description: Edgar Savisaare erakond või mängukann ehk ametlikult Keskerakond on väga demokraatlik ühendus. Alati, kui Savisaarel on olnud kaelas mingi avalik jama – lindiskandaal, Euroopa Liidu vastasus, usaldamatus, korruptsioonid, raha Venemaalt –, on parteikongressil üles seatud hulgaliselt esimehekandidaate. Neist enamik kandideerib Savisaare toetuseks ning tema vastaskandidaadi vastu. Olgu siis selleks vastaskandidaadiks kas Andra Veidemann, Jüri Ratas või Kadri Simson. Tõesti imeline demokraatia: igaüks võib esimehekandidaate üles seada ning täitsa vabalt võib igaüks end viimasel hetkel Savisaare kasuks taandada. Täna on võimalik taandada end Savisaare õnnistusel erakonna esimeheks kandideeriva Yana Toomi kasuks.

title: Savisaare mängukann

maintext:
«Keskerakonnas võib igaühel olla oma arvamus – tõeline arvamuste paljusus, aga see on nii vaid hetkeni, mil Savisaar oma arvamuse teada annab. Pärast seda on vaid üks, Savisaare arvamus,» rääkis üks elutark maapoliitik, Estonias valijameheks käinud haridusmees. Ta oli 1990. aastate keskel kuulunud pool aastat Keskerakonda – kadunud Peeter Kreitzbergi hariduspoliitika toetajana. Ta sai poole aastaga aru, millega on tegu, ja lahkus.
Nii põhimõttekindel saab inimene olla muidugi vaid siis, kui silme ees ei terenda noorpoliitiku kiirkarjäär või lihtlabane rahaline omakasu, mida lojaalsus erakonnale ja eelkõige Esimehele – just esimehele suure algustähega – annab. Siis pigistatakse silmad tõsielu ja eetika ees tugevasti kinni.
Keskerakondlased võivad ju end lohutada, et teised erakonnad teevad ka igasuguseid asju ja teiste juhid on ka nii- ja naasugused. Aga kas ühegi teise Eesti erakonna puhul on kauaaegse ja mõjuka esimehe demokraatliku väljavahetamise puhul avalikult kõneldud isatapust?
See praegu toimuv on juba varem olnud. Võib võtta ette ammused intervjuud ja reportaažid, vaid kõrvaltegelaste nimed vahetada ning kõik on praegu täpselt nii nagu 25 või viis aastat tagasi.
Ikka on vahel need, kes pole oma positsiooniga erakonnas rahul, üritanud vastuhakku. Ja ikka on tulnud Esimees ning öelnud, mida tuleb arvata ja kelle poolt hääletada. Nn Ratase-Simsoni-Repsi leer võib küll üritada uskuda, et sel korral läheb teisiti, et nemad juhivad mängu. Tegelikult määrab ka nende tuleviku Edgar Savisaar. Ta ei pea selleks kongressile kohale minema – ta on alati nagunii kohal.
Vaid Savisaar ja tema kümned tuhanded, absoluutses enamikus mitte eesti emakeelega poolehoidjad tagavad aasta pärast ja edaspidigi valimistel Keskerakonnale võimuka valimistulemuse. Nii on. Ja Jüri Ratas teab seda suurepäraselt. Ratasel ei ole ilmaski käinud üle jõu Hundisilma uksele koputama minna.
Üks meenutus 20 aasta tagant, kui Keskerakond pidas kongressi Sakala palees. Lindiskandaalist taastunud Savisaar lõi siis savisaareliku kiusamise saatel minema alla poole aasta ametlikult erakonda juhtinud Andra Veidemanni. Veidemanni saamine Keskerakonna juhiks 1995. aasta sügisel on olnud ainuke kord, kus kongressil jäi Savisaar napilt alla – õigemini Esimehe nimel kandideerinud Siiri Oviir.
«Ja siis ma märkan teda, seda keskmiste keskmist. Ta ongi kusagil keskel, kindlasti Järvamaalt. Ta on roosas. Nii 60-aastane või kohe 60-seks saav. Tumedate juustega daam, kel tulised plaksutajakäed. Jah, just tema. Ma ei lase teda silmist, iga kord, kui saali tulen. Ta istub truult lõpuni. Ta kuulab. Ta noogutab. Ta vaatab ringi, kas kõik said aru. Ta plaksutab. Ta plaksutab. Ta hõikab, kui vaja. Ta on keskmiste keskmine. See vananev daam roosas. Tol hetkel tundsin, et kongress on tehtud, Savisaar on taas jalgadele upitatud ja allah temaga.» («Ta sai oma mängukanni tagasi», Enno Tammer, Postimees, 1. aprill 1996)
Isegi kui Savisaart täna Paides polegi ja teist korda 25 aasta jooksul tema kandidaat ei võida, võib Savisaar olla kindel, et daam roosas on kohal nii täna kui ka järgmisel kongressil.


description: Propastopi käest on viimasel ajal hakatud uurima, et miks Eesti riik välismaalt rahastatud propagandakanaleid lihtsalt kinni ei pane. Hiljuti on sulgemise järgi õhanud nii rahvuslased kui ka  Vadim Štepa Delfs avaldatud arvamusartiklis, kirjutab kaitseliidu vabatahtlike blogi Propastop.

title: Propastop: miks Eesti ettevõtted teenindavad propagandakanaleid?

maintext:
Tahtmata hakata valitsuse suuvoodriks arvab Propastop, et propagandakanalite sulgemisega mitte kiirustamise taga on riigil sellised kaalutlused:
sõnavabaduse väärtustamine: ka ametlikust erinevad vaated käivad sõnavabaduse printsiibi alla. Niikaua, kui tegemist ei ole otseselt kuriteoga, näiteks vaenu õhutamisega, kehtib sõnavabadus ka propaganda puhul.
valitud strateegia propaganda vastu võitlemisel: uute kommunikatsioonikanalite loomine, selgitamine, harimine. Eesti riigi põhimõtetest propagandaga vastu astumisel saad lugeda siit.
sulgemine pole efektiivne: selline aktsioon tõmbab hoopis suletavale kanalile tähelepanu. Pealegi saab näiteks veebilehed avada uuesti, välismaistes serverites.
mainekahju sulgejatele endale: sulgemine tooks kaasa nii Venemaa kui liitlaste süüdistused tsensuuris ja totalitaarsetes sammudes.
Riigipoolsed sulgemised ei ole aga ainuke tee, kuidas võõrpropagandale saab vastu seista. Suhteliselt vähe on kasutatud surve avaldamist Eesti ettevõtetele, et nad ei annaks oma tegevusega võimalusi propagandakanalitel tegutseda.
Üks selline juhtum on Eestis juba olemas. Apollo ja Rahva Raamat korjasid müügilt Kremli propagandasõnumit kandva kirjanduse, mille kohta olid teinud järelepärimise Eestis elavad Ukraina aktivistid.
Sarnased initsiatiivid on aset leidnud ka raja taga. NatWest Bank sulges endapoolse aktsioonina Venemaa propagandakanali RT Ühendkuningriigis asuvad kontod, MVlehti skandaali ajal lõpetas väljaandele ligipääsu nende serverit haldav Soome ettevõte.
Nii oleks ka Eestis asjakohane pärida pankadelt, kes haldavad propagandakanalite arvelduskontosid, kas nad ei näe enda tegevuse taga vastuolu vastutustundlikkuse printsiibiga. Samuti ei ole ühtegi põhjust, miks propagandakanalile Baltnews peaks nimeserveri teenust pakkuma just kohalik Zone.
Miks mitte uurida TV3 omanikfirmalt, Skandinaavia taustaga MTG-lt, kas on eetiline teenida reklaami vahendamise pealt propagandakanalisse RTR Rossija? Samuti võiksid selle kanali edastamisest loobuda nii Starman, STV kui Telia.
Maine on Eestis tegutsevatele firmadele oluline ning nagu raamatupoodide juhtumist näha, toob avalikkuse surve kaasa kiired tagajärjed. Miks mitte kasutada sarnast kodanikuinitsiatiivi ka teiste propagandakanalitele tegutsemisvõimalust pakkuvate ettevõtete juures?
Propastop.org on kaitseliidu vabatahtlike veetav blogi, mis tegeleb Eesti-vastaste manipulatsioonide, valede ja propaganda paljastamisega. Nende tegemisi saab jälgida ka Facebookis.

fasttext_language: et


authors:
Peeter Koppel
Seb Privaatpanganduse Strateeg

description: Kui investor tänasel päeval midagi otsustama peaks, on tal seda teha raske. Teda vaevavad taktikaliselt kaks asjaolu – esiteks see, kes ikkagi saab USA presidendiks? Teiseks aga see, mida ütleb Euroopa Keskpank (ECB) detsembris – kuidas jätkatakse rahatrükiga jne, kirjutab kolumnist Peeter Koppel.

title: Peeter Koppel: Clintoni võidu korral keskkonda ümber defineerida pole vaja

maintext:
Esimene küsimus on keerulisem, sest kuigi turgude kontekstis sõbralikumaks peetaval Clintonil on justkui rohkem šansse, pole miski täna päris kindel. Euroopa kontekst on struktuurselt aga paras rist ja viletsus ning ilmselt mingil moel stimuleerimine seetõttu ka jätkub. Kui Clintonist saab USA president ja ECB (negatiivselt) ei üllata, siis investeerimiskeskkonda ümber defineerima hakkama ei pea.
Seda keskkonda defineerivad täna peamiselt veidi (!) paranenud taktikalised kasvuootused arenenud maailmas. Sellele viitavad ostujuhtide indeksid (PMI). Kui keegi ei tea, millega tegemist on, siis sisuliselt helistatakse ettevõtetesse ja küsitakse, et kas tellimusi on ja kas neid on rohkem või vähem kui näiteks kuu varem. Nii tekitatakse ettevaatav indikaator, mis annab aimu, kuidas kasvuga edaspidi lood olla võiks.
Euroopa aktsiad on USA omadega võrreldes fundamentaalselt suhteliselt odavamad ning lahknevused intressimäärade liikumises tekitavad olukorra, kus USA dollar võib oma ülespoole tiksumist euro suhtes jätkata. Seega võiks investoril olla portfellis nii Euroopa aktsiaid kui ka USA dollari riski.
Ettevaatlikku tähelepanu võiks vähemalt tuleviku perspektiivis pälvida ka finantssektor. Nimelt on eri tähtaegade lõikes ülimadalad intressimäärad ära rikkunud sektori ärimudeli, kus lühiajaliselt võeti odavamat raha sisse ja pikemaajaliselt laenati raha veidi kallimalt välja. Kuna eri tähtaegade lõikes sarnaselt madalad intressimäärad on osutunud majandusele laiemalt pigem ebameeldivaks, siis võib eeldada, et keskpangad võivad pikaajalisi intressimäärasid ülespoole tõugata. Eeltoodust ei ole raske järeldada, et see võiks finantssektorit (ja seega ka sektori aktsiaid) ehk aidata.
Aasta on arenevatele riikidele hea
Käesoleval aastal on muide arenevate riikide aktsiatel läinud päris hästi. Selle trendi murdumist on ka praeguses keskkonnas raske eeldada, sest poliitiline risk näiteks paistab olevat selgelt liikunud hoopis arenenud riikidesse. Lisaks sellele leiab arenevate riikide positsioonide soetamiseks ja täiendamiseks ka piisavalt fundamentaalseid põhjendusi. Hiinlased on suutnud kinnisvara mullitamise ohjamiseks palju ära teha ning see koos asjaoluga, et seal paistab kulgevat kõik nö. plaanipäraselt, tõstab selle regiooni teiste seast mõnevõrra esile-
Veel üks huvitav investeerimisobjekt on kuld. Kunagi vaadeldi seda pigem esoteerilis-eksootilise investeerimisobjektina, mida kasutasid tõsiusklikud maailmalõpukuulutajad. Mingil hetkel saadi aga aru, et kuld toimis päris hästi juhtudel, kui usaldus globaalse finantssüsteemi suhtes lekkis. Ka hakati kulda senisest enamate professionaalsete investorite poolt nägema ainsa instrumendina, mis võib veidigi kaitsta poliitilise riski vastu. Kulla ja toormete puhul on kaks selgelt negatiivset aspekti.
Dollari võimalik tugevus ja USA edasine intressimäärade liikumine
Juhul, kui USA intressimäärad liiguvad üles oodatust kiiremini, siis kasvab kulla hoidmise alternatiivkulu ja osa raha liigub sealt välja. Investori jaoks, kes oma piima ja leiba euros ostab, tasandaks seda muidugi (võimalik) dollari tugevnemine. Igasugune poliitilise riski realiseerumine (Donald!) ilmselt sõidutaks kulda kõrgemale – seda enam, et hiljuti läbis kollane metall ka midagi korrektsioonilaadset.
Mis puudutab aga toormeid laiemalt, siis kasvuootuste kasvades ja deflatsioonihirmu vähenedes võiks nõudlus paraneda. Üldiselt näib, et (professionaalsed) investorid on selle varaklassi veidi unarusse jätnud ning huvi tärkamine nõudluse kasvama hakates võib olla täheldatav.
Seega alguses paika pandud eeldustesse uskudes, ei olegi teatud riskantsetesse varadesse paigutamiseks kõige halvem aeg. Mida suurem on aga küsimärk ühe nende eelduste kohal, siis seda suurem peaks aga olema väärismetallide liikumist kajastavate instrumentide osakaal portfellis.


description: Eesti riigil on siin-seal kasutamata varandusi, mida ajahammas hävitab. 1925. a. eelarve vastuvõtmisel avaldas riigikogu soovi, et need varandused saaksid kiiremini likvideeritud. Seda silmas pidades, moodustas vabariigi valitsus aprillikuus komisjoni, kelle ülesandeks oli selgusele jõuda, kuipalju on sarnaseid varandusi ja mil teel oleks võimalik neid kõige kasulikumalt realiseerida. Ametkondadele tehti ülesandeks selgusele jõuda kõigi kasutamata riigi varanduste kohta ja need ära hinnata. Nüüd on lõpulikult vastuse annud kõik ministeeriumid peale teedeministeeriumi, kus hindamine veel lõpule pole viidud.

