description: Reedel ja laupäeval sõidetud 49. Saaremaa ralli lõpetas kümme saarlaste ekipaaži, viis jäid erinevatel põhjustel raja äärde. Üldarvestuses pälvis kõrge viienda koha Timmu Kõrge – Kaido Kaubi, märkimisväärselt sõitsid ka Ken Torn – Riivo Mesila (15.) ja Rasmus Uustulnd – Kuldar Sikk (28.). Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Sport
MEIE MAA TV: Kõrge parima saarlasena viies
Esmaspäev, 10. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Esmaspäev, 10. oktoober 2016. Sellise vigase “taguotsaga” sõitsid Timmu Kõrge ja Kaido Kaubi terve teise päeva ja jõudsid finišisse viiendana. FOTO: Valmar Voolaid Reedel ja laupäeval sõidetud 49. Saaremaa ralli lõpetas kümme saarlaste ekipaaži, viis jäid erinevatel põhjustel raja äärde. Üldarvestuses pälvis kõrge viienda koha Timmu Kõrge – Kaido Kaubi, märkimisväärselt sõitsid ka Ken Torn – Riivo Mesila (15.) ja Rasmus Uustulnd – Kuldar Sikk (28.).
Järjekordne Saaremaa ralli on jälle möödanikuks saanud. Saarlastel seekord poodiumile küll asja ei olnud, kuid Timmu Kõrge – Kaido Kaubi sõit Ford Fiesta R5-ga väärib igati tunnustust. Etapivõit Koimlas ja teine koht Kuressaare linnakatsel on selle veenvaks kinnituseks.
Kõrgel ei olnud lihtne sellise vähese ajaga Fordi sõiduomadustega harjuda ja eks vajab veel lihvi ka koostöö Kaubiga. Kõrge ütles enne rallit Meie Maale, et koht kuue hulgas on nende miinimumeesmärgiks ja see sai täidetud.
Eks mõned fännid ole viimasel ajal Tänaku ja Kõrge rallivõitudega võib-olla pisut ka ära hellitatud ja oli kuulda ka arvamusi, et Kõrgel ja Tornil oleks võinud paremini minna. Samas sõitsid ka Ken Torn ja Riivo Mesila oma Ford Fiesta R2-ga igati väärikalt ja pidasid ägedat lahingut võimsama autoga sõitnud Gustav Kruudaga.
Oma klassi teise koha nad ometi saavutasid ja see on väärtus omaette. Korraliku sõidu tegi ka Rasmus Uustulnd, kes tegi koostööd Ott Tänaku endise kaardilugeja Kuldar Sikuga. EMV 3 klassi viienda ja üldarvestuse 28. kohaga võib ka tema tõenäoliselt rahul olla.
Plangi võitis, Koitla koges ebaõnne
Ralli võit läks seekord ekipaažile Siim Plangi – Marek Sarapuu (Mitsubishi Lancer Evo X), kellel kulus kõigi kümne kiiruskatse (120,3 km) läbimiseks aega pisut üle tunni ehk täpsemalt 1:00.46,6.
Tänu Rainer Ausi – Simo Koskineni (Mitsubishi Lancer Evo IX) rehvipurunemisele seitsmendal ehk Leedri katselkatsel said üldarvestuses teise koha rallipaar Miko Niinemäe – Martin Valter (Škoda Fabia R5), kes kaotas Plangile 54,7 sekundiga. Aus oli lõpuks kolmas ja kaotas omakorda Niinemäele 7,4 sekundit.
Ajaliselt tundus Plangi ralli võit tõesti kindlana, kuid oma pitseri vajutas sellele Kaspar Koitla – Andres Otsa (Škoda Fabia R5) katkestamine. Nimelt olid Koitla – Ots ralli peale esimest päeva üldliidrid. Laupäeval oli nende edu pärast 12,49 km pikkust Pidula katsevõitu Plangi ees 15,7 sekundit.
Kuid hästialanud rallile sai saatuslikuks viies katse Pahapillil, kus haugati üht kurvi liiga optimistlikult ja sõideti rajalt välja. Auto sai puud riivates vigastada ja nii tuli Koitlal Saaremaa ralli liidrikohalt katkestada.
Kõrge ees neljandana lõpetasid soomlased Eerik Pietarinen – Juhana Raitanen (Mitsubishi Lancer Evo IX), kes kaotasid Ausile kindlalt 48,3 sekundiga. Kõrge kaotas viiendana põhjanaabritele 24,7 sekundiga ja kuuendana lõpetanud Läti-Vene rallipaar Aleksejs Ostanins – Andrey Arefev (Mitsubishi Lancer Evo X) olid samuti üsna turvalisel 20,5 sekundi kaugusel.
Hotellides tühistati bronne
Kokku sai lõpuaja kirja 92 ekipaaži, katkestas 32, neist viis olid saarlased. Kõige kibedamalt läks ehk Karl Jalakal ja Rando Targal, kes jäid oma BMW-ga kuuenda katse starti hiljaks. “Nojah, Karli autot oli vaja pisut putitada ja seetõttu jäid nad tõesti hiljaks. Eelmistel Eestis sõidetud rallidel oleksid nad starti lubatud, aga seekord mitte, sest hilinemine oli pikem kui 15 minutit, mis olla nüüd uuemate Euroopa reeglite järgi keelatud,” kommenteeris Karli isa Toomas Jalakas Meie Maale. Mine tea, milleks selline kooliraha võib tulevikus kasulikuks osutuda.
Pisut pettunud oli ka Lembit Soe, kel jäi lõpuni sõita vaid kolm katset. “Käändtelje purunemine ei lubanud meil kahjuks jätkata, aga loodame, et juubelirallil tuleme ikka korraliku tulemusega lõpuni,” rääkis vanameister.
“Rahvast oli raja ääres vähem mitte tugeva tuule pärast, sest ilmaga on enamus alati arvestanud, vaid näpuga tuleb näidata meie praeguse kasina praamiühenduse peale. Tean ka seda, et Kuressaare hotellides oli küllalt palju bronnidest loobumisi,” lisas Soe.
Saaremaa sõitjate tulemused
(üldkoht, koht oma võistlusklassis, piloot, kaardilugeja, auto)
5. (3. EMV 1) Timmu Kõrge / Kaido Kaubi Ford Fiesta R5
15. (2. EMV 3) Ken Torn / Riivo Mesila Ford Fiesta R2
28. (5. EMV 3) Rasmus Uustulnd / Kuldar Sikk Ford Fiesta R2
56. (6. EMV 5) Kermo Laus / Kauri Pannas Nissan Sunny
62. (9. EMV 4) Gert Virves / Mihkel Raudsepp Opel Astra
70. (13. EMV 4) Erkko East / Margus Brant Honda Civic Type-R
82. (13. EMV 3) Kenneth Sepp / Tanel Kasesalu Ford Fiesta R2
85. (16. EMV 4) Raigo Reimal / Magnus Lepp Volkswagen Golf
86. (17. EMV 4) Chrislin Sepp / Karl-Artur Viitra Honda Civic Type-R
89. (19. EMV 4) Rando Turja / Ain Sepp Lada VFTS
Katkestajad
1. katsel (väljasõit) Lauri Peegel / Andres Tammel Honda Civic
4. katsel (tehn. probleem) Tauri Pihlas / Ott Kiil Toyota Starlet
5. katsel (käigukast) Janar Tänak / Janno Õunpuu Lada S1600
6. katsel (jäid starti hiljaks) Karl Jalakas / Rando Tark BMW Compact
8. katsel (käändtelg) Lembit Soe / Ahto Pihlas Toyota Starlet Järjekordne Saaremaa ralli on jälle möödanikuks saanud. Saarlastel seekord poodiumile küll asja ei olnud, kuid Timmu Kõrge – Kaido Kaubi sõit Ford Fiesta R5-ga väärib igati tunnustust. Etapivõit Koimlas ja teine koht Kuressaare linnakatsel on selle veenvaks kinnituseks.Kõrgel ei olnud lihtne sellise vähese ajaga Fordi sõiduomadustega harjuda ja eks vajab veel lihvi ka koostöö Kaubiga. Kõrge ütles enne rallit Meie Maale, et koht kuue hulgas on nende miinimumeesmärgiks ja see sai täidetud.Eks mõned fännid ole viimasel ajal Tänaku ja Kõrge rallivõitudega võib-olla pisut ka ära hellitatud ja oli kuulda ka arvamusi, et Kõrgel ja Tornil oleks võinud paremini minna. Samas sõitsid ka Ken Torn ja Riivo Mesila oma Ford Fiesta R2-ga igati väärikalt ja pidasid ägedat lahingut võimsama autoga sõitnud Gustav Kruudaga.Oma klassi teise koha nad ometi saavutasid ja see on väärtus omaette. Korraliku sõidu tegi ka Rasmus Uustulnd, kes tegi koostööd Ott Tänaku endise kaardilugeja Kuldar Sikuga. EMV 3 klassi viienda ja üldarvestuse 28. kohaga võib ka tema tõenäoliselt rahul olla.Ralli võit läks seekord ekipaažile Siim Plangi – Marek Sarapuu (Mitsubishi Lancer Evo X), kellel kulus kõigi kümne kiiruskatse (120,3 km) läbimiseks aega pisut üle tunni ehk täpsemalt 1:00.46,6.Tänu Rainer Ausi – Simo Koskineni (Mitsubishi Lancer Evo IX) rehvipurunemisele seitsmendal ehk Leedri katselkatsel said üldarvestuses teise koha rallipaar Miko Niinemäe – Martin Valter (Škoda Fabia R5), kes kaotas Plangile 54,7 sekundiga. Aus oli lõpuks kolmas ja kaotas omakorda Niinemäele 7,4 sekundit.Ajaliselt tundus Plangi ralli võit tõesti kindlana, kuid oma pitseri vajutas sellele Kaspar Koitla – Andres Otsa (Škoda Fabia R5) katkestamine. Nimelt olid Koitla – Ots ralli peale esimest päeva üldliidrid. Laupäeval oli nende edu pärast 12,49 km pikkust Pidula katsevõitu Plangi ees 15,7 sekundit.Kuid hästialanud rallile sai saatuslikuks viies katse Pahapillil, kus haugati üht kurvi liiga optimistlikult ja sõideti rajalt välja. Auto sai puud riivates vigastada ja nii tuli Koitlal Saaremaa ralli liidrikohalt katkestada.Kõrge ees neljandana lõpetasid soomlased Eerik Pietarinen – Juhana Raitanen (Mitsubishi Lancer Evo IX), kes kaotasid Ausile kindlalt 48,3 sekundiga. Kõrge kaotas viiendana põhjanaabritele 24,7 sekundiga ja kuuendana lõpetanud Läti-Vene rallipaar Aleksejs Ostanins – Andrey Arefev (Mitsubishi Lancer Evo X) olid samuti üsna turvalisel 20,5 sekundi kaugusel.Kokku sai lõpuaja kirja 92 ekipaaži, katkestas 32, neist viis olid saarlased. Kõige kibedamalt läks ehk Karl Jalakal ja Rando Targal, kes jäid oma BMW-ga kuuenda katse starti hiljaks. “Nojah, Karli autot oli vaja pisut putitada ja seetõttu jäid nad tõesti hiljaks. Eelmistel Eestis sõidetud rallidel oleksid nad starti lubatud, aga seekord mitte, sest hilinemine oli pikem kui 15 minutit, mis olla nüüd uuemate Euroopa reeglite järgi keelatud,” kommenteeris Karli isa Toomas Jalakas Meie Maale. Mine tea, milleks selline kooliraha võib tulevikus kasulikuks osutuda.Pisut pettunud oli ka Lembit Soe, kel jäi lõpuni sõita vaid kolm katset. “Käändtelje purunemine ei lubanud meil kahjuks jätkata, aga loodame, et juubelirallil tuleme ikka korraliku tulemusega lõpuni,” rääkis vanameister.“Rahvast oli raja ääres vähem mitte tugeva tuule pärast, sest ilmaga on enamus alati arvestanud, vaid näpuga tuleb näidata meie praeguse kasina praamiühenduse peale. Tean ka seda, et Kuressaare hotellides oli küllalt palju bronnidest loobumisi,” lisas Soe.(üldkoht, koht oma võistlusklassis, piloot, kaardilugeja, auto)5. (3. EMV 1) Timmu Kõrge / Kaido Kaubi Ford Fiesta R515. (2. EMV 3) Ken Torn / Riivo Mesila Ford Fiesta R228. (5. EMV 3) Rasmus Uustulnd / Kuldar Sikk Ford Fiesta R256. (6. EMV 5) Kermo Laus / Kauri Pannas Nissan Sunny62. (9. EMV 4) Gert Virves / Mihkel Raudsepp Opel Astra70. (13. EMV 4) Erkko East / Margus Brant Honda Civic Type-R82. (13. EMV 3) Kenneth Sepp / Tanel Kasesalu Ford Fiesta R285. (16. EMV 4) Raigo Reimal / Magnus Lepp Volkswagen Golf86. (17. EMV 4) Chrislin Sepp / Karl-Artur Viitra Honda Civic Type-R89. (19. EMV 4) Rando Turja / Ain Sepp Lada VFTS1. katsel (väljasõit) Lauri Peegel / Andres Tammel Honda Civic4. katsel (tehn. probleem) Tauri Pihlas / Ott Kiil Toyota Starlet5. katsel (käigukast) Janar Tänak / Janno Õunpuu Lada S16006. katsel (jäid starti hiljaks) Karl Jalakas / Rando Tark BMW Compact8. katsel (käändtelg) Lembit Soe / Ahto Pihlas Toyota Starlet
Veel artikleid samast teemast »


description: Minu lapsepõlves Alutaguse serval said omaseks mitmed toredad lilled. Väga tavalised olid näiteks kullerkupud, kurekellad (keda me konnakübarateks kutsusime) ja harilik kuutõverohi. Liigid, millest ma veerandsaja aasta eest Hiiumaale kolides ilma jäin. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kuutõverohu jahil

