description: Täna, 5. novembril alustas parvlaev Leiger Türgi laevatehasest Sefine koduteed, teatas Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: UUS! Parvlaev Leiger alustas koduteed


description:
Saksamaal Elbe jõe liinil tegutseva Saaremaa Laevakompanii osalusega Elbe-Link Reederei laevad lahkuvad Eesti lipu alt ja hakkavad kandma Madeira lippu, samuti on ettevõttel kavas asendada suur osa eestlastest meeskonnaliikmeid sakslaste ja poolakatega, vahendas portaal saarlane.ee
Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Elbel sõitvad laevad lahkuvad Eesti lipu alt
Teisipäev, 08. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Teisipäev, 08. november 2016. Saksamaal Elbe jõe liinil tegutseva Saaremaa Laevakompanii osalusega Elbe-Link Reederei laevad lahkuvad Eesti lipu alt ja hakkavad kandma Madeira lippu, samuti on ettevõttel kavas asendada suur osa eestlastest meeskonnaliikmeid sakslaste ja poolakatega, vahendas portaal saarlane.ee
Elbe-Link Reederei GmbH tegevjuht Christian Schulz ütles ajalehele Cuxhavener Nachrichten, et laevade lipumaad on kavas välja vahetada veel novembri jooksul. Praegu sõidavad laevad Grete ja Anna-Marie Eesti lipu all.
Schulz selgitas, et laevu ei ole võimalik enam Eesti lipu all hoida, kuna laevaliini operaator on vahetumas. Schulzi sõnul asub Saaremaa Laevakompanii asemel liinil opereerima Saksa laevafirma, kuid ta ei täpsustanud, milline firma liini üle võtab.
Laevafirma tegevjuhi sõnul valiti Madeira uueks lipumaaks seetõttu, et sellel Portugali autonoomsel piirkonnal on Hamburgis oma esindus ning see aitab aega ja kulusid kokku hoida.
Praegu on 90 protsenti Cuxhaveni-Brunsbütteli liinil sõitvate laevade meeskonnast eestlased, kuid Schulzi sõnul on see keelebarjääri tõttu tekitanud sotsiaalseid pingeid.
Elb-Link Reederei GmbH kuulub võrdselt ettevõtjatele Vjatšeslav Leedole ja Olav Miilile ning nemad on ettevõtte ainuomanikud.
Veidi vähem kui kuu aega tagasi kirjutas Meie Maa, et Olav Miil on otsustanud jätkata Elbe jõel ilma Leedota, komplekteerides Elb-Linkile tõenäoliselt ka uue tegevjuhtkonna.
“Otsustan edasi minna üksinda. Jagame asjad ära ja lähme eraldi teed,” tunnistas Miil. Elbe-Link Reederei GmbH tegevjuht Christian Schulz ütles ajalehele Cuxhavener Nachrichten, et laevade lipumaad on kavas välja vahetada veel novembri jooksul. Praegu sõidavad laevad Grete ja Anna-Marie Eesti lipu all.Schulz selgitas, et laevu ei ole võimalik enam Eesti lipu all hoida, kuna laevaliini operaator on vahetumas. Schulzi sõnul asub Saaremaa Laevakompanii asemel liinil opereerima Saksa laevafirma, kuid ta ei täpsustanud, milline firma liini üle võtab.Laevafirma tegevjuhi sõnul valiti Madeira uueks lipumaaks seetõttu, et sellel Portugali autonoomsel piirkonnal on Hamburgis oma esindus ning see aitab aega ja kulusid kokku hoida.Praegu on 90 protsenti Cuxhaveni-Brunsbütteli liinil sõitvate laevade meeskonnast eestlased, kuid Schulzi sõnul on see keelebarjääri tõttu tekitanud sotsiaalseid pingeid.Elb-Link Reederei GmbH kuulub võrdselt ettevõtjatele Vjatšeslav Leedole ja Olav Miilile ning nemad on ettevõtte ainuomanikud.Veidi vähem kui kuu aega tagasi kirjutas Meie Maa, et Olav Miil on otsustanud jätkata Elbe jõel ilma Leedota, komplekteerides Elb-Linkile tõenäoliselt ka uue tegevjuhtkonna.“Otsustan edasi minna üksinda. Jagame asjad ära ja lähme eraldi teed,” tunnistas Miil.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Kirjanik Mihkel Raual ilmus äsja raamat “Kus ma olen ja kuidas sina võid palju kaugemale jõuda“. Teisipäeval, 22. novembril kell 17.30 on hea võimalus kohtuda Kuressaare Rahva Raamatus autoriga, küsida raamatusse autogrammi ning esitada küsimusi Mihkel Rauale endale. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Igaüks võiks kirjutada oma elust raamatu
Reede, 18. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Reede, 18. november 2016. Foto: Delfi Kirjanik Mihkel Raual ilmus äsja raamat “Kus ma olen ja kuidas sina võid palju kaugemale jõuda“. Teisipäeval, 22. novembril kell 17.30 on hea võimalus kohtuda Kuressaare Rahva Raamatus autoriga, küsida raamatusse autogrammi ning esitada küsimusi Mihkel Rauale endale.
Ilmunud raamatut võib võrrelda pisut eneseabiraamatuga, ehkki autoril endal oli raamatu kirjutamist lõpetades natuke kurb tunne.
“Mulle meeldis seda raamatut väga kirjutada, aga natuke kurb oli ka, et see protsess läbi sai, kuid samal ajal oli ka teatav kergendus. See oli ka tore ja rõõmus tunne, et üks oluline töö sai tehtud ning see oli tugev ja võimas emotsioon,” kirjeldas Mihkel Raud oma tundeid teose lõpetamisel.
Kas taolise raamatu kirjutamine võiks olla omamoodi teraapia?
“Ma ei usu, et see oli minu jaoks teraapia, selle tunde elasin ma läbi oma esimese raamatuga. Seda nüüd uuesti nii väga ei olnud, et oleks ennast kuidagi paremaks inimeseks teinud. Ehkki kirjutamine niikuinii teeb inimest paremaks, aga seda teraapilist tunnet mul seekord väga ei olnud,” tunnistas Raud.
Üllatav tagasiside
Teadlikult kirjanik oma raamatust midagi välja ei jätnud, et oleks kartnud minna liiga isiklikuks, küll aga jäid mõned asjad, mis esialgu plaanis olid, kirjutamata seetõttu, et muidu oleks raamat liiga paks tulnud.
Kuna raamat on mõned nädalad müügil olnud, siis on Raud saanud juba ka tagasisidet.
“Olen ikka mõelnud, et kellele see raamat võiks sobida ja senise tagasiside põhjal, mida muide on olnud väga palju, olen täitsa hämmingus, et nii paljud erinevad inimesed mulle kirjutavad. Ma ei oleks osanud seda loota,” imestab Raud.
Tagasiside põhjal tundub, et inimesed, kes on sellest raamatust abi saanud, on nii rõõmsad kui kurvad, nii õnnelikud kui õnnetud ja autor julgeb senise tagasiside puhul arvata, et raamatust on õppida või kõrva taha panna igal inimesel.
“Väga palju on selliseid kirju, kus inimesed on mõelnud, et huvitav – ma olen täpselt samamoodi mõelnud nagu teie kirjutate ja olen arvanud, et olen kuidagi veidrik, aga nüüd sain kinnitust, et on veel inimesi, kes niimoodi mõtlevad. Samuti on väga isiklikku tagasisidet ja mõnel on oma elu väga puntras,” kirjeldab raamatu autor.
Kes aga eneseabiraamatutesse ei usu, võib kõike seda kirjapandut võtta aga kui meelelahutust.
Hea ja lõbus lugemine
“Kindlasti võib see raamat olla ka meelelahutus, vähemasti ma olen üritanud seda niimoodi kirjutada, et oleks ka lihtsalt hea ja lõbus lugeda,” möönab Raud.
Kui inimesel on probleeme, siis võiks igaüks vabalt oma elust raamatu kirjutada.
“Ma väga julgustan kirjutama oma mõtteid ja tundeid paberile, isegi kui pole plaanis mingit raamatut avaldada. Kirjutamine on igal juhul väga hea probleemide mõtestamise ja neist aru saamise vahend,” usub kirjanik.
Saaremaa kohta ütleb Raud, et mingeid juuri tal siin pole, aga tema suhe Saaremaaga on positiivne ja talle meeldib siin käia. Ilmunud raamatut võib võrrelda pisut eneseabiraamatuga, ehkki autoril endal oli raamatu kirjutamist lõpetades natuke kurb tunne.“Mulle meeldis seda raamatut väga kirjutada, aga natuke kurb oli ka, et see protsess läbi sai, kuid samal ajal oli ka teatav kergendus. See oli ka tore ja rõõmus tunne, et üks oluline töö sai tehtud ning see oli tugev ja võimas emotsioon,” kirjeldas Mihkel Raud oma tundeid teose lõpetamisel.Kas taolise raamatu kirjutamine võiks olla omamoodi teraapia?“Ma ei usu, et see oli minu jaoks teraapia, selle tunde elasin ma läbi oma esimese raamatuga. Seda nüüd uuesti nii väga ei olnud, et oleks ennast kuidagi paremaks inimeseks teinud. Ehkki kirjutamine niikuinii teeb inimest paremaks, aga seda teraapilist tunnet mul seekord väga ei olnud,” tunnistas Raud.Teadlikult kirjanik oma raamatust midagi välja ei jätnud, et oleks kartnud minna liiga isiklikuks, küll aga jäid mõned asjad, mis esialgu plaanis olid, kirjutamata seetõttu, et muidu oleks raamat liiga paks tulnud.Kuna raamat on mõned nädalad müügil olnud, siis on Raud saanud juba ka tagasisidet.“Olen ikka mõelnud, et kellele see raamat võiks sobida ja senise tagasiside põhjal, mida muide on olnud väga palju, olen täitsa hämmingus, et nii paljud erinevad inimesed mulle kirjutavad. Ma ei oleks osanud seda loota,” imestab Raud.Tagasiside põhjal tundub, et inimesed, kes on sellest raamatust abi saanud, on nii rõõmsad kui kurvad, nii õnnelikud kui õnnetud ja autor julgeb senise tagasiside puhul arvata, et raamatust on õppida või kõrva taha panna igal inimesel.“Väga palju on selliseid kirju, kus inimesed on mõelnud, et huvitav – ma olen täpselt samamoodi mõelnud nagu teie kirjutate ja olen arvanud, et olen kuidagi veidrik, aga nüüd sain kinnitust, et on veel inimesi, kes niimoodi mõtlevad. Samuti on väga isiklikku tagasisidet ja mõnel on oma elu väga puntras,” kirjeldab raamatu autor.Kes aga eneseabiraamatutesse ei usu, võib kõike seda kirjapandut võtta aga kui meelelahutust.“Kindlasti võib see raamat olla ka meelelahutus, vähemasti ma olen üritanud seda niimoodi kirjutada, et oleks ka lihtsalt hea ja lõbus lugeda,” möönab Raud.Kui inimesel on probleeme, siis võiks igaüks vabalt oma elust raamatu kirjutada.“Ma väga julgustan kirjutama oma mõtteid ja tundeid paberile, isegi kui pole plaanis mingit raamatut avaldada. Kirjutamine on igal juhul väga hea probleemide mõtestamise ja neist aru saamise vahend,” usub kirjanik.Saaremaa kohta ütleb Raud, et mingeid juuri tal siin pole, aga tema suhe Saaremaaga on positiivne ja talle meeldib siin käia.
Veel artikleid samast teemast »


description: Sõidukiga reisija jaoks, kellel on olemas e-pilet, muutus alates tänasest Kuivastu ja Virtsu sadamas praamile sõitmine tänu sõidukite automaatsele numbrituvastussüsteemile palju lihtsamaks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sadamates tänasest automaatne läbipääs

maintext:
Uudised
Sadamates tänasest automaatne läbipääs
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Reede, 04. november 2016. Sadamas avaneb tõkkepuu pärast sõiduki numbri tuvastamist automaatselt ja tabloo näitab, millisele rajale tuleb sõita. FOTO: ERR Sõidukiga reisija jaoks, kellel on olemas e-pilet, muutus alates tänasest Kuivastu ja Virtsu sadamas praamile sõitmine tänu sõidukite automaatsele numbrituvastussüsteemile palju lihtsamaks.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile toimus Salme vallavolikogus ühinemislepingu hääletamine. Kohal oli 9-st volikogu liikmest 8. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Salme hääletas ühinemise poolt

