authors:
Ott Kallas
Eesti Jahtklubide Liit

description: Tallinna Nädala regatil pandi lõplikult paika EJL Purjetamise Eesti Meistrivõistluste sarja tänavune paremusjärjestus klassides Laser Radial, Laser Standard, RS Feva, 29er, 470, 49er, F18, Techno 293, RS:X ja Formula. Kui ülejäänud klassidele koosnes võistlus vaid fliidisõitudest, siis Laser Standard, 29er, 49er ja RS:X klasside sportlased selgitasid regati parimad välja põnevates finaalsõitudes, mida oli põnev jälgida nii oma silmaga Pirital kohapeal kui Postimees Online otseülekande vahendusel.

title: Tallinna lahel tehti selgeks purjetamise Eesti meistrid

maintext:
Laser Standard klassis võtsid kuldfinaalis omavahel mõõtu Georg Haud (ROPK), lätlane Ricards Toms Zvilna, Mihkel Väli (ROPK) ja hõbesõidu võitja Tavo Annus (ROPK). Tallinna Nädala võitjaks tuligi just Annus Zvilna ja Väli ees. Sarja kokkuvõttes lähevad siin klassis neljast regatist arvesse kolme parema tulemused ning Eesti meister on hoopis tänavu Tallinna Nädalal mitte stardis olnud Karl-Martin Rammo (ROPK/TJK), hõbedase koha saavutas Haud ja pronksise Väli.
29er paadil kvalifitseerusid otse kuldfinaali Mari-Ann Raud ja Maris Seersant (TJK), Kaarel ja Mihkel Paal (KJK) ning Märten Mikk ja Randal Annus (TJK). Hõbefinaali parimatena lisandusid neile konkurentsi pakkuma Liis Annus ja Liisi Mari Nurmetalo (ROPK). Esimesena seilasid üle finišiliini Raud ja Seersant, nende järel Mikk ja Annus ning kolmandana vennad Paalid. Ka Eesti meistrivõistluste sarja võit läks kokkuvõttes Raudile ja Seersantile, kuid siin on teised Paalid ja kolmandad Mikk ja Annus.
Klassis 49er olid otsustavas sõidus vastamisi Juuso ja Henri Roihu (TJK), Kätlin Tammiste ja Anna Maria Sepp (ROPK/TJK) ning Hardi Anton ja Olle Saar (TJK). Võitjana väljusid sealt Roihud, teiseks tulid Tammiste ja Sepp ning kolmandaks Anton ja Saar. Roihud on ka selle hooaja Eesti meistrid Tammiste ja Seppa ning Tõnis Haaveli ja Lenart Kivistiku (TJK) ees.
RS:X klassis startisid kuldfinaalis Ingrid Puusta (NYCS), Rainer Kasekivi (TPLK), Marcus Pertelson (TPLK) ja Betti Vainküla (TPLK/TE). Kindla eduga võitis regati Puusta, Kasekivi sai teise ning Pertelson kolmanda koha. Eesti meistrivõistluste parim on kokkuvõttes Kasekivi Pertelsoni ja Puusta ees.
Laser Radialil oli selle nädalavahetuse parim Anna Pohlak (TJK), regati teise autasu teenis välja Liina Kolk (SMS) ja kolmanda Norman Järve (ROPK). Värske Eesti meister on Pohlak, hõbedakohal Järve ja pronksimees Rasmus Maalinn (PJK).
Marjaliisa ja Elise Umb (PSS Maru) said Tallinna Nädala esikoha 470 klassis, kus teiseks tulid soomlased Matias Mikkola ja Miikka Nikkilä ja kolmandaks Kristel Sigrid Tihamäe ja Johanna Poksi (TJK).
RS Feva paadil kuulub võistluse võit Jakob Haudile ja Aleksander Kuusikule (ROPK). Teiseks tulid Jasper Rufus Rytövaara ja Tobias Reiter (TJK) ning kolmandaks Hugo Rasmus Vaino ja Uko Rasmus Tiidemann (ROPK). Eesti meistrid on aga Vaino ja Tiidemann, teised kokkuvõttes Rytövaara ja Reiter ning kolmandad Helen Pais ja Helen Ausman (KJK).
Katamaraanide klassis F18 saavutasid Tallinna Nädalal võidu kuuest sõidust viies parimad olnud Andres Laul ja Ain Roosma (NYCS) Uku Kuuski ja Aivar Soo (PJK) ning August Luure ja Erki Lauri (NYCS) ees. Eesti MV sarja esikoht kuulub aga Kuuskile ja Soole, teiseks tulid Jüri Saarnak ja Rasmus Tamre (NYCS) ning kolmandaks Laul ja Roosma.
Techno 293 U15 klassis saavutas võistluse esikoha lätlane Arturs Sprindzuks, järgnemas Daniel Schneider (TPLK) ja Lola Maria Pärna (TPLK). Eesti meistriks tuli Schneider, hõbedale Pärna ja pronksile Marili Ringo (TPLK). U17 klassis kuulub regati võit lätlannale Elizabete Mengelele Renar Roolahti (TPLK) ja Gregor Schneideri (TPLK) ees. Tänavune Eesti parim on kokkuvõttes Schneider, teine Roolaht ja kolmas Serafima Afanasieva (NYCS).
Formula purjelaual läks regati esimene koht Karl-Erik Saarmile (TE), järgnemas Timo Runge (TM) ja John Kaju (SSK). Eesti meistri tiitli sai aga Kaju, hõbedakoha Saarm ja kolmandaks tuli Tristen Erik Kivi (SSK).
Laser Radial klassis võistles Tallinna Nädala regatil 23, Laser Standardil 10, RS Feval 20, 29er'il 9, 470-l 3, 49er'il 4 ja F18-l 7 paati, Techno 293-l 12, RS:X-l 10 ja Formulal 7 purjelauda.
Klassidele Laser Standard, 29er, 49er ja RS:X koosnes võistlusformaat reedest pühapäeva ennelõunani merel toimunud fliidisõitude seeriast ja pühapäeva pärastlõunal Pirital ranna lähistel lühirajal purjetatud vaatemängulisest finaalsõitude seeriast. Laser Standardi ja 29er'i finaalsõidud koosnesid hõbefinaalist, kus purjetasid fliidisõitude seeria paremusjärjestuses 4.-10. koha võistlejad, ja kuldfinaalist, kus võistlesid fliidisõitude seeria paremusjärjestuse 1.-3. koha omanikud ning hõbefinaali võitja. 49er ja RS:X klassid sõitsid vaid kuldfinaali. Kuldfinaalis selgusid regati esikolmik ja 4. koht. Finaalsõite kommenteerisid kaldal Kalev Vapper ja Tõnu Tõniste ning neile oli võimalik kaasa elada nii kohapeal Pirita jõe idapoolse muuli merepoolses otsas kui internetis Postimees Online otseülekande vahendusel, mida saab järelvaadata siin.
Klassidele Laser Radial, RS Feva, 470, F18, Techno 293 ja Formula nägiregati formaat ette vaid reedest pühapäevani toimunud fliidisõitude pidamist.
Tallinna Nädala regati korraldas Eesti 470 Klassiliit koostöös Pirita Surfiklubi, ESS Kalev Jahtklubi ja Eesti Jahtklubide Liiduga.
Tallinna Nädala regati korraldamist toetasid Tallinna Spordi- ja Noorsooamet, Pirita Surfiklubi, ESS Kalev Jahtklubi ja Eesti Merevägi.
Purjetamise Eesti Meistrivõistlused koosnesid kokku üheteistkümnest regatist:
1) 21.-22. mai Jatkoluokkaregatta (Espoo, Soome) – klass 49er
2) 3.-5. juuni Saaremaa Merispordi Seltsi regatt (Roomassaare) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7, Laser Radial, Laser Standard, Techno 293, RS:X, Formula
3) 11.-12. juuni FSRO Formula 18 & 49er Ranking (Helsinki, Soome) – klass 49er
4) 17.-19. juuni Eesti Balti Karikas (Tallinn) – klassid Techno 293, RS:X, Formula
5) 17.-19. juuni Pärnu Purjetamisnädal (Pärnu) – klassid RS Feva, 29er, F18
6) 15.-17. juuli Tallinn Race (Tallinn) – klassid RS Feva, 29er, 49er
7) 15.-17. juuli Kalev Jahtklubi meistrivõistlused (Tallinn) – klassid Laser 4.7, Laser Radial, Laser Standard, Finn, 470
8) 5.-7. august F18 Põhjamaade meistrivõistlused (Tallinn) – klass F18
9) 26.-28. august Tallinna Jahtklubi karikavõistlused (Lohusalu) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7, Laser Standard, 29er
10) 9.-11. september Pärnu Sügisregatt (Pärnu) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7
11) 16.-18. september Tallinna Nädala regatt (Tallinn) – klassid Laser Radial, Laser Standard, Finn, RS Feva, 29er, 470, 49er, F18, Techno 293, RS:X, Formula
Purjetamise Eesti Meistrivõistluste kodulehekülg
Purjetamise Eesti Meistrivõistlused Facebook’is
Eesti Jahtklubide Liitu toetavad Vopak E.O.S., Liviko, Tallinna Sadam, Marinepool, NG Investeeringud, LTT, Matek, Eesti Loots ja Planestar.

fasttext_language: et


description: Täna algas Pirital Tallinna Nädala regatt, mis on klassidele Laser Radial, Laser Standard, RS Feva, 29er, 470, 49er, F18, Techno 293, RS:X ja Formula viimaseks EJL Purjetamise Eesti Meistrivõistluste sarja etapiks. Esimeses kolmes võistlussõidus said 151 purjetajat ja purjelaudurit Eestist, Soomest, Lätist ja Leedust end proovile panna vaikses ebastabiilses tuules, kus parimate hulka jõudmine eeldas taktikaliselt tarku otsuseid.

title: Purjetamise Eesti MV finaaletapp sai Tallinna lahel avastardid

maintext:
RS:X purjelaual võitis kõik tänased sõidud Ingrid Puusta (NYCS), asudes seega ka kindlaks liidriks. Teisel kohal on Rainer Kasekivi (TPLK) ning kolmas Marcus Pertelson (TPLK).
49er'il kuulub kõrgeim positsioon eelmiste etappide tulemuse põhjal Eesti meistri tiitlid juba kinni pannud Juuso ja Henri Roihule (TJK), kes purjetasid tänagi kõigis sõitudes esimestena üle finišiliini. Teisel kohal on Kätlin Tammiste ja Anna Maria Sepp (ROPK/TJK) ning kolmanda positsiooni on praegu hõivanud Tõnis Haavel ja Lenart Kivistik (TJK).
Klassis 470 asusid juhtima Marjaliisa ja Elise Umb (PSS Maru), järgnemas soomlased Matias Mikkola ja Miikka Nikkilä ning Kristel Sigrid Tihamäe ja Johanna Poksi (TJK).
Lätlane Ricards Toms Zvilna on liider Laser Standardil meie noormeeste Georg Haudi (ROPK) ja Mihkel Väli (ROPK) ees.
Laser Radial klassi tänase päeva parim oli kokkuvõttes Anna Pohlak (TJK). Anne-Mari Luik (ROPK) on teisel kohal ning kolmandalt realt leiame Liina Kolki (SMS).
RS Feva klassis paiknevad esikohal Jasper Rufus Rytövaara ja Tobias Reiter (TJK), järgnevad Jakob Haud ja Aleksander Kuusik (ROPK) teisel ning Hugo Rasmus Vaino ja Uko Rasmus Tiidemann (ROPK) kolmandal kohal.
29er paadil on juhtimas seni peetud osavõistluste tulemuste alusel endale sarja võidu ära kindlustanud Mari-Ann Raud ja Maris Seersant (TJK) Kaarel ja Mihkel Paali (KJK) ning Märten Mikku ja Randal Annuse (TJK) ees.
Katamaraanil F18 on avapäeva järgselt liidriteks Andres Laul ja Ain Roosma (NYCS). Uku Kuusk ja Aivar Soo (PJK) on teisel positsioonil, August Luure ja Erki Laur (NYCS) aga kolmandad.
Techno 293 U15 klassis oli avapäeval konkurentidest üle lätlane Arturs Sprindzuks. Teisel kohal on Daniel Schneider (TPLK) ja kolmas Lola Maria Pärn (TPLK). U17 klassis on esikohal lätlanna Elizabete Mangele, järgnemas Renar Roolaht (TPLK) ja Gregor Schneider (TPLK).
Formula klassile jäi täna võistlussõitude läbiviimiseks tuult liiga väheks.
Laser Radial klassis võistleb 23, Laser Standardil 10, RS Feval 20, 29er'il 9, 470-l 3, 49er'il 4 ja F18-l 14 paati, Techno 293-l 12, RS:X-l 10 ja Formulal 10 purjelauda.
Klassidele Laser Standard, 29er, 49er ja RS:X koosneb võistlusformaat reedest pühapäeva ennelõunani merel toimuvast fliidisõitude seeriast ja pühapäeva pärastlõunal Pirital ranna lähistel lühirajal purjetatavast vaatemängulisest finaalsõitude seeriast. Laser Standardi ja 29er'i finaalsõidud koosnevad hõbefinaalist, kus purjetavad fliidisõitude seeria paremusjärjestuses 4.-10. koha võistlejad, ja kuldfinaalist, kus võistlevad fliidisõitude seeria paremusjärjestuse 1.-3. koha omanikud ning hõbefinaali võitja. 49er ja RS:X klassid sõidavad vaid kuldfinaali. Kuldfinaalis selguvad regati esikolmik ja 4. koht. Finaalsõite kommenteerivad kaldal Kalev Vapper ja Tõnu Tõniste ning neile on võimalik kell 13:50 kuni 17:15 reaalajas kaasa elada nii Pirita jõe idapoolse muuli merepoolses otsas kui internetis Postimees Online otseülekande vahendusel.
Klassidele Laser Radial, RS Feva, 470, F18, Techno 293 ja Formula näeb regati formaat ette vaid reedest pühapäevani toimuvate fliidisõitude pidamist.
Laupäeval on fliidisõidud planeeritud algusega kell 12 ning pühapäeval fliidisõidud algusega kell 11 ja finaalsõidud algusega kell 14.
Tallinna Nädala regati korraldab Eesti 470 Klassiliit koostöös Pirita Surfiklubi, ESS Kalev Jahtklubi ja Eesti Jahtklubide Liiduga.
Tallinna Nädala regati korraldamist toetavad Tallinna Spordi- ja Noorsooamet, Pirita Surfiklubi, ESS Kalev Jahtklubi ja Eesti Merevägi.
Purjetamise Eesti Meistrivõistlused koosnevad kokku üheteistkümnest regatist:
1) 21.-22. mai Jatkoluokkaregatta (Espoo, Soome) – klass 49er
2) 3.-5. juuni Saaremaa Merispordi Seltsi regatt (Roomassaare) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7, Laser Radial, Laser Standard, Techno 293, RS:X, Formula
3) 11.-12. juuni FSRO Formula 18 & 49er Ranking (Helsinki, Soome) – klass 49er
4) 17.-19. juuni Eesti Balti Karikas (Tallinn) – klassid Techno 293, RS:X, Formula
5) 17.-19. juuni Pärnu Purjetamisnädal (Pärnu) – klassid RS Feva, 29er, F18
6) 15.-17. juuli Tallinn Race (Tallinn) – klassid RS Feva, 29er, 49er
7) 15.-17. juuli Kalev Jahtklubi meistrivõistlused (Tallinn) – klassid Laser 4.7, Laser Radial, Laser Standard, Finn, 470
8) 5.-7. august F18 Põhjamaade meistrivõistlused (Tallinn) – klass F18
9) 26.-28. august Tallinna Jahtklubi karikavõistlused (Lohusalu) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7, Laser Standard, 29er
10) 9.-11. september Pärnu Sügisregatt (Pärnu) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7
11) 16.-18. september Tallinna Nädala regatt (Tallinn) – klassid Laser Radial, Laser Standard, Finn, RS Feva, 29er, 470, 49er, F18, Techno 293, RS:X, Formula
Purjetamise Eesti Meistrivõistluste kodulehekülg
Purjetamise Eesti Meistrivõistlused Facebook’is
Eesti Jahtklubide Liitu toetavad Vopak E.O.S., Liviko, Tallinna Sadam, Marinepool, NG Investeeringud, LTT, Matek, Eesti Loots ja Planestar.