title: Postimees 1925. aastal: riigi kasutamata vara


authors: Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna Aseesimees

description: Donald Trump võitis USA presidendivalimised ja olemasoleva poliitlise olukorraga tuleb meil kohaneda ning vastavalt sellele ka oma sammud seada, kirjutab Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna parlamendisaadik ja riigikogu Euroopa Liidu asjade komisjoni aseesimees Jaak Madison.

title: Jaak Madison: rahustuseks rusikatega vehkijatele - Trumpi võit on vaid osa levivast konservatismi vaimust

maintext:
USA pikk ja närvesoov valimiskampaania on möödas, Donald Trump on meie olulisima sõjalise liitlasriigi järgmine juht. Küll aga leidub nii meil kui ka kogu maailmas igasugu «analüütikuid» ja «vaatlejaid», kes jätkavad pärast kaklust rusikatega vehkimist. Küllap on nende šokk valimistulemusest tõeline. Ent kas šokiks on ka põhjust või on minetatud kaine analüüsivõime?
Pole liialdus öelda, et USA demokraatide toetajate ja Hillary Clintoni toetajate paanikaõhutamine ja hirmukülvamistaktika on läbinisti võlts. Olge mureta, maailm ei lõpe Trumpi presidentuuri ajal. Isegi liberaalsete demokraatide toetajad pidid pärast Trumpi võidukõnet nentima, et tegelikkus on kampaaniast erinev ja president Trump on teine mees võrreldes kandidaat Trumpiga. Ka finantsturge tabanud ärevus ja börsilangus olid ajutised, praegused on meeleolud stabiliseerunud ja kaine mõistus taastunud.
Trumpi võit ei olnud üllatus
Trumpi valimine võis tulla ülatusena ainult neile kergeuslikele, kes võtsid tõepähe igasugu “spetsialistide” ennustusi, kes kuulutasid kogu kampaania ajal Hillary võitu. Tuletagem meelde Brexiti eelset aega, kui kõik suuremad meediaväljaanded koos «analüütikutega» nimetasid Suurbritannia lahkumist Euroopa Liidust võimatuks ning sisendasid pidevalt arusaama, et vastupidine pole mõeldavgi.
Sarnane olukord valitses ka USA presidendivalimiste eelsel ajal, mil meediaväljaanded, kes peaksid lähtuma sõltumatuse ja objektiivsuse ideaalidest, sekkusid otseselt valimisvõitlusse ja üritasid kujundada avalikku arvamust.
Mõlemad Ameerika mõjukamad ajalehed New York Times ja Washington Post alavääristasid Trumpi ja ülistasid Clintonit. Suurtest väljaannetest vaid USA Today ei valinud presidendivalimistel avalikult poolt ja suutis jääda suhteliselt objektiivseks.
Ehk ei peaks Trumpi üle tähtsustama?
Kui analüüsida valimisi laiemalt, siis ei pruugi me Trumpi isikut üle tähtsustada. Oluline on pigem see, et nii USA senatis kui ka kongressis said enamuse vabariiklased. Vabariiklaste edu tõestas vähemalt kahte asja. Esiteks on USA avalikkus väsinud demokraatide valitsemisajast, mis on paljude ameeriklaste silmis hävitanud Ameerika Ühendriikide kui «kõikide võimaluste maa» maine.
Vasakpoolne, rikkust ümber jagav majandusmudel, pole USAs kunagi rahva seas menukas olnud. Ameerika rahvas on väsinud demokraatide äärmuseni viidud poliitkorrektsusest ning võrdsuse, sallivuse ja tolerantsuse dogmast. Rahval on kõrini ka aina suurenevast immigratsioonist ja sellega kaasnevatest sotsiaalsetest ja julgeolekualastest probleemidest.
Teiseks näitas vabariiklaste edu, et Trump ei vähendanud toetust vabariiklastele tervikuna, vaid mobiliseeris ja kasvatas toetajaskonda hoolimata mõnede ennustustest, et oma partei liikmed hülgavad Trumpi.
Finantsanalüütikud on avaldanud arvamust, et vabariiklaste ülekaal ja Trumpi valituks osutumine tuleb pikas perspektiivis hoopis kasuks. Rahutus börsidel taandus kiiremini, kui keegi oleks arvanud. Samuti on Trumpi esimesed sammud näidanud, et värske president mehitab oma meeskonna kogenud ja kompetentsetest vabariiklastest ehk konservatiividest, kes peavad hakkama ellu viima Trumpi programmi majanduse elavdamiseks ja ettevõtjate aitamiseks. Stabiilsusele orienteeritud majandusprogramm on aluseks kindlustunde tekkimisele.
Vabariiklased on alati riigikaitsele orienteeritud
Meid Eestis huvitab seoses Trumpiga kõige enam ilmselt julgeolek. Tasub üle korrata, et vabariiklastel on senatis ja kongressis ülekaal. Vabariiklased on alati olnud orienteeritud tugevale riigikaitsele ja headele liitlassuhetele, mis tähendab meile senise poliitika jätkumist. Küll aga võib meile kasu tuua Trumpi tõstatud küsimus, et miks peavad tavalised Ameerika maksumaksjad kinni maksma Lääne-Euroopa heaoluriikide julgeoleku, kes ise hoopis eelistavad poputada migrante. Kui Lääne-Euroopa riigid pööravad Trumpi terava torke tagajärjel kaitsekulutustele rohkem tähelepanu, siis on Eesti julgeolekul sellest ainult võita.
Trumpile on paaniliselt üritatud külge kleepida Vene-meelsuse silti. Mõned tema repliigid tuleb tõepoolest kirjutada poliitilise kogenematuse ja bravuuri arvele, aga tuletagem meelde ajalugu: 2000. aastal olid venelased sama optimistlikud George W. Bushi osas ja kaua see kestis? Venemaale on sisse kodeeritud suure vaenlase nägemine Ameerika Ühendriikides, ja vastupidi. Uskuda väiteid, et Trump hakkab teostama Putini Venemaale kasulikku poliitikat, võib ainult inimene, kes ei ole USA ajaloo ja poliitikaga kursis või on lasknud end pimestada propagandast.
Olemasoleva poliitlise olukorraga tuleb meil kohaneda ja vastavalt sellele ka oma sammud seada. Uuel aastal toimuvad valimised Prantsusmaal ja Saksamaal võivad üsnagi sarnaseid tulemusi tuua, nagu juhtus Brexiti või Trumpiga. See tähendab, et ei ole üllatus, kui Prantsusmaa presidendiks võibki valituks saada Marine Le Pen ning Saksamaal korjata väga suure häältesaagi Alternative für Deutschland. See on vaid osa üle maailma levivast konservatismi vaimust ning väga suureks üllatuseks saab seda pidada vaid kogenematu poliitvaatleja.


description: Selle aasta halloween võis olla üle pika aja üks hirmsamaid. Seistes silmitsi suurte zombide, nõidade ja vampiiride rahvamassidega, kardavad paljud meist sügaval sisimas kohtumist «tapjaklouniga», keda on viimase paari kuu jooksul märgatud mitmes õõvastavas kohas üle kogu maailma, kirjutab Open University doktorikraadijärgne teadur Stephanie Lay.

title: Stephanie Lay: tegelik põhjus, miks klounid meid hirmutavad

maintext:
Alguses ma vaevu märkasin, kuigi ma tegelikult uurin seda, mida inimesed näevad judinaid tekitava ja rahutuks tegevana. Minu hiljutised uurimused jubeduste orus (uncanny valley – ärevusttekitav paik, kus olevused võivad inimestele nii palju sarnaneda, et muutuvad hirmutavaks) näitavad samuti seda, et olen olnud huvitatud kummituslugudest, õudusromaanidest ja linnalegendidest juba sellest ajast saati, kui olin veel piisavalt noor, et kommijooksudel käia.
Niinimetatud «tapjaklounide» kajastamine läks aga minu kõrvust mööda seni, kuni üks kriiskav pealkiri minu kohalikus ajalehes teatas, et kohaliku kooli lähedal nähti kedagi klounikostüümis ja -meigiga, nuga käes.
See oli piisavalt kodu lähedal, et tekitada ebamugavust, mistõttu otsustasin teadete kohta laiemalt lugeda. Eeldasin, et leian käputäie üksikuid juhtumeid, kuid tembud olid piisavalt laialt levinud, et politsei on teinud avaldusi ning andnud rahvale nõuandeid. Silmanähtavalt võtavad nad asja tõsiselt ning ööde pikenedes on avalikkuse kujutlusvõime haaranud võimalik kohtumine pimedal tänaval õudusttekitava klouniga.
Mis värk siis klounidega on?
Esitatud on mitu teooriat selle kohta, miks väike, kuid kaalukas arv inimesi üle kogu maailma on otsustanud selga tõmmata kostüümid, maalida näod ning ilmuda avalikesse kohtadesse sooviga pahaaimamatuid inimesi hirmutada. Hoolimata sellest, kas tempude taga on organiseeritud motivatsioon, reklaamitrikk või viirusturundushullus, valik on tehtud kurjakuulutava klouni kujutise kasuks ning seda pean juba iseenesest eriti huvitavaks. Ilmselgelt usuvad need inimesed, et klounid siiralt hirmutavad meist enamikku.
Foto: Scanpix
Koulrofoobiat ehk hirmu klounide ees on siiski märkimisväärselt vähe uuritud. Hiljutine uurimus tontlikkuse olemuse kohta leidis, et klounitamine on üks jubedamaid ameteid. Uurijad pakkusid välja, et see on tingitud klounide ebamäärastest kavatsustest – nende käitumine võib olla nii ähvardav kui koomiline. Hiljutiste tempude kontekstis ei tekita ebamäärasus aga segadust, sest nende kavatsused pole kindlasti mängulised.
Minu uurimus jubeduste oru kohta vaatles seda, kuidas inimesed reageerivad asjadele, mis sarnanevad inimestega, kuid pole päris seda – käsitluses olid just nukud, robotid ja arvuti genereeritud tegelased. Mõõtsin inimeste reaktsioone nende inimlähedaste tegelaste piltidele, et mõista, milline välimus või emotsiooni väljendus tekitab tõenäoliselt kõige rohkem ebamugavust.
Vaatlesin neid tulemusi uuesti võrdluses klassikalise klouninäoga, mille puhul kasutatakse meiki näojoonte ülemängimiseks, et saavutada kas särav naeratus või mossis ilme. Selline liialdus tähendab, et kloun ei suuda kunagi näidata loomulikku näoilmet ning ma pean just seda välimuse aspekti võtmeks selle mõistmisele, miks me neid õudseteks peame.
Avastasin, et on kolm eriti õõvastavat näoilmet, mis kõik peegeldavad klounilikku välimust. Kahel pildil suu küll naeratas, kuid silmad andsid edasi täiesti teist emotsiooni kas viha või hirmu näol. Kolmandal pildil on suu mossis, kuid silmad rõõmsad.
Foto: Scanpix
Vastuolu mõistmine
Mõtestasin need leiud lahti varasema näoilmete uurimuste valguses, eriti seoses Paul Ekmani «lekkinud näoilmete» teooriaga. Ekmani tuntakse kõige paremini selle poolest, et ta uurib emotsionaalsete näoilmete allasurumist ja seda, kuidas need vihjavad valetamisele. Tema uurimus pakkus välja, et näoilmed, mille puhul näo eri osad väljendavad vastuolulisi emotsioone, jätavad meile mulje, et sel inimesel on midagi varjata, mistõttu teda ei saa usaldada.
Pildid, mida kasutasin, olid kokku pandud fotodest, millel inimesed esitavad tugevaid emotsionaalseid näoilmeid, mistõttu nende grimassid olid suhteliselt äärmuslikud, ning tulemuseks saadud kombinatsioonid olid kindlasti midagi rohkemat, kui üks inimene suudaks edasi anda. Kui aga lisada liialdatud naeratust maalides paks kiht meiki ning kombineerida see ähvardava ja hirmu põhjustava ilmega, pole üllatav, et ainuüksi mõte naabruskonna klounist muutub tõsiselt judinaid tekitavaks.
2016. aasta halloween'i eel kogunes teateid klounide nägemisest järjest juurde. Ühendkuningriigis oli piisavalt juhtumeid, et koostada kõige jubedamate kohtumiste nimekiri. Me ei pruugi kunagi mõista, miks see tegevus nii laialt levis, kuid vähemalt suudab psühholoogia aidata meil mõista, miks selline mõte meis õudu tekitab.
Foto: Scanpix
Artikkel ilmus esimest korda veebiväljaandes The Conversation.


authors:
Marian Võsumets
Sander Ilvest

description: Täna kell 11.45 on Postimehe otsestuudios Vabaerakonna fraktsiooni liikmed Monika Haukanõmm ja Artur Talvik. Vabaerakond jääb Keskerakonna, IRLi ja sotsiaaldemokraatide loodavast valitsusest välja.

title: PÄEVAINTERVJUU Stuudios Talvik ja Haukanõmm - miks jäi Vabaerakond valitsusest välja?


authors:
Herman Kelomees
Eesti Väitlusseltsi Tegevjuht

description: Eilne «Foorum» ei olnud teab mis sisuline. Rohkem keskenduti sellele, kes kelle selja taga uusi koalitsioonipartnereid leida proovis. Korra kõlas ka küsimus: «Kes pettis esimesena?». Eesti arengu seisukohalt on see ebaoluline, aga vaatame siis ka selle osa debatist korra üle, kirjutab Herman Kelomees väitlusseltsi kolumnis.