maintext:
Uudised
Salme hääletas ühinemise poolt
Kolmapäev, 30. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Kolmapäev, 30. november 2016. Eile toimus Salme vallavolikogus ühinemislepingu hääletamine. Kohal oli 9-st volikogu liikmest 8.
“Kuus oli ühinemislepingu poolt, Jaanus Reede oli vastu ja Eve Tilts erapooletu,” ütles volikogu esimees Andrus Raun. Tema arvates läks hääletamine väga rahulikult ja kiirelt sellepärast, et kaks aastat on ühinemise teemast räägitud.
“Meie vallas oli rahvahääletusel küll vastaseid rohkem, aga “tänu” sellele haldusreformi 5000 piirile ei näinud me hääletamisel mingit muud võimalust. See ei olnud meie jaoks 100 protsenti vabatahtlik,” kommenteeris Raun. “Kuus oli ühinemislepingu poolt, Jaanus Reede oli vastu ja Eve Tilts erapooletu,” ütles volikogu esimees Andrus Raun. Tema arvates läks hääletamine väga rahulikult ja kiirelt sellepärast, et kaks aastat on ühinemise teemast räägitud.“Meie vallas oli rahvahääletusel küll vastaseid rohkem, aga “tänu” sellele haldusreformi 5000 piirile ei näinud me hääletamisel mingit muud võimalust. See ei olnud meie jaoks 100 protsenti vabatahtlik,” kommenteeris Raun.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kihelkonna vallavolikogu otsustas võtta kuni 950 000 eurot laenu hooldekodu rekonstrueerimis- ja laiendustööde jaoks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Kihelkonna võtab ligi miljon eurot laenu
Laupäev, 05. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kihelkonna vallavolikogu otsustas võtta kuni 950 000 eurot laenu hooldekodu rekonstrueerimis- ja laiendustööde jaoks.
Laenu tagasimakse tähtaeg on vallavolikogu otsuse kohaselt 2031. aasta lõpp. Vallavalitsust volitati korraldama laenu võtmiseks riigihange.
Kihelkonna hooldekodu ehitustööde riigihanke võitis septembris Arens Ehitustööde ja Remet Ehitusettevõtte ühispakkumus. Uude hooldekodusse planeeritakse 37 kohta praeguse 24 asemel. Juurdeehitis on kavandatud kahekorruseline, teine korrus on planeeritud katusekorruseks. Juurdeehitise arhitektuur jätkab olemasoleva hoone fassaadijaotuse rütmi.
Hooldekodu praegused eluruumid ei vasta kehtivatele nõuetele ei pindala ega ka pinnakatete osas ning sanitaarruumid on hooldekodu elanikel ühiskasutatavad. Autor: MM Laupäev, 05. november 2016.Laenu tagasimakse tähtaeg on vallavolikogu otsuse kohaselt 2031. aasta lõpp. Vallavalitsust volitati korraldama laenu võtmiseks riigihange.Kihelkonna hooldekodu ehitustööde riigihanke võitis septembris Arens Ehitustööde ja Remet Ehitusettevõtte ühispakkumus. Uude hooldekodusse planeeritakse 37 kohta praeguse 24 asemel. Juurdeehitis on kavandatud kahekorruseline, teine korrus on planeeritud katusekorruseks. Juurdeehitise arhitektuur jätkab olemasoleva hoone fassaadijaotuse rütmi.Hooldekodu praegused eluruumid ei vasta kehtivatele nõuetele ei pindala ega ka pinnakatete osas ning sanitaarruumid on hooldekodu elanikel ühiskasutatavad.
Veel artikleid samast teemast »


description: Tallinna Sadama teatel läksid Poolas ehitatava parvlaeva Tõll merekatsetused edukalt, mistõttu peaks laev alustama reisi Eesti poole detsembri lõpus ning jõudma saarte ja mandri vahelisele liinile jaanuari alguses. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tõll jõuab jaanuaris

maintext:
Uudised
Tõll jõuab jaanuaris
Kolmapäev, 30. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Kolmapäev, 30. november 2016. Tallinna Sadama teatel läksid Poolas ehitatava parvlaeva Tõll merekatsetused edukalt, mistõttu peaks laev alustama reisi Eesti poole detsembri lõpus ning jõudma saarte ja mandri vahelisele liinile jaanuari alguses.
“Viie päeva jooksul said kõik olulised süsteemid testitud ning osaliselt juba ka üleskerkinud alarmid ja muud märkused parandatud. Nüüd tegeletakse edasi märkustega. Tavapärane on, et pärast merekatsetusi kulub umbes 1–1,5 kuud, enne kui saab laeva hakata tehaselt vastu võtma,” ütles Tallinna Sadama kommunikatsioonijuht Sirle Arro BNS-ile.
Arro sõnul käib praegu tavapärane juhtimis- ja automaatsüsteemide häälestamine, lisaks tehakse laevas veel sisetöid.
Tallinna Sadam loodab, et Tõll hakkab veel selle aasta sees Eesti poole liikuma. Kuna reis Poolast Eestisse kestab umbes 3–4 päeva, jõuab Tõll liinile eeldatavalt jaanuari alguses. “Viie päeva jooksul said kõik olulised süsteemid testitud ning osaliselt juba ka üleskerkinud alarmid ja muud märkused parandatud. Nüüd tegeletakse edasi märkustega. Tavapärane on, et pärast merekatsetusi kulub umbes 1–1,5 kuud, enne kui saab laeva hakata tehaselt vastu võtma,” ütles Tallinna Sadama kommunikatsioonijuht Sirle Arro BNS-ile.Arro sõnul käib praegu tavapärane juhtimis- ja automaatsüsteemide häälestamine, lisaks tehakse laevas veel sisetöid.Tallinna Sadam loodab, et Tõll hakkab veel selle aasta sees Eesti poole liikuma. Kuna reis Poolast Eestisse kestab umbes 3–4 päeva, jõuab Tõll liinile eeldatavalt jaanuari alguses.
Veel artikleid samast teemast »


description: Juba viiendat korda toimuvale pereansamblite festivalile on oodatud osalema kõik pered pereliikmetest koosneva ansambliga. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Perekond
Pereansamblite festival toob lavale erinevad põlvkonnad
Laupäev, 05. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Juba viiendat korda toimuvale pereansamblite festivalile on oodatud osalema kõik pered pereliikmetest koosneva ansambliga.
“Ootame, et pered moodustaksid oma liikmetest ansambli ja tuleksid esinema,” ütles ettevõtmise peakorraldaja, Orissaare muusikakooli direktor Martti Nõu, lisades, et korraldajatel ei ole mingeid kivisse raiutud reegleid. “Ansambel ei tähenda sellel festivalil mingit kindlat pillide või lauljate koosseisu.”
Nii näiteks võib esineda fonogrammiga, süntesaatori saatel, laulda üldse ilma saateta, mängida instrumentaalpalu, teha playbacki’i jne.
Oluline on Nõu sõnul see, et esinejatel oleks endal lõbus ja võimalikult palju pereliikmeid oleks kaasatud.
“Ühtegi igavat ansamblit ei ole ma veel festivali laval näinud,” kinnitas korraldaja, kelle sõnul loob juba iseenesest loomingulise õhkkonna see, et erinevad põlvkonnad on korraga laval.
Esinemist saadab spontaansus
“Kunagi ei tea, millal vanaemal sõnad ununevad või laps laval lauluseade ümber teeb. Kogu esinemist saadab muhe spontaansus.”
Iga ansambel võiks esitada kaks-kolm lugu, kuid võib ka ühe numbriga esineda.
Martti Nõu muigas, et sellist pretsedenti ei ole varem küll olnud, et keegi liiga kaua esineks, aga umbes 15 minutit võiks olla ajaline lagi ühe pere jaoks. Samuti ei moodustata paremusjärjestust.
Mida rohkem erinevaid põlvkondi on kaasatud, seda uhkem. “Näiteks perekond Simastel oli kaasanud ühel aastal ka vanaisa ning see oli tõeliselt võimas.
Perekonnad peaksid ise ennast piirama. Kui ikka kõige väiksem kardab, ema häbeneb või isa on reisil, siis tasub ikkagi osalema tulla,” rääkis Nõu.
Teha koos perega ühiselt
Ta viitas, et pereansamblite festival on formaat, mis julgustab perekonda midagi koos tegema.
“Paljud pered on väga hõivatud oma igapäevase eluga ja teinekord ununevad ühised tegevused.
See festival on loodud selleks, et anda perele üks eesmärk – teha koostööd. Peab kokku leppima repertuaari, tegema koos proove jne.
Tuleb leida kompromiss erinevate põlvkondade muusikaeelistustes. See kõik paneb koostöö proovile.
Samas, kui see õnnestub, on suurepärane ühine mälestus pere jaoks.
Alati on see just väiksematele lastele väga suur elamus olla oma perega koos laval esinemas,” rääkis Martti Nõu.
Pärast kontserti on esinejatele ühine piruka- ja morsilaud.
Huvilised võiksid endast märku anda Orissaare kultuuri-majja, Anu Viljaste mobiilile 521 7700 või e-mailil anu.viljaste@gmail.com
Pereansamblite festival toimub järgmisel laupäeval, 12. novembril kell 14–17 Orissaare kultuurimajas. Autor: MM Laupäev, 05. november 2016.“Ootame, et pered moodustaksid oma liikmetest ansambli ja tuleksid esinema,” ütles ettevõtmise peakorraldaja, Orissaare muusikakooli direktor Martti Nõu, lisades, et korraldajatel ei ole mingeid kivisse raiutud reegleid. “Ansambel ei tähenda sellel festivalil mingit kindlat pillide või lauljate koosseisu.”Nii näiteks võib esineda fonogrammiga, süntesaatori saatel, laulda üldse ilma saateta, mängida instrumentaalpalu, teha playbacki’i jne.Oluline on Nõu sõnul see, et esinejatel oleks endal lõbus ja võimalikult palju pereliikmeid oleks kaasatud.“Ühtegi igavat ansamblit ei ole ma veel festivali laval näinud,” kinnitas korraldaja, kelle sõnul loob juba iseenesest loomingulise õhkkonna see, et erinevad põlvkonnad on korraga laval.“Kunagi ei tea, millal vanaemal sõnad ununevad või laps laval lauluseade ümber teeb. Kogu esinemist saadab muhe spontaansus.”Iga ansambel võiks esitada kaks-kolm lugu, kuid võib ka ühe numbriga esineda.Martti Nõu muigas, et sellist pretsedenti ei ole varem küll olnud, et keegi liiga kaua esineks, aga umbes 15 minutit võiks olla ajaline lagi ühe pere jaoks. Samuti ei moodustata paremusjärjestust.Mida rohkem erinevaid põlvkondi on kaasatud, seda uhkem. “Näiteks perekond Simastel oli kaasanud ühel aastal ka vanaisa ning see oli tõeliselt võimas.Perekonnad peaksid ise ennast piirama. Kui ikka kõige väiksem kardab, ema häbeneb või isa on reisil, siis tasub ikkagi osalema tulla,” rääkis Nõu.Ta viitas, et pereansamblite festival on formaat, mis julgustab perekonda midagi koos tegema.“Paljud pered on väga hõivatud oma igapäevase eluga ja teinekord ununevad ühised tegevused.See festival on loodud selleks, et anda perele üks eesmärk – teha koostööd. Peab kokku leppima repertuaari, tegema koos proove jne.Tuleb leida kompromiss erinevate põlvkondade muusikaeelistustes. See kõik paneb koostöö proovile.Samas, kui see õnnestub, on suurepärane ühine mälestus pere jaoks.Alati on see just väiksematele lastele väga suur elamus olla oma perega koos laval esinemas,” rääkis Martti Nõu.Pärast kontserti on esinejatele ühine piruka- ja morsilaud.Huvilised võiksid endast märku anda Orissaare kultuuri-majja, Anu Viljaste mobiilile 521 7700 või e-mailil anu.viljaste@gmail.comPereansamblite festival toimub järgmisel laupäeval, 12. novembril kell 14–17 Orissaare kultuurimajas.
Veel artikleid samast teemast »


description: 19. korda mängitud Kuressaare LTK Tops lahtised Oktoobriturniirid olid erandlikud selle poolest, et esmakordselt nende võistluste ajaloos oli toimumisajaks novembrikuu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Veljo Väljakivile turniirivõit