description: EJL Purjetamise Eesti Meistrivõistluste sarja viimase etapi, Tallinna Nädala regati teine võistluspäev algas vaikselt – 150 purjetajat ja purjelaudurit ootasid Pirital tunde tuule saabumist. Kannatlikkus aga tasus end ära ning õhtupoolikul õnnestus kõigis paadiklassides veel üks ning peaaegu kõigile purjelaudadele kaks fliidisõitu kirja saada. Homme hommikul toimuvate viimaste fliidisõitude järel leiavad pärastlõunal Pirital klassidele Laser Standard, 29er, 49er ja RS:X aset põnevad finaalid, mida saab jälgida nii kohapeal kui internetis Postimees Online otseülekande vahendusel.

title: Tallinna Nädala regatil jätkus heitlus Eesti meistri tiitlite nimel vaikses tuules

maintext:
470 klassis jätkavad esikohal õed Marjaliisa ja Elise Umb (PSS Maru) soomlaste Matias Mikkola ja Miikka Nikkilä ning Kristel Sigrid Tihamäe ja Johanna Poksi (TJK) ees.
49er skiffil püsivad liidritena vennad Juuso ja Henri Roihu (TJK), teist kohta hoiavad Kätlin Tammiste ja Anna Maria Sepp (ROPK/TJK) ning Tõnis Haavel ja Lenart Kivistik (TJK) on kolmandad.
Ingrid Puusta (NYCS) on hoidmas vankumatut esikohta RS:X purjelaual, järgnemas Rainer Kasekivi (TPLK) ja Marcus Pertelson (TPLK).
Laser Standard klassi parim on kokkuvõttes endiselt lätlane Ricards Toms Zvilna. Teist asetust hoiab Georg Haud (ROPK) ja kolmandat Mihkel Väli (ROPK).
Klassis Laser Radial juhib jätkuvalt Anna Pohlak (TJK), kellele teisel kohal järgneb Anne-Mari Luik (ROPK) ja kolmandal Liina Kolk (SMS).
Samamoodi ei muutunud esikolmik tänase päeva lõpuks 29er'il – esimesed on Mari-Ann Raud ja Maris Seersant (TJK), teised Kaarel ja Mihkel Paal (KJK) ning kolmandad Märten Mikk ja Randal Annus (TJK).
Noorte kahepaadil RS Feva püsivad liidripositsioonil Jasper Rufus Rytövaara ja Tobias Reiter (TJK), ka teise ja kolmanda koha osas on säilinud avapäeva järgne seis – neid asetusi hoiavad vastavalt Jakob Haud ja Aleksander Kuusik (ROPK) ning Hugo Rasmus Vaino ja Uko Rasmus Tiidemann (ROPK).
Uudiseid ei too ka F18 katamaraaniklassi teise võistluspäeva järgne paremusjärjestuse tipp. Siin on esikohal Andres Laul ja Ain Roosma (NYCS) Uku Kuuski ja Aivar Soo (PJK) ning August Luure ja Erki Lauri (NYCS) ees.
Noorte Techno 293 purjelaual on U15 klassis esimene lätlane Arturs Sprindzuks, teine Daniel Schneider (TPLK) ja kolmas Lola Maria Pärna (TPLK) ning U17 klassis esimene lätlanna Elizabete Mengele, teine Renar Roolaht (TPLK) ja kolmas Gregor Schneider (TPLK).
Formula purjelauaklass täna liiga vaikse tuule tõttu kahjuks taas startida ei saanud.
Laser Radial klassis võistleb 23, Laser Standardil 10, RS Feval 20, 29er'il 9, 470-l 3, 49er'il 4 ja F18-l 7 paati, Techno 293-l 12, RS:X-l 10 ja Formulal 10 purjelauda.
Klassidele Laser Standard, 29er, 49er ja RS:X koosneb võistlusformaat reedest pühapäeva ennelõunani merel toimuvast fliidisõitude seeriast ja pühapäeva pärastlõunal Pirital ranna lähistel lühirajal purjetatavast vaatemängulisest finaalsõitude seeriast. Laser Standardi ja 29er'i finaalsõidud koosnevad hõbefinaalist, kus purjetavad fliidisõitude seeria paremusjärjestuses 4.-10. koha võistlejad, ja kuldfinaalist, kus võistlevad fliidisõitude seeria paremusjärjestuse 1.-3. koha omanikud ning hõbefinaali võitja. 49er ja RS:X klassid sõidavad vaid kuldfinaali. Kuldfinaalis selguvad regati esikolmik ja 4. koht. Finaalsõite kommenteerivad kaldal Kalev Vapper ja Tõnu Tõniste ning neile on võimalik kell 13:50 kuni 17:15 kaasa elada nii Pirita jõe idapoolse muuli merepoolses otsas kui internetis Postimees Online otseülekande vahendusel, mida saab jälgida lingil http://purjetamine.postimees.ee/v2/3837989/tallinna-naedala-regatt-lopetab-taenavuse-purjetamise-eesti-mv-sarja
Klassidele Laser Radial, RS Feva, 470, F18, Techno 293 ja Formula näeb regati formaat ette vaid reedest pühapäevani toimuvate fliidisõitude pidamist.
Pühapäeval on fliidisõidud planeeritud algusega kell 11 ja finaalsõidud algusega kell 14.
Tallinna Nädala regati korraldab Eesti 470 Klassiliit koostöös Pirita Surfiklubi, ESS Kalev Jahtklubi ja Eesti Jahtklubide Liiduga.
Tallinna Nädala regati korraldamist toetavad Tallinna Spordi- ja Noorsooamet, Pirita Surfiklubi, ESS Kalev Jahtklubi ja Eesti Merevägi.
Purjetamise Eesti Meistrivõistlused koosnevad kokku üheteistkümnest regatist:
1) 21.-22. mai Jatkoluokkaregatta (Espoo, Soome) – klass 49er
2) 3.-5. juuni Saaremaa Merispordi Seltsi regatt (Roomassaare) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7, Laser Radial, Laser Standard, Techno 293, RS:X, Formula
3) 11.-12. juuni FSRO Formula 18 & 49er Ranking (Helsinki, Soome) – klass 49er
4) 17.-19. juuni Eesti Balti Karikas (Tallinn) – klassid Techno 293, RS:X, Formula
5) 17.-19. juuni Pärnu Purjetamisnädal (Pärnu) – klassid RS Feva, 29er, F18
6) 15.-17. juuli Tallinn Race (Tallinn) – klassid RS Feva, 29er, 49er
7) 15.-17. juuli Kalev Jahtklubi meistrivõistlused (Tallinn) – klassid Laser 4.7, Laser Radial, Laser Standard, Finn, 470
8) 5.-7. august F18 Põhjamaade meistrivõistlused (Tallinn) – klass F18
9) 26.-28. august Tallinna Jahtklubi karikavõistlused (Lohusalu) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7, Laser Standard, 29er
10) 9.-11. september Pärnu Sügisregatt (Pärnu) – klassid Optimist, Zoom8, Laser 4.7
11) 16.-18. september Tallinna Nädala regatt (Tallinn) – klassid Laser Radial, Laser Standard, Finn, RS Feva, 29er, 470, 49er, F18, Techno 293, RS:X, Formula
Purjetamise Eesti Meistrivõistluste kodulehekülg
Purjetamise Eesti Meistrivõistlused Facebook’is
Eesti Jahtklubide Liitu toetavad Vopak E.O.S., Liviko, Tallinna Sadam, Marinepool, NG Investeeringud, LTT, Matek, Eesti Loots ja Planestar.


description: Eesti olümpiasurfar Ingrid Puusta proovib esimese naisena ületada Läänemerd, surfates Eestist Rootsisse. Puusta kasutab selleks oma olümpiavarustust. Pea 150 miilisele (ca 277 km) ultraretkele stardib ta praeguste plaanide järgi Saaremaalt ning sõidab välja Gotlandi lähistele Farö saarele Rootsis. Oma soorituse ei tee ta mitte üksnes ainulaadse rekordi nimel, vaid selleks, et koguda raha puuetega inimeste purjetamistreeninguteks.

title: Ingrid Puusta ületab Läänemere surfates

maintext:
Startides Mõntu sadamast tõenäoliselt kolmapäeva varahommikul, purjetab Puusta ilma peatusteta üle Läänemere keskosa Saaremaalt Gotlandile ilma jalga vahepeal maale panemata. Purjelauduri sõnul on tegu suure pingutusega, kuid kuna olümpiajärgne väsimus välja puhatud ja jõutreeningud läbitud, võtab ta ette retke, mis võib jahedate sügistuulte tõttu kujuneda raskeks katsumuseks. „See on äge väljakutse, millega saan aidata puuetega inimesi ja ühiskonnale midagi tagasi anda. Raskeks teeb sõidu see, et pean pikalt ühes asendis olema ja sõidu teevad keeruliseks ka suured lained,“ kinnitab Puusta tõenäoliselt 10-12tunniseks kujuneva ületuse kohta.
Ingrid tahab oma teoga juhtida tähelepanu ja koguda toetust puuetega purjetamishuvilistele, kellele Eestis algõpetuse treeninguidki veel ei ole.
Kogu ülesõit on jälgitav satelliitjälgimisseadme vahendusel saidil http://yb.tl/bsc-rsx
Pikal meresõidul turvab sportlast saatekaater, mille meeskonnas on koduklubi Noblessneri Jahtklubi Purjetamiskooli treenerid Jaak Lukk, Matthew Rickard ja Ainar Annus.
Erivajadustega inimeste purjetamistreeninguteks saab annetada kas helistades numbril 900 7019 (annetus 5 eurot, number avatud 19.-26.09) või tehes ülekande Eesti Paraolümpiakomitee kontole SEB panka, IBAN: EE121010002019563005.
Selgitustesse palume märkida „Annetus-purjetamine“.
Läänemere-ületust toetavad Rand & Tuulberg Grupp, Alexela, Kultuurkapital, Eesti Paraolümpiakomitee, Rae vald, YellowBrick Tracking ja Telia Eesti.


title: Uuenenud keskkonnalabor avati pauguga

maintext:
Uuenenud keskkonnalabor avati pauguga
19. september 2016
Jõhvis avati põhjaliku uuenduskuuri läbinud keskkonnalabor, mis võimaldab nüüd analüüse teha parimal tänapäevasel tasemel.
Eesti keskkonnauuringute keskuse (EKUK) Virumaa osakond on Jõhvis tegutsenud alates 1991. aastast. Seega tähistati uue näo ja sisu saanud labori avamisega ühtlasi ka selle juubelit.
Keskkonnalabori ehitusprojekti hakati ette valmistama juba mullu. Tutvuti Eestis mitme tipptasemel laboratooriumi sisustuse-seadmete-võimalustega, et parimad kogemused üle võtta. Peamisteks eesmärkideks seati püsiv ja reguleeritav sisekliima, analüüside kiirus ja täpsus, ohutu töökeskkond ning ruumi ja energia säästmine.
See kõik on nüüd tehtud. Rohkem kui 300 000 euro eest, millest kolmandik kulus sisustusele ja seadmetele. Ehitust toetas keskkonnainvesteeringute keskus (KIK) ning sisustamist Euroopa regionaalarengu fond.
“Me väga hoolime sellest piirkonnast ja oma inimestest siin; meile on oluline olla kohal Virumaal, kus keskkonnaprobleemid on kõige suuremad. Tahame siin anda oma parima − ja see labor nüüdsel uuel kujul võimaldab seda tagada,” rääkis EKUKi juhatuse esimees Margus Kört. “Nüüd vastab see labor kõikidele tänapäevastele nõuetele; siin saab võtta kõiki proove, mis on selles piirkonnas vajalikud, ja neid analüüsida − kas siinsamas kohapeal või mõnes teises meie laboris, mis on mingitele analüüsidele spetsialiseerunud. Lisaks sellele on nüüd meie inimestel siin ka väga korralikud töötingimused.”
Ilma lindi ja käärideta
“Kui on EKUK, kellel on mure, siis on tore, et on olemas KIK, kes selle mure lahendamiseks raha annab, ja muidugi peaks olema kaasatud MP ehk Marko Pomerants,” oli keskkonnaminister Marko Pomerants ülimalt rahul, et siinne keskkonnalabor nüüd vunki juurde saab.
Misjärel AHHAA teaduskeskuse oranžis vormis mehed ministrile kõrvaklapid ja pika varrega süütli pihku surusid − klapid kästi pähe panna ja kõigil pealtvaatajatel kõrvad peopesadega katta −, et ootel olnud õhupallid suure pauguga lõhki saaks lasta.
Ega keskkonnalabori avamiseks mingi lihtne lindilõikamine sobinukski.
Vesi, õhk ja sisekliima
EKUKi Virumaa osakonna juht Allar Aron viis kõik soovijad vastseid laboriruume uudistama, kiites oma osakonna inimesi, kes kogu selle ehitusmöllu ajal väga kitsastes tingimustes tööd ikka edasi tegid.
Uhkusega esitlemise vääriliseks arvas Aron tipptasemel tõmbekapid ja iga laua kohal paikneva ventilatsioonisüsteemi, mis võimaldab mõnegi analüüsi laua tagant tõusmata ära teha, ohutust tagavad lükanduksed kui ka lõhnamääratlemiseks mõeldud pisikese eraldatud ruumi väiksema labori taganurgas.
“EKUKi laborite vahel on spetsialiseerumine,” rääkis ta. “Pakume siin kohapeal küll kõikide proovide võtmise võimalust, aga kõike me siin ei analüüsi − proovid saadame kiiresti sinna laborisse, mis just selle valdkonnaga tegeleb. Meie põhivaldkonnad on vesi, õhk ja sisekliima ning keskendume põhiliselt tööstusele ja suurettevõtetele.”
Enim täienes labor õhukvaliteedi mõõtmiseks vajalike seadmetega, näiteks saab nüüd kiiresti määrata välisõhus äärmiselt ohtlikku mädamuna lõhnaga vesiniksulfiidi. Olulisi lisavõimalusi annavad kaks uut erivarustusega sõidukit, millega saab liigelda ka raskesti ligipääsetaval maastikul.
EKUKi Virumaa osakonna Jõhvi laboris töötab 17 inimest, Kohtla-Järvel viis. Eelmisel aastal tehti Jõhvi ja Kohtla-Järve laboris kokku üle 45 000 analüüsi.