title: Väitlusseltsi kolumn: "Foorumi" debatist jäi mulje, et esimesena petsid IRL ja SDE

maintext:
Meedias on SDE ja IRL süüdistanud Reformierakonda Keskerakonnaga koalitsiooni otsimises, Reformierakond selles omakorda seniseid partnereid. Rõivas küsib Rataselt otse, kes tuli esimesena, aga saab väga umbmäärase vastuse. Ossinovski on valmis nimetama nimesid, kes Reformierakonnast Keskerakonnal kosjas käisid ning viitab ka Kallase-Savisaare diilile presidendivalimiste käigus.
Peagi tuleb Ossinovski jutust välja, et konsultatsioonid on alanud ikkagi kohe pärast presidendivalimisi. Jääb mulje, et esimesena petsid IRL ja SDE. Igatahes, jutt sellest, et SDE ja IRLi lähenemine Keskerakonnale olevat ajendatud Reformierakonna lähenemisest Keskerakonnale, ei paista olevat siiras. Aga lõpuks, mis vahet seal on.
Väsinud Rõivas
Taavi Rõivas on saate alguseks teinud läbi umbusaldushääletuse, andnud poolteist tundi varem otseintervjuu Pealtnägijale ning ehk ka eelmisel öök USA presidendivalimisi vaadanud. Ta tundub olevat vähe puhanud. Seda on näha juba siis, kui ta lausub puterdades tervitussõnad saatejuht Andres Kuusele. Ka hiljem reedab mõni tema sõnavõtt väsimust: «Ma nüüd ei julge nimetada, ehk kogemata ajan sassi, et kes teist seda merenduse-juttu rääkis, igatahes keegi rääkis.» Hiljem ei mäleta ta seda, kas ja kui siis kes rääkis sellest, et eelarve ei pea ilmtingimata tasakaalus olema.
Oma helgematel hetkedel küsib Rõivas põhjendusi valitsuskoalitsiooni lõpetamise kohta: «Öelge mulle üks idee, mis on jäänud Reformierakonna vastuseisu tõttu tegemata.» Kuigi Rõivas küsib sama küsimuse erinevas sõnastuses ka teist korda, ei saa ta vastust. See on valitsuse ennetähtaegse lõpetamise argumenteerimisel tähtis küsimus ning sellele sisulise vastuse mitteandmine Ossinovskile ja Tsahknale plusspunkte ei too.
Pigem rõhutatakse seda, et Reformierakond on väga pikalt valitsuses olnud ning et Reformierakond on ise olnud peamine partnerite väljavahetaja Eesti poliitika viimase 17 aasta jooksul. Rõivas aitab Reformierakonnast tüdimise argumendile kaasa lausega «Uskuge mind, kui meie oleks neid (läbirääkimisi uue koalitsiooni moodustamiseks) pidanud, oleks me pidanud neid tulemuslikult.» See valab õli tulle, sest üks peamisi põhjuseid Reformierakonna kritiseerimiseks on olnud ülbus.
Sõnavõttude taustal kuuleb palju ohkamist ja itsitamist, mis ei jäta kuigi sümpaatset muljet. Noorematest meestest suudab Ratas olla selle osas teistest riigimehelikum, aga ka diplomaatilisem, nagu viitab Ossinovski. Vabaerakonna ja EKRE esimeeste kohta märkis üks säutsuja tabavalt: «Aa, Herkel ja Helme on tänased ekspredid.» Nad tundusid tõesti üsna eemal olevat, aga see juhtub paratamatult, kui proovida tunni pikkusesse saatesse kuus väitlejat panna.
Märksõnad ja lööklaused
Argumenteerimise asemel on saates osalejatele olulisemad erinevad märksõnad ja lööklaused, mida on nädala jooksul mujalgi meedias palju näha olnud:
Seisak. Rõivas väidab, et seisaku-narratiiv on otsitud. Uute koalitsioonipartnerite poolt jääb väga palju puudu seisaku olemasolu poolt argumenteerimisest, liiga palju loodetakse sellele, et vaataja peab Reformierakonna väljavahetamist väärtuseks iseeneses. Nõudlikumale argumenteerituse hindajale ei pakuta midagi. Alles Andres Herkel Vabaerakonnast ütleb saate lõpupoole, et majanduskasv on nigel. SDE ja IRL peaksid praeguses olukorras tooma välja konkreetseid tegureid selles, mida Reformierakond valitsuses vastupidiselt IRLi ja SDE soovidele teinud või tegemata jätnud on. Ülesaamine. Rõivase monoloogitsemine ja vahelesegamine näis Tsahknat siiralt häirivat. Võimalik, et väljendi «Taavi, saa üle!» kasutamist plaanis ta juba enne saadet, sest hetkel, kui ta seda kasutas, ei läinud see kõige paremini konteksi. Vasakpööre. Reformierakonna poolt viimasel nädalal ohtralt kasutatud mõiste, mille hirmutamisvahendina kasutamise efektiivsuses võivad nad Eesti ajaloost tulenevatel põhjustel kindel olla. Tsahkna ütleb, et astmelist tulumaksu ei tule. Saame näha, kas see väide põhineb reaalsel kokkuleppel või polnud ta selleks küsimuseks millegipärast valmis ning vastas instinkti põhjal.
Tundub imelik, et IRLi 14 kohta Riigikogus võrrelduna astmelist tulumaksu pooldavate SDE ja Keskerakonnaga (42 kohta kahepeale) õnnestub IRLil oma tahtmine saada. Kui Ratas ja Ossinovski räägivad üldisemalt, miks vasakpoolsus ei pea automaatselt halb olema, siis Tsahkna toob konkreetse näite raudtee taasriigistamisest Ansipi valitsuse ajal ning näitab sellega Reformierakonda silmakirjalikuna.
Isamaa. Tsahkna saab küsimuse IRLi näo kohta Keskerakonna valitsuses. Ta viitab Laari avaldusele, mis väidab, et IRL ei peaks leppima ei astmelise tulumaksuga ega ka mitte lepinguga Ühtse Venemaaga. Laar kirjutas ühemõtteliselt, et koalitsiooni erakonnaga, kellel on Ühtse Venemaaga selline leping, ei tohiks minna.
Tsahkna olevat Laariga sellest teemast rääkinud ning praegu jääb lauale see, et ei tohiks olla «toimiv leping». See eeldatavasti tähendab, et lepingut ei pea tühistama, aga ei tohi ka seda jõustada. Ratase sõnul nii jääb, kuni Venemaa on selline, nagu ta täna on. Kuusk küsib Tsahknalt jah-ei vastust küsimusele, kas sahtlis vedelev leping on okei, ent ei saa seda. Otsemini saab rääkida Mart Helme, kes põhjendab ära, et Tallinnas on 40% valijaskonnast venekeelsed ning suur osa neist ei vaataks lepingu lõpetamisele hästi.
Sisulistest teemadest ei räägita saates üldse või räägitakse neist kõige pinnapealsemas võimalikus vormis, nimetades teema ning öeldes, et see teema on tähtis. Saate vaatajale ei ole sellest Eesti tulevikusuuna teada saamisel mitte mingit abi ning tegelikult tahaks kanalit vahetada, aga Meistrite Liigat sel nädalal polnud.


description: Just nii kipub eestlane vastama välismaalase küsimusele «aga kuidas seda sõna hääldada». Eks enamjaolt nii ongi, et täht vastab häälikule ja rõhk on esimesel silbil. Aga kui nende näpunäidetega varustatult proovida mõnda ajaleheartiklit või blogipostitust ette lugeda, siis hakkab üht-teist juhtuma.

title: EKI keelekool: loe, nagu kirjutatud

maintext:
Juhtkiri: mõttekohti uuele valitsusele
Elame juba mõnda aega maailmas, kus toimuvat suudetakse kirjeldada järjest täpsemini ja värvikamalt, analüüsiga aga on paraku lood kehvad ning ideed, mis elu edasi viiksid või probleemidele lahendusi pakuksid, puuduvad sageli üldse. Selles valguses on Erkki Raasukese esindusliku koosseisuga töörühma ettepanekud Eesti majanduse elavdamiseks värskendavad, neid tasuks ka tulevasel valitsusel tähele panna.


description: Ühiskonna poolelt on täiesti ebapiisav, kui üksikuid seadusesilma alla sattunud mehi karistatakse lähisuhtevägivalla eest vaid tingimisi, kirjutab kasvatusteadlane Tiiu Kuurme.

title: Tiiu Kuurme: isanda käe jälg


description: Ameerika paha poiss, isekas hiiglane, dokumentalisti maski taha varjuv karikaturist Michael Moore üritab taas sekkuda Ameerika presidendivalimistesse ja on endaga koos kapist välja tirinud ka kõik poolt- ja vastuargumendid, mida temaga on seostatud, kirjutab Sirbi filmitoimetaja Tristan Priimägi.

title: Tristan Priimägi: Ameerika paha poiss üritab taas sekkuda USA valimistesse

maintext:
Rahvale meeldib Moore’i kaasasõit valimiskarussellil suuresti samal põhjusel, mis Donald Trumpi oma – meelelahutus ja emotsionaalsed reaktsioonid on garanteeritud. 2004. aastal ei õnnestunud Moore’il siiski George Bushi taasvalimist nurjata, kuigi valimistele eelnenud Bushi-kriitilisest filmist «Fahrenheit 9/11» sai kõigi aegade menukaim dokk.
Nüüd suutis ta vaid 11 päevaga (!) panna kokku filmi «Michael Moore TrumpLandis» («Michael Moore in TrumpLand»), mis ei lähe nimest hoolimata kõige lihtsamat, Trumpi karikeerimise teed (kuidas olekski teda võimalik veelgi enam karikeerida?), vaid esitab Ohio väikelinna Wilmingtoni suuresti Trumpi-meelsele elanikkonnale oma südamliku palve kaaluda Hillary Clintoni kandidatuuri.
Vaimukuse, heade naljade ja üsna veenvate argumentide esitamisel – Moore on hoolimata oma quasimodolikust välimusest väga karismaatiline kõnemees – kipub ununema kõik see, mille eest seda skandaalset filmimeest on harjutud risti lööma. Moore’ist on saanud peale vabariiklaste ka paljude demokraatide meelest liberaalse hüsteeria võrdkuju. Kõrgema klassi SJW ehk social justice warrior, kes ei suuda oma sõrmi eemal hoida Ameerika kui unistustemaa, kõigi võimaluste maa lagunevast imidžist, naelutab selle vabaduse kantsi kirstukaane sisse ühe naela teise järel. Ka tema Clintoni kaitsekõne on ju väga hästi läbi komponeeritud, aga paraku üritab ta «TrumpLandis» minna murdma vabariikluse peamist alustala – lojaalsust.
Vabariiklaste eetose keskmes on järjekindlus. Muutuvas maailmas, mis liigub tohutu kiirusega huku poole, on kindel vaid üks: jääda kindlaks oma poliitilisele eelistusele. Tõelised kauboid ei värise millegi, ka mõistuse hääle ja ümberlükkamatute argumentide ees. Moore propageerib muutust, mis kindlasti kuulub demokraatide imagoloogilisse paketti, aga vabariiklased näevad iga väiksematki meelemuutust järeleandmisena ja taganemisena suurest põhiideest, milleks on kindel ja vankumatu Suur Ameerika. Manifest destiny.
Hetkest, kui 2000. aastal hakkas Ameerika meedia markeerima kindla värviga mõlemat suurparteid – vabariiklasi punase ja demokraate sinisega – ei saa ma lisaks selgetele spordivõrdlustele peast välja ka paralleeli Los Angelese kurikuulsate krimigängidega Crips ja Bloods, kelle eraldusmärkideks on samuti vastavalt sinine ja punane värv.
Kahe kriminaalse superorganisatsiooni vahelises mõõduvõtus tundub Michael Moore kui kohtunik, kes üritab oma sekkumisega paigast lükata «asjade tegelikku seisu», saamata ise arugi, et suuremat seaduspära ei suuda enam väärata tema ega keegi teine. Kui Princetoni ülikooli professor Martin Gilens ja Northwesterni ülikooli professor Benjamin Page tõestasid paar aastat tagasi oma uurimuses veenvalt, et Ameerika ei ole enam demokraatia, vaid hoopis oligarhia, siis võib sellest lähtuvalt ka väita, et ei ole mingit vahet, kas järjekordses võimuvõitluses jäävad peale Cripsid või Bloodid, mõlemat mõjutavad huvigrupid ja tegelikud niiditõmbajad on ühed ja samad.
Värviliini pidi vastanduvad suurparteid on territooriumi omavahel ära jaganud ja sellise selge märgistuse mõte on ju see, et süvendada veelgi kindlamini kaheparteisüsteemi ja välistada juba eos võimalus, et areenile astub mõni uus tegija.
Kuigi Moore’i võitlus on suuremas plaanis mõttetu – kui mitte arvestada seda, et filmitegemine on tema leib ja elatis – seisab ta ühe olulise eetilise võitluse rindejoonel, ja selleks on poliitkultuur. Kui sõimamisest saab poliitikas uus norm ka mujal peale riigiduuma, näeme agressiivsete verbaalsete ja isegi füüsiliste rünnakute arvu kasvu avalikus ruumis.
Tuleb uuesti saavutada olukord, kus inimesed oma sõnade eest vastutavad. Võib-olla on seda palju nõuda, aga see annab Moore’i sekeldamisele kauge ja ebatõenäolise, aga vajaliku eesmärgi.


authors: Eesti Noorteühenduste Liidu Juhatuse Esimees

authors: Eesti Avatud Noortekeskuste Ühenduse Juhatuse Esinaine

authors: Eesti Noorsootöötajate Kogu Juhatuse Esinaine

description: Eesti noortevaldkonna katuseorganisatsioonid (Eesti Noorteühenduste Liit, Huvikoolide Liit, Eesti Avatud Noortekeskuste Ühendus ja Eesti Noorsootöötajate Kogu) kirjutavad avalikus pöördumises president Kersti Kaljulaidi poole, et toetavad oma tegevusega riigipea seisukohti ja on valmis ulatama abikäe nende põhimõtete elluviimisel.