description: Kui me aastaid tagasi hommikul mingis pisikeses hosteli moodi hotellis Leningradis ärkasime, ei olnud minu 5-aastasel pojal, kes õhtul voodisse minnes oli olnud täiesti terve, ühtki valget kohta ihu peal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Olmemured olid suured

maintext:
Aastad ja inimesed
Olmemured olid suured
Esmaspäev, 21. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Maria Peep Esmaspäev, 21. november 2016. Maria Peebul on tulnud kokku puutuda ka paljude olmemuredega. Foto: erakogu Kui me aastaid tagasi hommikul mingis pisikeses hosteli moodi hotellis Leningradis ärkasime, ei olnud minu 5-aastasel pojal, kes õhtul voodisse minnes oli olnud täiesti terve, ühtki valget kohta ihu peal.
Ta nahk oli üleni punane ja paistes. Tuli jätta kõik muud plaanid sinnapaika ja võtta ette käik nahaarsti juurde. Arst vaatas poissi imestunult, küsis söömise ja joomise kohta, siis vangutas pead: tema küll ei oska arvata, mis võis nii äkki selle punetuse ja paistetuse esile kutsuda.
Ta kutsus teise arsti, osakonna juhataja, et konsulteerida. Vaatasid siis kahekesi ja vangutasid pead. Kuna me olime arsti kabinetis liiga kaua, tuli järgmine patsient, üks vanem naine, ilma kutsumata sisse, vaatas meid ja pani diagnoosi: “Mis te vahite, lutikad on lapse ära söönud!” Arst imestas: “Ei või olla!” “Kuidas ei või olla? Näe, keskel on tumedam täpp – hammustus ja selle ümber punane paistetus.”
Arst vaatas luubiga – oligi. Arstid hakkasid siis arutama, mis teha. Mammi õpetas: “Lahjenda viina veega 1:1 ja määri sellega.” Nii me siis tegime ja saimegi abi.
Tõeline genotsiid
Kui me saime korteri, tuli minu ülemus õhtul meid hoiatama. Ta olevat kuulnud, et seal korteris on lutikaid, ärgu me koligu ilma lutikatõrjet tegemata sisse. Kergem on tõrjet teha, kui ise veel sees ei ela ja korteris ühtki mööblitükki ei ole. Mina võtsin hoiatust kuulda ja kutsusingi sanepidjaama.
Tuli kaks töötajat, nad panid maskid ette (mulle ka anti mask) ja pritsisid mingit mürgist vahtu, nii et korter ujus: lakke, seintele, põrandale, akendele, ustele, ka kööki, esikusse ja seinakappi. Isegi põranda- ja ukseliistud võeti ära, et vedelik ka nende alla pääseks.
Kõik oli nii ligemärg, et ujus. Ruutsentimeetritki ei jäänud kuivaks. Ma imestasin, mida peaksid lutikad tegema esikus, seal pole ju kedagi, kelle verd imeda! Hiljem taipasin, miks.
Seejärel tuli oodata 10 päeva, et lutikamunadest ka lutikad “kooruksid”, sest mune mürk ei tapa. Teist korda pritsiti kõik kohad veel ohtramalt täis. Kui vaht oli teist korda ära kuivanud, tegime remondi ja kolisime sisse. Lutikatest polnud järel muud kui mälestus.
Siis tuli koju meie naabrinaine, kes oli olnud kuu aega sanatooriumis. Ta imestas väga: lahkudes oli tal voodis olnud suur valge padi, aga nüüd oli tumepruun. Ta hakkas lähemalt uurima ja kohkus, sest kogu padi oli kaetud sentimeetripaksuse lutikakihiga.
Naabrinaine tegi õue lõkke ja kui leek oli piisavalt suur, viskas lutikad koos padjaga lõkkesse. Seejärel kutsus omakorda sanepidjaama mürgitama. Meie kartsime, et nüüd tulevad lutikad meile tagasi, aga õnneks ei tulnud. Läksid järgmisse korterisse, ei tulnud meie mürgitatud esikusse.
Prussakahirm oli suur
Aga ühes Armeenia hotellis sibasid prussakad rõõmsalt edasi-tagasi päris mu voodi ees põrandal. Nii kui valguse sisse lülitasin – pugesid peitu. Kui valgus kustus – ilmusid jälle välja. Kutsusin administraatori.
See ütles:
“Näita, kus on prussakad? Mitte ühtegi pole!”
“Kustutage elekter ära, siis on.”
“Nüüd ma ei näe üldse midagi.”
Jäigi siis nii, et prussakaid ei ole.
Sellega seoses tuli mulle meelde õpetus, kuidas prussakatest lahti saada: “Tuleb võtta pihlaka oks, pühkida sellega kõik nurgad puhtaks, seejärel hakata oksa välisukse poole vedama ja öelda: “Uude elukohta minek!” Prussakad tulevad kohe järele. Aga ei tohi naerma hakata, siis prussakad mõtlevad, et see oli nali ja tulevad kohe tagasi.” Meil ei õnnestunud seda nippi proovida, ei naeruga ega ilma naeruta, sest ei olnud pihlaka oksa.
Kui Armeeniast tagasi jõudsin, helistasin maja eest tütrele tuppa, et toogu mulle mu hommikumantel trepikotta.
Läksin puukuuri, võtsin seal kõik riided viimse hilbuni seljast ära ja panin hommikumantli selga, riided toppisin kohvrisse ja jätsin kohvri kuuri, ise läksin hommikumantlis tuppa. Järgmisel päeval panin kõik riided pesumasinasse - prussakahirmust. Prussakad jäidki õnneks soetamata!
Kust tulid kirbud?
Väga imelik lugu juhtus ühe mu lapsepõlvesõbrannaga. Seda lugu on isegi raske uskuda, aga aprillinali see ei ole.
Meil ei ole olnud kombeks teineteisele valetada. Nad sõitsid perega kaheks nädalaks meheema juurde. Kui tagasi tulid, hakkas tema põrandat pesema, sest kahe nädala jooksul oli tolmu kogunenud. Põrand oli hele, aga elutoa radiaatori all oli kogu radiaatori pikkuses mingi lai must pael.
Ta vaatas lähemalt – see polnudki pael, seal oli mustmiljon kirpu! Nad olid pugenud radiaatori alla sooja. Aga kust nad tekkisid?! Justkui oleks mõni õel inimene nad sinna nõidunud. Seletamatu! Tema keeras oma valge villase salli rulli ja rullis siis välgukiirusel lahti kirpude peale.
Kirbud ei kõnni, vaid hüppavad ja hüppasidki kootud salli silmuste vahele.
Tema valas siis salli keeva veega üle (mürki tal polnud) – saigi silmapilk kirpudest lahti. Keeva veega sellepärast, et kirbud ei piinleks. Aga nende ilmumine jäigi saladuseks! Ta nahk oli üleni punane ja paistes. Tuli jätta kõik muud plaanid sinnapaika ja võtta ette käik nahaarsti juurde. Arst vaatas poissi imestunult, küsis söömise ja joomise kohta, siis vangutas pead: tema küll ei oska arvata, mis võis nii äkki selle punetuse ja paistetuse esile kutsuda.Ta kutsus teise arsti, osakonna juhataja, et konsulteerida. Vaatasid siis kahekesi ja vangutasid pead. Kuna me olime arsti kabinetis liiga kaua, tuli järgmine patsient, üks vanem naine, ilma kutsumata sisse, vaatas meid ja pani diagnoosi: “Mis te vahite, lutikad on lapse ära söönud!” Arst imestas: “Ei või olla!” “Kuidas ei või olla? Näe, keskel on tumedam täpp – hammustus ja selle ümber punane paistetus.”Arst vaatas luubiga – oligi. Arstid hakkasid siis arutama, mis teha. Mammi õpetas: “Lahjenda viina veega 1:1 ja määri sellega.” Nii me siis tegime ja saimegi abi.Kui me saime korteri, tuli minu ülemus õhtul meid hoiatama. Ta olevat kuulnud, et seal korteris on lutikaid, ärgu me koligu ilma lutikatõrjet tegemata sisse. Kergem on tõrjet teha, kui ise veel sees ei ela ja korteris ühtki mööblitükki ei ole. Mina võtsin hoiatust kuulda ja kutsusingi sanepidjaama.Tuli kaks töötajat, nad panid maskid ette (mulle ka anti mask) ja pritsisid mingit mürgist vahtu, nii et korter ujus: lakke, seintele, põrandale, akendele, ustele, ka kööki, esikusse ja seinakappi. Isegi põranda- ja ukseliistud võeti ära, et vedelik ka nende alla pääseks.Kõik oli nii ligemärg, et ujus. Ruutsentimeetritki ei jäänud kuivaks. Ma imestasin, mida peaksid lutikad tegema esikus, seal pole ju kedagi, kelle verd imeda! Hiljem taipasin, miks.Seejärel tuli oodata 10 päeva, et lutikamunadest ka lutikad “kooruksid”, sest mune mürk ei tapa. Teist korda pritsiti kõik kohad veel ohtramalt täis. Kui vaht oli teist korda ära kuivanud, tegime remondi ja kolisime sisse. Lutikatest polnud järel muud kui mälestus.Siis tuli koju meie naabrinaine, kes oli olnud kuu aega sanatooriumis. Ta imestas väga: lahkudes oli tal voodis olnud suur valge padi, aga nüüd oli tumepruun. Ta hakkas lähemalt uurima ja kohkus, sest kogu padi oli kaetud sentimeetripaksuse lutikakihiga.Naabrinaine tegi õue lõkke ja kui leek oli piisavalt suur, viskas lutikad koos padjaga lõkkesse. Seejärel kutsus omakorda sanepidjaama mürgitama. Meie kartsime, et nüüd tulevad lutikad meile tagasi, aga õnneks ei tulnud. Läksid järgmisse korterisse, ei tulnud meie mürgitatud esikusse.Aga ühes Armeenia hotellis sibasid prussakad rõõmsalt edasi-tagasi päris mu voodi ees põrandal. Nii kui valguse sisse lülitasin – pugesid peitu. Kui valgus kustus – ilmusid jälle välja. Kutsusin administraatori.See ütles:“Näita, kus on prussakad? Mitte ühtegi pole!”“Kustutage elekter ära, siis on.”“Nüüd ma ei näe üldse midagi.”Jäigi siis nii, et prussakaid ei ole.Sellega seoses tuli mulle meelde õpetus, kuidas prussakatest lahti saada: “Tuleb võtta pihlaka oks, pühkida sellega kõik nurgad puhtaks, seejärel hakata oksa välisukse poole vedama ja öelda: “Uude elukohta minek!” Prussakad tulevad kohe järele. Aga ei tohi naerma hakata, siis prussakad mõtlevad, et see oli nali ja tulevad kohe tagasi.” Meil ei õnnestunud seda nippi proovida, ei naeruga ega ilma naeruta, sest ei olnud pihlaka oksa.Kui Armeeniast tagasi jõudsin, helistasin maja eest tütrele tuppa, et toogu mulle mu hommikumantel trepikotta.Läksin puukuuri, võtsin seal kõik riided viimse hilbuni seljast ära ja panin hommikumantli selga, riided toppisin kohvrisse ja jätsin kohvri kuuri, ise läksin hommikumantlis tuppa. Järgmisel päeval panin kõik riided pesumasinasse - prussakahirmust. Prussakad jäidki õnneks soetamata!Väga imelik lugu juhtus ühe mu lapsepõlvesõbrannaga. Seda lugu on isegi raske uskuda, aga aprillinali see ei ole.Meil ei ole olnud kombeks teineteisele valetada. Nad sõitsid perega kaheks nädalaks meheema juurde. Kui tagasi tulid, hakkas tema põrandat pesema, sest kahe nädala jooksul oli tolmu kogunenud. Põrand oli hele, aga elutoa radiaatori all oli kogu radiaatori pikkuses mingi lai must pael.Ta vaatas lähemalt – see polnudki pael, seal oli mustmiljon kirpu! Nad olid pugenud radiaatori alla sooja. Aga kust nad tekkisid?! Justkui oleks mõni õel inimene nad sinna nõidunud. Seletamatu! Tema keeras oma valge villase salli rulli ja rullis siis välgukiirusel lahti kirpude peale.Kirbud ei kõnni, vaid hüppavad ja hüppasidki kootud salli silmuste vahele.Tema valas siis salli keeva veega üle (mürki tal polnud) – saigi silmapilk kirpudest lahti. Keeva veega sellepärast, et kirbud ei piinleks. Aga nende ilmumine jäigi saladuseks!
Veel artikleid samast teemast »