maintext:
Loodus
Kuutõverohu jahil
Laupäev, 22. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Minu lapsepõlves Alutaguse serval said omaseks mitmed toredad lilled. Väga tavalised olid näiteks kullerkupud, kurekellad (keda me konnakübarateks kutsusime) ja harilik kuutõverohi. Liigid, millest ma veerandsaja aasta eest Hiiumaale kolides ilma jäin.
Nad kasvavad küll siingi, ent harva, niisama suvaliselt metsas ette ei satu. Muidugi on siin omad lilled, erinevad orhideed ja puha, kuid lapsena sisse harjunud õites on mõistagi oma nostalgiline võlu.
Konnakübarat pole ma tänini Hiiumaal näinud, kui muidugi aias kasvatatavad välja arvata. Kullerkupud leidsin aastate eest juhatuse peale ühelt Kerema pärnapuisniidult. Aga kuutõverohud?
Kuutõverohtusid on Eestis, sealhulgas Hiiumaal tegelikult kahte liiki. Siin saarel näikse tavalisem olevat suuremakasvulisem, kuni kolme jala kõrgune uhke puisniitude-salumetsade asukas mitmeõiene kuutõverohi.
Seda olen Hiiumaal paaris kohas ka trehvanud. See on rohkem Lääne-Eesti lill, mandril on tavalisem kuni kahe jala kõrgune, varrel üksikult rippuvate lõhnavate õitega harilik kuutõverohi. Seesama, mis oli argine mu lapseea kodu kõrval metsas.
Toona oli seal hoopis erilisem mitmeõiene kuutõverohi. Sarnane harilikule, ent ühe memme aias nähtuna tohutu võõrapärase gigandina mõjuv.
Nõndaks, tegelikult kasvab harilik kuutõverohi ka Hiiumaal. Suve algul sain mukudelt, kel kõikvõimalikud Hiiumaa salasopid ja taimeaarded üles on otsitud, paar vihjet. Et näiteks Helmerseni kivide juures kasvavat see liik. Ja Prählal ka. Seal, kui piki Nuutri vasakkallast ülesvoolu minna, siis peaks ette jääma.
Leidsingi otsitavad
Nüüd, septembri viimasel pühapäeval võtsin asja käsile. Prähla silla juurest viis rada kohe metsa. Esialgu oli see lausa suurepäraselt lopsakas.
Aina sanglepad, kõrged pihlapuud ja kõrvalt talupuude seemneist sirgunud varjukad vahtrad.
Maapinda kattis rohiroheline jänesekapsamuster. Pruunistunud maikellukesed punasid oma mürgiseid marju.
Ka ussilakka jagus. Sõnajalad küünitasid tumeda jõevee kohale. Ja juba sealsamas Prähla talu vastaskaldal jäidki ette otsitavad. Kaks väikest rühma kuutõverohtu. Ent uskumatult lopsakad, kuni põlvekõrgused.
Olid ikka harilik, mitte mitmeõiene? Lapseast mäletan neid nagu justkui väiksemana.
Kuid võibolla segavad ka mõne aasta tagused mälupildid Lõuna-Soomest, kus harilik kuutõverohi vohas tihe-tihedate madalavõitu piklike kogumikena graniitkaljude pragudes, seda isegi ühel Helsingi väikesel saarel.
Eks ta imelik ole, seda vana tuttavat vahepeal isegi teab kus Soome kaljudel nähtud, aga Hiiumaal elades nüüd alles veerand sajandi järel.
Katkendlik rada juhatas edasi. Suur salumetsalik lopsakus asendus põhjamaise okasmetsaga, kus ainsana tõid meeldivat lehehaljust mõned sarapuud. See-eest olid vee kohale kaarduvad kuused õige jämedad.
Jõesäng kulges sügavate kallaste vahel, ühel pool mäenõlv, siin küljes kahtlane vall.
Ju on siin kunagi süvendust-sirgendust tehtud.
Eemal paremal kulges sinka-vinka soot – vana Nuutri säng?
Kasvavad ka kehval pinnasel
Kuid ka see sügavale maapinda lõikuv inimese poolt kohendatud org oli meeleolukas. Ajuti vulises vesi ette jäävas puurisus. Pöögisõnajalgade (metssõnajalgade) ainulaadse ilmega lehemosaiik kaldail kippus juba sügiseselt koltuma.
Seevastu naistesõnajalgade lehtrid haljendasid rinnakuil veel õige suviselt. Jagus ka ohtest ning laiuvat sõnajalga. Ja silmapaistva välimusega kraavtarna, kollakad pead rippu.
Ning siis, just enne palksilda tuli uuesti kuutõverohtu. Päris kindlasti harilikku, sest üsna väheldased olid nad ja ühekaupa viljadeta raod vartel.
Maapinnaks, millel nad hakkama peavad saama, purukuiv liivasuss.
Kõrgemad varred ulatusid siiski poolde säärde. Igatahes vähe oli neid seal, justkui rõhutades, et pole harilik kuutõverohi Hiiumaal väga harilik teps mitte.
Kuutõverohtude naabriks olid seal muuseas jänesekapsad, kannikesed, sinililled, leselehed ja pöögisõnajalad. Ent neidki õige katkendlikult, jättes ümbrusest põhjamaiselt kasina mulje.
Jalutades veel veidi allavoolu, kohtasin kõige tipuks saluheina. Sedasama, kellega sain tuttavaks tänavu ühel ilusal aprillipäeval Kapasto hammasjuurepärnikus.
Vahepeal olen jõudnud saluheina silmata Tõrvanina matkaraja ääres. Ning nüüd siin Nuutri kaldal.
Sedasi näib, et see tore lopsaka lehega kõrreline polegi Hiiumaal nii harva ette jääv, kui levikukaardi järgi võiks arvata.
Siit ülesvoolu hakkas Nuutri juba looduslikke lookeid viskama.
Ent edasise avastusretke lükkasin kuhugi tulevikku. Ega liiga palju huvitavat maksagi ühte päeva kuhjata. Autor: Tapio Vares Laupäev, 22. oktoober 2016.Nad kasvavad küll siingi, ent harva, niisama suvaliselt metsas ette ei satu. Muidugi on siin omad lilled, erinevad orhideed ja puha, kuid lapsena sisse harjunud õites on mõistagi oma nostalgiline võlu.Konnakübarat pole ma tänini Hiiumaal näinud, kui muidugi aias kasvatatavad välja arvata. Kullerkupud leidsin aastate eest juhatuse peale ühelt Kerema pärnapuisniidult. Aga kuutõverohud?Kuutõverohtusid on Eestis, sealhulgas Hiiumaal tegelikult kahte liiki. Siin saarel näikse tavalisem olevat suuremakasvulisem, kuni kolme jala kõrgune uhke puisniitude-salumetsade asukas mitmeõiene kuutõverohi.Seda olen Hiiumaal paaris kohas ka trehvanud. See on rohkem Lääne-Eesti lill, mandril on tavalisem kuni kahe jala kõrgune, varrel üksikult rippuvate lõhnavate õitega harilik kuutõverohi. Seesama, mis oli argine mu lapseea kodu kõrval metsas.Toona oli seal hoopis erilisem mitmeõiene kuutõverohi. Sarnane harilikule, ent ühe memme aias nähtuna tohutu võõrapärase gigandina mõjuv.Nõndaks, tegelikult kasvab harilik kuutõverohi ka Hiiumaal. Suve algul sain mukudelt, kel kõikvõimalikud Hiiumaa salasopid ja taimeaarded üles on otsitud, paar vihjet. Et näiteks Helmerseni kivide juures kasvavat see liik. Ja Prählal ka. Seal, kui piki Nuutri vasakkallast ülesvoolu minna, siis peaks ette jääma.Nüüd, septembri viimasel pühapäeval võtsin asja käsile. Prähla silla juurest viis rada kohe metsa. Esialgu oli see lausa suurepäraselt lopsakas.Aina sanglepad, kõrged pihlapuud ja kõrvalt talupuude seemneist sirgunud varjukad vahtrad.Maapinda kattis rohiroheline jänesekapsamuster. Pruunistunud maikellukesed punasid oma mürgiseid marju.Ka ussilakka jagus. Sõnajalad küünitasid tumeda jõevee kohale. Ja juba sealsamas Prähla talu vastaskaldal jäidki ette otsitavad. Kaks väikest rühma kuutõverohtu. Ent uskumatult lopsakad, kuni põlvekõrgused.Olid ikka harilik, mitte mitmeõiene? Lapseast mäletan neid nagu justkui väiksemana.Kuid võibolla segavad ka mõne aasta tagused mälupildid Lõuna-Soomest, kus harilik kuutõverohi vohas tihe-tihedate madalavõitu piklike kogumikena graniitkaljude pragudes, seda isegi ühel Helsingi väikesel saarel.Eks ta imelik ole, seda vana tuttavat vahepeal isegi teab kus Soome kaljudel nähtud, aga Hiiumaal elades nüüd alles veerand sajandi järel.Katkendlik rada juhatas edasi. Suur salumetsalik lopsakus asendus põhjamaise okasmetsaga, kus ainsana tõid meeldivat lehehaljust mõned sarapuud. See-eest olid vee kohale kaarduvad kuused õige jämedad.Jõesäng kulges sügavate kallaste vahel, ühel pool mäenõlv, siin küljes kahtlane vall.Ju on siin kunagi süvendust-sirgendust tehtud.Eemal paremal kulges sinka-vinka soot – vana Nuutri säng?Kasvavad ka kehval pinnaselKuid ka see sügavale maapinda lõikuv inimese poolt kohendatud org oli meeleolukas. Ajuti vulises vesi ette jäävas puurisus. Pöögisõnajalgade (metssõnajalgade) ainulaadse ilmega lehemosaiik kaldail kippus juba sügiseselt koltuma.Seevastu naistesõnajalgade lehtrid haljendasid rinnakuil veel õige suviselt. Jagus ka ohtest ning laiuvat sõnajalga. Ja silmapaistva välimusega kraavtarna, kollakad pead rippu.Ning siis, just enne palksilda tuli uuesti kuutõverohtu. Päris kindlasti harilikku, sest üsna väheldased olid nad ja ühekaupa viljadeta raod vartel.Maapinnaks, millel nad hakkama peavad saama, purukuiv liivasuss.Kõrgemad varred ulatusid siiski poolde säärde. Igatahes vähe oli neid seal, justkui rõhutades, et pole harilik kuutõverohi Hiiumaal väga harilik teps mitte.Kuutõverohtude naabriks olid seal muuseas jänesekapsad, kannikesed, sinililled, leselehed ja pöögisõnajalad. Ent neidki õige katkendlikult, jättes ümbrusest põhjamaiselt kasina mulje.Jalutades veel veidi allavoolu, kohtasin kõige tipuks saluheina. Sedasama, kellega sain tuttavaks tänavu ühel ilusal aprillipäeval Kapasto hammasjuurepärnikus.Vahepeal olen jõudnud saluheina silmata Tõrvanina matkaraja ääres. Ning nüüd siin Nuutri kaldal.Sedasi näib, et see tore lopsaka lehega kõrreline polegi Hiiumaal nii harva ette jääv, kui levikukaardi järgi võiks arvata.Siit ülesvoolu hakkas Nuutri juba looduslikke lookeid viskama.Ent edasise avastusretke lükkasin kuhugi tulevikku. Ega liiga palju huvitavat maksagi ühte päeva kuhjata.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Sügisel käib laev Saaremaale harvem ja kuna piimaauto iga päev Hiiumaale ei pääse, ajavad lautade piimajahutid üle ääre nagu nõiakaev kevadel. Mati Vallikivile kuuluvas Tatermaa laudas on saanud juba tavapäraseks, et neljas või viies lüps ei mahu enam 3300-liitrisesse piimajahutisse ja väärtuslik mahepiim voolab kanalisatsiooni, kirjutab Hiiu Leht. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Väärtuslik mahepiim voolab kanalisatsiooni
Laupäev, 08. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Laupäev, 08. oktoober 2016. Sügisel käib laev Saaremaale harvem ja kuna piimaauto iga päev Hiiumaale ei pääse, ajavad lautade piimajahutid üle ääre nagu nõiakaev kevadel. Mati Vallikivile kuuluvas Tatermaa laudas on saanud juba tavapäraseks, et neljas või viies lüps ei mahu enam 3300-liitrisesse piimajahutisse ja väärtuslik mahepiim voolab kanalisatsiooni, kirjutab Hiiu Leht.
“Selles olukorras ei ole küll keegi isiklikult süüdi, sest situatsioon on tekkinud põhiliselt looduse tõttu – madala veetaseme ja tugevate tuulte tõttu. Põhipõhjus on veetaseme alanemises,“ lausus tööstuse juhatuse esimees Ülo Kivine.
“Tänan piimaautojuht Vahurit, kes on leidnud lahendusi, et piim Hiiumaalt siiski ära tuua. Tema nutikus on ilmast jagu saanud.“
„Tean, et mõned lüpsid ei ole ära mahtunud, seda ei saa me kuidagi lahendada. Piima varumine on looduse ja paratamatute olude kokkusattumisel tavalisest pingelisem. Pinget loob ka parvlaevade vahetus ja nädalavahetusel toimuv ralli. Loodame, et olukord peagi normaliseerub,” lisas Kivine. “Selles olukorras ei ole küll keegi isiklikult süüdi, sest situatsioon on tekkinud põhiliselt looduse tõttu – madala veetaseme ja tugevate tuulte tõttu. Põhipõhjus on veetaseme alanemises,“ lausus tööstuse juhatuse esimees Ülo Kivine.“Tänan piimaautojuht Vahurit, kes on leidnud lahendusi, et piim Hiiumaalt siiski ära tuua. Tema nutikus on ilmast jagu saanud.“„Tean, et mõned lüpsid ei ole ära mahtunud, seda ei saa me kuidagi lahendada. Piima varumine on looduse ja paratamatute olude kokkusattumisel tavalisest pingelisem. Pinget loob ka parvlaevade vahetus ja nädalavahetusel toimuv ralli. Loodame, et olukord peagi normaliseerub,” lisas Kivine.
Veel artikleid samast teemast »