title: Noorteorganisatsioonid: proua president, toetame Teie seisukohti ja ulatame abikäe nende elluviimisel

maintext:
Proua president, Teie poole vaatavad lootusrikkalt sajad tuhanded noored, tuhanded noorsootöötajad, sajad noorsootööasutused ja noorteühingud. Presidendi üks ülesandeid on olla meie kõigi välispoliitiline saadik, samas märkisite oma kõnedes tabavalt, et tänapäeval on isegi suurem ootus presidendile aktiivsema suhtluse järele Eesti elanikega.
Lugedes Teie kirja Eestimaa inimestele, mäletades Teie varasemaid ja peale ametisse astumist peetud sõnavõtte, on noortel ja noorsootöötajatel teadmine, et Eesti sai presidendi, kes neid mõistab ja kaasab ning kes ka ise oma kogemuse ja tegudega aitavad presidenti tema eestvedaja, ühendaja ja avatud suhtleja rollis. Olgu toodud vaid 4 põhjust, millest see arvamus on kantud.
Te olete öelnud, et eetiline on selline Eesti, kes enesekindlalt aitab nõrgemaid eelarvest enne, kui hakkab kulutama neile, kes peaksid olema tugevad.
Oleme Teiega nõus. Eestis on enam kui veerand miljonit noort vanuses 7-26 eluaastat. Üldiselt on noorust mõistetud kui iga üleminekul lapseeast iseseisvasse täiskasvanuikka. Seetõttu on noored oma võimaluste poolest teiste eagruppidega võrreldes kehvemas positsioonis. Vanusest tulenevalt piiratud teovõime, vanematest (majandusliku) sõltuvuse ja tööturu positsiooni tõttu eriti alaealised.
Noored vajavad erilist tähelepanu ja riigi strateegilist tegevust nii noortepoliitikas tervikuna kui noorsootöös kitsamalt. Nende seas on aga omakorda kümneid tuhandeid, kes majanduslikel, keelelistel, regionaalsetel või muudel põhjustel on tõrjutud või tõrjutusriskis, langenud välja tööturult ja koolisüsteemist või elavad vaesuses.
Nad on Eesti noored nagu needki, keda president suvel tublide tulemuste eest kooli lõpetamisel vastuvõtule kutsub. Kuldmedali saaja vajab kindlasti tunnustust, kuid veelgi olulisem on sekkuda seal, kus on kitsaskohad. Seega ootus Teie poolt sõnastatud presidendi rollile olla olemas seal, kus parasjagu keeruliseks kisub, on väga kõrge.
Noorsootöö kaasab noori tegevustesse ja otsustesse, lähtub nende vajadusest ja vabast tahtest, toetab omaalgatust ja ettevõtlikkust, on avatud. Neist põhimõtetest lähtumisel tehakse noorte võimestamiseks ja negatiivsete olude mõju vähendamiseks väga palju olulist ja tänuväärset tööd.
Oluline on leevendada ka keelelisest taustast tingitud kitsaskohti. Noorsootöötajad tegelevad iga päev lõimumise toetamisega, mitte loosungite ja kampaaniakorras, vaid sisuliselt. Eesti- ja venekeelsete noorte lähendamine, teiste kultuuride tutvustamine ja võrdsuse põhimõttest lähtumine on meie igapäev. Nad vajavad tunnustust pidevalt ja laiemalt kui vaid käimasoleva noorsootöö nädala jooksul.
Usume, et olete ühendaja ja tahame Teid selles rollis toetada. Tulge külla mõnda noortekeskusesse või huvikooli kas linnas või maal, samuti kohtuma noorsootöötajate ja noorsootööd õppivate tudengitega ning noortega.
Te olete öelnud, et säilitada tuleb kogu rahva võimalust igas põlves valida, võtta ja anda Eestile ja endale seda, mida nad tahavad. Selleks vajab iga põlvkond õigust ennast uueks luua. Kõigile kättesaadav haridus tagab vabad elustiili valikud.
Oleme Teiega nõus. Eesti peamine vara on meie inimesed oma erisustes, soovides ja oskustes. Noore inimese areng, enesekindlus ja vabadus sõltub oluliselt õppimisvõimalustest. Oma kutsumuse, huviala ja erilise ande avastamisel mängib olulist rolli mitteformaalne õpe (sh huviharidus ja -tegevus), andes võimaluse oma oskusi avardada ning pühenduda sellele, millega hing ihkab tegeleda.
Tagades kõigile kättesaadavad võimalused positiivseks arenguks (mis ühtlasi lähtub noore vajadustest ja huvidest), anname noorele tööriistad ja targad juhendajad, et ta saaks valida, võtta ja anda nii endale kui Eestile seda, mida ta tahab. Nii on noorsootöö rolli meie majanduskasvu ja innovatsiooni elavdamisel võimatu üle hinnata, kuid iga päev näeme kahjuks selle alahindamist.
Ühiselt tegutsedes teiste eakaaslastega tugevneb koostöö ja meeskonnatöö võime, suhtlemisoskused, hoolivus oma kogukonnast, avatus maailmale ja teiste kultuuride mõistmine, mis on viimaste tööandjate uuringute järgi just tulevikuoskused. Omaalgatuste kaudu ideid ellu viies saavad noored innustust, et ka edaspidi olla ettevõtlik, muuta ja kujundada (töö)maailma oma soovide kohaselt, mitte pelgalt asetuda olemasolevasse mustrisse. Robootikaringis võib hakata idanema mõte, millest saab alguse järgmine Skype, osaluskogus enda ja kaaslaste huvide eest seistes hakata kasvama tulevane riigipea. Need on vaid mõned näited, kuid võimalusi on tuhandeid.
Õppijakeskne õpikäsitus pole võimalik arvestamata mitteformaalset õpet või selle kasutamiseta kooli töös. Huvitav kool pole huvitav ainult nelja seina vahel, vaid tegutseb mitmekesiselt, sidudes ja kaasates erinevaid valdkondi sidudes ning tegijaid. See teeb üldhariduskoolist noorsootöö ja formaalhariduse olulise kokkupuutekoha.
Noorsootöötajad teevad palju tööd, et ka koolikeskkond areneks ja muutuks rohkem noori toetavaks. Koolidemokraatia arendamine, koostöö kodanikeühendustega kogukonnapraktika kaudu, klassikliima parandamine, õpiraskustega noorte huvide ja talendi avastamine huvihariduse ja huvitegevuse kaudu või väljalangenud noorte võimestamine ja tagasitoomine on vaid mõned näited.
Te olete öelnud, et enesekindel Eesti riik ei pea otsima üha uut tegevust, mis ajab eemale erainitsiatiivi ja vähendab valiku- ning otsustusvabadust. Veel enam, ta ei pea ka kõike oma tööd alati ise tegema, ta saab toetada kogukondi, küla- ja erialaseltse, et need teeks ära osa tema tööst. Meie riigist on kujunenud kodanikeühenduste riik.
Oleme Teiega nõus. Just noorsootöös (osaluskohvikud, noorte volikogud, ettevõtlusringid jne) omandatakse ja arendatakse oskusi ja arusaamu kodaniku ning riigi rollist, vabadustest ja initsiatiivist. See on kogemus, mida ei saa õpikust või kohustuslikust õppekavast, vaid eeskätt oma kogukonnas aktiivselt tegutsedes.
Riik või kohalik omavalitsus ei pea ette kirjutama, mida ja kuidas noored peaksid oma koolivälist aega veetma, kuid nende kohustus on luua vastav keskkond, tagada vajalikud noorsootöö teenused (huviharidus, huvitegevus, noortekeskus, osaluskogu, noorteühing, noortemalev, laager jpm) ning toetada äri- ja kodanikuinitsiatiivi selle elluviimiseks, mida noortevaldkonnas näeme süsteemse ja edukalt toimivana. Kodanikuühendused vajavad tuge, noored osalusharjumust ning aktiivseks kodanikuks olemise võimalust.
Paraku pole need võimalused kõigis omavalitsustes võrdsed. Seepärast on oluline, et riik suunaks võimaluste arengut sisuliselt ja rahaliselt, omavalitsused toetaksid noorsootöö võimalusi mitmekülgselt võimalikult paljude noorte jaoks, samuti arendaksid omavalitsused riigi toe ja noorte kaasamise abil oma võimekust.
Te olete öelnud, et riigi asi on toetada enesekindlust eestlastes, sest see viib eneseteostuseni. Me peame astuma innovatsiooniliidrite hulka.
Oleme Teiega nõus. Noor peab saama oma häälel kõlada lasta ja osaleda otsustes, ta peab saama seda õppida ja harjutada, koguma enesekindlust, et arendada meie demokraatlikku ühiskonda eetilises vaimus. Noorel peab olema võimalus ka eksida ning sellest õppida, teda ei tohi hukka mõista või kõrvale heita, vaid tuleb elu-olu temaga koos analüüsida ning toetada uutel sammudel.
Eesti on õnneks jõudnud oma noorte kaasamise kogemusest ja kaasamisest tulenevalt ajaloolise hetkeni, mil 2017. aasta sügisel esmakordselt saavad noored alates 16. eluaastast valida kohalikke volikogusid. Vaatamata kõigele pole noored kaasatud otsustesse ja elukorraldusse kõikjal. Selle olukorra parandamiseks ning võtmetähtsusega märguande andmiseks pakume noortekoja loomist presidendi nõuandva koguna.
Ka innovatsioon sünnib enesekindlusest. Julgusest unistada ja usust, et unistus on võimalik ellu viia. Riik peab olema nutikas ja teadlik noorte elust ja vajadustest, sest muidu luuakse teenuseid ja kujundatakse keskkonda, mis ei toimi.
Koostöös poliitikauuringute keskusega Praxis on 2010. aastal käivitatud laiaulatuslik noorteseire süsteem, mis annab noorte elust tervikliku vaate, võimaluse peensusteni lahata probleemkohti ja prognoosida tulevikku. Me ekspordime oma noorsootöö ja noortepoliitika planeerimise ja arendamise oskusi ja kogemusi nii Euroopasse kui Aasiasse.
Proua president, meil on palju ühtivaid seisukohti ja teemasid, ehkki me pole neid omavahel kunagi arutanud. Need ei ole ühised ainult meie isikute või institutsioonide vahel, need on ühised Teie ja noorte ning nendega töötavate inimeste vahel.
Kutsume Teid üles kohtuma noortevaldkonna katusorganisatsioonidega Eesti Noorteühenduste Liit, Huvikoolide Liit, Eesti Avatud Noortekeskuste Ühendus ja Eesti Noorsootöötajate Kogu. Oma tegevusega toetame me ka Teie väljendatud lähenemisi ning oleme valmis ulatama abikäe nende põhimõtete elluviimisel.
---
Ivo Visak, Eesti Noorteühenduste Liidu juhatuse esimees
Andres Kask, Huvikoolide Liidu juhatuse esimees
Kerli Kõiv, Eesti Avatud Noortekeskuste Ühenduse juhatuse esinaine
Ilona-Evelyn Rannala, Eesti Noorsootöötajate Kogu juhatuse esinaine


authors:
Sirje Kiin
Kirjandusteadlane
Vabaerakonna Liige

description: Kas tõesti tahame nüüd, kui oleme suutnud oma emakeelset kultuuri ja teadust viljelda pea sada aastat, et eestikeelne kultuur (sh teadus) muutuks äsjaavatud Eesti Rahva Muuseumi eksponaadiks, küsib kirjandusteadlane Sirje Kiin (Vabaerakond).

title: Sirje Kiin: kas siis selle maa keel peab inglise keelest kehvem olema?