description: Hiiumaa loomaarst Maie Vikerpuur võitis esikoha Eesti loomaarstide ühingu fotokonkursil. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Võidufoto s...vast rebasest

maintext:
NÄDALALÕPP
Võidufoto s...vast rebasest
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: NL Reede, 04. november 2016. Maie Vikerpuur sai selle pildiga Eesti loomaarstide ühingu fotokonkursil I koha. Hiiumaa loomaarst Maie Vikerpuur võitis esikoha Eesti loomaarstide ühingu fotokonkursil.
Kategoorias “Parim veterinaarne pilt”valis žürii parimaks foto “Kõht kinni? Abi saab loomaarstilt”. Humoorikas pilt kujutab rebast, kel parajasti käsil üsna intiimne asjatoimetus.
Vikerpuuri teine pilt “Uus loomaliik Eestis, Sarcoptes-koer” kujutab kärntõves kährikkoera ja see oli sama kategooria seitsmes. Kategoorias “Parim varia pilt”jagas Vikerpuuri nastikuportree “Lummav pilk” üheksandat-kümnendat kohta.
Varem on Vikerpuuri foto võitnud 2014. aastal “Parima varia pildi”kategoorias. Siis oli võidufotol “Laulupeo ootel” kujutatud puu otsas laulvat lindu kuu taustal.
Fotograafidest, loomaarstidest ja loodusetundjatest koosnev žürii hindab fotode väljendusrikkust ja emotsionaalsust, kunstilist ja tehnilist taset, samuti kujutatu väärtust, haruldust ja erakordsust.
Igas kategoorias antakse välja esimene, teine ja kolmas koht, kokku reastatakse kümme paremat fotot.
Tänavuse konkursi tulemused avalikustati 28. oktoobril Tartus konverentsil “Veterinaarmeditsiin 2016”.
Fotokonkursse korraldab loomaarstide ühing 2011. aastast, fotosid saab vaadata veebis aadressil pildid.vet.ee Kategoorias “Parim veterinaarne pilt”valis žürii parimaks foto “Kõht kinni? Abi saab loomaarstilt”. Humoorikas pilt kujutab rebast, kel parajasti käsil üsna intiimne asjatoimetus.Vikerpuuri teine pilt “Uus loomaliik Eestis, Sarcoptes-koer” kujutab kärntõves kährikkoera ja see oli sama kategooria seitsmes. Kategoorias “Parim varia pilt”jagas Vikerpuuri nastikuportree “Lummav pilk” üheksandat-kümnendat kohta.Varem on Vikerpuuri foto võitnud 2014. aastal “Parima varia pildi”kategoorias. Siis oli võidufotol “Laulupeo ootel” kujutatud puu otsas laulvat lindu kuu taustal.Fotograafidest, loomaarstidest ja loodusetundjatest koosnev žürii hindab fotode väljendusrikkust ja emotsionaalsust, kunstilist ja tehnilist taset, samuti kujutatu väärtust, haruldust ja erakordsust.Igas kategoorias antakse välja esimene, teine ja kolmas koht, kokku reastatakse kümme paremat fotot.Tänavuse konkursi tulemused avalikustati 28. oktoobril Tartus konverentsil “Veterinaarmeditsiin 2016”.Fotokonkursse korraldab loomaarstide ühing 2011. aastast, fotosid saab vaadata veebis aadressil pildid.vet.ee
Veel artikleid samast teemast »


description: Sõmera Kodu juht Helle Kahm pöördus Lääne-Saare valla poole probleemiga, mis on seotud nende asutuse territooriumil hulkuvate kassidega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kassid kipuvad hooldekoju

maintext:
Uudised
Kassid kipuvad hooldekoju
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Reede, 04. november 2016. Helle Kahm. Sõmera Kodu juht Helle Kahm pöördus Lääne-Saare valla poole probleemiga, mis on seotud nende asutuse territooriumil hulkuvate kassidega.
AS-i Hoolekandeteenused Sõmera Kodu juht Helle Kahm (pildil) kurtis oma pöördumises, et Sõmera Kodu klientidel kasse ei ole, kuid kohalike elanike loomad liiguvad vabalt ringi, sigivad tohutu kiirusega, tiirutavad ümber söökla ning kipuvad majadesse.
“Kuna meie kliendid on empaatilised ja tundliku loomuga, annavad nad neile vahel ka oma leivapalukesi. See probleemi muidugi ei vähenda, kuid seda keelata on ka suhteliselt võimatu,” ütles ta.
“Sealjuures ei tea me, mis haigusi need kassid levitavad, kas nad on vaktsineeritud. Samuti on meil kliente, kes on allergikud.”
Kahmi arvates liigub nende territooriumil üle kümne kassi. “Kuna vald on oma kassipidamiseeskirjaga korrektne ja tähelepanelik, siis pöördusime nende poole abi saamiseks,” selgitas ta Meie Maale.
“Külm on tulemas ja eks kassid ikka kipuvad tuppa ka, aga me ei saa seda lubada, sest pakume erihoolekande teenust, mitte kasside hoiukodu,” ütles Kahm. AS-i Hoolekandeteenused Sõmera Kodu juht Helle Kahm (pildil) kurtis oma pöördumises, et Sõmera Kodu klientidel kasse ei ole, kuid kohalike elanike loomad liiguvad vabalt ringi, sigivad tohutu kiirusega, tiirutavad ümber söökla ning kipuvad majadesse.“Kuna meie kliendid on empaatilised ja tundliku loomuga, annavad nad neile vahel ka oma leivapalukesi. See probleemi muidugi ei vähenda, kuid seda keelata on ka suhteliselt võimatu,” ütles ta.“Sealjuures ei tea me, mis haigusi need kassid levitavad, kas nad on vaktsineeritud. Samuti on meil kliente, kes on allergikud.”Kahmi arvates liigub nende territooriumil üle kümne kassi. “Kuna vald on oma kassipidamiseeskirjaga korrektne ja tähelepanelik, siis pöördusime nende poole abi saamiseks,” selgitas ta Meie Maale.“Külm on tulemas ja eks kassid ikka kipuvad tuppa ka, aga me ei saa seda lubada, sest pakume erihoolekande teenust, mitte kasside hoiukodu,” ütles Kahm.
Veel artikleid samast teemast »