maintext:
Keldi palvest Maksim Galkinini − valik on teie!
7. september 2016
Siit ta tuleb − Jõhvi kontserdimaja uus hooaeg, tihedalt täis häid ja väga häid kontserte.
Nüüd on lugu selline…
Nii?
…et pärast põgusat tutvumist Jõhvi kontserdimaja kohe-kohe algava hooaja kavaga olen ma väga kuri.
Nii?!
Sest kavas on nii palju häid kontserte, et ma kuhugi mujale enam ei jõuagi! Tõesti, suurepärane kava on kokku pandud.
Rõõm kuulda. Mulle endale tundub ka. Vähemasti detsembrini on mu süda rahul: on suuri projekte, on väikesi põnevaid kooslusi, on Eesti artiste, on välismaa artiste. Detsember on eriti tihe, siis tuleb meile külla tulla vaat et üle päeva.
Ja on selliseid asju, mida pole Jõhvi kontserdimajas kunagi olnud: 16. oktoobril toimub siin Venemaa 3D-muusikali “Alice Imedemaal” esietendus. Ma pole veel 3D-kinoski käinud!
Ma isegi ootan põnevusega, kuidas see hakkab välja nägema.
Hooaja avakontsert saab olema võimas: 17. septembril on laval Valgevene riiklik akadeemiline sümfooniaorkester ning kavas Oginski, Grieg ja Šostakovitš.
Jah, see on väga heal tasemel orkester. Ja 3. detsembril on Eesti riikliku sümfooniaorkestri kontsert, kavas on Pärt, Sibelius ja Tšaikovski, dirigeerib Kristjan Järvi. Järvide pere mehi pole meie majas tükk aega käinud.
Need on suured võimsad kontserdid, aga mul on hea meel ka väiksemate, kuid samas väga hõrkude, süvamuusika kõrgklassi kontsertide üle, mida oleme kavasse pikkinud. Veel paar aastat tagasi me ei julgenud neid kontserte Jõhvi tuua, aga meie publik on väga palju arenenud ning on nendeks valmis. Nii esineb 2. novembril hingedepäeva kontserdil kammerkoor Collegium Musicale. Kavas on Tõnu Kõrvitsa “Stabat materi” Eesti esiettekanne ja Doris Kareva tekstile loodud “Linnuteelaeva” maailmaesiettekanne.
Ja sõbrad Itaaliast, Teatro di Milano, kes näitas ennast täies hiilguses eelmisel aastal Jõhvi balletifestivalil − 1. detsembril näeme nende esituses balletti “Pähklipureja”.
Teatro di Milano sai balletifestivalil väga sooja vastuvõtu osaliseks ning neist on saanud suured Eesti fännid. Seekord annavad nad Eestis kaks etendust, üks leiab aset Tallinnas, teine Jõhvis. Mul on hea meel ka Eesti rahvusooperi külalisetenduste üle, mis toimuvad meie majas kord poolaastas. 24. novembril näeb muusikali “Minu veetlev leedi” ja veebruaris Toomas Eduri lühiballette. Nii et balletietendusi näeb meie majas mitte ainult festivali ajal.
Džässi poole pealt… Ma olen Toila “Sadamajazzis”pettunud. Korraldus − suurepärane, koht − suurepärane, pealegi on tegemist tasuta kontsertidega. Et mida veel tahta, aga ka džässis puhuvad uued tuuled, kuid neid seal ei kuule. Ja kui lauljateks on kutsutud küll tuntud nimed, kes aga džässlauljatena pole mitte keegi, siis… On tulemus igav. Jõhvi kontserdimaja kavas näen ma igatahes palju rohkem lubavaid džässikontserte.
Prantsuse džäss on meil jah esindatud juba mitmendat sügist. See on nüüdisdžäss. Kes otsib džässi standardeid, sellele peaks sobima 20. oktoobril toimuv kontsert “Porgy & Bess in Jazz”, kus solistideks on Rootsi laulja ja tromboonimängija Nils Landgren ja Liisi Koikson. Ma ise ootan seda kontserti väga. Džässisõbrad meie majas igatahes nälga ei jää. Küll aga muretsen ma etnosõprade pärast. Viljandi pärimusmuusika aidas toimuvad praegu muudatused, kuid kindlasti me jätkame nendega koostööd ning saame kammersaalis ka etnosõpru mõne kontserdiga rõõmustada. Need lisanduvad hooaja kavasse, nagu ka teatrite külalisetendused.
Mõni aeg tagasi jäi mu kõrv raadiot kuulates pidama ühel vene naislauljal. Väga huvitav esitus oli. Selgus, et tegemist on ansambliga Gorod 312. Ja ole lahke − 10. oktoobril on nad Jõhvi kontserdimajas.
Nad andsid suvel Sillamäe merepäevadel lühikese kontserdi, hõigates välja, et täispikk kontsert tuleb Jõhvis. Ka mina avastan vene kergemuusikas igal hooajal endale midagi uut. Nii näiteks ei tea ma suurt midagi lauljatar Glukozast, kes esineb meil 9. detsembril.
Viimane suurim furoori tekitanud kontsert oli mullu veebruaris, kui esinejaks oli Dima Bilan isiklikult. Publiku hulgas oli ka tema fänne Londonist ja Riiast. Enne kontserti saime kõnesid, et kas ikka tuleb isiklikult Dima või ei tule. Ma loodan, et samamoodi avastavad venelased endale igal hooajal midagi uut eesti muusikas. Tänu sellisele mitmekesisusele ongi Jõhvi kontserdimaja programm kirjum ja emotsionaalsem kui mujal.
Sel hooajal tuleb siis Maksim Galkin, isiklikult. 6. novembril.
Ühe korra on ta siin juba käinud, paari aasta eest. Tagasiside oli hea. Loodame, et noorhärra on vahepeal veelgi arenenud ning tema huumor küpsemaks muutunud.
7. detsembril on laval laulvad nukuteatri näitlejad, 26. detsembril laulab Tanel Padar, kes astub üles seekord mitte ainult oma ansambliga, vaid ka koos Estonian Dream Big Bandiga.
Ma juhiks tähelepanu veel sellele, et 11. detsembril toimub koostöös Tallinna filharmoonia, Iirimaa suursaatkonna ja Culture Ireland Fondiga Iirimaa ansambli Dordan kontsert, kus loeb Iiri õnnistussõnu ja Keldi palveid vaimulik Jaan Tammsalu.
Jah, ka sellele kontserdile jäi mul pilk peale. Palve “Ja kuni me kohtume taas, hoidku sind Jumal oma peopesa kumeruses” − mulle oli see mõnda aega tagasi avastus, et tegemist on Keldi palvega. Väga omanäoline kontsert tõotab tulla.
Meil ei ole sellist kontserdiformaati väga ammu olnud. Pealegi on Jaan Tammsalu, kes on paljudele tuttav raadioeetri kaudu, väga tore avastus. Ta on väga suur muusikasõber ning andnud koostöös eesti muusikutega ka paar plaati välja.
Nii et jah, põnev leid ja põnev Iiri ansambel. Mind on Iiri muusikaga tuttavaks teinud Viljandi folk ja vennad Johansonid. Tänu neile olen ma jõudnud Iiri muusika plaatideni, mis minu meelest sobivad eriti hästi kuulata vihmastel ja lumesajustel päevadel. Kui Tallinna filharmoonia selle projekti välja pakkus, leidsin, et sobiks advendiaega imehästi. 16. detsembril toimub aga Alexela pühademeeleolu kontsert, kus esineb Joscho Stephan Trio Saksamaalt. Kitarrist Joscho Stephan on väga põnev kitarrist, väga omapärane ning uskumatult hea tehnikaga.
Ma olen tahtnud ammu Mihkel Polli kuulata. Viimati, kui ma teda esinemas nägin, oli ta ikka väga noor. Ja ta tulebki − 7. detsembril.
Jah, Mihkel Poll on pikalt Londonis olnud. Sel kontserdil esineb ta koos oma õe, viiulimängija Mari Polliga. See on “Klassikatähtede 2016″ kõrval jälle väga hea kontsert.
Õigus, ja “Klassikatähed 2016″ tuleb ju ka, juba 1. oktoobril.
Just. See on pealegi tasuta kontsert. Ja jaanuaris annab üks “Klassikatähtede” saate finalist soolokontserdi − Kristiina Rokaševitš.
Eile algas Jõhvi kontserdimajas piletite soodusmüük, see kestab nädal aega ning soodsamalt on müügis terve hooaja piletid, kevadeni välja. Ja kui ostad seitse piletit, siis saad ju veel…
…valida, kas kutse Eesti rahvusmeeskoori jõulukontserdile või hooaja lõppkontserdile. Lõppkontsert on tänavu teistsugune: see toimub hoopis kirikus, kus kontserdi annab juubelituuril olev Tallinna filharmoonia kammerkoor.


maintext:
Marko Kristal hakkab juhtima Kohtla-Järve jalgpalliklubi
7. september 2016
Eesti rahvuskoondises 143 mängu pidanud ja peatreenerina Tallinna Levadia kahel korral meistritiitlini tüürinud Marko Kristal asub nüüd juhtima Kohtla-Järve JK Järvet, mille esindusmeeskond heitleb praegu esiliigasse püsima jäämise eest.
“Paberid on veel vormistamisel, aga lähiajal asun tõesti ametisse,” sõnas Kristal eile Põhjarannikule, täpsustades, et temast saab nii JK Järve tegevjuht kui vanemtreener.
Tugeva püramiidi ehitamine
Kristali sõnul on tema pikaajaline eesmärk aidata Kohtla-Järvel toimima panna tugeva püramiidiga jalgpalliklubi, kus käiks vilgas noortetöö ning mille esindusmeeskond võiks mõne aasta pärast tõusta meistriliigasse. “Kohtla-Järve on Eesti mõistes jalgpalli arendamiseks küllaltki suur koht. Loodetavasti valmib siin mõne aasta jooksul ka nüüdisaegne staadion,” sõnas ta.
Marko Kristal on Ida-Virumaaga tihedamalt seotud olnud tänavuse aasta algusest, mil ta asus tööle jalgpalliliidu Ida-Virumaa koordinaatorina, kelle ülesandeks on olnud tegelda talenditreeningute, kooliprojektide ja mängijate otsimisega. Muu hulgas toimus tema eestvedamisel juunis ka Hispaania nimeka klubi FC Valencia treenerite juhendamisel nädalane vutilaager Vokas, kus osales ligikaudu 80 poissi.
Hooaja alguses pidi Kristalist saama ka meistriliigas mängiva Sillamäe Kalevi teine treener, ent selles ametis ta tegelikult tööle ei asunudki. “Klubi poolt ei olnud selleks justkui huvi,” tõdes ta.
Praeguste plaanide järgi peaks Kristal jätkama ka Ida-Virumaa koordinaatori tööd, kuid varasemast väiksema koormusega. “Põhitähelepanu koondub edaspidi siiski JK Järve tegemistele,” märkis ta.
Et andekad noored ära ei kaoks
Ida-Virumaa poisid on nooremates vanuseklassides sageli jõudnud Eesti paremate hulka, kuid noorte ja juunioride seas enam mitte. Samuti on meistriliigas mängivate Narva Transi ja Sillamäe Kalevi põhikoosseisu jõudnud vaid vähesed kohalikud kasvandikud ja mõlemad klubid on seni pidanud suuresti toetuma võõrmängijatele. Ka Eesti täiskasvanute rahvuskoondisesse on viimase veerandsajandi jooksul jõudnud vaid kaks Ida-Virumaalt pärit jalgpallurit: Narvast Jevgeni Novikov, kes esindas koondist 13 korral, ja Sillamäelt Andrei Sidorenkov, kes on pidanud sinimustvalge lipu all 21 kohtumist.
Marko Kristali sõnul on põhiline probleem, et paljud Ida-Viru noored kipuvad 15-16aastaselt jalgpalli jaoks kaotsi minema. “Püüame otsida lahendusi, kuidas siinseid noori andeid Eesti jalgpalli jaoks paremini hoida ja arendada,” sõnas ta.
JK Järve moodustus 2012. aasta lõpus, kui Kohtla-Järvel jalgpalli arendamise huvides ühinesid kaks kohalikku klubi Alko ja Lootus. “Tahame luua jalgpallipere, kus lööks kaasa treenerid, juhtkond ja lapsed ning eriti aktiivselt nende laste vanemad. Tahame näidata meie noortele, et neil võib olla profimängija tulevikku, et sellega saab raha teenida,” rääkis tookord üks klubi asutajatest Vitali Tuljakov.
Tänavu suvel tabas JK Järvet korvamatu saatuse hoop, kui pärast pikaajalist haigust 46aastane Tuljakov suri. JK Järve eestvedamine jäi suuresti teise asutaja Andrei Škaleta õlule.
Esiliigas pole kerge olnud
Andrei Škaleta sõnul on Marko Kristali liitumine JK Järvega suur sündmus, mis peaks andma klubi arendamisele uut hoogu.
Tänavu esimest korda esiliigasse tõusnud JK Järvel pole kanna kinnitamine Eesti tugevuselt teise kümne jalgpallimeeskondade seas läinud kergelt. Kui hooaja viimase veerandi mängud on veel ees, asub Järve 23 punktiga eelviimasel, üheksandal kohal. Reglemendi järgi langevad esiliigast otse välja kaks viimast meeskonda, kaheksandale kohale tulnul seisavad ees üleminekumängud.
Praegu lahutab Järvet seitsmendal kohal püsivast Tartu Santosest 11 ja kaheksandal kohal olevast Nõmme Kalju noortevõistkonnast neli punkti. Samas viimasele kohale langenud Vändra Vaprust edestab Järve vaid kahe punktiga. Viimases voorus toimunud omavahelises mängus tegi Järve Vändraga võõrsil viigi. Selles mängus polnud Järvel kaasas ühtegi varumeest.
Andrei Škaleta tõdes, et esiliiga konkurentsiga kohanemine on osutunud oodatust raskemaks. Suvel on olnud raskem ka argipäeviti mängijaid võõrsil toimuvateks kohtumisteks kokku saada. “Mitmed mängijaid said näiteks taas VKGsse tööle ja neil ei ole lihtne tööpäeva vabaks saada,” tõi ta näite.
Samas ütles Škaleta, et meeskond võitleb kindlasti sügisel hambad ristis selle nimel, et tagada ka järgmiseks hooajaks endale koht esiliigas.
Jalgpalliliit on kaalunud esiliigast meistriliiga duubelmeeskondade ja noortevõistkondade eraldamist ja neile omaette liiga loomist. Sel juhul säilitaksid esiliigas koha kõik iseseisvad klubid ja neile lisanduks vastaseid praeguselt esiliiga B-tasandil. Jalgpalliliidu infojuhi Mihkel Uibolehe sõnul ei õnnestu seda kavatsust veel aga ilmselt järgmisel hooajal ellu viia. “Selle eelduseks on, et kõigil kümnel meistriliiga klubil on ka oma U21 võistkond,” sõnas ta.


maintext:
Kanter, Kupper ja Tammert võistlevad pühapäeval Sillamäel
17. september 2016
Pühapäeval, 18. septembril võistlevad Sillamäe staadionil Eesti parimad kuulitõukajad ja kettaheitjad legendaarse kergejõustiklase ja treeneri Aleksander Tammert seeniori mälestuseks.
Sillamäel toimuval jõuproovil on kavas meeste kettaheide ja kuulitõuge. Kettaheites on kohal absoluutne Eesti paremik: Pekingi olümpiavõitja Gerd Kanter, Rio olümpia neljas ja Eesti käesoleva hooaja edetabelijuht Martin Kupper ning Ateena olümpiapronks vanameister Aleksander Tammert juunior, teatas Põhjarannikule võistluse korraldaja Mati Lilliallik.
Tammert lubas isa mälestuseks kaasa teha ka kuulitõukes, kus on esikohapretendediks valitsev Eesti meister Kristo Galeta.
Tänavu täitub 50 aastat Aleksander Tammert seeniori võidust kuulitõukes Euroopa Mängudel, mis olid Euroopa juunioride meistrivõistluste eelkäijateks. Nimetatud saavutus on ka üheks Sillamäe võistluse ajendiks.
Aleksander Tammert seenior oli ka esimene Eesti 18 meetri ületaja kuulitõukes, viiekordne Eesti meister ning Mexico olümpiahooajal 1968 tuli ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel hõbemedalile. Tema isiklik rekord kuulitõukes 19.41 on Eesti kõigi aegade edetabeli seitsmes tulemus ning siiani arvestatav tulemus.
Võistlused Sillamäe staadionil algavad pühapäeval, kell 14.00.