maintext:
Hiljuti võisime lugeda Eesti avaliku ringhäälingu veebiväravas šokeerivat pealkirja: «Mida kiiremini eesti teaduskeel välja sureb, seda parem». Sellise arvamusega esines noor eesti arvutiteadlane, Tartu Ülikooli õppejõud ja ettevõtja Margus Niitsoo.
Ta leiab, et eesti teaduskeele iga hinna eest elus hoidmine on takistuseks teadus- ja õppetöö edenemisele. Tegemist on ilmselgelt andeka ja tööka noormehega, keda on tema erialal korduvalt premeeritud ja kes on kõige noorem doktorikraadi kaitsnud eestlane. Noormees on veendunud, et pool teadustööst on enese müümise oskus ning et kommunikatsioon on lahutamatu osa teadusest:
«Ma ei usu rahvusriigi kontseptsiooni. Minu jaoks ei ole eestikeelne haridus või eesti teaduskeel omaette väärtus, mida peaks a priori kaitsma. Minu jaoks on oluline inimkonna kui terviku hüve. Praegu ma ei näe, kuidas Eesti killustamine ja oma keele ajamine kuidagi seda tervikut edasi aitab. Pigem hoiab see inimesi laia maailma tagasi kommunikeerimast seda, mida nad teinud on, sest nad peavad kõike õppima kahes erinevas keeles. Kõigepealt eesti keeles ja siis hiljem kõike uuesti õppima inglise keeles. See on minu arvates plokk ja mida kiiremini eesti teaduskeel sureb, seda parem.»
Margus Niitsoo leiab, et eesti keele nõue Eesti kõrghariduses ja teaduses «ei võimalda tuua välismaalt, kasvõi ajutiselt, maailma tippe, kes oleksid märkimisväärselt paremad teadlased ja tihti ka paremad õppejõud». Ta näeb eesti keelt takistusena ka nende jaoks, kes saavad hariduse välismaal ja peavad Eestis omandama täiesti uue teaduskeele.
Palju erinevaid keeli pole kasulik?
Noore arvutiteadlase kategoorilised, kultuuriväärtusi eiravad-välistavad väited meenutavad mulle üht ameerika majandusteadlast, kes püüdis mind veenda, et kogu Euroopa majandus on (võrreldes USA ja Hiinaga) nii kehval järjel seepärast, et eurooplased räägivad eri keeli, kulutavad liigselt energiat ja raha tõlkimise peale. Euroopa Liit olevat seepärast nii ebatõhus, et kogu aur läheb vastastikuse tõlkimise peale.
Tõsi, kui lähtuda ainult ühest – tõhususe kriteeriumist, oleks kogu looduslik ja kultuuriline, sh keeleline mitmekesisus maailmas täiesti tarbetu energiaraisk, millest peaksime kähku lahti saama. Sama lugu oleks poliitikas: ühe diktaatori tahe oleks kindlalt kiirem ja tõhusam kui sada üks riigikogulast lõputult jagelemas. Paraku on ebatõhus esindusdemokraatia koos kultuurilise ning loodusliku mitmekesisusega inimkonna ajaloo vältel teadlikult välja arendatud ajaloolised iseväärtused, mida ei saa mõõta ainult või üldse rahas, klikkide arvus või üleilmse tuntuse skaalas.
Kirjandusteadlane Maarja Vaino hoiatab:
«Keele säilimiseks peab säilima teaduskeel»: «Mis siis juhtub, kui teaduskeel välja sureb? Tundub, et tagajärgedest on omajagu palju räägitud, aga korrakem veel kord üle. Keele säilimiseks peavad elus püsima kõik tema osised, sealhulgas erialade oskuskeel. On andmeid selle kohta, et keeled, mis on kasutusel teaduskeelena, ei erine mitte ainult leksika, vaid ka grammatika poolest nendest keeltest, mida teaduses ei kasutata. Kokkuvõttes keel vaesub, enese väljendamine muutub aina puudulikumaks ning ühel hetkel ongi end lihtsam väljendada mõnes teises keeles. Tänapäeval on selleks mõistagi inglise keel. Ühes hiljutises telesaates osalenud noored bändipoisid ütlesid: «Me suudame end väljendada koos olles paremini inglise keeles.»»
Siit tuleb haridusredeli alumine haamrilöök: juba algkooliõpilased, kes veedavad rohkem aega arvutis kui eestikeelseid raamatuid lugedes, osutuvad ootamatult inglise keeles tugevamaks kui emakeeles, sest emakeele ja kirjanduse tundide arvu on pidevalt vähendatud. Samas kutsuvad Rootsis töötavad Uppsala ülikooli soome-ugri keeleteadlased üles loobuma Eesti haridusministeeriumi plaanist ühendada meie ainus eesti keele teadusliku uurimisega tegelev asutus Eesti Keele Instituut Tartu Ülikooliga. Nad küsivad, viidates Kristjan Jaak Petersoni laulusõnadele, «kas siis selle maa keel polegi enam tähtis?» (Rogier Blokland, Virve Raag, Raimo Raag. Postimees, 25.10.2016)
Kui meie ei tegele oma keelega...
Nii on meie emakeel praegu kahe ähvardava haamri vahel: ingliskeelsed videomängud lasteaiast saati, pooleldi ingliskeelne õpe ülikoolis ja ingliskeelsed nõuded teaduskeeles. Üks surub alt ja teine ülevalt eesti keelt kogu haridus- ja teadussüsteemis.
Ometi on eesti keel meie rahvusliku identiteedi alustala. Kui me ei õpeta ega praktiseeri emakeelt kogu haridusastmestiku ulatuses, kui me ei arenda edasi teaduskeelt ja terminoloogiat kõigil erialadel, kängub ta kähku köögikeeleks, maakeeleks, vanaema keeleks. Ometi on meil põhiseadus, mis seab emakeele ja rahvuskultuuri kaitse ülemaks väärtuseks, mille nimel lõime 1918 oma riigi, mille nimel võitlesime ja laulsime end taas vabaks.
Küsimus pole ainult meie, eestlaste endi «egoistlikus» tahtes oma keelejoru ja -jonni ajada või etteheites, miks mõned meist väärtustavad ikka veel justkui «vanamoodsaks» kuulutatud rahvusriiki. Taoline ajalootajuta etteheide unustab ära, et Eesti rahvusriik rajati empaatilistele ja õiglastele vähemusrahvuste kultuurautonoomia põhimõtetele, need olid 20. sajandi alguse Euroopas kõige demokraatlikumalt ellu viidud põhimõtted. Samadest põhimõtetest lähtub see avatud isamaalise meelega Eesti Vabariik, mille kodanik minul on õnn olla.
Kui noor arvutiteadlane väidab end muretsevat pigem inimkonna pärast, siis vastan talle: küsimus ongi kogu inimkonna kultuuriloolises hüves, mis väärtustab keelelist mitmekesisust kui asendamatut iseväärtust. Ka Euroopa Liit lähtub keelte mitmekesisusest kui rikkusest, mida me kõik koos püüame mistahes hinnaga säilitada ja arendada, sest see on vahetult seotud mõtlemise mitmekesisusega, inimkonna vaimsete väärtuste ja rikkusega, uute ideedega, mida ei saa ega tohigi kunagi mõõta ainuüksi rahalise tõhususe või teaduses pelga tuntuse või tsiteerimise sagedusega.
Tuletan siinkohal meelde üht meie rahvuskultuuri olulisimat tähtpäeva: esimene emakeelne ülikool avati Tartus 1. detsembril 1919. Me tähistame tänavu eestikeelse ülikooli 97. aastapäeva. Kas tõesti tahame nüüd, kui oleme suutnud oma emakeelset kultuuri ja teadust viljelda pea sada aastat, et eestikeelne kultuur (sh teadus) muutuks äsja avatud Eesti Rahva Muuseumi eksponaadiks? Küsimus pole teoreetiline ega emotsionaalne, küsimus on eksistentsiaalne.
Sirje Kiini kolumn ilmub regulaarselt välis-eesti väljaandes Vaba Eesti Sõna.


description: Postimehe otsestuudios olid täna riigikogu keskfraktsiooni liikmed Siret Kotka ja Martin Repinski. Uue valitsuse peamised lubadused on juba koos ning keskerakondlased ootavad huviga peaministripartei staatust.

title: PÄEVAINTERVJUU Kotka ja Repinski: astmeline tulumaks tuleb, leping Ühtse Venemaaga jääb, Vabaerakonda pole valitsusse vaja

maintext:
Siret Kotka usub, et täielik ülevaade koalitsiooniläbirääkimistest on erakonnas vaid Jüri Ratasel ja Kadri Simsonil, ent täna õhtuks on lubatud infoga kurssi viia ka riigikogu Keskerakonna fraktsioon.
«Kõik meie ettepanekud on sisse läinud. Jutt sellest, et Keskerakonnas sõidetakse inimestest üle, ei vasta absoluutselt tõele,» lisas Repinski.
Tema sõnul on kõigil liikmetel olnud võimalik läbirääkimistel oma ettepanekuid teha ning tema on protsessiga rahul: «Palju sõltub sellest, kui palju me ise osaleme. Minu jaoks on olulised majanduse ja põllumajanduse töögrupp ja tundub, et põllumeeste jaoks tuleb koalitsioonileping väga positiivne.»
Osa keskerakondlasi pole rahul
«Mis seal salata, Keskerakonna fraktsioonis on umbes kümme inimest, kes käivad koos ja kelle põhiline sõnum on, et Keskerakonna põhimõtted jõuaksid koalitsioonilepingusse. See, et need kümme inimest ei hääleta Keskerakonna koalitsioonimineku poolt, ei vasta minu arvates tõele,» oli Kotka veendunud.
Põhiprobleem seisneb Kotka sõnul selles, et kõik saadikud veel ei tea, mille poolt nad peaksid tuleval nädalal hääletama. Repinski sõnul soovivad kõik koalitsiooni minna, veel enam olla peaministri parteis.
«Kui ma hääletaks juba lepingu poolt, mida veel ei ole, siis ma poleks rahvasaadik, vaid lammas või kummitempel,» lisas Repinski.
Peeter Ernitsa ja Oudekki Loone trotsi uue valitsuse suhtes pidas Kotka pigem hirmuks, kas nende esitatud punktid kajastuvad koalitsioonilepingus või mitte ning lükkas ümber väite, et tegemist on vimmaga Ratase vastu, kes Savisaare asemel esimeheks sai.
Leping Ühtse Venemaaga jääb
Lepingu katkestamist ei pea Repinski otstarbekaks, kuna see mõjuks Venemaale provokatsioonina ning kunagi ei tea, millal suhted taas paranevad.
«Katkestamist ei tule,» oli Repinski kindel, «see jutt on jälle nende erakondade huvides, kes on jäänud koalitsioonist välja. See leping on tegelikult võimalus. Elu muutub väga kiiresti, võib-olla viie aasta pärast on meil jälle väga head suhted Venemaaga ning ekspordime sinna piima ja juustu ning majandus kasvab.»
Vabaerakonda pole vaja
«Jutt Vabaerakonna kaasamisest valitsusse on selgelt teiste erakondade huvi. Nende, kes tahaksid, et koalitsioon oleks teistsugune. Selge on see, et nelja erakonnaga koalitsioon ei kesta kaua,» väitis Repinski ning kinnitas, et Keskerakonna huvi ei ole Vabaerakonna kaasamine.
«Minu arvamus on ka, et ei peaks kaasama. Kui kolme erakonnaga on hääled koos ja läbirääkimistes juba üsna kaugele jõutud, siis oleks see Vabaerakonna suhtes suisa ebaeetiline. Täna on kõik olulisemad teemablokid läbi arutatud ja Vabaerakonna kaasamine mõjuks lisahäälte tagamise otsimisena, isegi mõned nende olulised põhimõtted võiksid välja jääda,» lisas Kotka.
Astmeline tulumaks tuleb
Repinski väitis kindlalt, et ettevõtete tulumaksu uuel valitsusel plaanis pole, samas kui astmelise tulumaksu kehtestamisega on juba algust tehtud.
«Me astume samme sinnapoole,» sõnas Kotka, «madalapalgalised hakkavad tulevikus maksma vähem makse ja kõrgemapalgalised annavad oma palgast natuke rohkem ära.»
«Meil tuleb astmeline tulumaks, aga mitte klassikaline. Seda tehakse tulumaksuvaba miinimumi tõstmisega, aga see on ka astmeline tulumaks ja võin öelda, et oleme selle saavutanud,» lisas Repinski.
«Ma ütleksin, et see on samm õigluse suunas,» sõnas Kotka.
Peamise erinevusena eelmisest koalitsioonist nimetasid mõlemad saadikud Keskerakonna paremat tegutsemisoskust kui Reformierakonnal.
«Meie erinevus ongi, et ühes räägivad, teised teevad,» väitis Repinski.
«Kui vaadata Keskerakonda Tallinnas, siis ei räägita, vaid tehakse,» nõustus Kotka.


description: Reformierakond mängib pärast Taavi Rõivase valitsuse lagunemist Eesti jaoks väga ohtlikku mängu. Kirjeldades partnerite lahkumist kui ohtlikku «vasakpööret», seatakse küsimärgi alla demokraatia reeglid ja Eesti maine, kirjutab kolumnist Ahto Lobjakas.

title: Ahto Lobjakas: Reformierakond on pöördes

maintext:
Jevgenia Värä: rahu, vene valija!
«Ah, kuidas Keskerakond nüüd oma vene valijaga käituma hakkab?!» Ausalt öeldes ei saa ma aru meeleheitlikust seletamisest selle küsimuse ümber, mis käib ühismeedias alates laupäevase kongressi lõpust. Vene valijal pole põhjust muretseda Keskerakonna võimuvahetuse pärast ühel väga lihtsal põhjusel: need praktilised sammud, mis Keskerakond oma venekeelse valija jaoks tegi, olid nii mõõdukad, et uuel juhtkonnal pole mingit põhjust nendest loobuda.


authors:
Anna-Olga Luga
Dmitri Kotjuh

description: Keel kujutab endast eelkõige suhtlemist, mitte aga «eksami suulist ja kirjalikku komponenti», mistõttu venelastele, kes soovivad eesti keeles suhelda, on eksamist palju olulisem keelekohvik, kirjutab Sillamäe keelekohviku looja Anna-Olga Luga.