description: Vastutada tuleb mitte ainult tegude eest, vaid ka tegemata jätmise eest olukorras, kus oleks tulnud sekkuda. Sekkun – isegi kui järgnev on rumalus, annan vähemalt põhjuse vaidluseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
TIIT TILK AINULT MEIE MAAS: Milleks suurendada Eesti laenukoormust?
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Vastutada tuleb mitte ainult tegude eest, vaid ka tegemata jätmise eest olukorras, kus oleks tulnud sekkuda. Sekkun – isegi kui järgnev on rumalus, annan vähemalt põhjuse vaidluseks.
Kas peaks võtma laenu?
13. novembril esitas ettevõtja Toomas Peterson Delfis seitsme majandusidee hulgas Eesti elu edendamiseks riigi võla suurendamise. Sarnaseid soovitusi on kostnud mitmelt poolt.
Imestan, miks seda alles nüüd märgati. Või ei imesta, kuna meie lähiümbrusest oluliselt madalam võlatase ehk oluliselt erinev finantskäitumine ei ole kindlasti ainus “eksperiment”, mida ühe väikese tööka rahvaga pärast iseseisvumist tehti.
Ühelt poolt püütakse siin kujundada uut Põhjamaad ehk Rootsi ja Soome sarnast riiki. Või veel enam. Üks väärtuslik minevikumeenutus kõlas suvel Paide arvamusfestivalil peetud kolmes isamaalises kõnes Aivar Pohlaku suu läbi: “...kunagi lugesin Ekspressist intervjuud Eerik-Niiles Krossiga ja seal oli ajakirjaniku tekstis kirjas, et Eesti ehitab üles Ameerika Ühendriikide sarnast moodsat ühiskonda...” (Muide, ühe kõne kolmest pidas Kersti Kaljulaid.)
Nimetatud suurte eesmärkide saavutamine eeskujuriikidest absoluutselt erineva majanduskäitumisega ei saa kuidagi võimalik olla. Aastatega on süvenenud kahtlus, et Eesti kiiduväärselt madal laenukoormus ei ole ainult meie endi poliitikute mõttetegevuse “saavutus”.
Koolitöö lähinädalateks
Lähteandmeid tähtsate riiklike otsuste tegemiseks ei tuleks võtta populaarsest internetientsüklopeediast Wikipedia. Ometi juhib internetiotsing ka väärikamate andmekogudeni, nagu CIA Factbook jm. Kui järgnevad andmed oleksid puruvaled ja sarnast infot saabki kasutada ainult koolitöös, kerkib veel tõsisem küsimus: miks tahtlikult VALETATAKSE ja kellele on selline vale kasulik?
Tabel, mida olen aastaid imetlenud, avaneb Google’i otsingu märksõnadega “external dept cia factbook”. Ameerika teabeagentuuri andmete kohaselt on näiteks maailmas 16. kohal esitatud Rootsi välisvõlg (external dept) 1 triljon dollarit ja Soomel (20.) 547 miljardit dollarit. Eesti paikneb 18 miljardi dollariga 93. kohal. Andmed on pisut vananenud, kuid olukorra mõistmiseks piisavad. Eriti põneva võrdluse saad, kui arvutad võlakoormuse ühe elaniku kohta, mis oleks nende andmete järgi Soomel ja Rootsil umbes 100 000 ja Eestil ainult 14 000 dollarit.
Veel mõne kuu eest avaldatud tabelis oli Eesti võlg 2014. aasta lõpu seisuga suurem – üle 20 miljardi dollari. Pane tähele, et see on kogu välisvõlg – mitte ainult valitsussektori, vaid selles sisalduvad meie kodulaenud, ettevõtete investeeringud, nagu kaubanduskeskused, tehased jne. Kuid võib-olla ei peaks me nii väga imestama, miks on lihttöölise palk Soomes neli korda kõrgem kui meil, kuna Soome majandusse ongi laenatud sisse iga elaniku kohta neli või enam korda rohkem raha. Raha ringleb riigi majanduses rohkem, see lubabki hoida üldist palgataset kõrgemal.
Oleksin väga tänulik, kui keegi majandusinimene minu lihtsustatud järelduse kummutaks või sellest mingi tulemusliku diskussiooni arendaks.
Riigi- ehk avaliku sektori võlg
Riigi- ehk valitsussektori võlatabelite leidmine pole keerulisem – kasutad näiteks otsingusõnu “public debt by country” (avalik võlg riigiti). Parema ettekujutuse annab võlataseme võrdlus riigi majanduse kogutoodanguga. Wikipedia 2015. aasta andmetel (keskmistatud CIA ja IMF andmetest) oli Soome riigivõla tase 61% ja Rootsil 44% sisemajanduse koguproduktist. Eesti vastav näitaja on tabelis ainult 6% (2013, praegu umbes 10%). Maailma riikide keskmine oli 64%, tabeli tippu “kroonivad” Jaapan 229 ja paljukõneldud Kreeka 179%-ga.
Madal võlatase on arengu eelis
Eesti finantskäitumine on pälvinud rohkesti kiidusõnu. Vaata enda ümber toimuvat ja mõtle, kas selline ohver oli põhjendatud? Mina isiklikult näen enda lähikonnas vähe neid, kes saaksid endale valetamata tunnistada, et just sarnast Eestit nad 25 aastat tagasi soovisid.
Teisalt ei peaks me ka midagi kahetsema, kuna Läti ja Leedu riigisektori võlatase on eeltoodud andmete põhjal umbes 40% majanduse aastatoodangust. Mis tähendab, et ainult võla suurendamisega ei saa muuta rahva elujärge paremaks.
Lehelugu ajendas kirjutama kartus, et just praegu peetavate valitsuskõneluste tulemusel asume me hävitama oma senistest pingutustest tulenevat eelist, ilma et sellest muutuks midagi paremaks seal, kus mured kõige tõsisemad.
Jah – teede ehitamine looks uusi töökohti ja kergitaks keskmist palgataset. Kui aga tulemuseks on Mäo viaduktide sarnased iludused...? Või mida annaksid investeeringud haridusse, et võiksid tekkida targad töökohad, kui õpetajad ja kogu hariduskorraldus – eriti seda korraldavad inimesed – jäävad samaks? Sama mõtlemisviis, samad sihid, millest olulisel kohal on ROHKEM RAHA.
Investeeringud oluliste eeliste võimendamiseks
Eesti eeliseks on rikas looduskeskkond ning töökad ja kohusetundlikud inimesed. Olen sellest korduvalt kirjutanud, kui odav võib olla elamine maatingimustes, kui on kaasaegselt soojustatud elamu, tavaline ahiküte ja kogu kütteenergia saadakse lähiümbruse metsadest, kus see muidu kasutult mädaneks.
Minu õpetatavatel arvutikursustel koostab iga õppija tööle kandideerimiseks CV, milles oluline osa naistest on märkinud oma hobiks aianduse. Mis tähendab, et tervisliku toidu kasvatamine lähiümbruses pole töö, vaid pigem nauding.
Kahjuks ei looda ma ka praegu moodustatavalt valitsuselt julgust seada üheks alternatiiveesmärgiks vastupidiselt majanduskasvule hoopis majanduse optimeerimist vähemalt maapiirkondades. Olgu või katseliselt, mingite mudelite või projektidena.
Optimeerida hästi kokku töötavate maakogukondade kulutasand selliseks, et ka miinimumpalga saaja saaks tunda täiesti objektiivselt end rikkamana kui mitu korda enam teeniv inimene linnatingimustes. Kuna AINULT nii saab tagada ääremaa konkurentsieelise ja muuta elu ääremaadel elamisväärseks.
Miks me peame kartma otsida sellist, meile sobivat arenguteed, mida vähesed maailmas astuda on taibanud? Raske raha eest oskab end õnnelikuna tunda igaüks (ehkki ka see tunne möödub). Targem oleks otsida tõelist VABADUST, milles elamine ei sõltuks maailmamajanduse kapriisidest.
Lihtsal, kuid korralikul maakodul on põhjamaa tingimustes määrav tähendus. Selle rajamine võiks olla kordades odavam, kui see on praeguse liberaalmajandusliku ehitusturu arusaamades. Kui tehtaks koostööd, välditaks tarbetuid kulutusi ja ahnust. Kui üsna vähesega toetaks RIIK ehk meie ise, kellele on tähtis meie kestmine kogu sellel maatükil, mille nimeks on Eesti. Autor: Tiit Tilk, isemõtleja, täiskasvanute õpetaja Kolmapäev, 16. november 2016.13. novembril esitas ettevõtja Toomas Peterson Delfis seitsme majandusidee hulgas Eesti elu edendamiseks riigi võla suurendamise. Sarnaseid soovitusi on kostnud mitmelt poolt.Imestan, miks seda alles nüüd märgati. Või ei imesta, kuna meie lähiümbrusest oluliselt madalam võlatase ehk oluliselt erinev finantskäitumine ei ole kindlasti ainus “eksperiment”, mida ühe väikese tööka rahvaga pärast iseseisvumist tehti.Ühelt poolt püütakse siin kujundada uut Põhjamaad ehk Rootsi ja Soome sarnast riiki. Või veel enam. Üks väärtuslik minevikumeenutus kõlas suvel Paide arvamusfestivalil peetud kolmes isamaalises kõnes Aivar Pohlaku suu läbi: “...kunagi lugesin Ekspressist intervjuud Eerik-Niiles Krossiga ja seal oli ajakirjaniku tekstis kirjas, et Eesti ehitab üles Ameerika Ühendriikide sarnast moodsat ühiskonda...” (Muide, ühe kõne kolmest pidas Kersti Kaljulaid.)Nimetatud suurte eesmärkide saavutamine eeskujuriikidest absoluutselt erineva majanduskäitumisega ei saa kuidagi võimalik olla. Aastatega on süvenenud kahtlus, et Eesti kiiduväärselt madal laenukoormus ei ole ainult meie endi poliitikute mõttetegevuse “saavutus”.Lähteandmeid tähtsate riiklike otsuste tegemiseks ei tuleks võtta populaarsest internetientsüklopeediast Wikipedia. Ometi juhib internetiotsing ka väärikamate andmekogudeni, nagu CIA Factbook jm. Kui järgnevad andmed oleksid puruvaled ja sarnast infot saabki kasutada ainult koolitöös, kerkib veel tõsisem küsimus: miks tahtlikult VALETATAKSE ja kellele on selline vale kasulik?Tabel, mida olen aastaid imetlenud, avaneb Google’i otsingu märksõnadega “external dept cia factbook”. Ameerika teabeagentuuri andmete kohaselt on näiteks maailmas 16. kohal esitatud Rootsi välisvõlg (external dept) 1 triljon dollarit ja Soomel (20.) 547 miljardit dollarit. Eesti paikneb 18 miljardi dollariga 93. kohal. Andmed on pisut vananenud, kuid olukorra mõistmiseks piisavad. Eriti põneva võrdluse saad, kui arvutad võlakoormuse ühe elaniku kohta, mis oleks nende andmete järgi Soomel ja Rootsil umbes 100 000 ja Eestil ainult 14 000 dollarit.Veel mõne kuu eest avaldatud tabelis oli Eesti võlg 2014. aasta lõpu seisuga suurem – üle 20 miljardi dollari. Pane tähele, et see on kogu välisvõlg – mitte ainult valitsussektori, vaid selles sisalduvad meie kodulaenud, ettevõtete investeeringud, nagu kaubanduskeskused, tehased jne. Kuid võib-olla ei peaks me nii väga imestama, miks on lihttöölise palk Soomes neli korda kõrgem kui meil, kuna Soome majandusse ongi laenatud sisse iga elaniku kohta neli või enam korda rohkem raha. Raha ringleb riigi majanduses rohkem, see lubabki hoida üldist palgataset kõrgemal.Oleksin väga tänulik, kui keegi majandusinimene minu lihtsustatud järelduse kummutaks või sellest mingi tulemusliku diskussiooni arendaks.Riigi- ehk valitsussektori võlatabelite leidmine pole keerulisem – kasutad näiteks otsingusõnu “public debt by country” (avalik võlg riigiti). Parema ettekujutuse annab võlataseme võrdlus riigi majanduse kogutoodanguga. Wikipedia 2015. aasta andmetel (keskmistatud CIA ja IMF andmetest) oli Soome riigivõla tase 61% ja Rootsil 44% sisemajanduse koguproduktist. Eesti vastav näitaja on tabelis ainult 6% (2013, praegu umbes 10%). Maailma riikide keskmine oli 64%, tabeli tippu “kroonivad” Jaapan 229 ja paljukõneldud Kreeka 179%-ga.Eesti finantskäitumine on pälvinud rohkesti kiidusõnu. Vaata enda ümber toimuvat ja mõtle, kas selline ohver oli põhjendatud? Mina isiklikult näen enda lähikonnas vähe neid, kes saaksid endale valetamata tunnistada, et just sarnast Eestit nad 25 aastat tagasi soovisid.Teisalt ei peaks me ka midagi kahetsema, kuna Läti ja Leedu riigisektori võlatase on eeltoodud andmete põhjal umbes 40% majanduse aastatoodangust. Mis tähendab, et ainult võla suurendamisega ei saa muuta rahva elujärge paremaks.Lehelugu ajendas kirjutama kartus, et just praegu peetavate valitsuskõneluste tulemusel asume me hävitama oma senistest pingutustest tulenevat eelist, ilma et sellest muutuks midagi paremaks seal, kus mured kõige tõsisemad.Jah – teede ehitamine looks uusi töökohti ja kergitaks keskmist palgataset. Kui aga tulemuseks on Mäo viaduktide sarnased iludused...? Või mida annaksid investeeringud haridusse, et võiksid tekkida targad töökohad, kui õpetajad ja kogu hariduskorraldus – eriti seda korraldavad inimesed – jäävad samaks? Sama mõtlemisviis, samad sihid, millest olulisel kohal on ROHKEM RAHA.Eesti eeliseks on rikas looduskeskkond ning töökad ja kohusetundlikud inimesed. Olen sellest korduvalt kirjutanud, kui odav võib olla elamine maatingimustes, kui on kaasaegselt soojustatud elamu, tavaline ahiküte ja kogu kütteenergia saadakse lähiümbruse metsadest, kus see muidu kasutult mädaneks.Minu õpetatavatel arvutikursustel koostab iga õppija tööle kandideerimiseks CV, milles oluline osa naistest on märkinud oma hobiks aianduse. Mis tähendab, et tervisliku toidu kasvatamine lähiümbruses pole töö, vaid pigem nauding.Kahjuks ei looda ma ka praegu moodustatavalt valitsuselt julgust seada üheks alternatiiveesmärgiks vastupidiselt majanduskasvule hoopis majanduse optimeerimist vähemalt maapiirkondades. Olgu või katseliselt, mingite mudelite või projektidena.Optimeerida hästi kokku töötavate maakogukondade kulutasand selliseks, et ka miinimumpalga saaja saaks tunda täiesti objektiivselt end rikkamana kui mitu korda enam teeniv inimene linnatingimustes. Kuna AINULT nii saab tagada ääremaa konkurentsieelise ja muuta elu ääremaadel elamisväärseks.Miks me peame kartma otsida sellist, meile sobivat arenguteed, mida vähesed maailmas astuda on taibanud? Raske raha eest oskab end õnnelikuna tunda igaüks (ehkki ka see tunne möödub). Targem oleks otsida tõelist VABADUST, milles elamine ei sõltuks maailmamajanduse kapriisidest.Lihtsal, kuid korralikul maakodul on põhjamaa tingimustes määrav tähendus. Selle rajamine võiks olla kordades odavam, kui see on praeguse liberaalmajandusliku ehitusturu arusaamades. Kui tehtaks koostööd, välditaks tarbetuid kulutusi ja ahnust. Kui üsna vähesega toetaks RIIK ehk meie ise, kellele on tähtis meie kestmine kogu sellel maatükil, mille nimeks on Eesti.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval Kärla spordihoones toimunud maakonna lauamängude mitmevõistluse meistrivõistluste finaalturniiril osales kuus meest. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lauamängijad selgitasid medaliomanikke


description: Viimasel ajal on mitmes ajalehes olnud juttu Kuressaare keskväljaku uuendamise plaanidest. Kui need plaanid peaksid realiseeruma, võiks ehk Kuressaare keskväljakust kujuneda üks inimeste vaba aja veetmise meelispaiku. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Märgime Arensburgi nullmeridiaani maha!