title: Ettevõtjale pole Venemaa tont

maintext:
Ettevõtjale pole Venemaa tont
2. september 2016
Endine peaminister ja suurettevõtja Tiit Vähi viitas Postimehele antud intervjuus Venemaa olulisusele Eesti majandussuhetes ja kaubandusaktiivsuses ning Venemaa-suunaliste sanktsioonide pärssivale mõjule Eesti majandusnäitajate suhtes.
Ametis olev peaminister Taavi Rõivas reageeris meedia vahendusel isikliku rünnakuga, tembeldades Vähi kasumiahneks ärimeheks, kes on valmis oma maine ja vabaduse peenrahaks vahetama ning täitma kitsarinnalise eliidi ärihuve Kremli teeside saatel.
Riskides samuti saada tembeldatud rahvavaenlaseks, julgen samamoodi öelda, et Eesti majandus on saanud tugevasti räsida Venemaale vastandumise, sanktsioonide ja tõrksa suhtumise tõttu. Arvestades faktiga, et olen Eesti rahvusvaheliste autovedajate assotsiatsiooni kaudu pidevalt suhelnud Venemaa esindajatega, kontakteerunud piiriületusküsimustes asjaomaste organitega ning korraldanud vedusid ida suunal, võiks mind säärase retoorika kohaselt suisa riigireeturiks tembeldada.
Erinevalt poliitikutest, kes püüavad oma reitinguid tõsta ühe või mitme vaenlasekuju otsimisega, ei ole ettevõtjatel vähimatki ambitsiooni isiklikeks rünnakuteks. Ettevõtjad võtavad kõiki välispartnereid ja ärikontakte, kaasa arvatud Venemaa suunal, inimliku suhtumise ning hea ärikultuuri järgimisega. Kuigi Venemaa poliitiliste ambitsioonide osas pole pärast Ukraina sündmusi kellelgi illusioone, on ettevõtjate soov hoida poliitika ja ettevõtlus võimaluste piires lahus ning keskenduda uute võimaluste otsingule.
Ettevõtjatele ei ole idanaaber mitte tont, keda ühtaegu karta ja sarjata, vaid partner, kellega on majanduslikult pikk ning sisutihe ajalugu. Seda enam, et Venemaa on suhtes Eestiga mitmeid sajandeid mänginud kaupade vahendajamaana üliolulist rolli. Seda juba oma geograafilise asendi tõttu.
Erisuguste eksperdihinnangute ja allikate põhjal moodustab transiidisektor Eesti riigi sisemajanduse kogutoodangust 4-10 protsenti, kusjuures 1990. aastatel hindasid väliseksperdid transiidi osatähtsuseks Balti riikide SKTst 30 protsenti, prognoosides kasvu 50% protsendini. Et transpordisektori osakaal Eesti majanduses on üsna suur, mängivad kogumajanduse juures määravat rolli ka transiit, naaberturud ja turgude suurus.
Viimased kolm järjestikust aastat on Eesti kaubaeksport süvenevalt kahanenud, jäädes kahe-kolme aasta tagusel perioodil -1,5-2 protsendi piiresse ning langedes 2014. aastal -3,7 ja 2015. aastal -4 protsendini. Möödunud aastal eksporditi Eestist kaupu jooksevhindades 11,6 miljardi ja imporditi Eestisse 13,1 miljardi euro eest, seega eksport oli 4 ja import 5 protsenti väiksem kui 2014. aastal. See tähendab, et Eesti eksport sai eelmisel aastal peaaegu miljardi euro suuruse tagasilöögi, mis omakorda tähendab, et Eesti põllumajandusettevõtjate, toidutootjate ja idaturule keskendunud ettevõtete finantsseis sai tugeva löögi.
Ka kõige värskemad andmed Eesti Panga viimases ülevaates “Rahandus ja majandus” iseloomustavad ilmekalt eelmise aasta ning käesoleva kvartali langustrendi. Veoteenuse eksport on veelgi vähenenud ning veoteenuste puhul on tunduvalt kahanenud transiitveod läbi Eesti sadamate, see omakorda on vähendanud mitmete teenusepakkujate tellimusi. Kesisemaks on muutunud ka üldine kaubaveoteenuse maht maksebilansis. Kvartali võrdluses 25protsendiline Vene turistide langus on ka turismisektorile ja seega ka kogu teenindussektorile oma pitseri vajutanud.
Veel mõne aasta eest kuulutasid valdkonnaga seotud ministrid uhkelt, et piiriületust Venemaaga on oluliselt lihtsustatud ning viisaprobleemid palju kiiremini lahendatavad. See pidi kaubavahetusele Venemaaga ja turistide liikumisele korraliku hoo sisse lükkama. Ettevõtjate lootused olid suured, astuti samme uute kontaktide loomiseks ja Vene turule sisenemiseks või turuosa suurendamiseks. Tehti investeeringuid, sõlmiti kokkuleppeid. Praeguseks pole sest vähimatki tolku.
Pole tarvis vist meelde tuletada, et Eesti ettevõtted toodavad rahvuslikku kogutoodangut, mille maksudest saadav eelarvetäide jaotatakse laiali ning millest kantakse ka riigijuhtide palgad. Selles perspektiivis on lihtne rõhuda rahvuslikule uhkusele ja lõigata profiiti vastandumisega, millele sisulisi lahendusi pole pakkuda.
Ettevõtjad võitlevad aga iga päev tugevneva konkurentsi ja turuosa säilitamise nimel, sellele lisanduvad veel informatsiooni asümmeetria ning poliitilised otsused, mis senitehtud pingutused lühikese ajaga miinuseks võivad muuta. Rääkimata sellest, et solvangud ja mõtlematud väljaütlemised ning negatiivsed hoiakud poliitilisel tasandil mõjutavad ka ettevõtjate senise hea suhtumise, pikaaegse usaldusliku ärisuhte ja rahvustevahelise sõpruse nimel tehtud tööd. Tuleb teha vahet riigi poliitilistel seisukohtadel ning äritegemise rahvusvahelistel tavadel ja reeglitel. Riiki ei saa vaadata äriühinguna, samuti ei pea ettevõtjad vastutama riigijuhtide poliitiliste mõttemõlgutuste eest.
Eesti sea- ja piima- ning transiidisektor on saanud Venemaa turu vähenemise tõttu korvamatu löögi. Selle asemel et ettevõtjaid kaubandussuhete arutelul mõne suurriigi tallalakkumises ja enesemüümises mõnitada, võiks kordki lahendusi pakkuda.
On selge, et majandusreformid on Putinile teisejärgulised. Vene tarbija ostujõud on praeguseks langenud ja rubla devalveerunud. Samas ei ole näiteks meie põhjanaabrid soomlased Venemaad ka kriisiolukorrast hoolimata hüljanud.
Vägivaldne tõlgendus näha Venemaaga kaubandussuhete normaliseerimise idees ohtu riigi iseseisvusele või selgrootuse demonstreerimisele ei pälvi vähimalgi määral lugupidamist. Küll aga kaasa tundmist.


title: Põhjarannik reedel, 16. septembril

maintext:
Põhjarannik reedel, 16. septembril
16. september 2016
* Vene tuntud toiduajakirjanik Nika Ganich testis Ida-Viru söögikohti. Ta alustas Eesti toidu teejuhi tegemist Ida-Virumaal ja pani siin ka eelmisel nädalal punkti. Moskva toiduajakirjanik lahkus siinsetest söögikohtadest heade muljetega, kuid leidis, et väljas einestamiseks on endiselt liiga vähe võimalusi. Eesti maitsete geograafia loodab Ganich valmis saada juba aasta lõpuks. Esialgu elektroonilise versiooni. Kevadel peaks see Moskvas ilmuma ka raamatuna.
* Kohtla-Järve Viivikonna linnaosa võimalik liitmine Vaivara vallaga oleks loogiline, ent selle ülevõtmine eeldab põhjalikke läbirääkimisi ja tugevat toetust riigi poolt. Tänavu mais tegi Vaivara vallavolikogu Kohtla-Järve linnavolikogule ettepaneku alustada läbirääkimisi suures osas varemestest koosneva Viivikonna linnaosa, sealhulgas Sirgala ühendamiseks Vaivara vallaga. Vald sooviks Kohtla-Järve linnalt ühe koorma ülevõtmise eest hüvitist, linnavõimu meelest ei saa aga sellest juttugi olla.
* Saksa suurfirma rajab Sillamäele oma tugikeskuse. Infrastruktuuri ehitus- ja hooldusettevõte Leonhard Weiss RTE kavatseb rajada Sillamäele kontserni tugikeskuse, kuhu poolteise aastaga värvatakse tööle 20 inimest, kelle põhitööks on hoida silma peal maailma eri riikides toimuvatel hangetel, mis võiksid sellele suurfirmale huvi pakkuda.


title: Põhjarannik laupäeval, 3. septembril

maintext:
Põhjarannik laupäeval, 3. septembril
3. september 2016
* Jõhvi vallavanem Eduard East tegi ehitusspetsialistile Kalev Naurile ettepaneku ametist lahkumiseks, viimane seostab seda enda kunagise osalusega volikogu töös praeguse võimu vastasleeris. East ei soovinud Nauri lahkumist põhjalikumalt selgitada, kuid tunnistas, et töö kohta tal ehitusspetsialistile mingeid etteheiteid polnud. Naur on kindel, et temast vabanemine polnud vallavanema initsiatiiv. “Talle surus selle mõtte pähe volikogu enamus,” on Naur veendunud, lisades, et küllap oli üheks põhjuseks seegi, et ta on kaheksa aastat Jõhvi volikogu liikmena olnud praeguste võimulolijate vastasleeris. “See on väikelinna väikeste inimeste suur poliitika,” sõnas ta.
* Ida-Virumaal, kus on siiani puudunud psüühikahäiretega inimestele kogukonnas elamise teenus, soovitakse seda välja arendada nii Mäetagusel kui Jõhvis. Nii Alutaguse hoolekeskus Mäetagusel kui Jõhvi vald esitasid eelmisel nädalal taotluse Euroopa regionaalarengu fondi, et arendada välja teenus, mis pakuks psüühikahäiretega inimestele abi ja juhendamist igapäevaelu korraldamisel. Mäetagusel soovitakse selleks ehitada kolm 10kohalist maja; projekti maksumus on üle miljoni euro.
* Narva elektrijaamade seadmete teenindamise ja remondiga tegeleva rahvusvahelise suurettevõtte Alstom Eesti allüksuses septembris kavas olnud koondamine on edasi lükatud hilissügisesse, kuid see tähendab, et veel sel aastal kaotab ettevõttes töö siiski ligikaudu sada inimest. Töökassa hinnangul on tegu heade spetsialistidega, kes peaksid olema nõutud ka teistes ettevõtetes, kuid seal ei pruugi nad teenida sama head palka kui praegu.
* Põhjaranniku pikk laupäevane intervjuu on seekord Narvast pärit, kuid viimased kümme aastat Londonis elava ja töötava kunstniku Maria Kapajevaga, kes räägib, mida ta on teinud viimased kaks kuud Narva kunstiresidentuuris ja mida kujutab tema kunstiprojekt, mille keskmes on Kreenholmi manufaktuuri sotsiaalne pärand üleminekuajal: tekstiilivabriku endiste töötajate isiklik ja kollektiivne mälu pärast Nõukogude Liidu lagunemist.


title: Maksuaugud on järjekindlalt vähenenud

maintext:
Maksuaugud on järjekindlalt vähenenud
29. september 2016
Laekumata maksude mahu hindamiseks mõõdetakse maksuauku. 2015. aasta kohta veel andmeid ei ole, sest need tulevad maksuaugu arvutamise metoodikast ning sellest tulenevatest vajalikest algandmetest. See valmib selle aasta oktoobris. Küll aga vaatame viimaseid fakte.
Aastal 2014 oli maksuauk 411,8 miljonit eurot. Aasta varem oli see 100 miljoni euro võrra suurem − 514,4 miljonit eurot. Suurima osa maksuaugust ning selle langusest moodustab käibemaksuauk, mis oli 2014. aastal 224,7 miljonit eurot. Võrreldes 2013. aastaga, vähenes käibemaksuauk 2014. aastal ligi 56 miljoni euro võrra.
Peamine käibemaksuaugu vähenemise põhjus oli maksu- ja tolliameti hinnangul valmistumine käibemaksudeklaratsiooni lisa vastuvõtuks. Riigikogu menetluses on ka praegu eelnõu, mille eesmärk on käibemaksupettuste vähendamine metallisektoris.
Tööjõumaksude kahju langus 2014. aastal tulenes eelkõige tööandjate õiguskuulekuse kasvust, millele aitas kaasa töötajate registri kasutuselevõtt. 2014. aastal oli tööjõumaksude auk ca 100 miljonit eurot. Arvestades, et tööjõumaksude laekumine kasvab kiiresti, ei saa ka ümbrikupalkade puhul olla toimunud väga drastilisi muutusi, kuid loomulikult me jälgime tööturgu hoolikalt.
Aktsiiside kaheksa kuu laekumine on kokku ületanud nii eelarvelisi ootusi kui eelmise aasta taset, vastavalt 3,1% ja 11%. Võrreldes eelmise aastaga, on enim laekunud alkoholiaktsiis − 14,6% − ning ka kütuseaktsiisi laekumine on kasvanud eelmise aastaga võrreldes 14%.
Kui alkoholi puhul on laekumised mõjutatud soetatud varudest, siis kütuse puhul on varude mõju suuremas osas välja taandunud ning alates juulist on kogused normaaltaseme saavutanud. Hoolimata aktsiisimäära tõusust, on diislikütuse ja bensiini deklareeritud kogused kasvanud, samas kui õlle ja kange alkoholi kogused on eelmise aastaga võrreldes langenud. Tubakaaktsiisi laekumine on eelmise aastaga võrreldes kasvanud 2,1%.
Samas jälgime igakuist aktsiisilaekumist tähelepanelikult. Kütuse- ja tubakaaktsiisi laekumistest nähtuvalt ei ole aktsiisimäärade ümbervaatamiseks praegu tarvidust.
Alkoholiaktsiisi pärast olen ma pigem murelikum, see on eelkõige seotud kange alkoholi ja piirikaubandusega. Eraisikute poolt Eesti piiri lähedal Lätis soetatava alkoholi mõjuks aktsiisi laekumisele hindab rahandusministeerium praegu keskeltläbi 4% ning ministeerium jälgib hoolega ka lähikuude laekumisi.
Ma ei välista, et valitsusel tuleb kunagi selle teema juurde tagasi pöörduda. Vaatame, milliseks kujunevad lähiperioodi laekumised.
Aktsiisipoliitikal on iseäranis alkoholi ja tubaka puhul eelarvetulude kogumise kõrval eesmärk vähendada ka tarbimist. Kui aktsiisilaekumine langeb tarbimise vähenemise tõttu, on põhjust rahul olla, sest vähenevad ka alkoholi ja tubaka tarvitamisest tulenevad kahjud. Ka olukorras, kus varasemast rohkem tuuakse alkoholi ja tubakat riiki üle piiri, tuleb siiski analüüsida aktsiisipoliitika mõju tarvitatavatele kogustele. Kuigi piirikaubanduse puhul ostetakse tarbitavad kogused mujalt, ei tasu unustada, et valdav osa alkoholist ja tubakast ostetakse siiski Eestist.
Seetõttu pole põhjust arvata, et nende toodete aktsiisimääradel puudub mõju tarbimisele. Tõsi, piirikaubandus vähendab seda mõju ja seetõttu vajab olukord jälgimist. Alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduses on ka sätestatud eraldi paragrahvina, et Eesti Vabariigi valitsus esitab riigikogule hiljemalt 2018. aasta 1. märtsiks analüüsi ja vajaduse korral ettepanekud aktsiisimäärade muutmiseks.
Majutusasutuste käibemaksu kohta tuletan meelde, et valitsus kaalus nii sektori majandusnäitajaid kui ka konkurentsi olukorda põhjalikult möödunud aasta kevadel. Tegin siis ettepaneku algselt kavandatud käibemaksumäära ühtlustamise asemel säilitada mõningased erisused. Lõpuks lepiti kokku 14% suuruse käibemaksumäära kehtestamises, mille riigikogu valitsuse ettepanekul hiljem ka seadustas.
Seega säilis majutusteenuste soodusmäär ning see on üks väheseid sektoreid, mida sellise meetmega toetatakse. Meie lähinaabreid vaadates on Rootsis ja Lätis majutusteenuste käibemaks 12% ehk samasugusel tasemel.
Sel aastal on Eestis majutatavate turistide arv jätkuvalt kasvanud. Näiteks turismi kõrghooajal juulis peatus Eesti majutusettevõtetes statistikaameti andmetel 488 000 sise- ja välisturisti, st 6% rohkem kui eelmise aasta juulis.
Peale selle ei saa jätta märkimata, et turismisektori arengut toetab riik olulises mahus, rahastades käesoleval Euroopa Liidu eelarve perioodil erisuguseid turismile suunatud meetmeid suurusjärgus 100 miljoni eurot.
Lühendatult Sven Sesteri vastustest varimajandust puudutavale arupärimisele riigikogus 26. septembril.