title: Anna-Olga Luga: tee tallavad sisse käijad

maintext:
Nikolai Karajev kirjutas minu suvel kaitstud magistritöö «Sillamäe elanike eesti keele õpe» kohta intrigeeriva pealkirjaga artikli - «Сходи туда, ei tea kuhu, выучи то, ei tea mida». Oma töös käsitlesin probleemi, mis on eestivenelastele äärmiselt hästi teada.
Kuidas vabaneda keelemüütidest
Ma sain samal ajal aru, et eestlaste poolel ei ole paljudel põhjustel reaalset arusaamist, kui tugevasti erinevad riigi seatud nõuded ja nende tegeliku täitmise võimalused Ida-Virumaa venekeelsetes linnades. Samuti ei mõisteta inimeste meeleheitlikku olukorda, kui nad peavad alalõpmata taga otsima võimalusi keelt praktiseerida.
Eesti ühiskonnas on paraku kinnistunud arvamus, et eesti keele omandamise probleem seisneb ainult siira soovi puudumises keel ära õppida. Ida-Virumaa sotsiaal-lingvistilise maastiku nii mustvalge esitamine tõlgendab aga selgelt liiga ühekülgselt probleemi, mis kajastub ka 2015. aasta integratsiooniseires.
Sillamäe keelekohviku loomisel andis mulle tõuke korduvalt küsitletute seas välja tulnud ilming: isegi need, kes olid teinud keeleeksami B2 tasemel, aga on elanud pikka aega isoleerituna venekeelses linnas, tunnevad suhtlemisel ebakindlust ja lausa teatavat hirmu, mida eestlased tõlgendavad «soovimatusena» keel ära õppida. Vastastikuse mittemõistmise tõttu vene ja eesti kogukonnas tekkinud müüte saab hajutada ainult siis, kui me astume dialoogi ja püüame teineteisele läheneda.
Ma otsustasin teha katset olukorda nii palju muuta, kui vähegi võimalik, ja olin väga rõõmus, kui Vikerraadio andis võimaluse esitada avalikult pöördumine kõigi poole, kes on valmis andma oma panuse, et Sillamäel saaks suhelda eesti keeles.
Üleskutse ei jätnud külmaks õige mitmeid eestlasi, kes sõidavad oma vabast ajast, mõnikord pärast tööd linna, et anda sealsetele elanikele võimalus praktiseerida eesti keelt. Nende inimeste toetus on sõna otseses mõttes hindamatu ja ääretult tähtis nii mulle, kohviku loojale, kui ka kõigile selles osalejatele.
Eesti keeles suhtlemist ei asenda miski
Et osata planeerida keelekohvikus osalejate arvu ja taset, alustasin septembris registreerimist. Esimeste kohtumiste ettevalmistamisel kuulsin ka kahtlevaid hääli: ei tule soovijaid kokku, «rong» on juba ära sõitnud ja nii edasi. Aga ikkagi tuli kahele oktoobris korraldatud kohtumisele umbes 40 inimest. Osalejate keeleoskuse tase ulatus algelisest C1ni.
Meie koosviibimised toimuvad mitu korda kuus. Keelekohviku korraldamisega tegelen töövälisel ajal. Koos külalistega, kes on valmis Sillamäele sõitma, paneme paika sobiva kuupäeva ning seejärel annan huvilistele teada järgmise kokkusaamise aja.
Algul levis teave spetsiaalse e-posti kaudu, nüüdseks aga olen loonud Facebookis grupi «Sillamäe eesti keele kohvik».
Kõigi keelekohvikusse tulevate eestlastest külaliste ümber koondub väike osalejate rühm, kelle keeleoskuse tase on sarnane. Selles grupis käib siis vestlus etteantud või ka vabal teemal.
Keelekohvik ei anna ainult võimalust kõnekeelt paremini kätte saada, vaid lubab ületada ka psühholoogilise barjääri, mis kipub omane olema eriti Ida-Virumaa elanikele. Samuti saab sel moel omandada eesti keelt palju meeldivamas õhkkonnas ja positiivsete emotsioonidega. Eestikeelseid tekste lugeda ja eestikeelset kõnelemist kuulata võivad inimesed ka iseseisvalt, aga aktiivset keelesuhtlust ei asenda tõepoolest miski, sest keel tähendabki eelkõige suhtlemist, mitte aga «eksami suulist ja kirjalikku komponenti».
Keelekohviku korraldajana tahaksin ühtlasi kogu südamest tänada Sillamäe keskraamatukogu. Tähtis on meile seegi, et keelekohviku külaliste transpordikulud hüvitab MISA.
Ma tunnen suurt rõõmu, et keelekohvikust on saanud aktiivse kodanikutundega inimeste kohtumispaik, kes tunnevad seesmist vajadust muuta elu Eestis kõigile paremaks. Me oleme alati valmis koostööks ja loodame, et meie kohtumistel osalejate arv tulevikus veelgi suureneb.
Vene keelest eesti keelde ümber pannud Marek Laane


description: Õpetajate Leht 18. novembril 2016:

title: Õpetajate Lehes sel reedel: kutseõppurite toetamine, pärimuskultuur, ettevõtlikud koolid

maintext:
Tahan saada NATO hävitaja piloodiks!
Kutse- ja kõrgkoolist langeb mõnel erialal välja ligi pool alustanutest. Mil määral saab karjääriõpe siin olukorda parandada? Mis muud võimalused peale karjääriõppe võiksid aidata? Selgitusi jagab SA Innove karjääriõppe peaspetsialist Virve Kinkar.
Diferents viib Eestit edasi
Õpetada ettevõtlikkust koolis on hea, aga sellest ei piisa – tuleb kaotada üle-eestilist ettevõtlust pärssivad tegurid, kirjutab Vello Lind, ja hakata müüma päikeseelektrit, nii odavalt kui vähegi võimalik.
Põnev elu äärlinna koolis
Merivälja kooli direktor Kaja Laanmäe kirjutab, missuguseid uusi pedagoogilisi töövõtteid on nende koolis viimasel ajal kasutusele võetud.
Kui päike tuleb välja, nihkub tunni algus edasi
Tartu Raatuse kooli arendusjuht Rene Leiner kirjutab külaskäigust Fääri saarte koolidesse, kus meie uus õpikäsitus on juba ammu argipäev7
Rahvusvaheline rahvusülikool?
Tartu ülikooli õppekavade ingliskeelseks muutmine tekitab professorites küsimusi, tõdeb ajakirjanik Merilyn Säde. Mis saab siin õppinud välistudengitest, kuivõrd on praegused suundumused kooskõlas ülikooli keelepõhimõtete ja eesti keele arengukavaga, kas akadeemiline eesti keel jääb püsima?
Lasteaia aastaring kolme loitsu saatel
Tallinna Komeedi lasteaia direktorit Helin Värtinat ajavad muigama oletused, et pärimuskultuuri tähtsustavas lasteaias tatsatakse ringi pasteldes ja tegeldakse päevad läbi etnograafiaga: «Oleme tänapäeva reaalse elu sees, aga pärimusteemaga oleme oma väikese niši siiski leidnud. Asume pealegi Uue Maailma piirkonnas, eks see boheemlaste kant on ja meid peetakse ka natuke boheemlaslikeks.»
Pärimuskultuuri õpetamine on kodumaa-armastuse õpetamine
«Eesti riik võiks pärimuskultuuri õpetamist rohkem toetada – koolitada pärimuskultuuri õpetajaid ja täiustada kooliprogrammi,» leiab Maavalla Koja liige Ahto Kaasik.
Toimetulekukoolis on kõige tähtsam arendada praktilisi oskusi
Tänavu Tallinna aasta parimaks klassiõpetajaks valitud Maret Mesipuu töötab Hilariuse koolis, kus õpivad toimetuleku õppekava järgi mõõduka ja raske intellektipuudega lapsed. «Ühelt poolt tuleb teha hästi palju praktilist treeningut ja samas inimeste ja isiksustena neid õpilasi tunnustada ja nendega arvestada,» võtab õpetaja kokku oma töö põhimõtted.
Ettevõtlikud koolid vallutavad Eesti
Ida-Viru ettevõtluskeskuses (IVEK) kümne aasta eest alguse saanud haridusprogramm «Ettevõtlik kool» pälvis üleriigilisel aasta õpetaja auhinnagalal aasta hariduse sõbra tiitli. Kuidas on idavirulastel õnnestunud koole-lasteaedu ettevõtlikumaks muuta ja millist hoogu on andnud ettevõtlikkuse ja ettevõtlusõppe arendamise programm? Õpetajate Leht uuris, mida arvavad neli ettevõtlikku naist: IVEK-i juhataja Pille Sööt, «Ettevõtliku kooli» üle-eestiline koordinaator Kristi Krilovs, koolitusjuht Kristi Goldberg ja konsultant/koolitaja Hälis Rooste.
Kiire kohanemine hoiab õpetaja värskena
Ehkki Liina Kollo on pärit Ida-Virumaalt, pelgas ta Jõhvi gümnaasiumi tööle minnes tõsiasja, et bioloogiat tuleb õpetada lisaks eesti noortele ka neile, kelle emakeel on vene keel.
Möödunud aegade kaja
Arheoloog ja arhitektuuriloolane Jaan Tamm tutvustab ühemeheraamatut „Saue. Möödunud aegade kaja», autor Lembit Teinbas. Saue on end ajalukku jäädvustanud küla, mõisa, valla ja ka linnana.


description: Ei teagi, kas sõber Eeriku itk on tema enda initsiatiiv või parteilisel korraldusel kirjutatud valvetekst, kommenteerib riigikogu väliskomisjoni esimees Sven Mikser (SDE) sotsiaalmeedias  Eerik-Niiles Krossi (Reformierakond) kriitikat uue koalitsiooni julgeolekupoliitika pihta.

title: Sven Mikseri vastus Eerik-Niiles Krossile: kas luurekorüfee hindab valitsuse pühendumust dokumentide pikkuse järgi?

maintext:
Pigem see viimane, sest kuidagi ei usu, et vana luurekorüfee tõsiselt arvaks, et valitsuse pühendumust riigi julgeolekule saab adekvaatselt hinnata teksti mahu või sõnavahu põhjal. Sama mõõduga vastates võiks ju väita, et uuele koalitsioonile on julgeolek vanast valitsusest võrratult kõrgem prioriteet, sest seda teemat käsitleb meie leppe kõige esimene peatükk, samas kui Rõivase teise valitsuse tegevusprogrammis tuli vastav teemavaldkond ette alles kuuendana.
Tõsisemalt rääkides lubatagu selgitada: loodav koalitsioon on teadlikult otsustanud, et kogu lepe saab olema senistest lakoonilisem ja selgem, sõnastades üksnes iga valdkonna juhtimise üldpõhimõtted. Tahame vältida tühja kõminat stiilis «kaalume võimalusi asuda planeerima arendamise ja parendamise kava väjatöötamist ja koostame selle mõjude kompleksse analüüsi». Nii oleks küll üsna lihtne venitada valitsuslepe viiekümneleheküljeliseks lõheks, aga valitsuse töö sisule ja kvaliteedile ei annaks see midagi.
Kas Eerik tõesti kardab, et uus valitsus ostab sõduritele üksnes saapad ja jätab sokid ostmata, kuna viimaseid pole koalitsioonileppes eraldi üles tähendatud? Kui nii, siis võin teda siinkohal rahustada: uus koalitsioon ei tee Eesti julgeoleku osas mingeid järeleandmisi ega ühtegi hinnaalandust, vaid pühendub sellele sama tõsiselt kui kõik eelmised. Kus vaja, seal veel kirglikumaltki. Eesti on edaspidigi hästi kaitstud.
Sellele vaatamata usun, et küllap saame siis, kui koalitsioonilepe koos, lugeda veel mitme reformisti-propagandisti ahastavaid tõdemusi, et kui Rõivase valitsuse lepe moodustas 658 kilobaidise PDF-faili, siis Ratase valitsuse oma on kõigest 50 kilone Wordi dokument ning seega tosin korda lahjem.
Ahjaa, kui rääkida veel ka mainitud psühholoogilisest kaitsest, siis Eesti inimeste hulgas paanika külvamise raske töö võiks küll vastastele jätta. Omad saaksid soovi korral rakendada oma andeid ja võimeid Eesti kasuks ka hoopis konstruktiivsemal moel.


description: Tuhandeid aastaid on leidunud neid, kes usuvad, et ühe või teise sündmusega saabub terve maailma häving, traditsiooniliselt on seda oodatud näiteks seoses aastatuhande vahetumisega. Seni on maailmalõpu ootus kulgenud ikka ühe ja sama mustri järgi: oodatud lõppu ei järgne ning igapäevaelu jätkub vana rada pidi.

title: Juhtkiri: Ameerika presidendivalimistele maailmalõppu ei järgne

maintext:
Maailmalõpp ei saabu ka Donald Trumpi valimisega Ameerika presidendiks. Tegemist on ajaloolise hetkega, kuna esimest korda võidab süsteemiväline kandidaat, inimene, kes pole kunagi olnud üheski riigiametis, kes seni on olnud poliitikas tegev vaid rahastajana.
Trumpi puhul on tegemist tugeva ja intelligentse isiksusega, kuid tema nõrkuseks on kogemuse puudumine. Erinevalt tema vastaskandidaadist Hillary Clintonist, kes poliitikas juba aastakümneid, on tema kogemus piirdunud ettevõtluse ja reality-show'dega. Teatud mõttes näitab ka tema valimisvõit tänapäevase ühiskonna irdumist reaalsusest – paljud valijad pole selgelt võimelised tegema vahet reaalsusel ja reality-show’l.
Ameerika sees oodatakse uuelt presidendilt eelkõige seda, et ta tegeleks sisepoliitikaga, ning Trumpi peamine valimislubadus on olnud töökohtade tagasitoomine Ameerikasse. Nagu mujalgi läänemaailmas, on ka Ameerikas viimastel kümnenditel kannatanud traditsioonilised tootmispiirkonnad, kus tööta jäänud inimestel on pikka aega olnud valida, kas kolida ära või elada mitte just kuigi suure töötu abiraha najal.
Donald Trumpile on pandud väga suured ootused: talt ei oodata rohkem ega vähem kui kadunud Ameerika unistuse tagasitoomist. See tähendab, et taastuks usk sellesse, et kui palju tööd teha, on võimalik tagada endale ja oma lähedastele väärikas ja materiaalselt kindlustatud elu. Trump võitis teisipäeval, kuna tal õnnestus inimesi veenda, et see on võimalik, favoriidiseisuses Clinton kaotas, sest temal see ei õnnestunud.
Väljaspool Ameerikat on kõige põletavam küsimus, milliseks kujuneb uue presidendi välispoliitika, mis Ameerika sees mängib teisejärgulist rolli. Trumpi kampaania eelvalimistel ja heitluses Clintoniga oli üles ehitatud nahaalsele populismile, vastandumistele ja isiklikele solvangutele. Tema ettevaatamatud väljaütlemised panid muretsema väga paljud Ameerika liitlased.
Kuid Ameerika presidendi roll erineb oluliselt süsteemivälise kandidaadi rollist, kes kõik oma teel hävitab. Trump ja tulevane asepresident Mike Pence on viimastel kuudel tegelenud varasema silumisega, näiteks on mõlemad korduvalt kinnitanud 10-miljonilise Ameerika poola kogukonna esindajatele, et Ameerika ei jäta oma Ida-Euroopa liitlasi kaitseta ja senine kaitsekoostöö (mh raketikaitse loomine) jätkub.
Selge, et Trump vanaviisi jätkata ei saa. Laias laastus üldistades on tema presidendiajal kaks võimalikku stsenaariumi. Temast võib kujuneda ebapädev juht, kes oleks rohkete lobistide lükata-tõmmata, kellel tekiks konflikt parlamendi kahe koja ja kõrgete riigiametnikega. Tulemuseks oleks kaos ja see, et väljaspool Ameerikat toimuv ei pälviks tähelepanu.
Teine ja tõenäolisem variant on, et Trump võtab vabariiklaste tüüpilise välispoliitilise joone Ameerika huvide kaitseks ning toetab liitlasi. Viimasele stsenaariumile aitab kaasa see, et vabariiklased saavutasid teisipäeval enamuse nii senatis kui ka Kongressis. Sellele viitab kaudselt ühtlasi asjaolu, et Trump, erinevalt Clintonist, on olnud sõjaväe- ja luuretaustaga inimeste soosik. Ametisolevasse presidenti Barack Obamasse on suhtunud nad suure skepsisega.
Veidi kummalistel asjaoludel kujunes enne valimisi Trumpist Venemaa ja selle piiritaguste vasallide ja lihtsalt eksootikaarmastajate soosik. Ka meil Eestis. Siiralt uskuda, et Trump sõbrustaks Putini Venemaaga, võivad vaid naiivsed või põrunud. Arvestades Trumpi temperamenti ja nartsissismi kalduvat iseloomu, oleks Clintoni käitumine ka Kremli jaoks palju etteaimatavam. Ta võib minna palju kergemini näiteks Vene lennukite allatulistamisele Süüria kohal ja põhikaalutluseks selle otsuse vastuvõtmisel võib kujuneda tema enda reiting.
On vähetuntud fakt, kuid kui viimati oli vabariiklane Valges Majas, hoiatas ta, et alustab lennukikandjatelt õhulööke Thbilisile lähenevatele soomukikolonnidele. See mõjus. Võib-olla ongi ohumärk hoopis pigem see, et kahe suurima tuumariigi etteotsa on ühel ajal sattunud tüpaažilt sarnased riigijuhid. Jääb üle loota, et Trumpi puhul oli sellise imidži kujundamise taga teadlik strateegia presidendivalimiste võitmiseks.