maintext:
Arvamus
Märgime Arensburgi nullmeridiaani maha!
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Viimasel ajal on mitmes ajalehes olnud juttu Kuressaare keskväljaku uuendamise plaanidest. Kui need plaanid peaksid realiseeruma, võiks ehk Kuressaare keskväljakust kujuneda üks inimeste vaba aja veetmise meelispaiku.
Kuressaare kui kuurortlinna kuvandile annaks selline korrastatud ja inimesi ligi tõmbav puhkekoht palju juurde, lisaks kesklinnale hubasust ning pakuks rahvale silmailu.
Aga enne veel, kui kopp maasse lüüakse, võiks mõtteid mõlgutada ja plaani pidada, kas ei oleks võimalik nende uuendustööde käigus tähistada (maha märkida) kunagine Kuressaare (Arensburgi) nullmeridiaan.
Nullmeridiaan tõi Kuressaarele tuntust
1734. aastal üllitatud “Vene Impeeriumi atlas”, mille autor oli I. K. Kirillov (1689–1737), pani nullmeridiaani läbima tolleaegse Venemaa läänepoolseimat linna. Atlas koosneb 15 kaardist, koguteose krooniks on aga Vene riigi üldkaart. Väidetavalt on tegemist Vene impeeriumi esimese üldkaardiga, mis koostatud teaduslikel alustel.
Just selle kaardi kohaselt on algmeridiaaniks loetud meridiaani, mis läbis tookordse Vene riigi kõige läänepoolsemat linna, s.o Arensburgi ehk Kuressaaret. Kõnealust atlast müüdi kuni aastani 1745. Seejärel atlas kõrvaldati müügilt, kuna oli märgatud, et selles on rohkesti ebatäpsusi.
Kuna Kuressaaret läbiva nullmeridiaani täpne asukoht ei ole teada, siis ei ole ka väga oluline, kuhu Kuressaares nullmeridiaani põhja-lõunasihiline joon maha märgitud saaks. Kindlasti peaks see asuma tolleaegse Kuressaare (Arensburgi) linna piirides, mitte aga näiteks kusagil Weise heinamaal, tervisepargis või Upa karjamaal.
Kuna Kirillovi atlas tunnistati ebatäpseks ja kõrvaldati pärast 1745. aastat kasutusest, siis ei tohiks ka Kuressaare nullmeridiaani asukoha mahamärkimine Kuressaare linnas erilisi probleeme ja vaidlusi tekitada.
Tartu linnas on Küüni tänava algusesse maha märgitud mitu aastakümnete ja -sadade tagust hoonestusjoont ning sealkandis jalutades on alati meeldiv neid vaadata ja linna ajaloo üle mõtteid mõlgutada. Miks ei võiks nii olla ka Kuressaares?
Kuressaare nullmeridiaan tõi ju Kuressaare merekaartidele ja seeläbi teadsid sellest väikelinnast ka paljud tunduvalt kaugemalt pärit inimesed kui ainult Läänemare-äärsed rahvad.
Iga uus ajalooline leid siin Saaremaal rikastab meie ajaloo ja kultuuri varasalve ning meelitab siia neid leide uudistama turiste nii lähedalt kui ka kaugelt.
Aga et ajaloohuvilistele midagi ikka näidata oleks, selleks peaksid nii riik kui ka kohalikud omavalitsused aitama neid objekte korrastada ja eksponeerida – eelkõige oleks vaja, et selleks leitaks raha.
Riigi huvipuudus
Salme leid võiks teha Eestist tõelise viikingiriigi. Aga miks siis kõlab Salme viikingite meeskoori laul kurtidele kõrvadele?
Salmelt leiti 2008. aastal 11 meetri pikkune viikingilaev ja veidi hiljem veel üks, 17 meetri pikkune laev, kuid nagu väidavad paljud arheoloogid ja teadlased, ei ole riik suurt midagi teinud selleks, et kas või osagi leitud esemetest saaks läbi uuritud või korralikult konserveeritud.
Arheoloog Jüri Peets väidab, et selliste tööde tegemiseks puudub riigipoolne rahastus täielikult. Nii seisavad kaheksa aasta tagused leiud ikka endiselt pappkastides ja neid ei ole senini isegi mitte konserveeritud.
Taani professori Eske Willerslevi arvates märgivad Salme leiud kõige olulisemaid viikingite-teemalisi avastusi, mis siiani on kindlaks tehtud. Taanis oleksid sellised avastused rahvuslikuks ikooniks. Need oleks nagu “Oo!”. Autor: Jüri Kuusk, ajaloohuviline Laupäev, 26. november 2016.Kuressaare kui kuurortlinna kuvandile annaks selline korrastatud ja inimesi ligi tõmbav puhkekoht palju juurde, lisaks kesklinnale hubasust ning pakuks rahvale silmailu.Aga enne veel, kui kopp maasse lüüakse, võiks mõtteid mõlgutada ja plaani pidada, kas ei oleks võimalik nende uuendustööde käigus tähistada (maha märkida) kunagine Kuressaare (Arensburgi) nullmeridiaan.1734. aastal üllitatud “Vene Impeeriumi atlas”, mille autor oli I. K. Kirillov (1689–1737), pani nullmeridiaani läbima tolleaegse Venemaa läänepoolseimat linna. Atlas koosneb 15 kaardist, koguteose krooniks on aga Vene riigi üldkaart. Väidetavalt on tegemist Vene impeeriumi esimese üldkaardiga, mis koostatud teaduslikel alustel.Just selle kaardi kohaselt on algmeridiaaniks loetud meridiaani, mis läbis tookordse Vene riigi kõige läänepoolsemat linna, s.o Arensburgi ehk Kuressaaret. Kõnealust atlast müüdi kuni aastani 1745. Seejärel atlas kõrvaldati müügilt, kuna oli märgatud, et selles on rohkesti ebatäpsusi.Kuna Kuressaaret läbiva nullmeridiaani täpne asukoht ei ole teada, siis ei ole ka väga oluline, kuhu Kuressaares nullmeridiaani põhja-lõunasihiline joon maha märgitud saaks. Kindlasti peaks see asuma tolleaegse Kuressaare (Arensburgi) linna piirides, mitte aga näiteks kusagil Weise heinamaal, tervisepargis või Upa karjamaal.Kuna Kirillovi atlas tunnistati ebatäpseks ja kõrvaldati pärast 1745. aastat kasutusest, siis ei tohiks ka Kuressaare nullmeridiaani asukoha mahamärkimine Kuressaare linnas erilisi probleeme ja vaidlusi tekitada.Tartu linnas on Küüni tänava algusesse maha märgitud mitu aastakümnete ja -sadade tagust hoonestusjoont ning sealkandis jalutades on alati meeldiv neid vaadata ja linna ajaloo üle mõtteid mõlgutada. Miks ei võiks nii olla ka Kuressaares?Kuressaare nullmeridiaan tõi ju Kuressaare merekaartidele ja seeläbi teadsid sellest väikelinnast ka paljud tunduvalt kaugemalt pärit inimesed kui ainult Läänemare-äärsed rahvad.Iga uus ajalooline leid siin Saaremaal rikastab meie ajaloo ja kultuuri varasalve ning meelitab siia neid leide uudistama turiste nii lähedalt kui ka kaugelt.Aga et ajaloohuvilistele midagi ikka näidata oleks, selleks peaksid nii riik kui ka kohalikud omavalitsused aitama neid objekte korrastada ja eksponeerida – eelkõige oleks vaja, et selleks leitaks raha.Salme leid võiks teha Eestist tõelise viikingiriigi. Aga miks siis kõlab Salme viikingite meeskoori laul kurtidele kõrvadele?Salmelt leiti 2008. aastal 11 meetri pikkune viikingilaev ja veidi hiljem veel üks, 17 meetri pikkune laev, kuid nagu väidavad paljud arheoloogid ja teadlased, ei ole riik suurt midagi teinud selleks, et kas või osagi leitud esemetest saaks läbi uuritud või korralikult konserveeritud.Arheoloog Jüri Peets väidab, et selliste tööde tegemiseks puudub riigipoolne rahastus täielikult. Nii seisavad kaheksa aasta tagused leiud ikka endiselt pappkastides ja neid ei ole senini isegi mitte konserveeritud.Taani professori Eske Willerslevi arvates märgivad Salme leiud kõige olulisemaid viikingite-teemalisi avastusi, mis siiani on kindlaks tehtud. Taanis oleksid sellised avastused rahvuslikuks ikooniks. Need oleks nagu “Oo!”.
Veel artikleid samast teemast »


description: Meie Maa hoidisekonkurss, mis toimub 1. detsembril juba 8. korda, on žüriid ja osalejaid põnevate maitsetega üllatanud kõigil aastatel. Sel aastal toimub konkurss kuursaalis. Kes ei tihka oma hoidist ise konkursile saata, on ikkagi oodatud kuursaali auhindade väljakuulutamise ajaks ja siis saab ka kõiki töid maitsta. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Hoidistekonkursi korraldaja soovib uut tuult purjedesse puhuda
Esmaspäev, 21. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Toomas Leedu, Gospa ja Ku-Kuu peakokk Esmaspäev, 21. november 2016. Meie Maa hoidisekonkurss, mis toimub 1. detsembril juba 8. korda, on žüriid ja osalejaid põnevate maitsetega üllatanud kõigil aastatel. Sel aastal toimub konkurss kuursaalis. Kes ei tihka oma hoidist ise konkursile saata, on ikkagi oodatud kuursaali auhindade väljakuulutamise ajaks ja siis saab ka kõiki töid maitsta.
Lisaks asukoha muutusele on lootust, et sel aastal võtab noorem põlvkond julguse kokku ja tuleb osalema. Sellel konkursil ei jääda viimaseks, küll aga võidakse võita vägagi ihaldusväärseid auhindu ja saada ideid, kuidas muidu igavana tunduvat toorainet võiks kasutada.
Põhjus, miks noori üles ärgitada, on lihtne – analoogsel konkursil Virumaal on viimastel aastatel noorem generatsioon ilma teinud, tuues võistlusele kaasa innovaatilisust põnevate kombinatsioonide ja särtsakamate hoidiste näol. Kuna konkursil on eraldi kategooriad innovaatilisele ja traditsioonilisele hoidisele, ei pea pelgama, et krõmpsuva kurgiga hätta jäädakse – ka klassika püsib au sees ja seda ei võrrelda uuendustega.
Julgustage tooma
Üks naljakamaid lugusid juhtus paar aastat tagasi, kui päris poodiumikohtade kannule jõudis hoidis, mille lapselaps oli oma vanaema sahvrist ise kohale toonud ja seda hiljem omavahelise vestluse käigus tunnistas.
Vanaema olla nii tagasihoidlik, et tema ise ei hakkaks hoidist konkursile saatma, kuigi terve suguvõsa teab, et talle sel alal vastast pole. Nii et kui keegi tunneb häbelikku, ent hea käega hoidistajat, siis minu poolest saatke see toode ise konkursile – ainult valmistaja nimi peaks ikkagi õige olema!
Žüriis on proffe ja asjaarmastajaid, rahvusvahelist kogemust ja põlvest põlve rahvatarkust kandvaid tegijaid, keda ühendab kirg hea toidu vastu. Hindama on lubanud tulla restorani Olde Hansa peakokk ja kokkade olümpia Bocuse d ́Or ́i Eesti koondise treener Emmanuel Wille, meelelahutajad Margit ja Harry Kõrvits, laulja Kati Laev, Lii Kirves Saarte Sahvrist, agronoom Sirge Avingu Agricentrist, kokk Juss Lindmäe, idee algataja Merit Karise Kuressaare ametikoolist, ajakirjanik Veljo Kuivjõgi, ametikooli õpilased ja õpetaja.
Hoidiseid oodatakse kuni 30. novembri kella 17-ni Meie Maa kuulutuste osakonda.
Toomas Leedu, kuursaali peakokk ja hoidistekonkursi žürii esimees Lisaks asukoha muutusele on lootust, et sel aastal võtab noorem põlvkond julguse kokku ja tuleb osalema. Sellel konkursil ei jääda viimaseks, küll aga võidakse võita vägagi ihaldusväärseid auhindu ja saada ideid, kuidas muidu igavana tunduvat toorainet võiks kasutada.Põhjus, miks noori üles ärgitada, on lihtne – analoogsel konkursil Virumaal on viimastel aastatel noorem generatsioon ilma teinud, tuues võistlusele kaasa innovaatilisust põnevate kombinatsioonide ja särtsakamate hoidiste näol. Kuna konkursil on eraldi kategooriad innovaatilisele ja traditsioonilisele hoidisele, ei pea pelgama, et krõmpsuva kurgiga hätta jäädakse – ka klassika püsib au sees ja seda ei võrrelda uuendustega.Üks naljakamaid lugusid juhtus paar aastat tagasi, kui päris poodiumikohtade kannule jõudis hoidis, mille lapselaps oli oma vanaema sahvrist ise kohale toonud ja seda hiljem omavahelise vestluse käigus tunnistas.Vanaema olla nii tagasihoidlik, et tema ise ei hakkaks hoidist konkursile saatma, kuigi terve suguvõsa teab, et talle sel alal vastast pole. Nii et kui keegi tunneb häbelikku, ent hea käega hoidistajat, siis minu poolest saatke see toode ise konkursile – ainult valmistaja nimi peaks ikkagi õige olema!Žüriis on proffe ja asjaarmastajaid, rahvusvahelist kogemust ja põlvest põlve rahvatarkust kandvaid tegijaid, keda ühendab kirg hea toidu vastu. Hindama on lubanud tulla restorani Olde Hansa peakokk ja kokkade olümpia Bocuse d ́Or ́i Eesti koondise treener Emmanuel Wille, meelelahutajad Margit ja Harry Kõrvits, laulja Kati Laev, Lii Kirves Saarte Sahvrist, agronoom Sirge Avingu Agricentrist, kokk Juss Lindmäe, idee algataja Merit Karise Kuressaare ametikoolist, ajakirjanik Veljo Kuivjõgi, ametikooli õpilased ja õpetaja.Hoidiseid oodatakse kuni 30. novembri kella 17-ni Meie Maa kuulutuste osakonda., kuursaali peakokk ja hoidistekonkursi žürii esimees
Veel artikleid samast teemast »