maintext:
Ida-Virumaalt tasub hääli loota Repsil, Kaljurannal ja Kallasel
19. september 2016
Nendelt Ida-Virumaa valijameestelt, kes on oma otsuses selgusele jõudnud ega varja seda, tasub presidendivalimisel hääli loota Mailis Repsil, Marina Kaljurannal ja Siim Kallasel.
Ida-Virumaa linnade ja valdade volikogud sõelusid eilseks välja 22 presidendi valijat. Tähelepanuväärne on, et üle poole neist ei ole ühegi erakonna liikmed.
Põhjarannikule nõustusid oma eelistuse või siis soosikute ringi avaldama 12 valijameest. Ülejäänud väitsid, et alles mõtlevad ja kaaluvad või siis ei kavatsegi oma valikut avalikult teatavaks teha.
Helmet ja Jõksi ei nimetatud
Mõne kindla häälega võivad esimeses voorus Ida-Virumaalt arvestada Mailis Reps, Marina Kaljurand ja Siim Kallas. Seevastu Mart Helmet või Allar Jõksi ei nimetanud esimese eelistusena keegi.
Sotsidest valijamehed Toomas Nõmmiste Kohtla vallast ja Heiki Luts Vaivara vallast ning endine sots Eduard Odinets Kohtla-Järvelt ütlesid küll, et hääletaksid Eiki Nestori poolt, ainult et pole sugugi kindel, et ta üldse kandideerib. See, kellele lähevad Nestori loobumisel korral sotside ja sotsimeelsete hääled, võib osutuda neil presidendivalimistel määravaks. Nõmmiste sõnas, et tema teine eelistus oleks Marina Kaljurand. Luts kinnitas, et tema on meeskonnamängija ja käitub selle järgi, millise seisukoha erakond võtab.
Vähemalt viis häält peaks Ida-Virumaalt olema kindlad Mailis Repsil ja need tulevad Narvast, Sillamäelt, Kohtla-Järvelt ja Aserist, kus Keskerakond on tugevalt võimul. “Parteidistsipliin ikka maksab ka midagi,” sõnas üks kahest Narva valijamehest Olev Silland.
Reformierakondlasi on Ida-Virumaa valijameeste seas neli. Neist ainsana oli vaid Priit Palmetil selge, kuidas ta hääletab. “Eesti inimestel võiks olla hea meel, et nii kogenud poliitik nagu Siim Kallas nõustus presidendiks kandideerima,” sõnas ta. Anne Paas kaalub, kas anda hääl Kallasele või Kaljurannale. Veiko Erm Sondast ja Jüri Päll Alajõelt eelistavad aga oma valiku salajas hoida.
Küll aga peaks üks hääl Kallasele tulema Toilast, sealne valijamees Roland Peets kavatseb tema poolt hääletada.
Kõhklevad veel mitmed
Kallas loodab Ida-Virumaalt kõhklejaid oma leeri võita ja korraldab siinsetele valijameestele järgmisel kolmapäeval Saka mõisas õhtusöögi. Samas planeerib visiiti siia ka Marina Kaljurand.
Neid valijamehi, kelle häälte pärast tasub Ida-Virumaal võidelda, on veel mitmeid. Narva-Jõesuu esindaja presidendi valimiskogus Inge Muškina rääkis, et on volikogu liikmetega kokku leppinud, et nad saadavad hiljemalt reedeks talle e-postiga oma eelistuse. “Kes meie saadikutelt kõige rohkem hääli saab, selle poolt ma ka hääletan,” lubas Muškina.
Lüganuse valla poolt läheb presidenti valima volikogu esimees Marja-Liisa Veiser. “Ma ei ole veel nii vana ja kogenud poliitik, et saaksin nii tähtsat küsimust oma suva järgi otsustada,” sõnas ta ja lisas, et kogub vallaelanike arvamusi sotsiaalmeedias ja lisaks peaks järgmisel neljapäeval veel kokku tulema ka volikogu. “Viimane kord olid volikogus presidendikandidaatide asjus väga vastakad arvamused. Püüame nüüd ühise seisukohani jõuda ja seda ma kindlasti arvestan.”


maintext:
XIII vähemusrahvuste kultuurifestivalil oli esikohal meri
28. september 2016
Pühapäeval toimus Jõhvi kontserdimajas XIII vähemusrahvuste kultuurifestival “Rahvuskultuuride loomepada”, mis tänavu oli ajastatud rahvuste päevaks. Nagu ikka, tõid rahvusühenduste ettevalmistatud näitused, mitmesugused meistriklassid ja kontserdid kohale rohkelt linnaelanikke ja külalisi. Tänavune festival oli pühendatud merekultuuriaastale ning seetõttu oli seekordsel festivalil esiplaanil meri.
Festivali avades märkis Ida-Viru maavanema juures tegutseva rahvusvähemuste ümarlaua juht ja Ida-Virumaa integratsioonikeskuse juhatuse liige Aleksandr Dusman, et säärane teemavalik polnud juhuslik, kuna tänavune aasta on Eestis kuulutatud merekultuuriaastaks.
Meri ümbritseb Eestit kolmest küljest ning kõik me peame end mereriigi elanikeks, olenemata sellest, kui kaugel merest me elame. Mereteema kajastus festivalil kõikjal: laste joonistustes, kohalike poeetide luuletustes… Ka rohkearvulistel näitustel oli valdav meretemaatika.
Originaalseid üllatusi kohtas igal näitusel. Nii näiteks hämmastasid Kohtla-Järve vene kultuuriühingu liikmed leivast valmistatud laegaste ja karbikestega, ukrainlased oma käsitööga, poolakad ajalooliste kostüümidega, narvalased aga disaineriehete mitmekesisuse ja meeldivate hindadega, tõestades veel kord, et loometööstus on piirilinnas heal tasemel. Meelelahutust jätkus nii täiskasvanuile kui lastele ning meistriklassidesse jagus huvilisi küllaga.
Rahvusühendused ei väärtusta mitte ainult oma ajalugu, vaid ka tänapäeva, seepärast arutati kuluaarides ka uudist, et taas kord jäi Eestile president valimata. “Kes uueks presidendiks ka ei valitaks, peamine on see, et ta ei jätaks kõrvale nii olulist teemat nagu rahvustevahelise dialoogi arendamine,” olid kõik festivalist osavõtnud üksmeelel.
Konverentsil igav ei hakanud
Jõhvi kontserdimaja kammersaalis toimus konverents “Merekultuuriaasta − hoida olemasolevat ja luua uut merekultuuri” ning sealt saadud info oli väga köitev ja kasulik.
Tallinna meremuuseumi direktor Urmas Dresen oli meeldivalt üllatunud, et Jõhvi kesklinna on paigaldatud suur ankur. Veelgi rohkem aga hämmastas teda Aleksandr Dusmani info selle kohta, et Ida-Virumaa allveeujumise huvilised kavatsevad siia oma meremuuseumi luua. Dresen jutustas põhjalikult sellest, kuidas Eestis merekultuuriaasta kulgeb, kui palju põnevaid üritusi on juba toimunud ning mis veel ees ootab.
Narva noorte meremeeste klubi juhataja Vadim Trenin rääkis, et tänavu sai nende klubi uuenenud hoone ning tänu sellele koolitatakse meremehi − nii asjaarmastajaid kui professionaale − nüüd tänapäevastes tingimustes. Tema sõnu illustreerisid fotod ja videod, mis kinnitasid, et tänu entusiastide jõupingutustele saab Narvast peagi tõeline sadamalinn, kus võib ka rahvusvahelise regati läbi viia.
Vist kõige emotsionaalsem oli seekord Purtse Vabatahtliku Merepääste asutaja ja juhatuse liikme Andrus Küti esinemine. Kütt kõneles ühenduse loomisest ning rõhutas, et merele viib päästjaid eranditult süda ja sisemine kutse ning et oma töö eest ei saa mitte ükski vabatahtlik merepäästja mitte sentigi − pigem panustatakse oma raha ja aega.
Küti sõnavõtule järgnes kultuurkapitali toetusel telestuudio Lites operaatorite filmitud merepäästjatest jutustava dokumentaalfilmi esmaesitlus. Litese juht Vladimir Tužilkin ja filmi peaosaline Andrus Kütt said “Rahvuskultuuride loomepaja” korraldajatelt tänukirjad ja kingitused − Avinurme käsitöömeistrite valmistatud sümpaatsed laevukesed.
Konverentsi lõpetuseks esinenud start-up-programmide spetsialist Jana Pavlenkova juhtis veel kord tähelepanu loometööstuse arendamise vajadusele ning kutsus kõiki üles osalema oktoobri alguses Narvas toimuval järjekordsel regionaalsel “Hackathoni” foorumil.
Peo lõpetas galakontsert
Marko Matvere ja Peep Raun esitasid merelaule, jättes publikule kustumatu mulje, peo kõrgpunktiks aga sai õhtune galakontsert Ida-Virumaa rahvakultuuriühenduste loomekollektiivide osalusel. Kontserdi juhatas sisse Eesti Vabariigi kultuuriminister Indrek Saar, kes õnnitles kohaletulnuid Eesti rahvuste päeva puhul.
“Kultuur nagu ei miski muu aitab kaasa eri rahvustest inimeste üksteisemõistmisele. Mida rohkem inimesed üksteise kohta teada saavad, seda kergemini purunevad müüdid ning seda mõnusam on üksteise kõrval elada. Ida-Virumaa rahvusühendused tegid omal ajal palju Eesti iseseisvuse taastamiseks ning praegu teevad eri rahvustest inimesed tööd Eesti Vabariigi heaks ja rahvakultuuri traditsioonide alleshoidmiseks, rikastades sellega Eesti mitmerahvuselist kultuuri. Kinnitan, et riik teeb ka edaspidi kõik rahvuskultuuride arendamiseks ja säilitamiseks.”
Peakülaline ansambel Moskovija
Festivali peakülaline oli Venemaalt Moskva lähedalt Puškinost pärit vene laulu ansambel Moskovija, kes võlus publikut nii oma esitajameisterlikkuse kui uljusega, veel rohkem aga “vene kastanjettidega” − puust lusikatega, mida kõik ansambli liikmed virtuoosselt valdavad.
Koos kollektiiviga saabus siia ka sealse omavalitsuse kultuuri- ja turismiosakonna juhataja Jevgenia Prisman.
“Me oleme Eestis esimest korda. Olime enne siia tulekut veidi pabinas, kuid ilmaasjata − siin on soe selle sõna igas mõttes,” ütles ta. “Meid võeti vastu suurepäraselt, me nägime merd ja saime esimesest esinemisest Mäetagusel sellise emotsioonide laengu, et pärast laulsime terve õhtu.”
Ansambli Moskovija juht Marina Serikova lisas, et saanud festivalikutse, läksid nad soovist siinse kultuuriga tutvuda niivõrd põlema, et ostsid isegi rongipiletid oma raha eest. Esinemiseks aga valmistasid ette “rahvusvahelise kava” − palad, mida tunnevad kõik vene rahvalaulu huvilised.
“Närveerisime ilmaasjata: teil on siin kõik lihtsalt suurepärane! Meil on uue tutvuse üle hea meel ning loodame, et see saab jätku,” rõhutas ta. “Meie repertuaar on tohutu − võime tundide viisi ilma peatumata laulda.”


title: Põhjarannik 21. septembril

maintext:
Põhjarannik 21. septembril
21. september 2016
* Kuigi nädala pärast peaks Kohtla-Järve volikogu asuma valima korruptsioonikuritegudes süüdimõistetud Jevgeni Solovjovi asemele uut linnapead, ei ole volikogu juhtfiguuridel siiani aimugi, kes on kandidaadid.
* Kohtla-Järvel avalikke bussiliine teenindav OÜ ATKO Liinid vaidlustas kohtus trahvi, mille linn määras alkoholijoobes bussijuhi tõttu ära jäänud sõitude eest, kuid kaotas ning pidi lõpuks kandma trahvist oluliselt suuremaid kulusid.
* Ettevõtluse auhinna nominentide seas on Narva metallitöötlusettevõte OÜ Fortaco Estonia ja Kohtla-Järve keemiatehas OÜ Eastman Specialties.
* Eilehommikune üle-eestiline tervishoiutöötajate hoiatusstreik piirdus Ida-Viru keskhaiglas vähem kui kümme minutit kestnud arstide ja õdede kogunemisega haigla peaukse ees.
* Kiviõli seikluskeskus, kes sai oma teenuste arendamiseks 1,5 miljonit eurot toetust, alustab uuenduskuuri kohe, kui suusahooaeg selja taga, et teha valmis keskus, kus tegevust peaks jätkuma igale eale.