authors:
Olav Osolin
Erlend Štaub

description: Avaldame Olav Osolini kiirkokkuvõtte eile uue koalitsiooni pressikonverentsil esitletud tegevusplaanist. Osolini sotsiaalmeediakontole postitatud teksti avaldas ka poliitika.guru.

title: Olav Osolin: lihtsa elu ülevaade valitsuse pressikonverentsist

maintext:
Lihtsa elu ülevaade valitsuse pressikonverentsist:
1) Ratase sõnul on meil nüüd astmeline tulumaks, Tsahkna arvates ei ole. Tegelikult jääb 20% koos 500€ tulumaksuvabastusega alates 2018.
2) Kallid, suure mootoriga autod tuleb kohe ära osta, kuna valitsus kehtestab uue auto maksu, suurtele autodele suurema kui punnidele.
3) Pankasid hakatakse pitsitama (pangamaks ja kasumi väljaviimise maksustamine), aga see teeb rahvale vaid rõõmu, sest pangad on teadupärast sead. Karta on, et pangad enam nii palju kasumit ei näita, kui varem. DNB ja Nord hakkavad ehk kaaluma, kas on ikka mõttekas peakorterit Tallinna tuua.
4) Dividendide osas on kuulda võetud Raasukest, et ettevõtete seisvat raha kätte saada. Eks saab kuulda, mida selle regulaarse dividendimakse all mõeldakse, mida maksutatakse 14 protsendiga.
5) Kodanike pangaintressid maksu alla (hetkel see kedagi ei huvita, küll aga ehk tulevikus, aga siis on see vabastus juba unustatud).
6) Õlu, vein ja suhkrujoogid lähevad kallimaks. Seega tuleb edaspidi Valka sõita suurema autoga. Moosi esialgu veel varuda pole vaja.
7) Gaasiküte kallineb, kuna gaasi aktsiisi tõstetakse. Seega tuleb gaasiga sõitva auto paaki valada jälle diislit, sest diisli aktsiisitõus jääb ära.
8) Trahvid hakkavad sõltuma inimese sissetulekutest. Seega pole rikkal enam kasulik suurt palka näidata ja rooli tuleb panna reisiseltskonna kõige vaesem liige.
9) Terve ports riigiettevõtteid müüakse osaliselt maha (TLN sadam 30 protsenti, Enefit 49 protsenti, EVR Cargo 49 protsenti, riiklik tee-ehitus 100 protsenti). Ju need ostetakse pärast tagasi, kui aktsiad kukuvad, sest muidu järgmistel aastatel selle nipiga valitsus enam kulusid ei kata.
10) Rikkad kodulaenu võtjad saavad lutti, vaene naaber hõõrub selle peale rõõmsalt käsi, sest tal ei muutu midagi.
11) Õpetajate keskmine palk tõuseb 1600 euroni ja Ossinovski tegutsemisvaldkonnas jagatakse veel muidki hüvesid.
12) Sotsmaksu pooleprotsendine alandamine jääb ära. Õige ka. See oli tõesti paras tilu-lilu.
13) Artur Talvik saab oma toetushääle eest vabatahtlikele päästemeeskondadele rohkem pappi, samal ajal kui kohalikele omavalitsustele antakse rohkem riigipappi transpordi jms korraldamiseks.
14) Rahandusministeerium üritab veel kord kokku arvutada, kas kulud ja tulud kuidagi kokku saavad, sest Ratase sõnul üritatakse riigieelarvet tasakaalus hoida, mis iganes see ka ei tähendaks.
15) Tundus, et valitsuses on Keskerakond ja Sotsiaaldemokraatlik erakond, kes olid jätnud enamike positiivsete lubaduste väljakuulutamise suuremeelselt enda hooleks. IRL istus laua taga nagu vaene vingus sugulane, kes üritas Reformierakonnale sõnades kätte maksta, aga lubada polnud tal muud midagi, kui kolme aasta jooksul 300 milli riiklike projektide arendamiseks, sh elamuehitus ja infra.
Homme räägitakse Vabaerakonnaga ja siis tehakse ka ministrid selgeks. Kokkuvõttes ei saa öelda, et uuel luual pole midagi plaanis muuta. Ainus küsimus on, kust selleks raha võetakse, sest kõneks olnud katteallikad ei tundunud nii suured kui õhkupaisatud lubadused. Aga eks seda saa siis juba targemad tuumafüüsikud arvutada.


description: Jõudsalt kasvavale jagamismajandusele takistusi luues piirame paljude uute innovaatiliste lahenduste loomist ja laienemist Eestisse, kirjutab Eesti Jagamismajanduse Liidu esimees Hannes Lents.

title: Hannes Lents: kas seadus peaks toetama kokkuleppevedusid?

maintext:
Eile sai ilmsiks, et riigikogu majanduskomisjon toetab endiselt kokkuleppevedude seadustamist, kokkuleppeveod aga erinevad senisest taksoteenusest ja jäävadki erinema.
Tõsi, tekkinud olukord pole kellelegi meeltmööda. Turul on uus teenus, mis ei sobitu üks-ühele senisesse õigusruumi, kuid mille on praegusel kujul Eestis omaks võtnud kümned tuhanded kasutajad ning sajad teenusepakkujad.
Uued teenused saavad tekkida vaid tänu sellele, et senistes tegevusmudelites esinevad puudused, mida on võimalik efektiivselt lahendada. Uued lahendused ei pane veel kedagi uut teenust kasutama. Kõrgetasemelisest tehnoloogiast on olulisem see, kas väljapakutud lahendus ka reaalselt kasutajate elu paremaks muudab.
On tagurlik sundida uusi teenuseid järgima jäigalt senist süsteemi, mille puudusi uued teenused lahendavad. Sobivate seaduste loomisega saab alustada siis, kui selleks on tekkinud reaalne vajadus. Kiiresti kasvavate tehnoloogiapõhiste ettevõtete areng on tavalise seadusloomeprotsessiga võrreldes väga kiire. Et sellest arengust osa saada ja see ühiskondlikke huve teenima panna, tulebki rahvaesindajatel operatiivselt tegutseda. Kõnealuse eelnõu puhul on tegemist laiema küsimusega, kui seda on kokkuleppeveod ja taksoturg. Huvigruppide ring on oluliselt suurem kui Uber ja taksofirmad. Olen osalenud mitmel kohtumisel riigikogus ja ministeeriumites. Neid uksi on kulutanud ka Taxify, Wisemile, taksoettevõtjad, taksojuhid, kindlustusandjad, liisinguettevõtted ja veel mitmed teised osalised.
Eri huvigruppide seisukohtade esitamine, ettepanekute tegemine ja nende ärakuulamine käibki hea seadusloome juurde. Igaüks, kes sellistes konsultatsioonides on osalenud, teab, et vaid ühe osalise erahuvi teenivat seadust kehtestada on sama hästi kui võimatu. Lisaks ühiskondlikule huvile on igas seaduses põimunud nii ärihuvid kui ka erakondade poliitilised programmid.
Oluline on mõista, et kokkuleppevedude puhul on tegemist täiesti uue teenusega, millel pole seaduses isegi nimetust. Siinkohal saavadki seaduse loojad toetuda senisele kogemusele ning kokkuleppevedusid korraldavate seotud osaliste vajadusele. Seni on erakondade esindajad näinud selles Eesti ühiskonda edasiviivat arengut. Muul juhul poleks nad lahenduse otsimiseks seaduseelnõu menetlemist ette võtnud.
Reguleerimata teenuseid leidub pea igas valdkonnas, kuid tihti lõpetavad need tegevuse enne, kui on suutnud oma potentsiaali realiseerida. Peamine põhjus on ajale jalgu jäänud ning tarbetult piiravad seadused – reeglid, mis teenisid ühiskondlikke huve enne tehnoloogia ja ärimudelite arengut.
Ma ei välistagi, et kehtivad reeglid ahistavad peale uute tulijate ka vanu tegijaid. Muutunud olukorras tasuks needki üle vaadata. Võrdse konkurentsi tagamiseks uutele tulijatele oma aja ära elanud regulatsioonide kehtestamine pole mõistlik.
Kokkuleppevedusid puudutavast seaduseelnõust saab koostöömajandust reguleeriva õigusloome pretsedent Eestis. Seaduse eesmärk ei tohiks olla pidurdada positiivset arengut ning ma ei näe ühtki põhjust, miks riiklikud regulatsioonid ei peaks teenuse innovatsiooni toetama. Jõudsalt kasvavale majandusharule takistusi luues piirame paljude uute innovaatiliste lahenduste loomist ja laienemist Eestisse.


description: BREXIT ja Trump (miskipärast tahaks ka seda kirjutada läbiva suurtähega) on ühe ja sellesama nähtuse eri väljendused. Selle nähtuse nimeks on antielitarism, kirjutab riigiteadlane Karmo Tüür oma blogis.

title: Karmo Tüür: antielitarismi võidukäik

maintext:
Nii nagu enne Ühendkuningriigi, nii nüüd ka USA rahvas on ütlemas rasvast «f*** you'd» n-ö tervemõistuslikule lähenemisele.
Nn arukad, ratsionaalsed, pikemaajalise kasu peale mõtlevad inimesed olid apaatselt kindlad, et «nii ju ometi ei juhtu!» Emotsionaalselt tegutsevad, erutunud vasturähklejad aga tõid lisaks enda häälele ka kaasa veel portsu endasuguseid.
Üha kiiremas tempos muutuvas maailmas tunneb end heitununa järjest enam ja enam inimesi. See heitumus muundub rahulolematuseks selle vastu, mida peetakse (ja tihti õigustatult) kõiges süüdiolevaks. See on nn süsteem, võimulolev eliit «kes on asjad ajanud sinnamaale, kus me praegu oleme». Vähenevad töökohad, tõusevad maksud, migratsioonikriis, sõjad – kõiges selles on ju süüdi keegi. Mitte mina. Süüdi on «nemad», valitsus, parteid, ühesõnaga süsteem. Eliit on süüdi!
See aga tähendab, et surve alla satuvad ka kõik elitaarsena tajutavad projektid, sh ka Euroopa Liit ja NATO. Ning seda erutunud olekut on oi kui hõlbus ära kasutada, rahulolematuid värvata eri lippude alla. Ning mis tegelikult peamine: ühe asja vastu. Süsteemi vastu. Sest süsteemi vastu on lihtne olla. Lihtne ja loomulik ja kangelaslik.


authors:
Marcus Kolga
Veebiajakirja Upnorth.Eu Väljaandja.

description: USA teisipäevaste presidendivalimiste varjus, rahvusvahelise meedia pilgu alt väljas lootsid Eesti koalitsioonivalitsuse opositsiooni juhid kiiresti ja vaikselt lüüa jalad alt kauaaegselt reformierakonna valitsemiselt.