description:
Tallinna Sadam loodab, et parvlaev Leiger jõuab
Rohuküla-Heltermaa liinile 12. detsembril, kirjutab Hiiu Leht. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Hiidlased ootavad Leigerit liinile 12. detsembriks
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 26. november 2016. Tallinna Sadam loodab, et parvlaev Leiger jõuab Rohuküla-Heltermaa liinile 12. detsembril, kirjutab Hiiu Leht.
Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juht Sirle Arro ütles lehele, et nad loodavad 12. detsembril Leigeri liinilejõudmist, kuid päris kindel selles olla ei saa, kuna tõenäoliselt seisab Leiger laupäevani Portugali Portimao sadamas tormivarjus. “Samas on Harilaid ja Kõrgelaid vajadusel liinil ka kauem kui 12. detsembrini,” ütles Arro.
1. detsembrist lahkub Rohuküla-Heltermaa liinilt parvlaev St. Ola, 1.–12. detsembrini sõidavad liinil Harilaid ja Kõrgelaid. Põhilaevaks jääb liinil Regula, ülejäänud laevad aitavad üleveo tagamisega hommikuti, õhtuti ja nädalavahetustel.
Parvlaeva Tõll merekatsetused Poola rannikul toimuvad ööpäevaringselt ning kestavad viis päeva. Selle ajaga viiakse läbi 26 erinevat süsteemide katsetust. Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juht Sirle Arro ütles lehele, et nad loodavad 12. detsembril Leigeri liinilejõudmist, kuid päris kindel selles olla ei saa, kuna tõenäoliselt seisab Leiger laupäevani Portugali Portimao sadamas tormivarjus. “Samas on Harilaid ja Kõrgelaid vajadusel liinil ka kauem kui 12. detsembrini,” ütles Arro.1. detsembrist lahkub Rohuküla-Heltermaa liinilt parvlaev St. Ola, 1.–12. detsembrini sõidavad liinil Harilaid ja Kõrgelaid. Põhilaevaks jääb liinil Regula, ülejäänud laevad aitavad üleveo tagamisega hommikuti, õhtuti ja nädalavahetustel.Parvlaeva Tõll merekatsetused Poola rannikul toimuvad ööpäevaringselt ning kestavad viis päeva. Selle ajaga viiakse läbi 26 erinevat süsteemide katsetust.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kes lähema kahe kuu jooksul Kuressaare linnuse konvendihoone peakorrusele satub, see ei tunne piiskopi eluruumi tõenäoliselt enam ära, sest see on otsast otsani täis polaarjaamade makette, erala kaasa arvatud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Piiskopi eluruumist sai polaarruum

maintext:
Uudised
Piiskopi eluruumist sai polaarruum
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Teisipäev, 29. november 2016. Arhitekt Mari Hunt näituse avamisel, tema kõrval Eesti Polaarklubi president Andres Tarand. Foto: Gunnar Usin Kes lähema kahe kuu jooksul Kuressaare linnuse konvendihoone peakorrusele satub, see ei tunne piiskopi eluruumi tõenäoliselt enam ära, sest see on otsast otsani täis polaarjaamade makette, erala kaasa arvatud.
Kuressaare linnuses on viimasel ajal pidevalt midagi huvitavat teoksil ja “Polaarruumi” näitus on justkui jätk eelmisel aastal Saaremaa Muuseumi 150. sünnipäeva puhul aset leidnud ürituste jadale.
“Polaarruum” on tegelikult väljapanek Eesti kunstiakadeemia (EKA) tudengite töödest, mis kujutavad endast reaalseid ja vähemreaalseid hooneid lühema- või pikemaaegseks elamiseks ja töötamiseks polaartingimustes.
Nende tööde juhendaja on küll noor, kuid Kuressaares endale eelnevalt nime teinud arhitekt Mari Hunt. Nimelt oli just tema üks viiest arhitektist, kes projekteeris linnarahva poolt hästi omaks võetud TTÜ Kuressaare kolledži väikelaevaehituse kompetentsikeskuse katsebasseini ja laboratooriumide hoone kvartalis, mida piiravad Tallinna, Komandandi ja Rootsi tänav.
“Mul on väga hea meel, et saame oma näitusega ka Kuressaare rahvast rõõmustada,” ütles 30-aastane Mari Hunt. “Olen meeldivalt üllatunud, et selline suur hulk inimesi avamisele tuli, aga eks kaasa aitas ka Eesti Polaarklubi, kes näituse temaatiliselt sisse juhatas.”
Lossi kapiitlisaalis toimus reedel tõesti polaarteemaline õhtupoolik, kus sõna said Eesti Polaarklubi president ja vabariigi ekspeaminister Andres Tarand, prantslasest polaaruurija Jean-Loup Rousselot, Antarktikas neli korda talvitunud Vello Park ja klubi eestvedaja Katrin Savomägi. Neid oli kuulama tulnud mitmeid kümneid saarlasi.
“Polaarruumi” puhul on tegemist rändnäitusega ja seda on eelnevalt eksponeeritud Tallinna Lennusadamas ja Kukruse polaarmõisas.
Polaararhitektuuri näituse sündimisse panustasid tudengite kõrval ka arhitektid, sisearhitektid, disainerid ja polaarteadlased.
Näitus on Kuressaare linnuses avatud kuni 29. jaanuarini. Kuressaare linnuses on viimasel ajal pidevalt midagi huvitavat teoksil ja “Polaarruumi” näitus on justkui jätk eelmisel aastal Saaremaa Muuseumi 150. sünnipäeva puhul aset leidnud ürituste jadale.“Polaarruum” on tegelikult väljapanek Eesti kunstiakadeemia (EKA) tudengite töödest, mis kujutavad endast reaalseid ja vähemreaalseid hooneid lühema- või pikemaaegseks elamiseks ja töötamiseks polaartingimustes.Nende tööde juhendaja on küll noor, kuid Kuressaares endale eelnevalt nime teinud arhitekt Mari Hunt. Nimelt oli just tema üks viiest arhitektist, kes projekteeris linnarahva poolt hästi omaks võetud TTÜ Kuressaare kolledži väikelaevaehituse kompetentsikeskuse katsebasseini ja laboratooriumide hoone kvartalis, mida piiravad Tallinna, Komandandi ja Rootsi tänav.“Mul on väga hea meel, et saame oma näitusega ka Kuressaare rahvast rõõmustada,” ütles 30-aastane Mari Hunt. “Olen meeldivalt üllatunud, et selline suur hulk inimesi avamisele tuli, aga eks kaasa aitas ka Eesti Polaarklubi, kes näituse temaatiliselt sisse juhatas.”Lossi kapiitlisaalis toimus reedel tõesti polaarteemaline õhtupoolik, kus sõna said Eesti Polaarklubi president ja vabariigi ekspeaminister Andres Tarand, prantslasest polaaruurija Jean-Loup Rousselot, Antarktikas neli korda talvitunud Vello Park ja klubi eestvedaja Katrin Savomägi. Neid oli kuulama tulnud mitmeid kümneid saarlasi.“Polaarruumi” puhul on tegemist rändnäitusega ja seda on eelnevalt eksponeeritud Tallinna Lennusadamas ja Kukruse polaarmõisas.Polaararhitektuuri näituse sündimisse panustasid tudengite kõrval ka arhitektid, sisearhitektid, disainerid ja polaarteadlased.Näitus on Kuressaare linnuses avatud kuni 29. jaanuarini.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eesti parimale rallipiloodile ehk saarlasele Ott Tänakule omistati Sydneys Austraalia MM-ralli järel toimunud auhinnagalal WRC sarja aasta piloodi tiitel, mis selgitati rahvahääletuse tulemusel. Lisaks osutus ta ka “maagilise hetke” trofee laureaadiks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tänak on WRC aasta piloot!

maintext:
Sport
Tänak on WRC aasta piloot!
Teisipäev, 22. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Teisipäev, 22. november 2016. MAAGILINE HETK: nüüdseks neljakordne maailmameister Sebastien Ogier on Ott Tänaku pärast tänavust Poola rallit õlale tõstnud, et näidata, kes oli seal tegelikult kõige kiirem mees. FOTO: Jaanus Ree/Red Bull Content Pool Eesti parimale rallipiloodile ehk saarlasele Ott Tänakule omistati Sydneys Austraalia MM-ralli järel toimunud auhinnagalal WRC sarja aasta piloodi tiitel, mis selgitati rahvahääletuse tulemusel. Lisaks osutus ta ka “maagilise hetke” trofee laureaadiks.
Saaremaa rallimees Ott Tänak on maailma ralliradadel juba mitmeid aastaid toonud meie väikesele maale au ja kuulsust. Ta on nüüdseks kokku neljal korral MM-ralli poodiumile tõusnud. Tänavu jagus maakera kuklapoolel talle tunnustust veelgi.
Kõigepealt valiti Sydneys Austraalia MM-ralli järel aset leidnud auhinnagalal Michelin Magic Moment (maagiline hetk –toim) trofee laureaat. Selleks osutus samuti just meie Tänak. Otsustavaks sai Poola rallil saavutatud emotsionaalne teine koht, kus Tänak finiši järel pisaraisse vajus. Nagu mootorispordis ikka, ei sõltu kõik ainult piloodist ja kaardilugejast. Mängu sekkuvad tihtilugu ka tehnilised probleemid.
Nii oli ka sel aastal Poolas. Tänak juhtis enne eelviimast katset Andreas Mikkelseni ees 18,6 sekundiga, kuid saatuslik rehvipurunemine röövis saarlaselt juba käeulatuses olnud rallivõidu. Lõpuks kaotas Tänak norralasele 26,2 sekundiga.
Hiljem kandis valitsev maailmameister Sebastien Ogier pettunud Tänakut viimase katse lõpus kätel ning andis sellega mõista, kes tegelikult tol nädalavahetusel Poolas kõige kiirem mees oli.
Poodiumi teisel astmel seisis eestlane ka eelviimasel etapil Walesis. Varem on Tänak olnud kahel korral ka kolmas – 2012. aastal Sardiinia saarel sõidetud Itaalia rallil ja mullu jällegi Poolas. Tänavuse hooaja lõpetas Tänak kokkuvõttes kaheksandana, korrates nii oma 2012. aasta saavutust.
Võiks ju küsida, miks pidi maailmameister Ogier neist auhindadest suu puhtaks pühkima. “Maailmameistris polnud juba pärast esimest rallit kahtlust, sest Sebastien Ogier ja Volkswagen ehk parim mees parimas autos oli võitmatu kombinatsioon. Ott Tänak jäi elu parima rallihooajaga rahule, sest areng oli muljetavaldav, eriti arvestades rehve,” arvab Eesti Päevalehe ajakirjanik Jaan Martinson.
Dick Cormack: eesmärgid said ületatud
DMACK direktori Dick Cormacki (pildil) sõnul võib ta hooajaga väga rahule jääda, kuna aasta alguses seatud eesmärgid said isegi ületatud, kirjutab Delfi Sport.
“Lõpetasime eduka ja tähtsa WRC hooaja tugeva esitusega Austraalias. Aasta alguses sihtisime ühte poodiumikohta, kuid oleme võitluses meie kange konkurendi Micheliniga saavutanud palju enamat,” sõnas Cormack.
“Kõigil 13 etapil meie enda meeskonnaga osalemine ning tipus võistlemine on olnud vägev kogemus ning on pakkunud meile palju tehnilist kogemust, mida järgmisel aastal arengu hüvanguks ära kasutada. Tänan Otti, Raigot, kogu DMACK-i ja M-Spordi tiimi.” Saaremaa rallimees Ott Tänak on maailma ralliradadel juba mitmeid aastaid toonud meie väikesele maale au ja kuulsust. Ta on nüüdseks kokku neljal korral MM-ralli poodiumile tõusnud. Tänavu jagus maakera kuklapoolel talle tunnustust veelgi.Kõigepealt valiti Sydneys Austraalia MM-ralli järel aset leidnud auhinnagalal Michelin Magic Moment (maagiline hetk –toim) trofee laureaat. Selleks osutus samuti just meie Tänak. Otsustavaks sai Poola rallil saavutatud emotsionaalne teine koht, kus Tänak finiši järel pisaraisse vajus. Nagu mootorispordis ikka, ei sõltu kõik ainult piloodist ja kaardilugejast. Mängu sekkuvad tihtilugu ka tehnilised probleemid.Nii oli ka sel aastal Poolas. Tänak juhtis enne eelviimast katset Andreas Mikkelseni ees 18,6 sekundiga, kuid saatuslik rehvipurunemine röövis saarlaselt juba käeulatuses olnud rallivõidu. Lõpuks kaotas Tänak norralasele 26,2 sekundiga.Hiljem kandis valitsev maailmameister Sebastien Ogier pettunud Tänakut viimase katse lõpus kätel ning andis sellega mõista, kes tegelikult tol nädalavahetusel Poolas kõige kiirem mees oli.Poodiumi teisel astmel seisis eestlane ka eelviimasel etapil Walesis. Varem on Tänak olnud kahel korral ka kolmas – 2012. aastal Sardiinia saarel sõidetud Itaalia rallil ja mullu jällegi Poolas. Tänavuse hooaja lõpetas Tänak kokkuvõttes kaheksandana, korrates nii oma 2012. aasta saavutust.Võiks ju küsida, miks pidi maailmameister Ogier neist auhindadest suu puhtaks pühkima. “Maailmameistris polnud juba pärast esimest rallit kahtlust, sest Sebastien Ogier ja Volkswagen ehk parim mees parimas autos oli võitmatu kombinatsioon. Ott Tänak jäi elu parima rallihooajaga rahule, sest areng oli muljetavaldav, eriti arvestades rehve,” arvab Eesti Päevalehe ajakirjanik Jaan Martinson.DMACK direktori Dick Cormacki (pildil) sõnul võib ta hooajaga väga rahule jääda, kuna aasta alguses seatud eesmärgid said isegi ületatud, kirjutab Delfi Sport.“Lõpetasime eduka ja tähtsa WRC hooaja tugeva esitusega Austraalias. Aasta alguses sihtisime ühte poodiumikohta, kuid oleme võitluses meie kange konkurendi Micheliniga saavutanud palju enamat,” sõnas Cormack.“Kõigil 13 etapil meie enda meeskonnaga osalemine ning tipus võistlemine on olnud vägev kogemus ning on pakkunud meile palju tehnilist kogemust, mida järgmisel aastal arengu hüvanguks ära kasutada. Tänan Otti, Raigot, kogu DMACK-i ja M-Spordi tiimi.”
Veel artikleid samast teemast »