maintext:
Eestist kandideerib võõrkeelse filmi Oscari nominendiks Ida-Virus valminud “Ema”
21. september 2016
Eesti esitab USA filmiakadeemia võõrkeelse filmi auhinna nominendiks Kadri Kõusaare lavastatud mängufilmi “Ema”, mis võeti mullu tervikuna Ida-Virumaal üles.
Filmi režissöör Kadri Kõusaar ütles Põhjarannikule, et uudis oli väga meeldiv üllatus.
“Lootus tuksus endalgi südames, aga vahel on parem mitte mõelda, et end mitte üles kütta − on nagu on ja žürii teeb oma otsuse. Aga nüüd on ülev meeleolu ja lahe. Valikul osutus ehk määravaks, et “Ema” on väga paljudele festivalidele valitud − neid on üle paarikümne. Alustasime Tribeca festivalist New Yorgis ja Edinburghi omast, aga vahepeal oli ka Sarajevo, mitu Saksa linastust − ja igal pool on film inimestele südamest meeldinud. Austrias Kitzbüheli filmifestivalil võitis “Ema” parima mängufilmi auhinna.
Ka mu esimene film “Magnus” käis paljudel festivalidel, aga sellega olid kohtuprobleemid ja sestap ei saanud Eesti seda kuhugi esitada. Mõlemas filmis on fookuses armastuse ja üksilduse teema ning peresuhted. Esimeses filmis olid keskmes isa ja poeg ning nüüd on peategelaseks ema. Ju see läheb inimestele korda ja see on hea,” ütles Kõusaar.
Režissöör lisas, et filmivõtete kogemus Ida-Virumaal oli super, ja lubas hoida silmad lahti: kui saaks maakonnas uue filmi teha, on ta “tuhat korda käpp”. “Inimesed olid väga toredad, asjaajamine sujus ja ma naaseks maakonda heal meelel uue projektiga,” ütles Kõusaar.
Muidu enesekindla naise mulje jättev režissöör tunnistab, et temalgi on hetki, mil ärkab öösel ja mõtleb, kas ikka tegi filmis kõik õigesti: “Kahtlused on normaalsed − ka kõige kogenenumad näitlejad pabistavad enne etendust. Aga kui esilinastusel, mis toimus Jõhvi kontserdimajas, jälgisin inimeste hingamist, oli tunda, et film läheb korda. See, mida olime taotlenud, toimis.”
Esmaspäeval arutasid Kõusaar ja filmi produtsent Aet Laigu, kuidas viie parema hulka pääseda − nagu õnnestus välismaise filmi nominatsioonis Eesti-Gruusia koostööfilmil “Mandariinid”. “Tore oleks “Mandariinide” jälgedes minna! Ka “Mandariinid” oli tehtud väikese eelarvega ja tegu on pealtnäha lihtsa filmiga,” lisas režissöör.
Filmi “Ema” stsenarist on Leana Jalukse ja nimiosalist kehastab Tiina Mälberg. (PR)


maintext:
Õiguskantsler küsib Kohtla-Järvelt kütteprobleemide lahendamise kohta
7. september 2016
Õiguskantsler Ülle Madise pöördus Kohtla-Järve linnavalitsuse poole, soovides teada, mida on linnavalitsus ette võtnud, et eeloleval talvel ei korduks linnas olukord, kus kortermajade elanikud jäeti naabrite küttevõlgade pärast soojata.
“Kohtla-Järve kaugküttega seotud probleemidele on vaja leida lahendus. Oma kodu kütmise eest korralikult tasunud inimesed ei tohi eeloleval talvel taas kütteta jääda,” nendib Madise oma järelepärimises.
Omavalitsuse ja riigi roll
Ta kirjutab, et pooltühjades või võlgnikest naabritega ühes kortermajas elavate inimeste mure talvekütte pärast on tõsine ja see tuleb ära lahendada ning selleks on mitmeid võimalusi ja oluline roll on ka kohalikul omavalitsusel.
“Palun infot, milliseid konkreetseid abinõusid olete möödunud poole aasta jooksul rakendanud või kavatsete rakendada, et kütte eest tasunud inimesed ei jääks eeloleval talvel oma kodus külma kätte. Mõistetavalt on probleemi lahendamiseks vajalik samme astuda nii riigil kui kohalikul omavalitsusel, seega palume infot ka valdkonna eest vastutavalt ministeeriumilt,” kirjutas õiguskantsler, kes ootab omavalitsuselt vastust hiljemalt 15. septembriks.
Tänavu suvel katkestas VKG Soojus soojusenergiaga varustamise rohkem kui 50 majas, mille korteriühistud või korteriomanike ühisused on küttearved tasumata jätnud.
Käesoleva aasta 1. juuni seisuga oli soojustarbijate võlg ettevõttele 136 000 eurot. VKG suhtekorraldusjuht Irina Bojenko on varem Põhjarannikule öelnud, et soojusettevõtte konsultandid teevad makseraskustesse sattunud korteriühistutega pidevalt tööd, leppides nendega kokku maksetähtaegu ja -tingimusi.
Kohtla-Järve aselinnapea Deniss Veršinin ütles, et linnaosade juhid on suve jooksul korraldanud mitmeid kohtumisi ühistute ja soojustootja esindajatega, et leida probleemidele lahendust.
Ametnik: hakkasime kohe probleemiga tegelema
Linnapeaabi Ahtme, Oru ja Viivikonna linnaosas Tiit Lillemets ütles eile Põhjarannikule, et nad hakkasid probleemiga tegelema kohe, kui eelmine kütteperiood läbi sai. “Muutused on olnud positiivsed ning võlgu on suudetud vähendada, aga ikkagi on neid, kes ei maksa ja on oma korteriomandi lihtsalt maha jätnud,” sõnas ta. Lillemetsa kinnitusel on Ahtme linnaosas ühistute puhul olukord oluliselt parem kui ühisustega, mida haldab Ahtme Maja.
“Oleme aidanud ühistutel leida hüljatud korteri omanikega kontakti, oleme võlglastele ka ise saatnud kirju ja meeldetuletusi,” loetles ta linnavalitsuse samme, kuid tunnistas, et ikkagi on ka neid hüljatud korterite omanikke, keda leida pole siiani õnnestunud. Ta ütles, et kui inimene korterit ei vaja ning ei taha selle eest maksta ja müüa pole olnud võimalik, võiks otsida muid lahendusi, näiteks kas või omavalitsusele kinkida.
Kohtla-Järvel jäi eelmisel talvel kütteta kolm kortermaja, kuna soojusettevõte VKG Soojus keeldus neid võlgade tõttu kütmast. Ühistute teatel tekkisid võlad, kuna nad ei ole suutnud osalt kommunaalmakseid mittemaksvatelt omanikelt võlgu sisse nõuda.
Aasta alguses sekkus olukorda õiguskantsler, kes tõdes, et majade soojata jätmine pole küll vastuolus kehtiva seadusandlusega, kuid see ei tähenda, et olukord on normaalne, kui hooletute korteriomanike tõttu peavad kannatama oma arveid ausalt maksnud inimesed. Õiguskantsler kutsus kokku ka töörühma, kes hakkas olukorda analüüsima ning otsima lahendusi samalaadsete olukordade ärahoidmiseks tulevikus.


maintext:
Ain Kallis: Eesti on kliima poolest suur riik
12. september 2016
Klimatoloog Ain Kallis homset ilma ei ennusta, küll aga teab, mismoodi on kliima Eestis kõikunud ja muutunud ning mis meid poole sajandi pärast ees võiks oodata.
Kui tihti teilt sel märjal suvel küsiti, millal vihm järele jääb?
Põllumehed küsisid sünoptikutelt päris sageli, sest nendel on ju vaja oma põllud koristada. Meie nisuväljad nägid augusti esimeses pooles välja rohkem nagu riisiväljad, ainult tutid paistsid välja. Kombainid jäid põllule kinni ja… See tuletas mulle vanu aegu meelde − 1978. aasta sügis oli nii vihmane, et kui meid aeti kolhoosidesse kartuleid võtma, pidime lauatükkide peal seisma, et jalad muda sisse ei vajuks. Praegu on muidugi masinad võimsamad ja inimesi enam välja ei aeta.
Miks põllumehed teilt ilma kohta küsivad? Kas nad ilmaportaale ei usalda?
Kui Eesti aeg tagasi tuli, siis likvideeriti kaks olulist asja. Üks oli agrometeoroloogia, mis oli Eestis enne väga kõrgel tasemel. Nüüd on meil üksainuke agrometeoroloog, kes töötab Jõgeva sordiaretusinstituudis. Igas kõrgelt arenenud põllumajandusega riigis − Hollandis, Belgias, Taanis − on agrometeoroloogia au sees.
Teiseks kaotati ära meremeteoroloogia. Ja kui 2005. aastal tuli Pärnus uputus, siis tuule kiirust ennustati küll väga täpselt, aga seda, kui palju mere tase tõuseb, ei osanud keegi öelda.
On teil meeles, kas seitsmevennapäeval sadas vihma? Vanarahvatarkuse järgi tähendab see, et sajab seitse nädalat järjest. Kuus nädalat tuli seekord peaaegu täis.
Minu teada tibutas siis vihma. Olen statistikat teinud, ega see täpselt ei klapi, mõni aasta on täiesti vastupidi: seitsmevennapäev on kuiv ja siis sajab mitu nädalat jutti. Õigemini, mitu nädalat jutti sajab väga harva, sellist lausvihma nagu tänavu augustis väga sageli ette ei tule.
Aga teie kant on tänavu väga märg koht. Narvas oli juunis ja juulis peaaegu kõige rohkem sademeid: kahe kuuga tuli 301 millimeetrit. Eestis keskmiselt tuleb aastas umbes 600 millimeetrit, nii et kahe kuuga tuli Narvas pool aasta normi. Tartus sadas juunis palju, aga juulis tuli normikohaselt.
Vanasti ennustati ilma pikemaks ajaks ette ikka loodusemärkide järgi. Viimasel ajal on kuulda, et omaaegsed seosed enam eriti ei kehti.
Mul on Eesti ilmatarkade seas palju tuttavaid, meil on Eesti loodusuurijate seltsi juures loodusvaatlejate sektsioon. Ilmatarku on meil päris palju, aga kahjuks ei taha nad eriti amatöörina ilmamõõtmisi teha, ütlevad, et ennustavad oma lõbuks. Kuuse-taat näiteks ennustas kuiva, sooja ja päikeselist augustit…
Need ilmatargad ütlevad küll, et tänapäeval loodusemärkide najal ennustada enam ei saa, et inimene on oma tegemistega ilma ära tsurkinud. Nii palju igasuguseid saasteaineid on õhus ja keemiat ja kõike muud, sellepärast ei pidavat enam asjad klappima.
Paaril viimasel kümnendil on õhk ju ometi puhtamaks muutunud.
Seda küll. Mõõdame Tõravere ilmajaamas atmosfääri läbipaistvust ehk seda, kui palju päikesekiirgust jõuab maapinnani välja. Mõõteriistad on seal väga täpsed, näiteks näitavad alati ära, kui Venemaal on metsatulekahjud, sest suits tuleb üle Peipsi järve meieni. Nende mõõtmiste põhjal peab ütlema, et Eestis on alates 1990. aastast läinud atmosfäär kogu aeg selgemaks, päikesepaistet on rohkem. Praegu on atmosfäär sama puhas nagu 1930. aastatel, kui seda mõõtmist alustati. Põhjus on see, et just Kirde-Eestis vähenes saastatus: tööstuste korstnatele pandi paremad filtrid, tootmine muutus keskkonnahoidlikumaks. Näiteks Kunda on praegu väga puhas linn; omal ajal, kui käisime seal võrkpalli mängimas, ei saanud kuigi pikalt mängida, sest õhk ajas hirmsasti köhima.
Kas ütlemistel, et vanasti olid suved soojemad ja talved külmemad, on tõepõhi all või mäletavad inimesed valikuliselt seda, mis parem tundub?
Mõnes mõttes on see ka valikmälu. Et suved soojemad olid, see õige ei ole. Paar viimast suve on jahedamad olnud, kuigi on ka siis kõrgeid temperatuurinäitusid olnud. Aga 2010. aastal oli suvi haruldaselt soe, järgmisel aastal samuti…
Paar viimast aastat on selles mõttes imelikud, et juunikuu oli suhteliselt jahe, normist madalam. Klimatoloogidele on norm 30 aasta ööpäeva keskmine õhutemperatuur. Kui see on püsivalt, juba rohkem kui viis päeva üle 13 kraadi, nimetatakse seda klimaatiliseks suveks. Mõnikord tuleb see klimaatiline suvi õige vara, näiteks 2013 tuli see Tartusse juba 7. mail ja kuni septembrini olid kogu aeg soojad ja suvised ilmad. Aga tänavu augustis olid paar päeva sellised, kus ööpäeva keskmine temperatuur langes mitmes kohas alla 13 kraadi, nii et olid juba sügisesed ilmad.
Aga talved olid vanasti külmemad, see on küll õige. Näiteks 1924 oli 24. veebruaril Saaremaal nii paks lumi, et sõjaväeparaad jäeti ära, sest sõjavägi ei suutnud labidatega paraadiala puhtaks lükata. 1930 sadas lumi maha novembris ja viimane lumi kadus 6. mail. Praegu läheb lumi juba märtsis ära, paljudel aastatel pole saanud veebruaris üldse suusatada.
Viimase viiekümne aastaga ei ole suved palju muutunud, talved ja kevaded on aga läinud kindlasti soojemaks. Lumikate läheb ära keskmiselt üle kahe nädala varem. Ja tulevikus võib olla lund ainult mõnel kõrgustikul − Haanjas, Otepääl ja Väike-Maarja ümbruses − ning ainult paariks nädalaks.
Kas ilma soojenemisega on inimesed nõrgemaks muutunud? Kümne külmakraadiga räägitakse juba pakasest − lausa paukuvast pakasest.
Meie, klimatoloogid, loeme pakaseks alles seda, kui on -25 kraadi. Aga ajalehes on sellised pealkirjad nagu “Filmivõtted katkestas 15kraadine pakane” − no mis pakane see on?
Tõelised pakased on jäänud õige kaugele, kõige hullemad ajad olid 1940 ja 1941 jaanuaris, siis oli -43,5 ja -43,4 kraadi.
Paar päeva sellist 25kraadist külma loetakse pakasepäevadeks, mitte külmalaineks. Külmalaine on siis, kui kolm päeva on -30 või alla selle; kui selline temperatuur on juba viis päeva, siis on ohtlik külmalaine.
Paukuma hakkab pakane siis, kui külm tuleb peale väga järsku − kui aiateibas on veel niiskust, lööb see aiateiba lõhki.
Eesti on elamiseks üldiselt päris rahulik kant: pole meil suuri uputusi, orkaane, maavärinaid ega vulkaane − kui Kukruse mäge mitte arvestada.
Tegelikult on meil neid kõiki, isegi tsunamisid, kuigi need meie omad on alla meetri. Kahel korral on olnud ka orkaani tugevusega puhuvaid tuuli − kuuekümnendate aastate lõpus −, aga seda ei saa siiski orkaaniks nimetada.
Meil võib olla väga tugevaid äikesetorme, meie tormid võivad anda uputusi, kui tugevad tuuled puhuvad pikka aega õiges suunas. Näiteks 2005. aasta Pärnu uputus, kui mitmed asjaolud langesid kokku: Läänemeri oli pool meetrit keskmisest kõrgemal, vähemalt kaks nädalat puhusid tugevad tuuled merre vett juurde ja lõpuks keeras tuule edelasse. Edelatuul on niisugune tuul, mis puhub veemasse lahte kokku ja sealt pole veel kusagile minna. Sel talvel polnud merel ka jääd peal, mis oleks vee kerkimist takistanud.
Aga maailma mastaabis pole meie tormid ja äikesed mitte midagi.
Eesti on selles mõttes siiski põnev koht, et meil on trombe ehk tornaadosid, vesipükse mere peal ja tuulispaskasid suhteliselt rohkem kui paljudes Euroopa riikides.
Mis meie ilmaennustamise nii keeruliseks teeb, et sünoptikud inimestelt alailma pahandada saavad?
Eesti on kliima poolest suur riik. Kui võtta keset Venemaad või Mongoolias või Aafrikas meiesuurune lapike maad, piisaks seal täiesti ühest-kahest ilmajaamast selle ala peale. Aga meie kurdame, et ei mõõda täpselt oma 45 000 ruutkilomeetri peale! Meil on praegu 33 automaatilmajaama, neist viis on kliimajaamad, kus inimesed töötavad ööpäev läbi − need peavad alati töötama, ükskõik, mis juhtub.
Vähemalt viis aastat olen ma kuulnud, et me anname Saaremaa kohta jumala valesid andmeid: “Meil saare keskosas on 25 kraadi külma, aga teie räägite, et on viis kraadi.” Ilmajaamad on Sõrves, Vilsandil ja Roomassaares − aga Saaremaa on nii suur maalapp, et selle keskel on rannikuga võrreldes suured kontrastid, eriti sügisel ja talvel, kui meri rohkem mõjutab. Mõni aasta tagasi mõõdeti Roomassaares -5 kraadi ja üks kilomeeter eemal Kuressaare lennujaamas -15. Mis siis veel tervest Eestist rääkida: 6. veebruaril 2012 mõõdeti Korelas − see on Piusa jõe ääres Vene piiril − -33 ja samal ajal Ristnas Hiiumaal -3. 250 kilomeetri peale 30 kraadi erinevust!
Eesti, Inglismaa, Soome ja Iirimaa on ilmaennustamise seisukohalt väga rasked paigad. Tsüklonite liikumise teed muutuvad nii kiiresti; kui üks neist läheb 100 või ka 50 kilomeetrit lõuna või põhja poolt, on ilm kohe vastupidine. Tunnen sünoptikutele vahel kaasa, kui näen, et ilm on niisugune segane. Mina ilma ei ennusta, olen klimatoloog ja saan rääkida ilmast tagantjärele − see on palju “ohutum” töö kui sünoptikul.
Augustikuus muutsid mitte ainult Eesti ja Soome, vaid ka Norra ja teised ilmakeskused kogu aeg oma ennustusi. Mina vaatan kõigepealt meie ilmaennustust, siis Norra oma ja kolmas on gismeteo.ru. Kui kõik kolm satuvad kokku, siis on väga suur võimalus, et võibki nii olla.
Sageli aetakse ilm ja kliima segamini: soojal talvel öeldakse, et näe, ongi kliima soojenemine, jahedal suvel parastatakse, et pole siin mingit kliimasoojenemist.
Kui kaks-kolm suve on väga jahedad, siis seda nimetavad klimatoloogid kliima kõikumisteks. Kui on kümme aastat jutti külm suvi või soe talv, siis on see kliima anomaalia. Sellest, kas kliima muutub, hakatakse rääkima siis, kui vähemalt 40 aastat on ühele või teisele poole kaldunud. Või veel parem − sada aastat, sest maakera miljardite aastate juures on meie paar aastat nii tühine täpe, et ei tähenda mitte midagi.
Kliimamuutuste puhul on väga raske seaduspärasusi kirja panna. Me võrdleme maakera keskmisi temperatuure sellega, mis oli aastal 1850, kui tööstusrevolutsioon algas ja saastatust ei olnud eriti palju. Aga tol ajal oli maailmas ilmajaamasid niivõrd vähe, lõunapoolkeral õigupoolest polnudki. Kuidas siis võrrelda, kui võrdlusandmeid ei ole?
Pealegi olid paljudes kohtades ilmajaamad linnade sees ja linnade mõju on väga suur. Tartus näiteks alustati mõõtmisi 1865. aastal ja alles 90 aastat hiljem viidi ilmajaam linnast välja. Need jaamad, mille alusel kliima kohta üldistusi tehakse, peaksid asuma linnast väljas, lageda maa peal − nagu on Tõravere ja nüüd ka Narva jaam Soldinos. Enne, kui see Narva-Jõesuus oli, mõjutasid meri ja jõgi ning sellepärast on raske võrrelda praegusi ilmaandmeid kuue aasta tagustega.
Mida see kliima siis teeb − soojeneb või mitte?
Kliima on tõesti soojenenud. Praegu on see mingile platoole jõudnud, nii järsult enam ei soojene kui 10-15 aastat tagasi, aga tendents on olemas. Muidugi võib see jälle kaunis kiiresti jahenemise poole muutuda.
1970. aastal pöördusid Ameerika Ühendriikide klimatoloogid tollase presidendi Nixoni poole avaldusega, et kui inimeste suhtumises kliimasse kohe midagi ei muutu, hakkab temperatuur kiiresti jahenema. Oli tõesti kümmekond aastat, kus temperatuur jahenes, siis aga hakkas jälle tõusma. Nii käibki: vahepeal tõuseb, siis jälle langeb. Viimased 60-70 aastat on tõepoolest tõusnud, ehkki igal pool pole see ühesugune. Räägitakse liustike sulamisest − aga kõik liustikud ei sula, mõni kasvab. Gröönimaa jääkate üldiselt väheneb, aga Antarktikas väheneb lääneosas, idaosas hoopis pakseneb. Klimatoloogias on igasuguseid põnevaid seoseid. Kui temperatuur kasvab ja sademeid tuleb juurde, siis näiteks Antarktikas, kus on külm õhk, hakkab ju lund rohkem sadama ja jää läheb paksemaks.
Kuidas inimkond sellega kohaneb?
Me peame tegema kliimamuutuste kohta stsenaariume. Meie keskkonnaagentuuris koostati hinnangud, kui palju muutuvad sademed, temperatuur, tuulte režiim aastaks 2050 ja 2100. Nende andmete alusel tegid paljud institutsioonid järeldusi, mida valitsus, riik peaks tegema järgmiste aastakümnete jooksul. Näiteks tervishoius − kui kuumalained sagenevad.
Praeguste stsenaariumide järgi muutub kliima soojemaks. Sademete hulk sõltub asukohast: näiteks Lõuna-Euroopas tuleb sademeid vähem, meil peaks rohkem tulema. Merevee tase peaks tõusma, torme võib tulla sagedamini, aga Eestis eriti mitte − meie mõõtmised ja mudelid näitavad, et neid ei ole viimastel aegadel rohkem olnud. Tuulisus sõltub aastast, mõni aasta läheb nii, et torme polegi.
Küttearved muutuvad Eestis tulevikus tõenäoliselt väiksemaks, aga mida see soojenemine meie majandusele kaasa toob?
Põllumajanduses peaks võtma kasutusele uusi sorte − neid, mis kohastuvad veidi soojemas kliimas, sest kevaded võivad tulla põuasemad ja keskmised temperatuurid olla kõrged.
Lõuna poolt tuleb kahjureid, seen- ja muid haigusi, mida meil seni pole olnud. Metsategu on juba praegu keeruline − maa ei külmu nii põhjalikult ära. Viimati oli tugev külm aastal 1978, kui Narvas oli detsembri lõpus -42,6 kraadi. Narva ongi üldselt külm kant, sest Siberi külm tuleb üle Narva jõe. Suvel aga tuleb sealt ainult sooja. Nii et kui keegi ütleb, et Venemaalt ei ole midagi head oodata, siis see ei ole sugugi nii − suvel on ilma puhul ainult head oodata.
Loodusele avaldab soojenemine kahtlemata mõju, liigirikkus muutub. Osa kohalikke liike sureb välja, samas tuleb uusi liike juurde, nii et liigirikkus ei pruugi väheneda, vaid muutub liigiline koosseis.
Sel ajal kui teie Tartusse õppima läksite, kliimasoojenemisest ei räägitud ja väga popp see valdkond ilmselt ei olnud. Mis teid selles köitis?
Geograafiat läksin õppima sellepärast, et saaks palju rännata. Paide keskkoolist oli enne mind juba neli poissi seda õppima läinud, nemad rääkisid, kui põnev see on. Klimatoloogia valisin sellepärast, et õppejõud olid väga värvikad inimesed ja nende loengud väga põnevad. Ja kui paar aastat enne ülikooli lõppu küsis akadeemik Juhan Ross Tõravere observatooriumist, kes meist tahaks päikesekiirgust uurima hakata, tõstsin mina käe.
Ma ei ole sugugi kahetsenud. Enamiku oma elust olen töötanud Tõraveres, oleme seal päikesekiirgust mõõtnud ja uurinud. 1965. aastal käisime neli ja pool kuud Tadžikimaal ekspeditsioonil, tänu õpitud alale olen aasta aega ka meremeteoroloog olnud. Tänu Tõraveres töötamisele sain 1988 peaaegu pool aastat olla Ameerika Ühendriikides Nõukogude Liidu teadus- ja kultuurinäitusel. Reisinud ja rännanud olen tänu elukutsevalikule palju.
Olete Tallinna tehnikaülikoolis okeanograafia õppetooli dotsent − mis on päikesekiirgusel ookeaniga pistmist?
Okeanograafid ja okeanoloogid peavad tundma nii klimatoloogiat kui meteoroloogiat. Mina õpetan bakalaureuse tudengitele meteoroloogia aluseid ja magistrantidele rakendusklimatoloogiat. Meteoroloogilisi mõõteriistu ka.
Missugune ilm teile endale meeldib?
Mida vanemaks saan, seda vähem meeldib tuuline ja külm ilm; siis tahaks küll, et Eestis seda vähem oleks. Diiselautot on raske käima saada, libedad teed enam ei meeldi, talv enam nii väga ei meeldi. Suvi meeldib, kui on ilusad ilmad ja päike paistab. Mõnikord on torm ka ilus. Klimatoloogile on igasugune ilm põnev. Praegu ootan põnevusega septembri algust, kui hakkame juunist-juulist-augustist kokkuvõtteid tegema − kas tuleb uus sademete rekord ära?
Millist ilma Eesti inimesed ootavad?
Talvel peab olema parasjagu lund ja maa parajalt külmunud, aga mitte liiga paksu lund ja liiga külm; tuul ei tohiks olla liiga tugev, suvel peaks vihma sadama öösel ja päeval päike paistma. Umbes nii, nagu oli 1999. aasta suvel, kui sadas üldiselt öösel, päeval oli palju päikest ja ilm oli parajalt soe.
Suvepuhkust planeerides tasuks ilmselt küsida, millal teie puhkate − et ilusa ilmaga ajale satuks?
Mina puhkan alati juulis ja ei saa öelda, et siis alati ilusad ilmad on. Kui sünoptikud ütlevad, et paiguti sajab, siis tuleb lihtsalt minna sinna paika, kus ei saja, ja vältida neid, kus sajab.
Kusagile reisile või väliüritusele minekut plaanides on kõige kindlam vaadata ilmaradarit − see näitab täpselt ära, kuidas pilved liiguvad.
Kas ilm teid veel üllatada ka suudab?
Ikka. Ükspäev ütlesin abikaasale, et ei hakka sadama, ja ta ei võtnud vihmavarju kaasa…