description: Autojuht Allan Kaseväli peab Lahekülas Unimäe-Munessoo ja Kuressaare-Võhma-Panga maantee ristmikku ohtlikuks ning soovib selle lähedalt tee äärest põõsaste likvideerimist. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ohtlik ristmik Lahekülas vajab kohendamist
Reede, 21. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Reede, 21. oktoober 2016. Unimäe-Munessoo tee elanikud sooviksid ristmiku lähedusse asfaltkatet. FOTO: Valmar Voolaid Autojuht Allan Kaseväli peab Lahekülas Unimäe-Munessoo ja Kuressaare-Võhma-Panga maantee ristmikku ohtlikuks ning soovib selle lähedalt tee äärest põõsaste likvideerimist.
“Kui tulla Unimäe-Munessoo teelt ja pöörata sealt Kuressaare-Võhma-Panga maanteele, jäävad vasakule vaadet varjama tee ääres olevad põõsad ja ei näe, kas auto tuleb ning kas tee on vaba,” kirjutas Kaseväli Lääne-Saare vallale saadetud kirjas. Nii saab ristmikust täieliku ülevaate liiga hilja ja see tekitab ohtlikke olukordi.
“Näiteks jään ristmikul seisma, näen, et autot ei tule, hakkan liikuma, aga selleks ajaks, kui auto nina on juba maanteel, tuleb vasakult auto, mis peab minu pärast pidurdama või üritab möödasõitu,” selgitas Kaseväli.
Talvel on olukord eriti ohtlik, kuna ristmikult ei saa nii kiiresti minema ja 90 km/h sõitev auto ei saa pidama. Lisaks on maanteelt mahasõit kruusateele halvas seisukorras, sest augud ja lahtine killustik ei lase ristmikult kiiresti liikuma hakata.
“Ettepanek on põõsad maha võtta ja ristmik vähemalt viie meetri ulatuses asfalteerida. Kogu selle kandi elanikele meeldiks, kui Unimäe-Munessoo tee asfalteeritaks umbes 1 km ulatuses alates Kuressaare-Võhma-Panga teest,” leidis Kaseväli. “Kui tulla Unimäe-Munessoo teelt ja pöörata sealt Kuressaare-Võhma-Panga maanteele, jäävad vasakule vaadet varjama tee ääres olevad põõsad ja ei näe, kas auto tuleb ning kas tee on vaba,” kirjutas Kaseväli Lääne-Saare vallale saadetud kirjas. Nii saab ristmikust täieliku ülevaate liiga hilja ja see tekitab ohtlikke olukordi.“Näiteks jään ristmikul seisma, näen, et autot ei tule, hakkan liikuma, aga selleks ajaks, kui auto nina on juba maanteel, tuleb vasakult auto, mis peab minu pärast pidurdama või üritab möödasõitu,” selgitas Kaseväli.Talvel on olukord eriti ohtlik, kuna ristmikult ei saa nii kiiresti minema ja 90 km/h sõitev auto ei saa pidama. Lisaks on maanteelt mahasõit kruusateele halvas seisukorras, sest augud ja lahtine killustik ei lase ristmikult kiiresti liikuma hakata.“Ettepanek on põõsad maha võtta ja ristmik vähemalt viie meetri ulatuses asfalteerida. Kogu selle kandi elanikele meeldiks, kui Unimäe-Munessoo tee asfalteeritaks umbes 1 km ulatuses alates Kuressaare-Võhma-Panga teest,” leidis Kaseväli.
Veel artikleid samast teemast »


description: Sel nädalal peetakse üleeuroopalist Code Weeki ehk programmeerimisnädalat, mille raames toimub ligi 100 tasuta töötuba üle Eesti. Kuressaares saab osaleda ühes Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutuse (HITSA) korraldatud töötoas, samuti leiavad tegevused aset ametikoolis. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Programmeerimisnädalal saab sukelduda IT-maailma
Neljapäev, 13. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Neljapäev, 13. oktoober 2016. Sel nädalal peetakse üleeuroopalist Code Weeki ehk programmeerimisnädalat, mille raames toimub ligi 100 tasuta töötuba üle Eesti. Kuressaares saab osaleda ühes Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutuse (HITSA) korraldatud töötoas, samuti leiavad tegevused aset ametikoolis.
Neljas üleeuroopaline programmeerimisnädal Code Week toimub 15.–23. oktoobrini. Eesmärk on tutvustada programmeerimist lõbusal ja kaasahaaraval viisil. Eestis koordineerib Code Weeki tegevusi Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus. “Sellised rahvusvahelised algatused on hea võimalus Euroopas silma paista ja kinnistada Eesti kui digiküsimustes pädeva riigi kuvandit veelgi,“ sõnas HITSA juhatuse liige Ene Koitla.
Eile toimus digiõppe päeva veebiseminar “Salasuhtlus veebis ehk Asjade internet“, kus selgitati lihtsalt ja ülevaatlikult, mida igaüks meist peaks teadma tuleviku uutest suundadest ja kuidas see meid kõiki tegelikult mõjutab.
Nädala juhatab Saaremaal sisse Kuressaare gümnaasiumis sel laupäeval toimuv töötuba “Mille pärast läheksin kooli heameelega?“. Osalema on oodatud 5–20-aastased lapsed ja noored kas või koos vanematega, et robootika, 3D-printimise ja programmeerimise vallas kätt proovida. Kohti on kuni 100 huvilisele, milleks saab registreeruda HITSA kodulehel.
Samalt lehelt leiab kogu nädalaga seotud üritused. Lisaks toimub pea iga päev midagi põnevat ka Kuressaare ametikoolis, mille kohta leiab infot ametikooli Facebooki lehelt.
Üleeuroopaline programmeerimisnädal Code Week on Euroopa Komisjoni algatatud üritusteseeria, mille raames kutsutakse üles kõiki tehnoloogiaharidusest huvitatud ettevõtteid, organisatsioone ja haridusasutusi rääkima programmeerimisest ja korraldama sellega seotud üritusi. “21. sajandil on digioskused hädavajalikud absoluutselt kõigile,“ selgitas Euroopa Komisjoni asepresident, digitaalse ühtse turu eest vastutav Andrus Ansip.
Eelmisel aastal toimunud programmeerimisnädala raames korraldasid Eesti haridusasutused 83 üritust, kus osales üle 12 500 õpilase. HITSA korraldatud digiõppe päeva veebiseminaril osales eelmisel aastal ligi 5000 huvilist. Neljas üleeuroopaline programmeerimisnädal Code Week toimub 15.–23. oktoobrini. Eesmärk on tutvustada programmeerimist lõbusal ja kaasahaaraval viisil. Eestis koordineerib Code Weeki tegevusi Hariduse Infotehnoloogia Sihtasutus. “Sellised rahvusvahelised algatused on hea võimalus Euroopas silma paista ja kinnistada Eesti kui digiküsimustes pädeva riigi kuvandit veelgi,“ sõnas HITSA juhatuse liige Ene Koitla.Eile toimus digiõppe päeva veebiseminar “Salasuhtlus veebis ehk Asjade internet“, kus selgitati lihtsalt ja ülevaatlikult, mida igaüks meist peaks teadma tuleviku uutest suundadest ja kuidas see meid kõiki tegelikult mõjutab.Nädala juhatab Saaremaal sisse Kuressaare gümnaasiumis sel laupäeval toimuv töötuba “Mille pärast läheksin kooli heameelega?“. Osalema on oodatud 5–20-aastased lapsed ja noored kas või koos vanematega, et robootika, 3D-printimise ja programmeerimise vallas kätt proovida. Kohti on kuni 100 huvilisele, milleks saab registreeruda HITSA kodulehel.Samalt lehelt leiab kogu nädalaga seotud üritused. Lisaks toimub pea iga päev midagi põnevat ka Kuressaare ametikoolis, mille kohta leiab infot ametikooli Facebooki lehelt.Üleeuroopaline programmeerimisnädal Code Week on Euroopa Komisjoni algatatud üritusteseeria, mille raames kutsutakse üles kõiki tehnoloogiaharidusest huvitatud ettevõtteid, organisatsioone ja haridusasutusi rääkima programmeerimisest ja korraldama sellega seotud üritusi. “21. sajandil on digioskused hädavajalikud absoluutselt kõigile,“ selgitas Euroopa Komisjoni asepresident, digitaalse ühtse turu eest vastutav Andrus Ansip.Eelmisel aastal toimunud programmeerimisnädala raames korraldasid Eesti haridusasutused 83 üritust, kus osales üle 12 500 õpilase. HITSA korraldatud digiõppe päeva veebiseminaril osales eelmisel aastal ligi 5000 huvilist.
Veel artikleid samast teemast »


description: Jahimehed on märtsiga alanud hooaja algusest 1. oktoobrini küttinud 7540 metssiga ehk täitnud 41 protsenti keskkonnaagentuuri (KAUR) tehtud küttimisettepanekust. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saarlastel pooled sead kütitud

maintext:
Uudised
Saarlastel pooled sead kütitud
Kolmapäev, 19. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Kolmapäev, 19. oktoober 2016. Jahimehed on märtsiga alanud hooaja algusest 1. oktoobrini küttinud 7540 metssiga ehk täitnud 41 protsenti keskkonnaagentuuri (KAUR) tehtud küttimisettepanekust.
Saaremaal oli 1. oktoobriks kütitud 2088, mis moodustab 47 protsenti maakonnale seatud küttimislimiidist, samas Valgamaal on kütitud vaid 46 metssiga.
Järvamaa jahimehed olid oktoobriks küttinud 57 protsenti etteantud limiidist ehk 350 seast oli kütitud 200. Kui arvestada juurde surnult leitud ja maetud metssead, siis Järvamaal on täidetud 80 protsenti etteantud metssigade likvideerimise mahust.
Viljandimaa jahimehed olid oktoobriks täitnud sigade küttimise limiidi vaid 29 protsendi ulatuses. Samas on Tartumaa kütid leidnud ja matnud 116 metssiga. Saaremaal oli 1. oktoobriks kütitud 2088, mis moodustab 47 protsenti maakonnale seatud küttimislimiidist, samas Valgamaal on kütitud vaid 46 metssiga.Järvamaa jahimehed olid oktoobriks küttinud 57 protsenti etteantud limiidist ehk 350 seast oli kütitud 200. Kui arvestada juurde surnult leitud ja maetud metssead, siis Järvamaal on täidetud 80 protsenti etteantud metssigade likvideerimise mahust.Viljandimaa jahimehed olid oktoobriks täitnud sigade küttimise limiidi vaid 29 protsendi ulatuses. Samas on Tartumaa kütid leidnud ja matnud 116 metssiga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eesti jalgpallikoondise saarlasest väravavaht Mihkel Aksalu saavutas Seinäjoki JK (SJK) võistkonnaga Soome meistrivõistlustel kolmanda koha, viitab jalgpall.ee. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Nullimäng tähendas pronksi