title: Marcus Kolga: Keskerakonna ja Putini kokkulepe ohustab Eesti rahvusvahelist mainet

maintext:
Neil õnnestuski koalitsioon kokku varistada, aga kõige selle ajastus ning valik, kes võiks uut valitsust juhtida, ei saaks halvem ollagi. Nii see kollaps kui ka järgnenud koalitsioonikõnelused on sundinud tõsiselt kukalt kratsima nii eestlasi ennast kui ka Eesti rahvusvahelisi partnereid ja liitlasi.
Traditsiooniliselt Kremli-meelse Keskerakonna vastselt valitud juht Jüri Ratas on juba peaaegu kindlalt kerkinud uueks peaministriks valitsuses, mille moodustavad nähtavasti Keskerakond, sotsiaaldemokraadid ja paremtsentristlik Isamaa ja Res Publica Liit (IRL).
Kui ka senist Reformierakonna juhitud valitsust halvas poliitiline inerts ajal, mil nad viimse pingutusega võimu külge klammerdusid, ei oleks ometi tohtinud Eesti muda loopiva ajakirjanduse sihtmärk olla üksiti ekspeaminister Taavi Rõivas. Vähemalt sama palju süüd lasus koalitsioonivalitsuse partneritel sotsiaaldemokraatidel ja IRL-il, kes lubasid väiklasel ja omakasupüüdlikul nägelemisel ning isiklikel ambitsioonidel tõusta kõrgemale koostööst ja stabiilsusest, mida oleks hädasti vaja aina enam muret tekitavas geopoliitilises kontekstis.
Suurimaks murekohaks on Keskerakonna liikmed ja selle endine esimees Edgar Savisaar, kes on ühtaegu tuntud nii tihedate sidemete poolest Kremliga kui ka korruptsioonisüüdistuste poolest, mis on tervet erakonda juba aastaid tõsiselt vaevanud.
Äkilisus, millega senise koalitsioonivalitsuse liikmed keerasid selja Reformierakonnale ja asusid kosima Kremli-meelset Keskerakonda, on tekitanud rahvusvahelises meedias parasjagu muret. New York Times, Politico, Guardian ja veel mõned suuremad rahvusvahelised väljaanded andsid teada tõsisest ebakindlusest, mida koalitsiooni kokkuvarisemine kaasa toob, ja kõik nad mainisid ära Keskerakonna ajalooliselt Kremlile lähedal asunud seisukohti.
Ka Keskerakonna uus juht ei ole selga pööranud 2004. aasta kokkuleppele, mis sõlmiti erakonna toonase juhi Edgar Savisaare ja Kremli käepikenduse, Vladimir Putini Ühtse Venemaa vahel. Hoopis vastupidi, üks Keskerakonna kõrgemaid juhte, Mailis Reps, sõnas päris äsja, et Keskerakond hoiab Kremli ukse lahti.
Keskerakonna kokkulepe Putini Ühtse Venemaaga tekitas paljudes eestlastes populistliku Keskerakonna suhtes umbusku. Klouniliku neosovjetliku ülespuhutuse tõttu ei ole lääne poliitikud ja analüütikud Savisaart ja Keskerakonda kunagi pidanud tõsiselt võetavateks riigimeesteks. Väljavaade, et nüüd võib Keskerakond asuda koalitsiooni juhtima, ei sea küsimuse alla mitte ainult Eesti järgmise valitsuse tõsiselt võetavust, vaid ka riigi edasise arengusuuna.
Kanada endine kaitseminister Jason Kenney sõnas mulle, et ta oleks «kindlasti mures, kui NATO liikmesriigis võimul oleval erakonnal on ametlik koostööleping Putini erakonnaga Ühtne Venemaa». Ta lisas, et selline leping tõstatab tõsiseid küsimusi ja on praeguses geopoliitilises keskkonnas väga ohtlik.
Kui Taavi Rõivas üleriiklikult näidatud teledebatis sel nädalal aru nõudis, kas Jüri Ratas kavatseb erakonna kokkuleppe Putini parteiga tühistada, ütles viimane sõnaselgelt, et seda ta ei kavatse. Leping olevat tema sõnul «külmutatud», kuni Eesti ja Venemaa suhted jälle paranevad.
Ehk ei olegi siis juhus, et Venemaa suursaadik Eestis ütles päev hiljem, et Kreml suhtub soojalt koostöösse uue Keskerakonna valitsusega. Ta lisas, et «ükskõik millised positiivsed sammud tõstavad kindlasti venemaalaste ja ka naabermaade elanike kindlustunnet», andes kaude mõista, nagu kujutaks Eesti Venemaale agressiivset ohtu.
Samal ajal tuleks paremtsentristliku IRL-i liikmetele meelde tuletada, et üks nende juhte, Marko Mihkelson, kes praegu esindab oma erakonda koalitsioonikõnelustel, ütles 2004. aastal Keskerakonna ja Ühtse Venemaa kokkuleppe kohta, et «lõimides ennast Ühtse Venemaaga, tunnustab Keskerakond autoritaarset võimu Venemaal ning agressiivset välispoliitikat naabrite suunas.»
Läbirääkimiste ajal positsioonide pärast võideldes peaks Eesti erakondade juhtidel igati selge olema, et nad ei saa tõsta võimule erakonda, mis keeldub tühistamast koostöölepet Venemaa autokraatlike imperialistidega. Vastasel juhul seataks löögi alla usaldusväärsus, Eesti ennustatav käitumine ja kindel kurss meie liitlaste silmis, isegi tõik, et meist on saanud kogu Baltikumis läänelike väärtuste, vabaduse ja demokraatia juhtriik.
Ka Keskerakonna paljud tavapärased seisukohad kipuvad sarnanema Vladimir Putini Ühtse Venemaa omadega. Kas kavatseb uus Keskerakonna valitsus näiteks keerata selja Nõukogude repressioonide ja küüditamiste ohvrite riiklikule mälestamispäevale? Kas Keskerakonna valitsus surub läbi erakonna tahtmise ja loobub e-valimistest? Kas toetatakse edasi Keskerakonna Kremli-meelseid propagandakanaleid, eelkõige Tallinna TV-d ja ajalehte Kesknädal? Kas pakutakse meeleheites lausa ministrikohta ühele Keskerakonna ägedalt Eesti-vastasele juhile Yana Toomile?
Mis tahes kokkulepe Keskerakonnaga peab minimaalselt sisaldama nõuet tühistada nende koostöölepe Vladimir Putiniga. Kui seda ei tehta, saadab see vastutustundetult ohtliku sõnumi eestlastele, meie liitlastele ja mis kõige hullem, Vladimir Putinile endale.
Inglise keelest eesti keelde ümber pannud Marek Laane
Marcus Kolga on digitaalkommunikatsiooni strateeg, inimõiguste aktivist, kirjamees ja auhindu pälvinud dokumentaalfilmide autor. Ta on veebiajakirja ja portaali UpNorth.eu väljaandja.
Kanada endine kaitseminister: selline leping tõstatab tõsiseid küsimusi ja on praeguses geopoliitilises keskkonnas väga ohtlik.


authors:
Mihhail Lotman
Semiootik
Irli Liige

description: Jedinaja Rossija (Ühtne Venemaa – toim) parteiks nimetatud Venemaa võimukonstruktsiooni Eesti partneril vahetus esimees. Olgu igaks juhuks siinkohal märgitud, et Jedinaja Rossija puhul ei ole tegemist lääne mõistes erakonnaga, vaid sellise moodustisega, nagu oli SED (Sotsialistlik Ühtsuspartei Saksa DVs); see analoogia pole juhuslik: Putin, kelle romantiline KGB nooruspõlv seal möödus, on sealt võtnud šnitti nii mõneski valdkonnas, kirjutab semiootik Mihhail Lotman (IRL) oma blogis.

title: Mihhail Lotman: ajame Eesti asja. Koos Ühtse Venemaaga (?)

maintext:
Normaalses ühiskonnas ei tohiks sellise erakonna esimehevahetus kedagi eriti erutada ega tekitada tühja koha pealt valitsuskriisi. Paraku aga Jedinaja Rossija noorempartner Eesti Keskerakond on meie riigi üks suuremaid erakondi, riigikogus on ta saadikute arvuga teisel kohal ning osal lühinägelikel poliitikutel tekkis kihk vastlahutatud olendile kohe kosja minna.
Veelgi enam, sotside esimees Jevgeni Ossinovski, keda ma ükskord eksikombel nimetasin eeskujulikult eestimeelseks poliitikuks (olgu mul seepärast häbi), näeb sotsialistliku revolutsiooni aastapäeva tähistades juba Jüri Ratases järgmist peaministrit. See samm ei ole üksnes lühinägelik, vaid ka ohtlik, relvadega ei mängita.
Keskerakondlased eitavad sitkelt nagu partisanid ülekuulamisel partnerlusleppe toimimist, see olevat külma saanud. Seda juttu võivad nad rääkida Tšubikovile. Leping toimib suurepäraselt: Yana Toom transleerib vene propaganda seisukohti nii Tallinnas (nt siin) kui Brüsselis ning tundub, et Keskerakonnas ei häiri see kedagi. Jedinaja Rossija saadab oma külvivolinikke toetama Savisaart fašistliku liberalismi vastu (leidsid muidugi ka väärilise esindaja, Milonov on tuntud kloun, keda ei võeta tõsiselt isegi Venemaal). Ning põhiline: kui sellel lepingul ei ole mingit, no absoluutselt mitte mingit tähendust, siis miks hoiab Keskerakond sellest kümne küünega kinni?
Öeldu ei tähenda, et mul ei ole etteheiteid Reformierakonnale ja praegusele valitsusele. Reformierakond on ise korduvalt oma koalitsioonipartneritega käitunud reeturlikult ning meil ei ole põhjust seda unustada. Kuid veel vähem on põhjust sellest eeskuju võtta. Kui ma omal ajal liitusin Res Publica erakonnaga, paelusid mind mitmed nende põhimõtted, kaasa arvatud need, mida Juhan Parts pidevalt rõhutas: riigimehelikkus ja aus valitsemine. Kas tõepoolest ei leia Isamaa 2.0 nende väärtuste jaoks kohta?


description: Dokumentide võltsimises ja kelmuskatses süüdistatavate ärimeeste Toomas Niinemäe ja Ivo Parbuse süüasi ei jõua ilmselt sel aastal kohtulikule arutlusele, ütles uurija Postimehele.

title: Postimees 1995. aastal: Parbuse ja Niinemäe süüasi jõuab kohtusse järgmisel aastal

maintext:
15. detsembril saab täis esmane juurdluse lõpuleviimise tähtaeg, et selgitada Toomas Niinemäe ja Ivo Parbuse süüd AS Duole kuuluva Oma raadio aktsiate müümisel toimepandud dokumendi võltsimises ja kelmusekatses. Kuid selle ajaga uurijad lõpule ei jõua.
Oktoobri alguses püüdsid Oma raadio omanikud Toomas Niinemäe, Ivo Parbus ja Vello Kuhi müüa 90% raadio aktsiatest Kalvi Osipovile, et pääseda vastutusest ebaõnnestunud äriprojekti pärast.
AS Duo aktsiate müügi fiktiivne leping sõlmiti vale isikutunnistuse alusel, Osipov on keskkriminaalpolitsei andmetel kevadest saadik Taanis. Lepingus oli vale ka Osipovi kodune aadresss ja järeletehtud tema allkiri. Aktsiate müügiga tegelema oli AS Duo aktsionäride üldkoosolek volitanud Ivo Parbuse.
16. oktoobril vahistas Haapsalu politsei Niinemäe ja päev varem oli vahistatud Parbus. Tallinna Palace-hotelli direktor, Eesti väikeettevõtete assotsiatsiooni president ja tööandjate ühenduste keskliidu asepresident Niinemäe viibis kaheksa päeva Taebla arestimajas. Tallinna ringkonnakohus on otsustanud, et Niinemäe vahi all hoidmine oli põhjendamatu ja pärast kriminaalasja arutamise lõppu kavatseb Niinemäe ebaseadusliku vahistamisega seotud inimesed kohtusse kaevata.
16.11.1995


description: Kuuldub, et Soome endine rindemeeste liidu esimees on mõne aja eest pöördunud ühe valitsusliikme poole küsimusega, kas Soome annaks eesti vabadussõjalastele varjupaika, kui need peaks tulema Soome. Vastus olevat olnud jaatav.

title: Postimees 1934. aastal: Sirgu põgenemise kaastegelasi Soomes?

maintext:
Soomest kuuldub veel, et seal pole teateid Artur Sirgu maandumise kohta Soomes. Soomes ollakse teadlikud, et Eestis ollakse arvamisel, et Sirk, kui tal õnnestus Eestist pääseda, suundus Soome. Selle tõttu Soomes valitseb asja vastu sensatsiooniline huvi. Soome ajalehed on võtnud kõik oma teadetehankimise osavuse kätte, et teistest varem leida üles Sirku, kuid need pingutused pole seni veel annud tagajärgi.
Soomes valitseb ka arvamine, eriti Soome väerinnameeste vahetalitaja-osa pärast Soome valitsusega, et Sirgu üle piiri tulemise loosse peab olema segatud ka Soome vastava liikumise tegelasi.
Liiguvad aga kuuldused, et Sirk olevat tõesti Eestist pääsenud põgenema, kuid ta viibivat praegu kusagil Soome skäärides peidus ustavate inimeste juures ning ootavat aega, mil ilmuda võib linnadesse. Arvatakse, et peetakse tarvilikuks temal mõni aeg lasta oodata, kuni tema suhtes tehakse kas Soomes või mujal tarvisminevaid eeltöid.
Tallinna piirivalve ringkondadest kuuldub, et päevadel enne Sirgu põgenemist olevat olnud merel märgata mõne kiirmootorpaadi liikumist, mida piirivalve ka silmas pidanud, kuid puudunud andmed, et nende liikumist ühendusse seada Sirgu põgenemisega.
15.11.1934


authors:
Sulev Oll
Pressinõukogu Aseesimees

description: Pressinõukogu arutas Urve Palo kaebust Postimehes 9. mail 2016 ilmunud artikli „Kes rääkis mida Tallinna Sadama uurimiskomisjonile?“ peale ja otsustas, et leht rikkus head ajakirjandustava.

title: Postimees rikkus head ajakirjandustava

maintext:
Artiklis on juttu Tallinna Sadama uurimiskomisjonis räägitust. Artikkel vahendab endiste ministrite ja Tallinna Sadama nõukogu liikmete ütlusi, teiste seas ka Urve Palo oma.
Urve Palo kaebas Pressinõukogule, et artiklis on esitatud faktina asjaolu, et tema kui asjaosaline on keeldunud ütlemast, kas kapo on soovitanud Tallinna Sadama juhatus tagasi valida või uute kuritegude ärahoidmiseks välja vahetada. Urve Palo kinnitusel on tegemist ebaõige faktiga, sest seda küsimust ei ole talle kunagi esitatud. Kaebaja ei ole rahul, et talle ei antud võimalust artiklis olevat väidet kommenteerida.
Postimees vastas Pressinõukogule, et tegelikkuses keeldusid ajakirjaniku poolt konkreetsele küsimusele vastamast Remo Holsmer ja kaitsepolitsei, tuues ettekäändeks riigisaladuse. Urve Palo ei vastanud lehe väitel telefonikõnedele. Postimees märkis, et artiklis ei ole öeldud, et Urve Palo keeldus küsimusele vastamast. Leht lisas, et kaebaja ei ole seoses selle artikliga võtnud toimetusega ühendust egas esitanud oma vastulauset.
Pressinõukogu otsustas, et Postimees rikkus ajakirjanduseetika koodeksi punkti 4.2., mis näeb ette, et konflikti sisaldava materjali puhul peab ajakirjanik ära kuulama kõik osapooled. Pressinõukogu hinnangul oleks pidanud Urve Palolt kommentaari küsima.