maintext:
Kohtla-Järvel on tegu Solovjovile mantlipärija leidmisega
21. september 2016
Kuigi nädala pärast peaks Kohtla-Järve volikogu asuma valima korruptsioonikuritegudes süüdimõistetud Jevgeni Solovjovi asemele uut linnapead, ei ole volikogu juhtfiguuridel siiani aimugi, kes on kandidaadid.
Et Kohtla-Järvel tasub uue linnapea otsimisega vaeva näha, oli päris hästi selge juba kevadel, kui Solovjov oli süüdi mõistetud kahes kohtuastmes. Lõplik selgus saabus augusti lõpus, kui otsus jõustus, kuna riigikohus ei näinud põhjust kaebust menetlema asuda. Järgnenud ligemale kuu aja jooksul pole aga volikogul õnnestunud esitleda avalikkusele ühtegi volikogu kandidaati.
Volikogu liikmed teadmatuses
Kohtla-Järve volikogu esimees Riina Ivanova distantseerib end uue linnapea otsingutest, olgugi et kandideeris parteituna Keskerakonna nimekirjas ja sai nende häältega ka volikogu juhi palgalisse ametisse. “Mina olen parteitu volikogu esimees ja ootan praegu ettepanekuid valitsevalt parteilt − Keskerakonnalt. Neid siiani ei ole. Olen siiani teadmatuses,” tõdes ta.
Samas teadis Ivanova, et Keskerakond peab võimalike kandidaatidega läbirääkimisi. “Mulle pole nende tulemustest ette kantud, kuid nad võiksid kiiremini tegutseda,” sõnas Ivanova.
Täna peaks kogunema volikogu eestseisus, kus lepitakse kokku 28. septembril toimuva volikogu päevakord. “Ma soovin sinna kindlasti panna ka linnapea valimise,” kinnitas Ivanova.
Keskerakonna Kohtla-Järve piirkonna juhatuse liige ja volikogu aseesimees Arne Berendsen ei teadnud linnapea otsingutest samuti midagi. “Olin küll vahepeal puhkusel, kuid tean kindlalt, et piirkonna juhatus ei ole koos käinud ega linnapea küsimust arutanud,” sõnas ta, oskamata välja pakkuda võimalikke kandidaate.
Ka teine Keskerakonna piirkonna juhatuse liige, volikogu kantselei juhataja Ivetta Sakkart-Linnard kinnitas, et juhatus pole koos käinud ning ühtegi linnapea kandidaati pole arutatud.
Küsimusega tegeleb Korb
Ainus, kes on Põhjarannikule tunnistanud, et on võimalike kandidaatidega rääkinud, on Keskerakonna Kohtla-Järve piirkonna esimees ja riigikogu liige Valeri Korb. “Kui läbirääkimised ühele poole saavad, siis võin kommenteerida,” sõnas ta eelmisel nädalal, lisades, et 28. septembril peaks linnapea valimine volikogus ees seisma.
Mõned volikogu liikmed on Põhjarannikule väitnud, et linnapea ametist pole mitmed võimalikud kandidaadid sugugi vaimustuses olnud. Nad ei ole huvitatud võtma vastutust linnavalitsuses, mis on varasemate korruptsioonikuritegude tõttu pidevalt politsei erilise tähelepanu all ja libastumise oht eri huvigruppide surve tõttu endiselt olemas.
Juba mõned nädalad tagasi linnapeaks kandideerimise välistanud Riina Ivanova sõnul võiks ta kaaluda tulevikus linnapea ametit vaid juhul, kui ta saaks ametisse asuda täiesti oma uue meeskonnaga. “Praegu peaks minu arvates uus linnapea tööle hakkama vana meeskonnaga. Järgmiste valimisteni on jäänud vaid aasta. Uuel linnapeal ei ole võimalik nii lühikeseks ajaks leida inimesi, keda võib usaldada ja kellele võib ta toetuda,” sõnas ta.
Ei saa välistada, et Valeri Korb püüab ära rääkida linnapea ametisse asuma Ljudmila Jantšenkot, kes on finantsteenistuse juhi ja abilinnapeana Kohtla-Järve linna rahakotti hoidnud juba 1996. aasta lõpust ehk ajast, mil Korb linnas võimule tuli. Ta tunneb hallis majas toimunut ja toimuvat paremini kui keegi teine ning tal jätkub ka mõjuvõimu.
Meeri rollis on eri oletustes nimetatud ka abilinnapäid Deniss Veršininit ja Vitali Borodini, volikogu liiget, endist abilinnapead Viktoria Tsventarnajat ja ka linnasekretäri kohusetäitjat Vadim Vildet. Ükski nendest pole oma huvi täielikult välistanud, kuid nad on seni Põhjarannikule öelnud, et neile pole keegi seda ametit pakkunud.
Küll aga välistas linnapeaks saamise Kohtla-Järve linnavõimudega tihedalt seotud ärimehe Nikolai Ossipenko kasupoeg Tiit Lillemets, kes on praegu ametis linnapea abina Ahtme, Oru ja Viivikonna linnaosas. “Need on puhtad kuulujutud, ainult kuulujutud,” naeris Lillemets.