maintext:
Sport
Nullimäng tähendas pronksi
Teisipäev, 25. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Teisipäev, 25. oktoober 2016. Mihkel Aksalu (rohelises) sai Helsinki olümpiastaadionil pronksmedali kaela. FOTO: SJK Eesti jalgpallikoondise saarlasest väravavaht Mihkel Aksalu saavutas Seinäjoki JK (SJK) võistkonnaga Soome meistrivõistlustel kolmanda koha, viitab jalgpall.ee.
Nüüd on Aksalul SJK-ga ette näidata terve medalikomplekt – eelmistel aastatel võidetud kullale ja hõbedale lisandus tänavu pronksmedal.
Enne viimast vooru oli tegelikult võimalik ka tiitlivõitu korrata. Selleks vajas SJK võõrsil võitu Helsingi JK (HJK) üle ning ühtlasi tuli loota, et Mariehamn kodus Tampere Ilvest ei alistaks.
Siiski ei suutnud SJK enamat 0:0 viigist ning Mariehamn sai kirja 2:1 võidu. Seega kuulus tiitel 61 punktiga Mariehamnile, teine oli 58 punktiga HJK ja kolmas 57 punktiga SJK. Nüüd on Aksalul SJK-ga ette näidata terve medalikomplekt – eelmistel aastatel võidetud kullale ja hõbedale lisandus tänavu pronksmedal.Enne viimast vooru oli tegelikult võimalik ka tiitlivõitu korrata. Selleks vajas SJK võõrsil võitu Helsingi JK (HJK) üle ning ühtlasi tuli loota, et Mariehamn kodus Tampere Ilvest ei alistaks.Siiski ei suutnud SJK enamat 0:0 viigist ning Mariehamn sai kirja 2:1 võidu. Seega kuulus tiitel 61 punktiga Mariehamnile, teine oli 58 punktiga HJK ja kolmas 57 punktiga SJK.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval kogunesid Kuressaare muusikakooli need inimesed, kel sügav soov ja tahtmine selgeks saada lõõtspillimäng. Kokku tuli erinevas vanuses osalejaid paarkümmend. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Kultuur
Lõõtspillikursusele anti muusikakoolis avalöök
Teisipäev, 11. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Teisipäev, 11. oktoober 2016. Tulevased lõõtspillimängijad esmakordsel kokkusaamisel. FOTO: Krista Lember Laupäeval kogunesid Kuressaare muusikakooli need inimesed, kel sügav soov ja tahtmine selgeks saada lõõtspillimäng. Kokku tuli erinevas vanuses osalejaid paarkümmend.
“See on väga hea tulemus,” rõõmustas koolituse eestvedaja, MTÜ Õnneonn juhatuse liige Juta Levin, kes osales ise koolitusel vabakuulajana. Levin lisas samas, et eks järgmine kord näitab, kui palju õppijaid püsima jääb. Nädal on aega mõelda ja nii-öelda muljeid laagerdada. Levini sõnul oli osalejaid nii varasema muusikataustaga kui ka päris algajaid. Kõige noorem koolitusel osaleja on Juta Levini poeg, 11-aastane Karel Klütsnik.
Ehkki kõigil osalejatel ei olnud oma pilli kaasas, siis oli nende rõõmuks kohal üks vanem proua, kellel oli kaasa mitu pilli ja kes lubas neid kohapeal kasutada.
Kokkutulnuid tervitas kõigepealt Saare maakonna rahvakultuurispetsialist Krista Lember. Seejärel tutvustas Leisi vallast pärit kogenud ja hinnatud lõõtspillimängija, koolituse õpetaja Sulev Mägi pille. Mägi jagas juhtnööre, millest õppimist alustada ning tutvustas ka raamatuid. Kuna esimest korda toimus koolitus valdavalt vaba vestluse vormis, siis oli osalejatel palju ka küsimusi. Näiteks tunti huvi, mis on tüüpvead, mida õppimisel tehakse ning uuriti ka erinevate pillide kohta.
See ei saa mitte kerge olema
Krista Lember, kes samuti osales vabakuulajana, ütles, et vähemalt temale jäi tunne, et asjast saab asja. “Kui inimestel vaid pillimängu omandamisel kannatust oleks, millest ka Sulev hästi pikalt rääkis,” sõnas Krista, viidates, et kui on tahe olemas, siis vähemalt Sulev avaldas küll lootust, et kõik saavad pillimeesteks. “See ei ole muidugi ühe, kahe, kolme kuu teema, vaid see tähendab seda, et endaga tuleb pidevalt tegeleda. Aga igatahes oli hästi armas olemine,” märkis Krista.
Õpitoas osalenud Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste, kes on ka Orissaare Kannelnaiste ridades, ütles muiates, et tahtmine on küll vägev, aga kas see ka mõistuse taha hakkab, vaat seda ei tea. “See tahtmine on mul juba ammusest ajast,” lausus Anu, kellele lõõtspill kohe kangesti meeldib. “Vaat selline imelik kiiks on mul. Aga saan ka aru sellest, et see ei saa ka teps mitte väga kerge olema. Individuaalset kodutööd on palju,” tähendas Anu, kellel enda sõnutsi õnneks ei olnud pilli leidmisega suurt probleemi.
Valjala valla kultuurijuht Anneli Kaljuste nentis aga, et temal oli nii kange tahtmine, et ta läks kohale ilma pillita, lootes, et saab kas või puutuda kellegi pilli. “Ja nii juhtuski, minu kandleõpetaja Õie Pärtel oli ka seal ja saingi puutuda,” naeris Anneli, kes on jätkuvalt pilli otsingutel. Anneli teada on nii mõnedki, kes oleks tahtnud sellisel kursusel osaleda, just pilli puudumise tõttu mõttest loobunud.
Pill on hingele
“Aga igasugune pill on minu hingele, ja lõõtspilli kohta jääb lihtsalt sõnu väheks, sest see on lihtsalt nii eriline,” rääkis Anneli Kaljuste. Ta sosistanud laupäeval ka Õie Pärtelile, et kandle said nad ju tehtud, ehk õnnestub ka lõõtspill ise valmis meisterdada.
Kohal oli ka külapillimees Margus Traus, kes ise lõõtspille valmistab.
Juta Levin ütles, et kui keegi nüüd nii-öelda esimesest rongist maha jäi, siis vabakuulajaks saab alati tulla. Kui aga õppimise soov on, siis ikka oma pilliga, sest pilli jagamine kohapeal on keeruline. Õpitoad toimuvad laupäeviti 10. detsembrini. “See on väga hea tulemus,” rõõmustas koolituse eestvedaja, MTÜ Õnneonn juhatuse liige Juta Levin, kes osales ise koolitusel vabakuulajana. Levin lisas samas, et eks järgmine kord näitab, kui palju õppijaid püsima jääb. Nädal on aega mõelda ja nii-öelda muljeid laagerdada. Levini sõnul oli osalejaid nii varasema muusikataustaga kui ka päris algajaid. Kõige noorem koolitusel osaleja on Juta Levini poeg, 11-aastane Karel Klütsnik.Ehkki kõigil osalejatel ei olnud oma pilli kaasas, siis oli nende rõõmuks kohal üks vanem proua, kellel oli kaasa mitu pilli ja kes lubas neid kohapeal kasutada.Kokkutulnuid tervitas kõigepealt Saare maakonna rahvakultuurispetsialist Krista Lember. Seejärel tutvustas Leisi vallast pärit kogenud ja hinnatud lõõtspillimängija, koolituse õpetaja Sulev Mägi pille. Mägi jagas juhtnööre, millest õppimist alustada ning tutvustas ka raamatuid. Kuna esimest korda toimus koolitus valdavalt vaba vestluse vormis, siis oli osalejatel palju ka küsimusi. Näiteks tunti huvi, mis on tüüpvead, mida õppimisel tehakse ning uuriti ka erinevate pillide kohta.Krista Lember, kes samuti osales vabakuulajana, ütles, et vähemalt temale jäi tunne, et asjast saab asja. “Kui inimestel vaid pillimängu omandamisel kannatust oleks, millest ka Sulev hästi pikalt rääkis,” sõnas Krista, viidates, et kui on tahe olemas, siis vähemalt Sulev avaldas küll lootust, et kõik saavad pillimeesteks. “See ei ole muidugi ühe, kahe, kolme kuu teema, vaid see tähendab seda, et endaga tuleb pidevalt tegeleda. Aga igatahes oli hästi armas olemine,” märkis Krista.Õpitoas osalenud Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste, kes on ka Orissaare Kannelnaiste ridades, ütles muiates, et tahtmine on küll vägev, aga kas see ka mõistuse taha hakkab, vaat seda ei tea. “See tahtmine on mul juba ammusest ajast,” lausus Anu, kellele lõõtspill kohe kangesti meeldib. “Vaat selline imelik kiiks on mul. Aga saan ka aru sellest, et see ei saa ka teps mitte väga kerge olema. Individuaalset kodutööd on palju,” tähendas Anu, kellel enda sõnutsi õnneks ei olnud pilli leidmisega suurt probleemi.Valjala valla kultuurijuht Anneli Kaljuste nentis aga, et temal oli nii kange tahtmine, et ta läks kohale ilma pillita, lootes, et saab kas või puutuda kellegi pilli. “Ja nii juhtuski, minu kandleõpetaja Õie Pärtel oli ka seal ja saingi puutuda,” naeris Anneli, kes on jätkuvalt pilli otsingutel. Anneli teada on nii mõnedki, kes oleks tahtnud sellisel kursusel osaleda, just pilli puudumise tõttu mõttest loobunud.“Aga igasugune pill on minu hingele, ja lõõtspilli kohta jääb lihtsalt sõnu väheks, sest see on lihtsalt nii eriline,” rääkis Anneli Kaljuste. Ta sosistanud laupäeval ka Õie Pärtelile, et kandle said nad ju tehtud, ehk õnnestub ka lõõtspill ise valmis meisterdada.Kohal oli ka külapillimees Margus Traus, kes ise lõõtspille valmistab.Juta Levin ütles, et kui keegi nüüd nii-öelda esimesest rongist maha jäi, siis vabakuulajaks saab alati tulla. Kui aga õppimise soov on, siis ikka oma pilliga, sest pilli jagamine kohapeal on keeruline. Õpitoad toimuvad laupäeviti 10. detsembrini.
Veel artikleid samast teemast »


description: Hiljuti avati Tartus, Raadil pidulikult ja suurelt uksed uus ERM, mis väärtustab meie oma kultuuri, pärandit, oma olemist. Pärandkultuuri ehedaim näide on aga eri paikkondade rahvariided. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Päevateema
Rahvarõivakomplekt on jäämäe ülemine tipp
Esmaspäev, 10. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ene Kallas Esmaspäev, 10. oktoober 2016. Maailm meie ümber võib tundmatuseni muutuda, aga rahvariided, mis tehtud hoole ja armastusega, need jäävad. FOTOKOLLAAŽ: Imbi Võrel Hiljuti avati Tartus, Raadil pidulikult ja suurelt uksed uus ERM, mis väärtustab meie oma kultuuri, pärandit, oma olemist. Pärandkultuuri ehedaim näide on aga eri paikkondade rahvariided.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: “Jah, loodus ju ei valeta,“ tõdes Heiki Hanso, kommenteerides 18. oktoobril 2016 riigikogu keskkonnakomisjonis toimunud koosolekut. Seal olid oma seisukohti välja ütlemas ja selgitamas Tartu ülikooli mereinstituudi teadlased, poliitikud ja Väikese väina parema tuleviku eest võitlejad. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Loodus ei valeta kunagi

maintext:
Loodus
Loodus ei valeta kunagi
Laupäev, 22. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
“Jah, loodus ju ei valeta,“ tõdes Heiki Hanso, kommenteerides 18. oktoobril 2016 riigikogu keskkonnakomisjonis toimunud koosolekut. Seal olid oma seisukohti välja ütlemas ja selgitamas Tartu ülikooli mereinstituudi teadlased, poliitikud ja Väikese väina parema tuleviku eest võitlejad.
Kahjuks ei olnud sinna kutsutud osalema teiste ülikoolide vee- ja merendusalase kompetentsiga teadlasi. Seetõttu jäi arutelu kohati ühekülgseks. Keskkonnakomisjonis tuli Väikese väina teema päevakorda võtta seetõttu, et seda soovis suvel korraldatud kampaania “Väikese väina elukeskkonna tervendamise eest“ raames kogutud allkirju kokku 2365 inimeselt. Toetajate hulgas ei olnud mitte ainult väinaäärsed elanikud, vaid ka elu- ja keskkonnateadlikud inimesed üle Eesti. Aitäh neile!
Ükskõiksus Väikese väina ja selle ümbruse elukeskkonna negatiivsete muutuste suhtes ei ole ilmselt parim olukord lahenduste leidmiseks. Kaalul on ju väinaäärsete kogukondade arenguperspektiiv. Tulevikku vaadates on kaks valikut. Kas elada puhtaveelise mitmekesise elustikuga kalarikka väina ääres või siis järjest rohkem täissettiva, täiskasvava ja elurikkuselt vaesestuva kahe umbse sogase veega lahesopi ääres. Valik tuleb teha selleks, et millist tulevikku soovitakse oma lastele ja lastelastele.
Olukord halvenes
Rannarahvas teab, et voolav puhas vesi toob elu tagasi. Ja seda nii vees, vee peal kui veekogu kallastel. Väinaäärsed elanikud mäletavad, eriti vanemad rannakalurid ja kalurite järeltulijad, väina kunagist elustiku mitmekesisust, kalarikkust ja oluliselt puhtamat vett.
Olukord hakkas kiiresti halvenema pärast massiivse ja umbse tammilaienduse tegemist 1980-ndate teisel poolel. Siis jäeti ehitusprojektiga kavandatud sillaavad leevendava meetmena tegemata.
Enne seda toimus ikkagi veevahetus mingis mahus läbi vana väinatammi alla pandud paksu oksamati ja suurte kividega tammialuse. Setete settimine ei olnud nii kiire ja ulatuslik kui viimastel kümnenditel.
Arutelude käigus on selgunud inimeste erinev võime mõista looduse märke ja märguandeid halveneva elukeskkonna kohta. Seda, mida kohapeal elavad inimesed aastast aastasse ja päevast päeva on tähele pannud olukorra halvenemise osas, ei osanud teadlased senitehtud uuringutest välja lugeda.
Seetõttu ei võta osa teadlastest tõsiselt kohalike elanike muret. On hakanud selguma, et Väikese väina tuleviku ja selle ääres elamise võimalikkuse teemal on vastuseta küsimusi hoopis rohkem kui arusaadavaid vastuseid. Samuti on vaatenurki toimuvale hoopis rohkem, kui seni on avalikkuse ette jõudnud.
Vaja on selgust
Võib loetleda vähemalt kümme täiendavat vaatenurka, millega avada rohkem ja sügavuti Väikese väinaga seotud muresid ja probleeme. Sealhulgas näiteks Väikesest väinast püütavas toidukalas kahjulike ainete sisalduse suurem osakaal võrreldes teiste merelahtedega.
Või siis näiteks analüüsi tegemine kaasaegse metoodikaga Väikese väina võimalikest ökoloogilistest teenustest inimesele. Vaja on saada juurde rohkem selgust selles, mis on toimunud ja mis on tegelikult toimumas seoses umbse väinatammiga.
Väide, et Väikeses väinas ei ole ökoloogiliselt veel häda midagi, katastroofi ei ole ja kusagil mujal Eestis on hullemaid olukordi, ei saa olla teemaga mittetegelemise põhjus.
Väinaäärne rahvas on oma esimesed sammud olukorra muutmiseks teinud. Nüüd jääb oodata ja vaadata, mida oskavad ja tahavad teha teadlased ning poliitikud olukorra suunamiseks paremuse poole.
Tegemist on paljude inimeste murega, kes on oma elamise sidunud Väikese väinaga ja tahavad siin väärikalt ning teadlikult edasi elada. Nii nagu on sajad põlvkonnad inimesi seda teinud enne meid.
Mere ja loodusega koos üles kasvanud inimesed, terved põlvkonnad teavad, et loodus ei valeta kunagi. On vaja teada ja märgata märguandeid looduses, arvestada nendega ja inimlike vigade korral püüda need parandada.
Siis on võimalik kestlikult edasi elada põlvkondade viisi, nagu on see olnud võimalik enne väinatammi tegemist. Autor: Leo Filippov Laupäev, 22. oktoober 2016.Kahjuks ei olnud sinna kutsutud osalema teiste ülikoolide vee- ja merendusalase kompetentsiga teadlasi. Seetõttu jäi arutelu kohati ühekülgseks. Keskkonnakomisjonis tuli Väikese väina teema päevakorda võtta seetõttu, et seda soovis suvel korraldatud kampaania “Väikese väina elukeskkonna tervendamise eest“ raames kogutud allkirju kokku 2365 inimeselt. Toetajate hulgas ei olnud mitte ainult väinaäärsed elanikud, vaid ka elu- ja keskkonnateadlikud inimesed üle Eesti. Aitäh neile!Ükskõiksus Väikese väina ja selle ümbruse elukeskkonna negatiivsete muutuste suhtes ei ole ilmselt parim olukord lahenduste leidmiseks. Kaalul on ju väinaäärsete kogukondade arenguperspektiiv. Tulevikku vaadates on kaks valikut. Kas elada puhtaveelise mitmekesise elustikuga kalarikka väina ääres või siis järjest rohkem täissettiva, täiskasvava ja elurikkuselt vaesestuva kahe umbse sogase veega lahesopi ääres. Valik tuleb teha selleks, et millist tulevikku soovitakse oma lastele ja lastelastele.Rannarahvas teab, et voolav puhas vesi toob elu tagasi. Ja seda nii vees, vee peal kui veekogu kallastel. Väinaäärsed elanikud mäletavad, eriti vanemad rannakalurid ja kalurite järeltulijad, väina kunagist elustiku mitmekesisust, kalarikkust ja oluliselt puhtamat vett.Olukord hakkas kiiresti halvenema pärast massiivse ja umbse tammilaienduse tegemist 1980-ndate teisel poolel. Siis jäeti ehitusprojektiga kavandatud sillaavad leevendava meetmena tegemata.Enne seda toimus ikkagi veevahetus mingis mahus läbi vana väinatammi alla pandud paksu oksamati ja suurte kividega tammialuse. Setete settimine ei olnud nii kiire ja ulatuslik kui viimastel kümnenditel.Arutelude käigus on selgunud inimeste erinev võime mõista looduse märke ja märguandeid halveneva elukeskkonna kohta. Seda, mida kohapeal elavad inimesed aastast aastasse ja päevast päeva on tähele pannud olukorra halvenemise osas, ei osanud teadlased senitehtud uuringutest välja lugeda.Seetõttu ei võta osa teadlastest tõsiselt kohalike elanike muret. On hakanud selguma, et Väikese väina tuleviku ja selle ääres elamise võimalikkuse teemal on vastuseta küsimusi hoopis rohkem kui arusaadavaid vastuseid. Samuti on vaatenurki toimuvale hoopis rohkem, kui seni on avalikkuse ette jõudnud.Võib loetleda vähemalt kümme täiendavat vaatenurka, millega avada rohkem ja sügavuti Väikese väinaga seotud muresid ja probleeme. Sealhulgas näiteks Väikesest väinast püütavas toidukalas kahjulike ainete sisalduse suurem osakaal võrreldes teiste merelahtedega.Või siis näiteks analüüsi tegemine kaasaegse metoodikaga Väikese väina võimalikest ökoloogilistest teenustest inimesele. Vaja on saada juurde rohkem selgust selles, mis on toimunud ja mis on tegelikult toimumas seoses umbse väinatammiga.Väide, et Väikeses väinas ei ole ökoloogiliselt veel häda midagi, katastroofi ei ole ja kusagil mujal Eestis on hullemaid olukordi, ei saa olla teemaga mittetegelemise põhjus.Väinaäärne rahvas on oma esimesed sammud olukorra muutmiseks teinud. Nüüd jääb oodata ja vaadata, mida oskavad ja tahavad teha teadlased ning poliitikud olukorra suunamiseks paremuse poole.Tegemist on paljude inimeste murega, kes on oma elamise sidunud Väikese väinaga ja tahavad siin väärikalt ning teadlikult edasi elada. Nii nagu on sajad põlvkonnad inimesi seda teinud enne meid.Mere ja loodusega koos üles kasvanud inimesed, terved põlvkonnad teavad, et loodus ei valeta kunagi. On vaja teada ja märgata märguandeid looduses, arvestada nendega ja inimlike vigade korral püüda need parandada.Siis on võimalik kestlikult edasi elada põlvkondade viisi, nagu on see olnud võimalik enne väinatammi tegemist.
Veel artikleid samast teemast »


