. Je to těžké, protože jejich otázky jsou neznalé, ne hloupé, a ostatní je mají třeba v hlavách taky a mě samotného nenapadly. A pak je druhá sorta diskutérů, a těmi jsou odborníci, kteří to dělají už mnoho let a jsou oprávněně zděšeni tím, co říkám. Jak to, že by někdo mohl dělat něco s elektronikou a neznat Ohmův zákon?
Dřív jsem se s nimi bavil a vysvětloval jsem jim, že to je docela možné. Stejně jako je možné dělat muziku, kterou znají lidé i po padesáti letech, a přitom neznat hudební teorii a nauku o harmonii. Ostatně, i Beatles se tyhle věci doučili až v době, kdy byli fenomenálně úspěšní a bořili koncertní haly a stadiony. Jenže stejně jako moje babička nechápala, jak můžou hrát, když před sebou nemají noty, tak ani tihle diskutéři nepřipustí, že by mohl někdo něco dělat s elektronikou a neprojít přitom Velkým Mystériem Zasvěcení. Možnost, že by elektronika někoho zaujala, protože se s ní dají jednoduše dělat skvělé věci, a tenhle zájem by ho pak postupně “přes překážky” dovedl k poznání teorie, jim připadá, bůhví proč, špatná. Povýšeně a pohrdavě se staví k hordě “bastličů”, tedy k lidem, co nejsou, jako oni, z oboru a neprošli si standardní cestou. Na konci těchto debat občas padne taková věta, kterou mám nade všechno rád: “Tohle je vážná věc, vážný obor, průmyslová technologie, to není hračka pro nějaké bastliče!”
Pojďme do historie. Představte si situaci na začátku 70. let. Počítače patřily velkým firmám, soukromník si ho nepořídil, a vlastně ani nebyl důvod, proč by ho soukromník měl chtít. Na co by mu byl? Vážné výpočty by na tom beztak nedělal, jen by si s tím hrál… Dokonce to tehdejší kapitáni průmyslu říkali: „Představa, že by lidé měli doma počítače, je nesmyslná“.
Vývojář Chuck Peddle z Motoroly, spoluautor procesoru 6800, byl tímhle přístupem otrávený. „Proč bychom měli dělat procesor za 250 dolarů, když máme technologii, jak ho dělat za 20, a navíc máme poptávku…?“ Ale manažeři Motoroly měli jasno: „Proč za 20? A pro koho? Pro nějaké garážové bastliče? Mikroprocesory jsou průmyslové součástky, to není věc na hraní pro nějaké puberťáky!“ Peddle odešel, vzal si s sebou část týmu a přešli k firmě MOS Technology. Tam udělali právě ten procesor za 20 dolarů dostupný v kusovém množství v prodejnách typu RadioShack. Po uvedení na trh si ho začali objednávat bastliči z garáží, různé dvoumužné firmy a podobní amatéři a nadšenci. První začátky byly nesmělé – počítač KIM-1 s malou klávesnicí a šestimístným displejem (ale rozšiřitelný, takže pro něj časem vznikl i BASIC a spousta dalších zajímavých věcí). Nebo Apple I, počítač, který navrhl Steve Wozniak a zájemcům nabízel za 666 dolarů, na rozdíl od tehdy oblíbených kitů, jako sestavený. Stačilo jen připojit klávesnici a televizi. Nadšenci a malé firmy se pustili do návrhů počítačů a následoval bastličský boom, který jednak donutil výrobce mikroprocesorů razantně zlevnit a na druhou stranu vytvořil podhoubí plné nadšených lidí s mikroprocesory, kteří zakládali počítačové firmy a softwarové firmy…. I Bill Gates začal tím, že pro podobné „zbastlené“ počítače psal programovací jazyky. Zbytek je už známá historie.
O pár let později se na univerzitách velmi divili, co je to za hloupý nápad, pustit na internet komerční subjekty. K čemu jim internet, tato největší knihovna akademických prací, asi může být? Vždyť to je vážná věc, akademická, na sdílení vědomostí, ne nějaká hračka. Následovaly hordy webových bastličů, dotcom bublina, explozivní rozvoj celého oboru…
Když se začalo šířit Arduino, byla situace podobná. Arduino je skvělé tím, jak je jednoduché. Neřešíte elektroniku, pokud nechcete, pouze programujete, a přitom díky obrovskému množství komponent může být Arduino čímkoli! Stačí dostatečně nadšená mysl (což je ten nejčastější problém). Reakce odborné veřejnosti byla převážně negativní. Rozumějte, lidé, kteří se patnáct let zabývají vývojem vážných zařízení s mikrokontroléry a opravdu tomu rozumí, jsou najednou konfrontováni s tím, že tentýž mikrokontrolér někdo dává do rukou bastličům, amatérům, dokonce lidem, co neznají Ohmův zákon a co nevědí nic o proudovém zatížení a je jim to úplně jedno! Oni si pak z toho staví úplné nesmysly! Diskusní fóra jsou plná velmi rozčilených odborníků, kteří přišli vyjádřit své pohrdání (“Arduino je blábolivé programování pro zhulence”). Jednočipy jsou vážná průmyslová technologie, to není na hraní!
“Bastliči” a “inžinýři” přitom mohou perfektně koexistovat. Jako žirafa s nosorožcem; každý se živí v jiné výšce. Jedni dělají vážná a důležitá zařízení ve velkých sériích, druzí se baví a hýří nápady a navzájem se inspirují.
Zcela vážně: když chcete s nějakou technologií uspět, dejte ji do ruky nadšencům. Ať si s ní hrají. Díky tomu se o ní bude vědět, získáte spoustu úžasných nápadů na využití, spoustu prototypů, spoustu článků v časopisech… Nedělejte z toho vědu a vážnou věc.
Jinak se vám stane, že jednoho dne vytáhnete hlavu z pr…ůmyslu a nebudete se stačit divit, kam se obor posunul, zatímco vy jste hlídali své smrtelně vážné aplikace, aby se k nim amatéři nedostali!