maintext:
Jõhvilanna võitis Eesti maratoni meistrivõistlustel pronksi
15. september 2016
Veel kaks aastat tagasi kulus jõhvilanna Hillevi Velbal maratoni läbimiseks üle nelja tunni − sel pühapäeval aga tegi ta seda rohkem kui tund aega kiiremini ja sai kaela Eesti meistrivõistluste pronksmedali.
Ida-Virumaa naised pole pikematel jooksudistantsidel aastaid suutnud Eesti meistrivõistlustel medalite jagamisse sekkuda. Viimati, 2002. aastal, tuli Eesti naiste maratoni meistriks Sirje Velba.
Sel pühapäeval tuli tõeline üllatusmedal Sirje Velba tütrelt − 37aastaselt Hillevi Velbalt. Saavutuse teeb eriliseks, et ta hakkas tõsisemat jooksutrenni tegema alles mõned aastad tagasi.
Medalit ei osanud oodata
Hillevi Velba tuli Tallinna maratonil naiste arvestuses neljandaks; et eespool oli ka üks Keenia jooksja, pälvis ta Eesti meistrivõistluste arvestuses pronksmedali. 42,195 kilomeetri läbimiseks kulus tal aega veidi üle kolme tunni − 3:01.33. Läbi aegade on Eestis kiiremad suutnud olla vaid veidi rohkem kui paarkümmend naist. Ühtlasi jooksis ta rohkem kui viie minutiga üle ka oma ema isikliku rekordi. Oluline fakt on seegi, et ligemale paari tuhande osalejaga maratonil olid peale kolme naise Hillevist kiiremad veel vaid 62 meest.
Tõsi, mõned Eesti paremad pikamaajooksjad, kaasa arvatud olümpial palju tähelepanu pälvinud kolmikõed Luiged, seekordsetel meistrivõistlustel ei osalenud, ent see ei kahanda sugugi Velba saavutust − tema oli kohal ja võitis pronksi.
Hillevi Velba tõdes, et starti minnes ta medali peale ei mõelnud. “Olin võtnud sihiks joosta aeg alla kolme tunni. Püsisin suurema osa jooksust kolme tunni tempomeistri grupis. 31. kilomeetri joogipunktis jäin neist pisut maha. Siis hakkasid kilomeetri ajad pisut aeglasemaks minema, ilm muutuks ka palavamaks ja sai selgeks, et alla kolme tunni ma seekord ei jõua. Samas raja ääres hüüti, et olen Eesti naistest kolmas. See teadmine andis jõudu juurde, sest ma ei osanud kuidagi oodata, et võiksin medalile tulla. Viimane kilomeeter, kus oli pikem tõus, tuli küll päris raskelt, aga finišis oli rõõm tohutu ja tunne super,” rääkis ta võistlusest.
Treeneriks Eesti rekordiomanik
Hillevi Velba oli Tallinna maratoni stardis viimati 2013. aastal. Siis oli ta sama pikal rajal tervelt tund aega kauem. Enam-vähem sama palju aega kulus tal aega ka aasta hiljem toimunud Ida-Viru esimesel staadionimaratonil. Tänu millele nüüd selline tohutu arenguhüpe tuli?
“Hakkasin tõsisemalt ja targemalt treenima ning mul on sel aastal ka väga hea treener,” tõdes ta. Velba on tänavu treeninud ei kellegi teise kui palju aastaid Hispaanias elava Eesti maratonirekordiomaniku Jane Salumäe juhiste järgi. Tema õpilaste hulgas on teiste seas ka Eesti parim meesmaratonijooksja Roman Fosti.
Oma treenerit pole Velba silmast silma näinud − suhtlus käib Facebooki ja Skype´i kaudu. “Jane tegi mulle väga hästi sobivad treeninguplaanid. Need ei ole mahu poolest väga suured, kuid mitmekülgsed ja sisaldavad muu hulgas ka tugevaid lõigutrenne. Nagu nüüd tulemus näitas, olid need plaanid päris efektiivsed. Olen püüdnud neid täpselt jälgida, aga samas usaldanud ka enesetunnet ja vahel mõne plaanitud harjutuskorra ka ära jätnud,” sõnas Velba.
Jõhvi lasteaias Kalevipoeg töötav kahe lapse ema tõdes, et töö ja pere kõrvalt ei ole suurte koormustega sugugi lihtne harjutada. “Ma ei saa iga päev pikki trenne teha. Tavaliselt on nädalas jooksukilomeetrid jäänud 50-75 vahele, mõnel nädalal maratoniks valmistudes tuli ka 100 kokku,” rääkis ta oma treeningutest. Põhiliselt jookseb ta Jõhvi lähiümbruse teedel, aga ka Narva lähistel suvekodus.
Jane Salumäe rääkis Põhjarannikule, et Hillevi edu võti ongi see, et ta täidab treeninguplaane oma võimaluste kohaselt. “Olen püüdnud selgitada, et sport on hobi ning esikohal on ikkagi töö ja pere. Ta pöördus minu poole ja palus abi. Olles vaadanud tema poolmaratoni tulemusi, nägin, et ta on suuteline jooksma maratoni kolme tunniga,” sõnas Salumäe.
Velba arvab, et kaalukas osa on kindlasti ka geenidel. Peale ta ema kuulus paarkümmend aastat tagasi Eesti pikamaajooksjate paremikku ka tema tädi Tiiu Müürsepp. “Eks ma olen spordi sees kogu aeg elanud. Aga nüüd tekkis tahtmine proovida, milleks ma võimeline olen. Sihikindlust mul jätkub, kui ma midagi pähe võtan, siis selle ma ära teen,” ütles ta ja lisas, et püüab järgmisel aastal alistada ka ihaldatud kolme tunni piiri.


title: Kohtla-Järve võim teelahkmel

maintext:
Kohtla-Järve võim teelahkmel
7. september 2016
1999. aastal mõned nädalad enne jõule astus Kohtla-Järvel gümnaasiumi kuldmedaliga lõpetanud 18aastase tudengineiu Anastassia Zabrodskaja koduuksest sisse president Lennart Meri. Ta maitses ema Klara küpsetatud pirukaid, kuulas, kuidas neiu klaverit mängib, ja rääkis temaga poolteist tundi elust. Paar aastat varem oli Anastassia Kohtla-Järve vene gümnaasiumi õpilasena pälvinud Lennart Meri tähelepanu oma kirjandiga, mille ta saatis konkursile “Kodu kauniks”.
Tollane Kohtla-Järve linnajuht Valeri Korb ei varjanud oma pettumust selle üle, et president käis ühel tüdrukul kodus külas, aga kõrvalasuvasse linnavalitsusse ei tulnudki. Kolm aastat hiljem imestas omakorda Kohtla-Järve linnapea ametis olnud Jüri Kollo, et president Arnold Rüütli Ida-Viru visiidi programmis Kohtla-Järve külastamist polnudki.
17 aastat pärast Lennart Meri külaskäiku on Anastassia Zabrodskaja Tallinna ülikooli eesti keele kui teise keele professor. Eesti presidendid ega peaministrid pole aga ka järgnenud aastate jooksul Kohtla-Järve linnavalitsusse sisse astunud.
Ühelt poolt näib elanike arvult Eesti suuruselt viienda linna võimude ignoreerimine riigijuhtide poolt nii pika aja jooksul kummalisena. Teisalt on see aga järjekindel ja küllaltki otsekohene märguanne selle linna võimude usaldusväärsuse ning renomee kohta.
Peaaegu kõik need aastad on Kohtla-Järve juhtide toimetamisi saatnud korruptsioonikahtlused. Seda teemat on aastaid põhjalikult kajastanud nii Põhjarannik kui paljud teised meediakanalid, on alustatud kriminaalmenetlusi, peetud ka kohtuistungeid. See teadmine, et Kohtla-Järve linna ei juhita ausalt, vaid mingi kitsa isikute rühma huvides, oli muutunud üldteada tõsiasjaks, justkui omamoodi väärastunud normaalsuseks, millega hakkas leppima ka hulk ettevõtjaid, kes ei näinud mingit mõtet kulutada asjatut vaeva, osalemaks selle linnavalitsuse korraldatavatel hangetel.
Kuni eelmise nädalani võisid Kohtla-Järve võimud ja nende poolehoidjad külma kõhuga öelda, et räägitagu ja haugutagu mida tahes, aga tõestatud pole ju midagi. Ne poiman, ne vor, kõlab lühike vene vanasõna, mis tähendab, et aus nimi püsib seni, kuni süüdlast pole otse teolt kinni nabitud.
Viimane õlekõrs murdus, kui riigikohus ei võtnud menetlusse kaebust ringkonnakohtu otsusele, millega mõisteti korruptsioonikuritegudes süüdi Kohtla-Järvet viimased 13 aastat linnapeana juhtinud Jevgeni Solovjov ja tema eelkäija Jüri Kollo, kes hiljem oli aastaid ametis aselinnapeana. Jõustus kohtuotsus, millega Solovjovi karistati viie aasta pikkuse ja Kollot pisut lühema vangistusega tingimisi.
Nii kohtuotsusest kui kogu protsessi käigust tuleb selgelt välja, et tegu polnud üksikute tippametnike omakasupüüdlike soolodega või arusaamatustega, kus ükskord ei suudetud kiusatusele vastu panna. Küsimus ei olnud linnapea kabinetti “kogemata” unustatud reisivautšeris või arvutis. Tegu oli miljoneid eurosid Kohtla-Järve maksumaksjate raha liigutamist puudutava süsteemiga, aastaid toiminud masinavärgiga, mis soosis üksikuid võimuga tihedalt seotud valitud ettevõtteid ja nende omanikke. See oli kui sohiga täringumäng, kus võitjad ja kaotajad olid selged juba enne vürfli veerema panekut.
Aimatav on pigem see, et hoolimata seitsmest kohvritäiest süüdistusmaterjalidest, õnnestus lõppenud menetluse käigus päevavalgele tuua ja tõestada vaid osa kuritegelikest episoodidest, mis hõlmasid aastaid 2006-2009. Suures osas samad tegelased on figureerinud Kohtla-Järve linna hangetes nii tellijate kui täitjate poolel nii varem kui ka hiljem.
Eeldada võib ka seda, et Solovjov, kelle koduse madratsi seest leidsid kapo ametnikud läbiotsimise käigus küll ligikaudu 20 000 euro väärtuses sularaha, polnud nendest skeemidest kasusaajate pingereas sugugi kõige teravamas tipus. Nagu ka nüüdseks samuti pensioniikka jõudnud Jüri Kollo. Nemad on nüüd küll avalikud patuoinad, aga suuremad võitjad, kelle seas on ilmselt ka selle süsteemi arhitektid, jäid kohtu poolt karistamata.
Suurte võimalike nõuete tule all olnud aktsiaseltsist N&V, kes noppis Kohtla-Järve linna hangetelt rohkem kuldmedaleid kui Michael Phelps olümpiamängudelt, sai üleöö osaühing ning süüdistajal ja kohtunikul ei jäänudki üle muud, kui laiutada käsi − polegi, kelle üle kohut mõista ega midagi nõuda.
Kohtla-Järve volikogu asub peagi Jevgeni Solovjovi asemele valima uut linnapead ja määrama ametisse uut linnavalitsust. See on teelahe, kus tuleb otsustada, kas minna tulenevalt saadud õppetunnist vana süsteemiga kolm korda ettevaatlikumalt edasi või mõista toimunu põhimõtteliselt hukka ja teha kogu linna valitsemisele restart.
Esimene variant tähendaks jätkamist samade inimestega, kes on ninapidi olnud selle kuritegelikuks osutunud süsteemi juures, mis on viinud Kohtla-Järve linna moraalse pankrotini ja hävitanud tema maine. Teine võimalus oleks panustada ausale konkursile ning meelitada linna võimekaid omavalitsusjuhte, kes tuulutaksid linnavalitsust ja tahaksid asuda korruptsiooniajastul arengus kaotatut Eesti ühes suuremas linnas turbokiirusel tagasi võitma.
Miks linnajuhtidest töökohtade või tellimustega aastaid seotud olev enamik volikogu liikmeid peaks nende isiklikust seisukohast vaadatuna tahtma pöörata uut lehekülge, on raske välja mõelda. Kui nad aga mõtleks Kohtla-Järve tulevikule, siis tasuks neil seda teha. Küllap saaks siis ka järgmine Eesti president teha kerge südamega visiidi Kohtla-Järve linnavalitsusse.


title: Jalgpall õpetab noortele eluoskusi

maintext:
Jalgpall õpetab noortele eluoskusi
5. september 2016
Kohtla-Järvel sai sel eelmisel nädalal alguse Inglismaalt pärit SPIN-arenguprogramm ligemale 90 noorele, kellel on elus vähem võimalusi. See peaks parandama nii nende vutimängu- kui sotsiaalseid oskusi.
SPIN-programmi tegevjuht Keit Fomotškin kinnitas, et programmi on katsetatud Eestis poolteist aastat ning sellega on saavutanud osalejate jalgpalli- ja sotsiaalsete oskuste arendamisel häid tulemusi.
Edulood ette näidata
“Viimase poolteise aasta jooksul on programmist saanud osa üle 400 Tallinna noore, kelle seast on ette näidata mitmeid edulugusid nii spordiväljakul kui kodu- ja kooliseinte vahel.”
Fomotškini sõnul on tegu ainulaadse algatusega, kuna seotakse sportlik tegevus ning töötoad, kus õpitakse eluks vajalikke sotsiaalseid oskusi, nagu näiteks meeskonnatöö, suhtlemisoskus, konfliktide ennetamine, aja planeerimine ja oma eesmärkide saavutamine. Peale selle kannab programm positiivseid väärtusi, nagu aktiivsus, avatus ja hoolivus.
Fomotškin lisas, et kuna jalgpall on Ida-Virumaal populaarne, sobib spordil põhinev arenguprogramm hästi ka siia. “Jalgpall on konks, mis toob noored kokku ja motiveerib programmis osalema. SPIN-programmi suurim väärtus on selles, et see ühendab spordi, vaba aja tegevuse ja mitteformaalse hariduse, kusjuures omavahel teevad koostööd jalgpalliklubi, koolid, linn ja politsei.”
Osalemine tasuta
Kohtla-Järvel alustab tööd kolm treeningugruppi: 10-13aastastele poistele mõeldud rühmad Ahtme ja Järve linnaosas ning 10-13aastastele tüdrukutele mõeldud grupp Ahtme linnaosas. Osalemine on noortele tasuta ning eelnevat jalgpallioskust ei eelda. Kõiki gruppe juhendavad koostöös jalgpalliklubiga Järve valitud treenerid ja noorsoo- või sotsiaaltöö taustaga abitreenerid. Igal nädalal toimuvad kaks treeningsessiooni ning üks kohtumine muudeks tegevusteks.
Treeningutel löövad kaasa ka politseinikud. Fomotškin selgitas, et nii tekib noorte ja politsei vahel usalduslik suhe, julgus rääkida oma probleemidest ja saada oma küsimustele vastus.
Ida prefekti Vallo Koppeli sõnul osaleb politsei- ja piirivalveamet programmis eeskätt selleks, et vabaneda karistusorganisatsiooni mainest. “Tahame olla kõigi kogukonnaliikmete kõrval ja anda oma panuse kogukonna arenguks.”
SPIN tugineb Inglismaal töötavale spordiprogrammile Kickz, mida on saatnud sealsete noorte seas suur menu.
“Suurbritannias on alates 2006. aastast programmis osalenud üle 100 000 noore. Seal tehakse koostööd selliste klubidega nagu Manchester United, Liverpool ja Londoni Arsenal. Toome Kohtla-Järvele väga väärtusliku kogemuse,” märkis Fomotškin.
Eestis toetavad Euroopa sotsiaalfondi rahastatavat programmi siseministeerium, Eesti jalgpalli liit, Kohtla-Järve linn, Briti Nõukogu, politsei- ja piirivalveamet, Heateo sihtasutus ning koolid.
“SPIN on väga hea võimalus aidata osalejaid elus edasi ning luua samas tugevamat kogukonnatunnet. Paneme omalt poolt suure rõõmuga õla alla ettevõtmisele, mis annab noortele sedavõrd sisuka ja aktiivse võimaluse vaba aega veeta,” kinnitas Kohtla-Järve aselinnapea Niina Aleksejeva.
Linnapea kohusetäitja Ljudmila Jantšenko avaldas lootust, et läbi programmi tõuseb seal osalevate noorte aktiivsus ja huvi spordi vastu.