description: Pikalt puhunud idakaare tuuled on merevee taseme viinud mitmes sadamas pikaks ajaks madalseisu, mida ei ole sügisel Saaremaa ümbruses esinenud viimase paarikümne aasta jooksul. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Merevee tase on rekordmadal

maintext:
Uudised
Merevee tase on rekordmadal
Neljapäev, 20. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Neljapäev, 20. oktoober 2016. Roomassaare sadama kapten Kaarel Niine jälgis merevee taseme kõikumist ka eile mitmel korral. FOTO: Valmar Voolaid Pikalt puhunud idakaare tuuled on merevee taseme viinud mitmes sadamas pikaks ajaks madalseisu, mida ei ole sügisel Saaremaa ümbruses esinenud viimase paarikümne aasta jooksul.
“See, mis praegu sügisel on, peaks olema kevadel. Nii pikalt kui praegu, et poolteist kuud on puhunud idakaare tuuled (kirre, ida ja kagu), küll ei tea. Vana kalur ütles selle peale, et tuul on tal supi kausist ära viinud, rääkimata merest. Sügise kohta on tegemist erakordsusega,” tõdes Roomassaare ja Ringsu sadama pikaaegse staažiga kapten Kaarel Niine.
Roomassaares ei ole osa laevu saanud sadamast täislastiga ära sõita, kuna süvis ei võimalda madala veeseisu tõttu maksimaalset lasti peale võtta. Roomassaares mõõdeti teisipäeval veetaseme kõrguseks 53 sentimeetrit ja eile 45 sentimeetrit alla Kroonlinna nulli.
“Reeglina sügisel peaks veetase olema plussi peal. Praegu peab tähelepanelikult kooskõlastama laevade sadamasse sisenemist ja väljumist,” ütles Niine. Täna peaks Roomassaare sadamasse saabuma Norrast laev killustikukoormaga.
“Andsime teada, et ta täislaadungit peale ei võtaks. Loodame, et saame aluse ikka vastu võetud,” prognoosis Niine.
Runö enam ei sõida
Ringsu sadamas on tuuled mere nii madalaks viinud, et katamaraan Runö reisid Ruhnu vahet tuli enne navigatsioonihooaja läbisaamist selleks aastaks lõpetada.
Viimati väljus Runö Ringsu sadamast 15. oktoobri hommikul, pärast seda ei ole alus enam sõitnud. Üks vindi laba on alusel väändunud. Isegi kui ta korda saaks, ei ole sellest abi, sest ilmaprognoos lubab jätkuvalt idakandi tuuli.
Veetase Ringsu sadamas jääb 50 sentimeetrit alla Kroonlinna nulli või rohkemgi.
“Saar on suuremaks läinud. Liivaluited ulatuvad sadade meetrite kaugusele saarest,” kirjeldas Ringsu sadama ülevaataja Priit Kapsta.
Veetase hakkas madalduma pärast oktoobri alguse tormi. Sel nädalal puhub ilmateenistuse andmetel jätkuvalt ida- ja kagutuul, järgmisel nädalal aga kagutuul, mis olukorda paremaks ei tee. “Nädala lõpus tuleb ilmaennustuse järgi torm peale. Vett juurde ei tule. 18 m/s puhuv tuul viib veel kümne sentimeetri jagu vett minema,” arvas Kapsta.
Koolimaja ehitust ei sega
Runö pidi viimase tänavuse reisi Ruhnu tegema 28. oktoobril, kuid selleks ajaks veetase paraneda ilmselt ei jõua. Ka tuulelaevad.ee kodulehel on üleval teade, et tehnilistel põhjustel on kõik kiirlaeva Runö väljumised tühistatud ja sel hooajal enam reise ei toimu.
Seoses laevaühenduse enneaegse lõpetamisega tihendati lennugraafikut. Praegu lendab lennuk Ruhnu vahet kolmel päeval nädalas – teisipäeval, neljapäeval ja reedel. Ringsu sadam on aga suletud.
“Kes tahab tulla aerupaadiga, saab edasi-tagasi sõita,” ütles Kapsta. Kokku külastas Ringsu sadamat tänavu 841 alust, mis on kümmekond rohkem kui mullu. “Lootsime rohkem, aga augustis olnud torm ning septembri ja oktoobri ebasoodsad ilmad ei lubanud,” ütles Kapsta.
Ruhnu vallavanema Jaan Urveti kinnitusel madala veetaseme tõttu Ruhnu uue koolimaja ehitus graafikust maha ei ole jäänud. “Praegu on materjali piisavalt. Kui vesi tõuseb, toimetame edasi Pandaga (laeva nimi – toim),” lausus Urvet.
Ilmateenistuse andmetel on Virtsus mereveetase rohkem kui 60 sentimeetrit alla Kroonlinna nulli, jõudes eilseks koguni -70 sentimeetrini. Õnneks see Muhumaaga praamiühendust veel seganud ei ole.
Küll aga on madal veetase härinud oktoobri algusest saadik parvlaevaliiklust Sõru-Triigi liinil. Praegu esineb seal aeg-ajalt probleeme raskeveokite üleveol. “See, mis praegu sügisel on, peaks olema kevadel. Nii pikalt kui praegu, et poolteist kuud on puhunud idakaare tuuled (kirre, ida ja kagu), küll ei tea. Vana kalur ütles selle peale, et tuul on tal supi kausist ära viinud, rääkimata merest. Sügise kohta on tegemist erakordsusega,” tõdes Roomassaare ja Ringsu sadama pikaaegse staažiga kapten Kaarel Niine.Roomassaares ei ole osa laevu saanud sadamast täislastiga ära sõita, kuna süvis ei võimalda madala veeseisu tõttu maksimaalset lasti peale võtta. Roomassaares mõõdeti teisipäeval veetaseme kõrguseks 53 sentimeetrit ja eile 45 sentimeetrit alla Kroonlinna nulli.“Reeglina sügisel peaks veetase olema plussi peal. Praegu peab tähelepanelikult kooskõlastama laevade sadamasse sisenemist ja väljumist,” ütles Niine. Täna peaks Roomassaare sadamasse saabuma Norrast laev killustikukoormaga.“Andsime teada, et ta täislaadungit peale ei võtaks. Loodame, et saame aluse ikka vastu võetud,” prognoosis Niine.Ringsu sadamas on tuuled mere nii madalaks viinud, et katamaraan Runö reisid Ruhnu vahet tuli enne navigatsioonihooaja läbisaamist selleks aastaks lõpetada.Viimati väljus Runö Ringsu sadamast 15. oktoobri hommikul, pärast seda ei ole alus enam sõitnud. Üks vindi laba on alusel väändunud. Isegi kui ta korda saaks, ei ole sellest abi, sest ilmaprognoos lubab jätkuvalt idakandi tuuli.Veetase Ringsu sadamas jääb 50 sentimeetrit alla Kroonlinna nulli või rohkemgi.“Saar on suuremaks läinud. Liivaluited ulatuvad sadade meetrite kaugusele saarest,” kirjeldas Ringsu sadama ülevaataja Priit Kapsta.Veetase hakkas madalduma pärast oktoobri alguse tormi. Sel nädalal puhub ilmateenistuse andmetel jätkuvalt ida- ja kagutuul, järgmisel nädalal aga kagutuul, mis olukorda paremaks ei tee. “Nädala lõpus tuleb ilmaennustuse järgi torm peale. Vett juurde ei tule. 18 m/s puhuv tuul viib veel kümne sentimeetri jagu vett minema,” arvas Kapsta.Runö pidi viimase tänavuse reisi Ruhnu tegema 28. oktoobril, kuid selleks ajaks veetase paraneda ilmselt ei jõua. Ka tuulelaevad.ee kodulehel on üleval teade, et tehnilistel põhjustel on kõik kiirlaeva Runö väljumised tühistatud ja sel hooajal enam reise ei toimu.Seoses laevaühenduse enneaegse lõpetamisega tihendati lennugraafikut. Praegu lendab lennuk Ruhnu vahet kolmel päeval nädalas – teisipäeval, neljapäeval ja reedel. Ringsu sadam on aga suletud.“Kes tahab tulla aerupaadiga, saab edasi-tagasi sõita,” ütles Kapsta. Kokku külastas Ringsu sadamat tänavu 841 alust, mis on kümmekond rohkem kui mullu. “Lootsime rohkem, aga augustis olnud torm ning septembri ja oktoobri ebasoodsad ilmad ei lubanud,” ütles Kapsta.Ruhnu vallavanema Jaan Urveti kinnitusel madala veetaseme tõttu Ruhnu uue koolimaja ehitus graafikust maha ei ole jäänud. “Praegu on materjali piisavalt. Kui vesi tõuseb, toimetame edasi Pandaga (laeva nimi – toim),” lausus Urvet.Ilmateenistuse andmetel on Virtsus mereveetase rohkem kui 60 sentimeetrit alla Kroonlinna nulli, jõudes eilseks koguni -70 sentimeetrini. Õnneks see Muhumaaga praamiühendust veel seganud ei ole.Küll aga on madal veetase härinud oktoobri algusest saadik parvlaevaliiklust Sõru-Triigi liinil. Praegu esineb seal aeg-ajalt probleeme raskeveokite üleveol.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Registreeritud peresündmused Saare
maakonnas 21. – 28. oktoobrini. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: PEREKONDLIK


description: Sügis tähendab pimedust, pimedus salapära, mõnikord ka õudu, aga sageli lihtsalt ka seda, et midagi ei ole näha. Et seda siiski teha, on mitmeid võimalusi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
UFO lend üle pimeda maa ehk Kuidas ehmatada naabreid
Reede, 21. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Sügis tähendab pimedust, pimedus salapära, mõnikord ka õudu, aga sageli lihtsalt ka seda, et midagi ei ole näha. Et seda siiski teha, on mitmeid võimalusi.
Tänapäeval keegi suurt teisiti ei mõtle, välja arvatud mõnel erilisel puhul – jaanipäev ja muinastuled –, et selleks võiks kasutada midagi muud peale elektrooniliste vahendite. Ehk siis mitmesuguseid lampe – alates tänavavalgustitest, lõpetades pliiatsikujuliste minitaskulampidega. Ja kõik see on ääretult sihipärane. Aga kui see valgusallikas on sihipäratu?
Sest niisama salapärane, kui seda on valguse puudumine, võib olla ka äkiline valguse olemasolu. Sotsiaalmeedias levib just nüüd, vahetult enne halloweeni, mis teatavasti seostub naljaga, mida serveeritakse õuduse kastmes, väike tore videoklipp droonist, millele on pandud 1000 W LED-i külge.
Mida sellega teha? Esiteks – see on lihtsalt lõbus, teiseks – alati leidub inimesi, kellele meeldib mõelda, et UFO-d on olemas. Muidugi on – UFO ehk unidentified flying object (tuvastamata lendav objekt – toim) ei ole midagi uut. Isegi, kui mitte mõelda seda à la Mulderi ja Scully võtmes. Tuvastamata, kuigi see on suhteliselt nullilähedane võimalus, võib olla ju isegi lind. Või mõni läbi õhu vihisev või libisev kaigas, kui minna absurdi. Oluline märksõna siinkohal on see, et inimene ei saa päris täpselt aru, mis tema pea kohalt või külje alt siis täpsemalt läbi vihises.
Ehk siis – UFO ei pea tingimata seonduma maavälise eluga, küll aga on seda kuvandit pekstud, peamiselt meedia vahendusel, inimestele ajju. Kunstfilmidest pole mõtet rääkida – fiktsioon võib jäljendada elu, aga ta ei ole elu.
Kui aga pea kohal lendab selline asi, võib see ehmatada küll. Sest kes ei oleks kuulnud mitte UFO-dest, vaid lendavatest taldrikutest? Droon ei näe küll kuidagi taldriku moodi välja, aga kui on valgus ja lendab ja heidab lehtrikujulist valgust, on asi ju selge – lendav taldrik. Sest mis see muud olla saab…
Kui natuke tõsisemalt võtta, siis ilmselt see pisike droon tõenäoliselt palju pikemat lendu kui need klipid (+tõus ja maandumine), millest video kokku monteeritud on, naljalt teha ei saa. Klipp ise on 43 sekundit pikk. Asjatundjate väitel tarbib selline lamp 80+ amprit voolu tunnis.
Niisiis, kes iganes tahab hallowiini õhtul või mis tahes muul pimedal ajal ehmatada oma naabrit, siis siin on teie võimalus. Väga kalliks ka ei lähe – kogu lõbu peaks maksma alla 300 euro. Autor: Ene Kallas Reede, 21. oktoober 2016.Tänapäeval keegi suurt teisiti ei mõtle, välja arvatud mõnel erilisel puhul – jaanipäev ja muinastuled –, et selleks võiks kasutada midagi muud peale elektrooniliste vahendite. Ehk siis mitmesuguseid lampe – alates tänavavalgustitest, lõpetades pliiatsikujuliste minitaskulampidega. Ja kõik see on ääretult sihipärane. Aga kui see valgusallikas on sihipäratu?Sest niisama salapärane, kui seda on valguse puudumine, võib olla ka äkiline valguse olemasolu. Sotsiaalmeedias levib just nüüd, vahetult enne halloweeni, mis teatavasti seostub naljaga, mida serveeritakse õuduse kastmes, väike tore videoklipp droonist, millele on pandud 1000 W LED-i külge.Mida sellega teha? Esiteks – see on lihtsalt lõbus, teiseks – alati leidub inimesi, kellele meeldib mõelda, et UFO-d on olemas. Muidugi on – UFO ehk unidentified flying object (tuvastamata lendav objekt – toim) ei ole midagi uut. Isegi, kui mitte mõelda seda à la Mulderi ja Scully võtmes. Tuvastamata, kuigi see on suhteliselt nullilähedane võimalus, võib olla ju isegi lind. Või mõni läbi õhu vihisev või libisev kaigas, kui minna absurdi. Oluline märksõna siinkohal on see, et inimene ei saa päris täpselt aru, mis tema pea kohalt või külje alt siis täpsemalt läbi vihises.Ehk siis – UFO ei pea tingimata seonduma maavälise eluga, küll aga on seda kuvandit pekstud, peamiselt meedia vahendusel, inimestele ajju. Kunstfilmidest pole mõtet rääkida – fiktsioon võib jäljendada elu, aga ta ei ole elu.Kui aga pea kohal lendab selline asi, võib see ehmatada küll. Sest kes ei oleks kuulnud mitte UFO-dest, vaid lendavatest taldrikutest? Droon ei näe küll kuidagi taldriku moodi välja, aga kui on valgus ja lendab ja heidab lehtrikujulist valgust, on asi ju selge – lendav taldrik. Sest mis see muud olla saab…Kui natuke tõsisemalt võtta, siis ilmselt see pisike droon tõenäoliselt palju pikemat lendu kui need klipid (+tõus ja maandumine), millest video kokku monteeritud on, naljalt teha ei saa. Klipp ise on 43 sekundit pikk. Asjatundjate väitel tarbib selline lamp 80+ amprit voolu tunnis.Niisiis, kes iganes tahab hallowiini õhtul või mis tahes muul pimedal ajal ehmatada oma naabrit, siis siin on teie võimalus. Väga kalliks ka ei lähe – kogu lõbu peaks maksma alla 300 euro.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuigi Korsika MM-ralli teisel võistluspäeval (loe: laupäeval) sõidetud viimasel katsel suutsid saarlased Ott Tänak ja Raigo Mõlder (Dmack) näidata neljandat aega, tuli neil ralli üldkokkuvõttes leppida pigem tagasihoidliku kümnenda kohaga. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tänak Korsikal jälle kümnes

maintext:
Uudised
Tänak Korsikal jälle kümnes
Esmaspäev, 03. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 03. oktoober 2016. Kuigi Korsika MM-ralli teisel võistluspäeval (loe: laupäeval) sõidetud viimasel katsel suutsid saarlased Ott Tänak ja Raigo Mõlder (Dmack) näidata neljandat aega, tuli neil ralli üldkokkuvõttes leppida pigem tagasihoidliku kümnenda kohaga.
Eelmisel aastal Korsika ralli samuti kümnenda kohaga lõpetanud Tänak ja Mõlder olid avapäeva nelja kiiruskatse järel 13. kohal.
Teise võistluspäeva nelja kiiruskatsega (kohad 14., 12., 10., 4.) parandas Tänak oma kohta kahe positsiooni võrra ja tõusis üheteistkümnendaks. See juhtus tänu Kris Meeke’i (Citroen) kuuenda katse väljasõidule ja viimase katse neljandale ajale, kui mööduti WRC2 masinaga sõitnud Jan Kopeckyst.
“Vesi jahutas rehve ja tegi head, pidavus oli kohe märksa parem. Ma arvan, et me tegime päris hea sõidu,” rääkis Tänak Delfi Sport vahendusel sellest, kuidas vihmasadu tema kiirusele kasuks tuli.
Dmacki asfaldirehvid arengujärgus
Eile oli kavas kaks viimast katset. Neist esimesel, 53,78 km pikkusel katsel näitas Tänak üheksandat aega, kaotust katse võitnud britt Kris Meeke’ile kogunes 55,7 sekundit. Viimane katse oli lühike, pikkust vaid 10,42 km. Seal oli Tänak 11., kaotust võitjale Meeke’ile 17,1 sekundit.
Tänavuse Korsika ralli võitis kodupubliku rõõmuks Sebastien Ogier Volkswagenil, kes edestas teise koha saanud Thierry Neuville’i (Hyundai) 46,4 sekundiga. Poodiumile mahtus veel Andreas Mikkelsen (Volkswagen, - 1.10).
Temale järgnesid ja esikümnesse mahtusid veel 4. J. Latvala (Volkswagen), 5. C. Breen (Citroen), 6. H. Paddon (Hyundai), 7. D. Sordo (Hyundai), 8. E. Camilli (M-Sport), 9. M. Östberg (M-Sport) ja kümnendana Ott Tänak, kes kaotas Ogierile kümne katse kokkuvõttes kuus minutit ja 26,6 sekundit.
“Ott Tänak lootis hooaja 11. MM-etapil Korsikas alistada mullused deemonid, kui ei suutnud kitsastel mägiteedel üles leida mingitki kiirust. Kahjuks ei luba Dmacki alles arengujärgus asfaldirehvid mehel seda teha,” kirjutab ohtuleht.ee.
Järgmine MM-ralli sõidetakse juba kahe nädala pärast Hispaanias. Eelmisel aastal Korsika ralli samuti kümnenda kohaga lõpetanud Tänak ja Mõlder olid avapäeva nelja kiiruskatse järel 13. kohal.Teise võistluspäeva nelja kiiruskatsega (kohad 14., 12., 10., 4.) parandas Tänak oma kohta kahe positsiooni võrra ja tõusis üheteistkümnendaks. See juhtus tänu Kris Meeke’i (Citroen) kuuenda katse väljasõidule ja viimase katse neljandale ajale, kui mööduti WRC2 masinaga sõitnud Jan Kopeckyst.“Vesi jahutas rehve ja tegi head, pidavus oli kohe märksa parem. Ma arvan, et me tegime päris hea sõidu,” rääkis Tänak Delfi Sport vahendusel sellest, kuidas vihmasadu tema kiirusele kasuks tuli.Eile oli kavas kaks viimast katset. Neist esimesel, 53,78 km pikkusel katsel näitas Tänak üheksandat aega, kaotust katse võitnud britt Kris Meeke’ile kogunes 55,7 sekundit. Viimane katse oli lühike, pikkust vaid 10,42 km. Seal oli Tänak 11., kaotust võitjale Meeke’ile 17,1 sekundit.Tänavuse Korsika ralli võitis kodupubliku rõõmuks Sebastien Ogier Volkswagenil, kes edestas teise koha saanud Thierry Neuville’i (Hyundai) 46,4 sekundiga. Poodiumile mahtus veel Andreas Mikkelsen (Volkswagen, - 1.10).Temale järgnesid ja esikümnesse mahtusid veel 4. J. Latvala (Volkswagen), 5. C. Breen (Citroen), 6. H. Paddon (Hyundai), 7. D. Sordo (Hyundai), 8. E. Camilli (M-Sport), 9. M. Östberg (M-Sport) ja kümnendana Ott Tänak, kes kaotas Ogierile kümne katse kokkuvõttes kuus minutit ja 26,6 sekundit.“Ott Tänak lootis hooaja 11. MM-etapil Korsikas alistada mullused deemonid, kui ei suutnud kitsastel mägiteedel üles leida mingitki kiirust. Kahjuks ei luba Dmacki alles arengujärgus asfaldirehvid mehel seda teha,” kirjutab ohtuleht.ee.Järgmine MM-ralli sõidetakse juba kahe nädala pärast Hispaanias.
Veel artikleid samast teemast »


description: Esimene mälukild aastast 2011: kas Ärma tallu on riik raha investeerinud või mitte? Presidendikandidaat Tarand küsis president Ilveselt, kas ta maksab riigikassasse tagasi investeeringud, mida riik on Ärma tallu paigutanud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
AINULT MEIE MAAS JA DELFIS: Toomas Hendrik Ilvese klassikaline pisisulitsemine
Kolmapäev, 19. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Indrek Tarand, Euroopa Parlamendi saadik Kolmapäev, 19. oktoober 2016. Indrek Tarand Esimene mälukild aastast 2011: kas Ärma tallu on riik raha investeerinud või mitte? Presidendikandidaat Tarand küsis president Ilveselt, kas ta maksab riigikassasse tagasi investeeringud, mida riik on Ärma tallu paigutanud.
"Riik ei ole Ärma talusse investeerinud," vastas Ilves jäigalt.
Tarand leidis selle peale, et tema oleks kindlasti parem president kui Ilves, sest tal ei ole kinnisvara. "Mu isa ei lubaks mu isatallu riigi raha investeerida," naeris ta ning rahvas stuudios plaksutas.
Ilves kordas: "Sinna ei ole riigi raha investeeritud; kui ma enam ei ole president, siis võetakse need valveseadmed, ainukesed asjad, mis on riigi raha eest sinna paigutatud, tagasi."
VAATA UUESTI:
http://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/otse-presidendidebatt-indrek-tarandi-ja-toomas-hendrik-ilvese-vahel?id=56602734
Teine mälukild aastast 2011: visiit sotsiaaldemokraatide fraktsiooni.
Umbes 45 minutit enne valimistoimingute algust riigikogus astusin endalegi ootamatult sisse SDE fraktsiooniruumi Toompeal. Mikser oli laua otsas ja pidas kõnet.
Segasin otsekohe vahele ja laususin midagi selles laadis: "Ma annan teile võimaluse olla muutuste ja uuenduste poolel. Selleks tuleb hääletada minu kasuks, mitte Ilvese. Sest kas tahaksite viie aasta pärast olla olukorras, kus teil, sotsiaaldemokraatidel, tuleb vastata ebameeldivale küsimusele: "Miks toetasite korruptiivsete kalduvustega riigipea jätkamist olukorras, kus eksisteeris ka palju parem valik?""
Nii Mikser, Marianne Mikko kui ka Jaak Allik ei löönud silmi maha, vaid liikusid konsolideeritud kursil vastu tulevikule…
Lükka naine tanki!
Need seigad meenusid mulle siis, kui lugesin ehmatusega Toomas Hendrik Ilvese puhtsüdamlikku selgitust EAS-i 170 000-eurose kingituse saamise kohta. Loomulikult ei teadnud meie elatanud president veel eelmise nädalani mitte sentigi sobingutest ja tehingutest ning otsustest EAS-i toetuse kohta OÜ Ermamaa kasuks.
Need räpased tehingud sõlmisid presidendi seljataga ja väga alatul moel kaks "salakavalat naisterahvast" – Maria Alajõe ning Evelin Ilves. Häbi neil olgu, sest nende mõtlematu ja enesekeskne tegevus on pannud löögi alla mitte ainult eelmise presidendi isikliku maine, vaid tegelikult kogu Eesti Vabariigi ausameelse toimetamise tervikuna.
Kuna Mariat (sündinud Vetemaa) tunnen ma lapsest saati ja Evelini (sündinud Int) ülikoolipäevilt, siis ma muidugi usun jäägitult Toomas Hendrik Ilvest ja Toomas Sildamit tema viimases PR-operatsioonis.
THI oli lihtsalt 24/7 hõivatud eesti muusika tutvustamisega rahvusvahelisel areenil ja Eesti IT-kuvandiga suurustlemisel, sestap ei teadnud ta otse loomulikult mitte midagi oma esivanematele ja vanalelledele kuuluvast talust ning seal toimuvast.
OÜ Ermamaaga seostati teda samuti tema seljataga ning vastu tahtmist, sest Ilves teadis juba aastal 2004, et temast suuremat turismiärimeest ei saa…
On imetlusväärne, et THI suvatses EAS-ile tagasi maksta tervelt 10% saadud rahast, sest tegelikult kuulub ka see raha temale. Kuna ta tõi Ärma tallu mitmeid välismaa külalisi, sealhulgas Poola presidendi. Loomulikult uskudes, et kulud tasub tema eksabikaasa Evelini osaühing. See, et tegelikult tasuti Ärmal toimunud võõrustamiste ja söötmiste/jootmiste kulud presidendi kantselei eelarvest, ei saanud olla Ilvesele teada. Kuna neid mahhinatsioone varjasid riigipea ausate silmade eest ennekõike Rainer Saks, Siim Raie, Toomas Sildam ja Kai Kaarelson.
Ükskord oleks Iivi Anna Masso oma sõgeduses peaaegu info president Ilveseni viinud, kuid Olari Koppel ja Piret Pert said viimasel hetkel jala vahele.
Kes minu vaateid ei jaga, sellele olgu toeks paari päeva tagune, ekspresidendi nõuniku Urve Eslase allkirja kandev selgitav memo "Kogu tõde Ärma talust", mis suhtekorraldajatele ja ihuajakirjanikele on juba kättesaadav. On ajaloo ilu, et taluperemees Ilvese asju seletab taas naisterahvas...
Miks ma sellest üldse kirjutan? Sest tunnen ära vana Eesti sotsiaaldemokraadi, kes pooldab naiste õigusi ja tõmbluku-meetodit. Äraseletatult tähendab see, et "kui võimalik, lükka naine tanki!"
Naiste armastus läikivate asjade ja riiklike rahavoogude vastu on palju suurem kui romantiliste ning idealistlikult intellektuaalsete muusikasõpradest meeste oma. Kas pole või?
Raske andestust anda
Toomas Hendrik Ilvese tegevus nimega "ärmatus" on niivõrd klassikaline pisisulitsemine, mis rahalises mõõtmes pole võrreldav ei praamihanke, Eesti Energia Utah’ seikluse ega ka mitte VEB- fondiga. Kuid moraalne kahju, mida Eesti Vabariigi eksistentsile sellega on tehtud, on nii mõõtmatult suur.
Lisan vaid ajaskaala illustratsiooniks: ka Lennart Meri ja Arnold Rüütli presidendiaega saatsid teatavad sekeldused kinnisvaraga. Siiski võime me lausuda, et mõlemad olid läbi tulnud Vene aja veest, vilest ja vasktorudest (tõsi, väga erinevate taktikatega) ning ehk oli paratamatu, et tolleaegse suhtelise vaesuse ja võimaluste puudumise kompenseerimiseks kasutasid nad paari protsendi ulatuses ka tsipake sovetlikke meetmeid.
Samas, Toomas Hendrik Ilves, kes kehastas justkui Lääne moraalse üleoleku ja transparentse võimuteostamise käilakuju, temast poleks seda – sukeldumist sügavale-sügavale kolhoosiesimeeste ja partorgide nomenklatuursete privileegide nautimisse – küll absoluutselt oodanud.
Et see aga juhtus, siis andestust on raske anda – isegi, kui väga alandlikult palutaks.
Intellektuaalist Ilves kindlasti teab Poola aforisti Stanislaw Leci lauset: "Ex oriente lux, ex occidente luxus."* Peale selle oleks aga tarvis teada ka Hando Runneli luuletust, millega kogu juhtunu kokku saab võtta.
Valgus tuleb idast,
sülg tuleb suust,
vihm sajab taevast,
õun sajab puust.
Söö seda õuna,
korda jälle siis:
Eeva, sinu orki
läkski paradiis.
* – tõlk. "Idast tuleb valgus, läänest luksus." "Riik ei ole Ärma talusse investeerinud," vastas Ilves jäigalt.Tarand leidis selle peale, et tema oleks kindlasti parem president kui Ilves, sest tal ei ole kinnisvara. "Mu isa ei lubaks mu isatallu riigi raha investeerida," naeris ta ning rahvas stuudios plaksutas.Ilves kordas: "Sinna ei ole riigi raha investeeritud; kui ma enam ei ole president, siis võetakse need valveseadmed, ainukesed asjad, mis on riigi raha eest sinna paigutatud, tagasi."Teine mälukild aastast 2011: visiit sotsiaaldemokraatide fraktsiooni.Umbes 45 minutit enne valimistoimingute algust riigikogus astusin endalegi ootamatult sisse SDE fraktsiooniruumi Toompeal. Mikser oli laua otsas ja pidas kõnet.Segasin otsekohe vahele ja laususin midagi selles laadis: "Ma annan teile võimaluse olla muutuste ja uuenduste poolel. Selleks tuleb hääletada minu kasuks, mitte Ilvese. Sest kas tahaksite viie aasta pärast olla olukorras, kus teil, sotsiaaldemokraatidel, tuleb vastata ebameeldivale küsimusele: "Miks toetasite korruptiivsete kalduvustega riigipea jätkamist olukorras, kus eksisteeris ka palju parem valik?""Nii Mikser, Marianne Mikko kui ka Jaak Allik ei löönud silmi maha, vaid liikusid konsolideeritud kursil vastu tulevikule…Need seigad meenusid mulle siis, kui lugesin ehmatusega Toomas Hendrik Ilvese puhtsüdamlikku selgitust EAS-i 170 000-eurose kingituse saamise kohta. Loomulikult ei teadnud meie elatanud president veel eelmise nädalani mitte sentigi sobingutest ja tehingutest ning otsustest EAS-i toetuse kohta OÜ Ermamaa kasuks.Need räpased tehingud sõlmisid presidendi seljataga ja väga alatul moel kaks "salakavalat naisterahvast" – Maria Alajõe ning Evelin Ilves. Häbi neil olgu, sest nende mõtlematu ja enesekeskne tegevus on pannud löögi alla mitte ainult eelmise presidendi isikliku maine, vaid tegelikult kogu Eesti Vabariigi ausameelse toimetamise tervikuna.Kuna Mariat (sündinud Vetemaa) tunnen ma lapsest saati ja Evelini (sündinud Int) ülikoolipäevilt, siis ma muidugi usun jäägitult Toomas Hendrik Ilvest ja Toomas Sildamit tema viimases PR-operatsioonis.THI oli lihtsalt 24/7 hõivatud eesti muusika tutvustamisega rahvusvahelisel areenil ja Eesti IT-kuvandiga suurustlemisel, sestap ei teadnud ta otse loomulikult mitte midagi oma esivanematele ja vanalelledele kuuluvast talust ning seal toimuvast.OÜ Ermamaaga seostati teda samuti tema seljataga ning vastu tahtmist, sest Ilves teadis juba aastal 2004, et temast suuremat turismiärimeest ei saa…On imetlusväärne, et THI suvatses EAS-ile tagasi maksta tervelt 10% saadud rahast, sest tegelikult kuulub ka see raha temale. Kuna ta tõi Ärma tallu mitmeid välismaa külalisi, sealhulgas Poola presidendi. Loomulikult uskudes, et kulud tasub tema eksabikaasa Evelini osaühing. See, et tegelikult tasuti Ärmal toimunud võõrustamiste ja söötmiste/jootmiste kulud presidendi kantselei eelarvest, ei saanud olla Ilvesele teada. Kuna neid mahhinatsioone varjasid riigipea ausate silmade eest ennekõike Rainer Saks, Siim Raie, Toomas Sildam ja Kai Kaarelson.Ükskord oleks Iivi Anna Masso oma sõgeduses peaaegu info president Ilveseni viinud, kuid Olari Koppel ja Piret Pert said viimasel hetkel jala vahele.Kes minu vaateid ei jaga, sellele olgu toeks paari päeva tagune, ekspresidendi nõuniku Urve Eslase allkirja kandev selgitav memo "Kogu tõde Ärma talust", mis suhtekorraldajatele ja ihuajakirjanikele on juba kättesaadav. On ajaloo ilu, et taluperemees Ilvese asju seletab taas naisterahvas...Miks ma sellest üldse kirjutan? Sest tunnen ära vana Eesti sotsiaaldemokraadi, kes pooldab naiste õigusi ja tõmbluku-meetodit. Äraseletatult tähendab see, et "kui võimalik, lükka naine tanki!"Naiste armastus läikivate asjade ja riiklike rahavoogude vastu on palju suurem kui romantiliste ning idealistlikult intellektuaalsete muusikasõpradest meeste oma. Kas pole või?Toomas Hendrik Ilvese tegevus nimega "ärmatus" on niivõrd klassikaline pisisulitsemine, mis rahalises mõõtmes pole võrreldav ei praamihanke, Eesti Energia Utah’ seikluse ega ka mitte VEB- fondiga. Kuid moraalne kahju, mida Eesti Vabariigi eksistentsile sellega on tehtud, on nii mõõtmatult suur.Lisan vaid ajaskaala illustratsiooniks: ka Lennart Meri ja Arnold Rüütli presidendiaega saatsid teatavad sekeldused kinnisvaraga. Siiski võime me lausuda, et mõlemad olid läbi tulnud Vene aja veest, vilest ja vasktorudest (tõsi, väga erinevate taktikatega) ning ehk oli paratamatu, et tolleaegse suhtelise vaesuse ja võimaluste puudumise kompenseerimiseks kasutasid nad paari protsendi ulatuses ka tsipake sovetlikke meetmeid.Samas, Toomas Hendrik Ilves, kes kehastas justkui Lääne moraalse üleoleku ja transparentse võimuteostamise käilakuju, temast poleks seda – sukeldumist sügavale-sügavale kolhoosiesimeeste ja partorgide nomenklatuursete privileegide nautimisse – küll absoluutselt oodanud.Et see aga juhtus, siis andestust on raske anda – isegi, kui väga alandlikult palutaks.Intellektuaalist Ilves kindlasti teab Poola aforisti Stanislaw Leci lauset: "Ex oriente lux, ex occidente luxus."* Peale selle oleks aga tarvis teada ka Hando Runneli luuletust, millega kogu juhtunu kokku saab võtta.Valgus tuleb idast,sülg tuleb suust,vihm sajab taevast,õun sajab puust.Söö seda õuna,korda jälle siis:Eeva, sinu orkiläkski paradiis.* – tõlk. "Idast tuleb valgus, läänest luksus."
Veel artikleid samast teemast »


description: Taas kord sisustasid TTÜ Kuressaare kolledži tudengid koolilaste sügisvaheaega linnalaagriga, kus eile ja täna saavad lapsed tegeleda robootika, fotojahi, 3D joonistamise ja isegi kokandusega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Noored
Linnalaager tõi kokku robootikahuvilised noored
Laupäev, 29. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 29. oktoober 2016. Oliver (vasakul), Andero ja Carlchriztoper ootasid põnevusega, et oma robotit võistlustulle saata. FOTO: Valmar Voolaid Taas kord sisustasid TTÜ Kuressaare kolledži tudengid koolilaste sügisvaheaega linnalaagriga, kus eile ja täna saavad lapsed tegeleda robootika, fotojahi, 3D joonistamise ja isegi kokandusega.
Laager oli suunatud 5.–7. klassidele, koostööpartneriteks olid lisaks kolledžile Kuressaare Gümnaasium (KG) ja TTÜ Mektory Tehnoloogiakool.
Esimene päev veedeti KG-s, kus alustati tutvumismängudega, edasi tegutseti robootika töötoas ja pärast lõunapausi valmistati küpsisetorti. Päeva lõpetas põnev fotojaht KG terviserajal.
Üks laagri korraldaja ja juhendaja, Kristin Värno ütles, et fotojahi teemaks võib pidada loovust. “Lapsed saavad fotod, mis on tehtud KG terviserajal ja nende ülesanne on meeskonnaga koht üles leida,“ selgitas ta.
“Lisaks on kirjas ülesanne – näiteks kollide kompanii, kalapoeg Nemo või eakate treeninglaager. Nad peavad lavastama olukorra, mis pildil kirjas on, ja tegema sellest foto.“
Pärast, koolimajja naasnud, vaadatakse ühiselt kõik laste poolt tehtud pildid üle.
Tänane laagripäev veedetakse aga TTÜ Kuressaare Kolledžis. Taas alustati meeskonnamängudega. Seejärel jagati osalejad neljaks ning gruppide kaupa ujutati laevu, külastati materjalide ladu, lahendati internetiviktoriini ja arutleti, milline võiks õpilaste arvates olla unistuste kool.
Viktoriini küsimused olid Värno sõnul koostatud kolledži erialade ja laagri toetajate teemadel.
Pärast lõunapausi prooviti kätt 3D joonistamises ja laager lõpetati eelneval päeval meisterdatud tordi söömisega ning igale osalejale jagati ka toetajatepoolseid meeneid.
Sel ajal, kui Meie Maa käis vaatamas, mis laagris toimub, läks juhendaja Olle Araki robotite jagamise peale kogu klassiruum kihama ja lastel lõid silmad särama.
Sisustab vaheaega
Oliver tõdes, et ilma laagrita poleks pärast hommikusööki midagi peale teleka vaatamise teha. “Kui nägin, et saab siia laagrisse tulla, tundus see põnev,“ seletas ta, lisades, et robotite võistluseks valmistumine tundus parajasti tekitavat elevust. “Loodame ikka võita.“
Samas võistkonnas olnud Carlchriztoper ütles, et tuli laagrisse, sest sõbrad veedavad tal kõik Tallinnas aega ja üksi oleks igav olnud. “Ma loodan, et see saab lõbus olema, praegu tundub väga lahe,“ kinnitas ta õhinal.
3D joonistamist ta aga väga ei oodanud, sest varasemalt olevat ta seda proovinud ja polnud midagi välja tulnud.
Kuigi selle laagri teemad tunduvad olevat pigem poiste huviorbiidis, kinnitas Karmen, et tema ootab kõiki tegevusi põnevusega. “3D joonistamist olen korra proovinud ja ootan seda töötuba väga.“
Nõost pärit korraldaja Kristin Värno ütles, et laager korraldati väikeettevõtluse tudengite sündmuse korralduse õppeaine raames.
Nende kuueliikmeline grupp valis teema selle järgi, et lastel oleks huvitav ja arvestati ka oma võimalustega. Kõige tähtsam oli see, et tegevused oleks kolledžit ja sealseid võimalusi tutvustavad, näitamaks noortele, et ka kodusaarel on võimalik head haridust omandada.
Värno nentis, et kuna 20st osalejast viis olid tüdrukud, siis tõesti oli see pigem poistele suunatud. “Võib-olla on järgmistel aastatel jälle selliseid tegevusi, mis ka tüdrukutele midagi lisavad.“
Linnalaagri sponsoriteks olid: Sporrong OÜ, Saaremaa Spa hotellid, Politsei- ja Piirivalveamet, Securitas Eesti AS, Kaitseliit, Naiskodukaitse, Grand Rose Spa hotell, Georg Ots Spa hotell, Johan Spa hotell, Unilever Eesti AS, TTÜ Mektory Tehnoloogiakool ja Saare Foods OÜ. Laager oli suunatud 5.–7. klassidele, koostööpartneriteks olid lisaks kolledžile Kuressaare Gümnaasium (KG) ja TTÜ Mektory Tehnoloogiakool.Esimene päev veedeti KG-s, kus alustati tutvumismängudega, edasi tegutseti robootika töötoas ja pärast lõunapausi valmistati küpsisetorti. Päeva lõpetas põnev fotojaht KG terviserajal.Üks laagri korraldaja ja juhendaja, Kristin Värno ütles, et fotojahi teemaks võib pidada loovust. “Lapsed saavad fotod, mis on tehtud KG terviserajal ja nende ülesanne on meeskonnaga koht üles leida,“ selgitas ta.“Lisaks on kirjas ülesanne – näiteks kollide kompanii, kalapoeg Nemo või eakate treeninglaager. Nad peavad lavastama olukorra, mis pildil kirjas on, ja tegema sellest foto.“Pärast, koolimajja naasnud, vaadatakse ühiselt kõik laste poolt tehtud pildid üle.Tänane laagripäev veedetakse aga TTÜ Kuressaare Kolledžis. Taas alustati meeskonnamängudega. Seejärel jagati osalejad neljaks ning gruppide kaupa ujutati laevu, külastati materjalide ladu, lahendati internetiviktoriini ja arutleti, milline võiks õpilaste arvates olla unistuste kool.Viktoriini küsimused olid Värno sõnul koostatud kolledži erialade ja laagri toetajate teemadel.Pärast lõunapausi prooviti kätt 3D joonistamises ja laager lõpetati eelneval päeval meisterdatud tordi söömisega ning igale osalejale jagati ka toetajatepoolseid meeneid.Sel ajal, kui Meie Maa käis vaatamas, mis laagris toimub, läks juhendaja Olle Araki robotite jagamise peale kogu klassiruum kihama ja lastel lõid silmad särama.Oliver tõdes, et ilma laagrita poleks pärast hommikusööki midagi peale teleka vaatamise teha. “Kui nägin, et saab siia laagrisse tulla, tundus see põnev,“ seletas ta, lisades, et robotite võistluseks valmistumine tundus parajasti tekitavat elevust. “Loodame ikka võita.“Samas võistkonnas olnud Carlchriztoper ütles, et tuli laagrisse, sest sõbrad veedavad tal kõik Tallinnas aega ja üksi oleks igav olnud. “Ma loodan, et see saab lõbus olema, praegu tundub väga lahe,“ kinnitas ta õhinal.3D joonistamist ta aga väga ei oodanud, sest varasemalt olevat ta seda proovinud ja polnud midagi välja tulnud.Kuigi selle laagri teemad tunduvad olevat pigem poiste huviorbiidis, kinnitas Karmen, et tema ootab kõiki tegevusi põnevusega. “3D joonistamist olen korra proovinud ja ootan seda töötuba väga.“Nõost pärit korraldaja Kristin Värno ütles, et laager korraldati väikeettevõtluse tudengite sündmuse korralduse õppeaine raames.Nende kuueliikmeline grupp valis teema selle järgi, et lastel oleks huvitav ja arvestati ka oma võimalustega. Kõige tähtsam oli see, et tegevused oleks kolledžit ja sealseid võimalusi tutvustavad, näitamaks noortele, et ka kodusaarel on võimalik head haridust omandada.Värno nentis, et kuna 20st osalejast viis olid tüdrukud, siis tõesti oli see pigem poistele suunatud. “Võib-olla on järgmistel aastatel jälle selliseid tegevusi, mis ka tüdrukutele midagi lisavad.“Linnalaagri sponsoriteks olid: Sporrong OÜ, Saaremaa Spa hotellid, Politsei- ja Piirivalveamet, Securitas Eesti AS, Kaitseliit, Naiskodukaitse, Grand Rose Spa hotell, Georg Ots Spa hotell, Johan Spa hotell, Unilever Eesti AS, TTÜ Mektory Tehnoloogiakool ja Saare Foods OÜ.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeva õhtul Orissaare kultuurimajas kaheksandat korda toimunud glamuurne üritus “Musta Pitsi Öö” tõi tänavu kokku ligi kakssada ilu ja romantikat hindavat naist. Sündmusel osales ka endine esileedi ja telesaatejuht Evelin Ilves ning tuntud muusik Ott Lepland. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
“Musta Pitsi Öö” tõi kokku rekordarvu osalejaid
Esmaspäev, 31. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Esmaspäev, 31. oktoober 2016. Õhtu peaesinejad olid seekord endine esileedi ja telesaatejuht Evelin Ilves ning muusik Ott Lepland. Fotod: Tiina Pitk Laupäeva õhtul Orissaare kultuurimajas kaheksandat korda toimunud glamuurne üritus “Musta Pitsi Öö” tõi tänavu kokku ligi kakssada ilu ja romantikat hindavat naist. Sündmusel osales ka endine esileedi ja telesaatejuht Evelin Ilves ning tuntud muusik Ott Lepland.
“Üritus oli fantastiline ning läks super hästi,” ütles üks korraldajatest, Maria Reimal Meie Maale, lisades, et samuti on nad saanud suurepäraseid kommentaare esinejatelt ja külalistelt.
Muusikaga kosutasid meeli Helen Oll ja Martti Nõu ning õhtu lõpetas Ott Lepland. Eksesileedi Evelin Ilves pidas aga loengu teemal “Minu elu koos meediakehaga: hirmus või armus”. Traditsiooniliselt oli õhtu üks osa muutumismäng.
Küsimusele, et kuidas oli nii suure hulga naiste ees laval üles astuda, vastas igapäevaselt Orissaare muusikakooli direktorina töötav Martti Nõu naerdes, et see oli fantastiline.
“See on väga vahva sündmus,” tõdes Martti, meenutades, et kui paar aastat tagasi käisid nad samal üritusel ansambli “Onudega” esinemas, siis oli üritus veel väike ja publikut vähem.
“Aga nüüd tullakse juba üle maakonna,” rääkis Nõu, viidates, et ilmselt on korraldajad leidnud hea niši. “See on selline ehe naistekas. “Sadama kõrts” pakkus peeni toite, saalikujundus oli hubane, sai pilti teha ning kõik toimis väga hästi,” kirjeldas Martti, kes koos Helen Olliga esitas laupäeval imeilusaid romantilisi duette-armastuslaule.
Kõigile meeldis
Spetsiaalselt Kuressaarest koos kahe kaaslase Gertrud Ardeli ja Katrin-Keso Varesega Orissaarde sõitnud Mare Kirr oli üritusega väga rahul.
“Müts maha korraldajate ees, et nad on viitsinud, suutnud ja tahtnud sellist üritust teha,” lausus esmakordselt “Musta Pitsi Ööl” osalenud Mare Kirr, viidates samas, et ega pole ju lihtne esinejaid välja ajada.
“Aga tundus, et ka kõigile teistele meeldis,” märkis ta. Kirrile meeldis just see, et kohapeal tutvustasid oma toodangud Eesti kohalikud tegijad, kes teadsid, millest ja kellele nad räägivad, samuti meeldis talle Evelin Ilvese esinemine ja saalikujundus.
“See on hästi silmaringi laiendav üritus intensiivse ja sisutiheda programmiga,” kiitis Kirr, kellele avaldas sügavat positiivset muljet ka Helen Olli ja Martti Nõu koosesinemine. Üritus kestis keskööni.
Kõnetab naisi
Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste märkis, et tore, kui kindla suunitlusega ettevõtjad võtavad kokku ja organiseerivad just sellise sündmuse, mis nende arvates teatud seltskonnale meeldib, antud juhul siis naine, tema ilu, elu ja kõik mis sellega kaasneb.
“Meie omalt poolt toetame igati nõu ja jõuga ja aitame kaasa, et kõik sujuks,” kinnitas Anu Viljaste.
Nii hingele kui kehale
Teemad, mida Musta Pitsi Ööl käsitleti, kõnetasid ennekõike naisi: õhtu jooksul räägiti nahahooldusest, ehetest, stiilist ning sai osta erinevate tootjate kaupa.
“Musta Pitsi Öö” on Orissaare aktiivsete naiste poolt ellu kutsutud eesmärgiga pakkuda Orissaare ja selle ümbruse inimestele kord aastas toredat võimalust veeta mõnus õhtu, mis pakuks kosutust nii kehale kui hingele.
“Musta Pitsi Öö” on kahtlemata elavdanud Orissaare sügises vaikuses tukkuvat seltsielu ja avardanud inimeste võimalust saada oma kodukohas osa põnevast ning kaasakutsuvast üritusest.
Tänavu alustati ürituse ette-valmistamisega juba kevadel.
“Musta Pitsi Öö” toimub igal aastal oktoobrikuu viimasel laupäeval, kui toimub üleminek talveajale.
***
Muhus sai teoks “Valge Pitsi Õhtu”
Samal ajal “Musta Pitsi Ööga” toimus Muhu restoranis Koost ametlik “Valge Pitsi Õhtu”.
“Ütleme nii, et pidu toimus,” ütles restorani üks eestvedajaid Toomas Rohtlaan, lisades, et rahvast oleks võinud muidugi rohkem olla. Kl 20 alanud peol oli mehi rohkem osalemas kui naisi ning pidu kestis hommikul kl 3-4ni.
“Kui mehed ikka kokku tulevad, ega siis nalja pole,” naeris ta. Küsimusele, et kas ka tuleval aastal “Valge Pitsi Õhtu” toimumas on, vastas Rohtlaan, et kindlasti plaanitakse jätkata.
“Valge Pitsi Õhtu” viis külastajad kaugetesse 80ndatesse koos ajakohase muusika, sakusmendi ja muuga. Õhtu DJ-ks oli seekord restorani üks omanikke Kalvar Kase. “Üritus oli fantastiline ning läks super hästi,” ütles üks korraldajatest, Maria Reimal Meie Maale, lisades, et samuti on nad saanud suurepäraseid kommentaare esinejatelt ja külalistelt.Muusikaga kosutasid meeli Helen Oll ja Martti Nõu ning õhtu lõpetas Ott Lepland. Eksesileedi Evelin Ilves pidas aga loengu teemal “Minu elu koos meediakehaga: hirmus või armus”. Traditsiooniliselt oli õhtu üks osa muutumismäng.Küsimusele, et kuidas oli nii suure hulga naiste ees laval üles astuda, vastas igapäevaselt Orissaare muusikakooli direktorina töötav Martti Nõu naerdes, et see oli fantastiline.“See on väga vahva sündmus,” tõdes Martti, meenutades, et kui paar aastat tagasi käisid nad samal üritusel ansambli “Onudega” esinemas, siis oli üritus veel väike ja publikut vähem.“Aga nüüd tullakse juba üle maakonna,” rääkis Nõu, viidates, et ilmselt on korraldajad leidnud hea niši. “See on selline ehe naistekas. “Sadama kõrts” pakkus peeni toite, saalikujundus oli hubane, sai pilti teha ning kõik toimis väga hästi,” kirjeldas Martti, kes koos Helen Olliga esitas laupäeval imeilusaid romantilisi duette-armastuslaule.Spetsiaalselt Kuressaarest koos kahe kaaslase Gertrud Ardeli ja Katrin-Keso Varesega Orissaarde sõitnud Mare Kirr oli üritusega väga rahul.“Müts maha korraldajate ees, et nad on viitsinud, suutnud ja tahtnud sellist üritust teha,” lausus esmakordselt “Musta Pitsi Ööl” osalenud Mare Kirr, viidates samas, et ega pole ju lihtne esinejaid välja ajada.“Aga tundus, et ka kõigile teistele meeldis,” märkis ta. Kirrile meeldis just see, et kohapeal tutvustasid oma toodangud Eesti kohalikud tegijad, kes teadsid, millest ja kellele nad räägivad, samuti meeldis talle Evelin Ilvese esinemine ja saalikujundus.“See on hästi silmaringi laiendav üritus intensiivse ja sisutiheda programmiga,” kiitis Kirr, kellele avaldas sügavat positiivset muljet ka Helen Olli ja Martti Nõu koosesinemine. Üritus kestis keskööni.Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste märkis, et tore, kui kindla suunitlusega ettevõtjad võtavad kokku ja organiseerivad just sellise sündmuse, mis nende arvates teatud seltskonnale meeldib, antud juhul siis naine, tema ilu, elu ja kõik mis sellega kaasneb.“Meie omalt poolt toetame igati nõu ja jõuga ja aitame kaasa, et kõik sujuks,” kinnitas Anu Viljaste.Teemad, mida Musta Pitsi Ööl käsitleti, kõnetasid ennekõike naisi: õhtu jooksul räägiti nahahooldusest, ehetest, stiilist ning sai osta erinevate tootjate kaupa.“Musta Pitsi Öö” on Orissaare aktiivsete naiste poolt ellu kutsutud eesmärgiga pakkuda Orissaare ja selle ümbruse inimestele kord aastas toredat võimalust veeta mõnus õhtu, mis pakuks kosutust nii kehale kui hingele.“Musta Pitsi Öö” on kahtlemata elavdanud Orissaare sügises vaikuses tukkuvat seltsielu ja avardanud inimeste võimalust saada oma kodukohas osa põnevast ning kaasakutsuvast üritusest.Tänavu alustati ürituse ette-valmistamisega juba kevadel.“Musta Pitsi Öö” toimub igal aastal oktoobrikuu viimasel laupäeval, kui toimub üleminek talveajale.***Samal ajal “Musta Pitsi Ööga” toimus Muhu restoranis Koost ametlik “Valge Pitsi Õhtu”.“Ütleme nii, et pidu toimus,” ütles restorani üks eestvedajaid Toomas Rohtlaan, lisades, et rahvast oleks võinud muidugi rohkem olla. Kl 20 alanud peol oli mehi rohkem osalemas kui naisi ning pidu kestis hommikul kl 3-4ni.“Kui mehed ikka kokku tulevad, ega siis nalja pole,” naeris ta. Küsimusele, et kas ka tuleval aastal “Valge Pitsi Õhtu” toimumas on, vastas Rohtlaan, et kindlasti plaanitakse jätkata.“Valge Pitsi Õhtu” viis külastajad kaugetesse 80ndatesse koos ajakohase muusika, sakusmendi ja muuga. Õhtu DJ-ks oli seekord restorani üks omanikke Kalvar Kase.
Veel artikleid samast teemast »


description: Riigihalduse minister Arto Aas allkirjastas käskkirja, mille alusel on praegune Saare maavanem Kaido Kaasik määratud alates 17. oktoobrist maavanema asendajaks ehk kohusetäitjaks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Kaido Kaasikust saab maavanema kohusetäitja
Teisipäev, 04. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Teisipäev, 04. oktoober 2016. Kaido Kaasik. Riigihalduse minister Arto Aas allkirjastas käskkirja, mille alusel on praegune Saare maavanem Kaido Kaasik määratud alates 17. oktoobrist maavanema asendajaks ehk kohusetäitjaks.
“Käskkiri kehtib kuni praeguse või uue maavanema ametisse määramiseni või kuni 16. jaanuarini 2017, ” ütles Armo Vask rahandusministeeriumi avalike suhete osakonnast. Käskkiri ei tähenda, et kindlasti selle aja jooksul nimetatakse ametisse uus maavanem, samuti mitte seda, et praegune maavanem peaks jätkama. “Edasi otsustatakse juba poliitiliselt,” lisas Vask.
Saare maavanem Kaido Kaasik ei näinud ministri käskkirjas midagi hullu. “Neid on varem ka teiste maavanemate puhul tehtud. Kui oleks tahetud, oleks mind maha võetud ja poleks seda käskkirja tulnud,” arvas Kaasik. Vabariigi valitsus nimetas oma korraldusega Kaido Kaasiku Saare maavanemaks viieks aastaks alates 2011. aasta 17. oktoobrist. Tema ametiaeg oleks läbi saanud tänavu 16. oktoobril. “Käskkiri kehtib kuni praeguse või uue maavanema ametisse määramiseni või kuni 16. jaanuarini 2017, ” ütles Armo Vask rahandusministeeriumi avalike suhete osakonnast. Käskkiri ei tähenda, et kindlasti selle aja jooksul nimetatakse ametisse uus maavanem, samuti mitte seda, et praegune maavanem peaks jätkama. “Edasi otsustatakse juba poliitiliselt,” lisas Vask.Saare maavanem Kaido Kaasik ei näinud ministri käskkirjas midagi hullu. “Neid on varem ka teiste maavanemate puhul tehtud. Kui oleks tahetud, oleks mind maha võetud ja poleks seda käskkirja tulnud,” arvas Kaasik. Vabariigi valitsus nimetas oma korraldusega Kaido Kaasiku Saare maavanemaks viieks aastaks alates 2011. aasta 17. oktoobrist. Tema ametiaeg oleks läbi saanud tänavu 16. oktoobril.
Veel artikleid samast teemast »