description: Maksuteema on viimase aja koalitsioonikõneluste valguses muutunud väga aktuaalseks. Soovitusi ja ettepanekuid tuleb uksest ja aknast. Peamine küsimus on, kas maksusüsteem on pelgalt raha ümberjagamine või midagi muud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Käitumist kujundav maksusüsteem

maintext:
Arvamus
Käitumist kujundav maksusüsteem
Kolmapäev, 23. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Maksuteema on viimase aja koalitsioonikõneluste valguses muutunud väga aktuaalseks. Soovitusi ja ettepanekuid tuleb uksest ja aknast. Peamine küsimus on, kas maksusüsteem on pelgalt raha ümberjagamine või midagi muud.
Hiljuti avalikustatud majandusarengu töögrupi (nn Erkki Raasukese töögrupp) raport sõnastab, et nende ettepanekud keskenduvad oskustööjõu kasvava puudujäägi korvamisele, ärikeskkonna parandamisele ning inimvara ja tootlikkuse kasvule. “Peame sellega silmas meie majanduse teadmusmahukuse, ettevõtlikkuse ning koostöö- ja juhtimisoskuse kasvu, samuti meie võimet plaanitud ja otsustatud tegevused ka ellu viia,” ütleb Raasuke töögrupi raporti eessõnas.
Kuna tegu on siiski majanduskasvu raportiga, siis see ei puuduta eriti inimeste üldist toimetulekut, mida poliitilise planeerimise juures tuleb loomulikult arvesse võtta.
Ettevõtted A ja B
Mis siis on meie maksusüsteemi probleemid suures plaanis? Vaatame seda esmalt kahe võimaliku ettevõtte tegevuse vaatevinklist. Aga hoiatan kohe, et see ei ole mingi maksuspetsiifiline süvaanalüüs, vaid arutelu üldiste trendide üle.
Ettevõte A on suunatud teadmusmahukale nutikale spetsialiseerumisele.
Igasuguse toote elutsükkel algab ideest. Ideed tekivad teadupoolest inimajus. Tänapäeval aitab palju kaasa ka IT, aga toote ideed sealt siiski puhtalt veel välja ei tule.
Mis kulu sellega kaasneb? Väikeettevõte või alustav ettevõtja ise omavadki tavaliselt seda eelist, et kui idee tuleb ettevõtjalt endalt, siis tal otseselt kulu puudub. Suuremas ettevõttes osaleb idee kujundamisel suurem grupp inimesi ja see on juba tööjõukulu, mis meil on kõrgelt maksustatud: 33+4,4+20=57,4%.
Tõsi, tulumaksu ning osa töötuskindlustusest ja kogumispensionist maksavad tööandjad, aga see on ikkagi palga komponent.
Edasi tuleb tootearendus – samuti valdavalt inseneride inimtööjõud. Sageli tuleb spetsialiste välismaalt sisse tuua. Taas on suur osa tööjõukuludel. Ja need ei ole madalapalgalised töökohad.
Siis on vaja tootmiseks sisse osta kaasaegset tehnoloogiat, millega hakkab tööle taas haritud ja keskmisest kallim tööjõud.
Ettevõte B keskendub lihtsale tootmisele.
See tähendab tavaliselt vähem tootearendust. Seadmed on lihtsamad ja tööle võetakse miinimumpalgaga töötajad. Tööjõu pealt makstakse vähem makse.
Teadmusmahukas ettevõte kulutab seega suure osa oma esialgsest investeeringust kallilt maksustatud tööjõule. Ettevõte B saab selle arvelt teha suuremaid investeeringuid.
Muidugi ei ole kõik mustvalge. Näiteks pea käsitöö peaks olema odav. Isikuteenindus, rahvuslik käsitöö ja kõik muu selline, kus on sees ka inimese hinge ja südant, peab olema aga sellise hinnaga, et tootja end ka hästi tunneb ja normaalset palka teenib.
Tark ja loll maksusüsteem
Maksusüsteem, mis soodustab investeeringuid tööjõusse, täiendõppesse ja inimvarasse, on tark maksusüsteem. Loll maksusüsteem soodustab vaid vara kasvatamist.
Raport rõhutab seda probleemi ja soovitab, et tuleb astuda samme tööjõusisendi maksukoormuse alandamisel kiirendatud tempos, vajaduse korral suurendada selleks omandimaksusid.
“Näiteks omandimaksude osakaalu tõstmine SKP suhtes 1 protsendipunkti võrra jätab Eesti rahvusvahelises võrdluses endiselt madalate varamaksudega riikide hulka, kuid see võimaldaks alandada sotsiaalmaksumäära pisut vähem kui 3 protsendipunkti võrra,” kõlab raportis.
Tööjõumaksudest oleks mõistlik järgmisena oluliselt vähendada just sotsiaalmaksu osakaalu.
Riik peab keskpikas perspektiivis midagi sellega ette võtma. Abi oleks juba ka sotsiaalmaksu lae kehtestamisest. Veel parem oleks selle märgatav vähendamine, kas või regresseeruva süsteemiga. Esialgu on konkreetsemalt juttu olnud regionaalsetest erisustest, mis on muidugi ka hea märk.
Sotsiaalmaksust ülevalpeetavat tervishoiusüsteemi tuleb aga suunata oluliselt rohkem raha. Me ei saa riiki veelgi õhemaks hööveldada. Seega, kui kusagile anname, siis kusagilt tuleb ka võtta.
Enne kui sotsiaalmaksu vähendada, on vaja luua maksusüsteem, mis kogub puuduva raha kokku mujalt. Ennekõike siis kapitali ja vara pealt: kinnisvara, sõidukid, maksustamata ettevõtlustulu ja välismaised väärtpaberid, pankadest maksuvabalt välismaale voolav raha. Miks mitte ka maksuvabade kapitalisiirete maksustamine, näiteks laenud ja maksed emaühingule (ja teistele sama kontserni ühingutele, eriti mitteresidentidele), mida saaks maksustada kindlate reeglite alusel. Juttu on olnud ka pangalõivust.
Elu reguleerib ise
Õiglane maksusüsteem ei ole pelgalt vara ümberjagamine, vaid ettevõtete ja inimeste käitumise suunamine maksusüsteemi kaudu.
Tulumaksuvaba miinimumi ja alampalga tõstmine vähendavad ebavõrdsust. Aga veelgi rohkem mõjutab alampalga tõus ettevõtlust. Sellele juhtis läinud kuul toimunud SDE majandusseminaril tähelepanu ka inseneriharidusega endine Eesti Panga nõukogu esimees Jaan Männik.
Nimelt – alampalga tõus suunab osa töötajaid ümber tulusamale tööle. Töökäsi on meil niigi vähe ja pole mõtet raisata neid seal, kus väärtus väike. Elu reguleerib siis seda edasi juba ise.
On tulnud soovitus puudujääke katta käibemaksu tõusuga. Üldine käibemaksu tõus on vale valik. Sellega kaotavad kõige rohkem need inimesed, kes peavad kogu oma sissetuleku ära tarbima. Seega väikesepalgalised ja pensionärid. Nii me ühe käega anname ja teise käega võtame.
Näiteid käitumist kujundavast maksusüsteemist võib tuua veel mitmeid. Nn limonaadimaks on selgelt maks, mis ei ole loodud riigieelarve täitmiseks, vaid inimeste käitumise kujundamiseks.
Arvelaua ega -masinaga ei arvuta ju keegi
Eesti rahvas ei ole nii rumal ja tehnoloogia nii kiviaegne, et kõik peaks olema ülilihtne. Nagu üks maksuspetsialist ütles: “Lihtne maksusüsteem on nagu puulõhkumiskirves – töö saab tehtud ja naha saab soojaks, aga peenemat puutööd sellega ei tee.”
Arvuti, internet ja andmebaasid võimaldavad ka Exceli tabeli taga näha inimest.
Näiteks automaksu puhul saab ka registripõhiselt soodustada paindlikke ja säästvaid lahendusi, kus mootori mahu tõus suurendab maksuosa. Siin võiks kaaluda ka maksuvabastusi, näiteks paljulapselistele peredele ja talunikele. Kui pere ikka väikeautosse ei mahu, siis ju ei mahu.
Jah, maksusüsteem peab olema arusaadav, aga tehnilise arvutuse ja andmete kogumise teeb meie eest ära masin.
Arusaadavalt ei ole suured maksumuudatused tehtavad ühe korraga. Järgmiste sammude ootus jääb õhku. Autor: Jaanis Prii, SDE Saaremaa piirkonna esimees Kolmapäev, 23. november 2016.Hiljuti avalikustatud majandusarengu töögrupi (nn Erkki Raasukese töögrupp) raport sõnastab, et nende ettepanekud keskenduvad oskustööjõu kasvava puudujäägi korvamisele, ärikeskkonna parandamisele ning inimvara ja tootlikkuse kasvule. “Peame sellega silmas meie majanduse teadmusmahukuse, ettevõtlikkuse ning koostöö- ja juhtimisoskuse kasvu, samuti meie võimet plaanitud ja otsustatud tegevused ka ellu viia,” ütleb Raasuke töögrupi raporti eessõnas.Kuna tegu on siiski majanduskasvu raportiga, siis see ei puuduta eriti inimeste üldist toimetulekut, mida poliitilise planeerimise juures tuleb loomulikult arvesse võtta.Mis siis on meie maksusüsteemi probleemid suures plaanis? Vaatame seda esmalt kahe võimaliku ettevõtte tegevuse vaatevinklist. Aga hoiatan kohe, et see ei ole mingi maksuspetsiifiline süvaanalüüs, vaid arutelu üldiste trendide üle.Igasuguse toote elutsükkel algab ideest. Ideed tekivad teadupoolest inimajus. Tänapäeval aitab palju kaasa ka IT, aga toote ideed sealt siiski puhtalt veel välja ei tule.Mis kulu sellega kaasneb? Väikeettevõte või alustav ettevõtja ise omavadki tavaliselt seda eelist, et kui idee tuleb ettevõtjalt endalt, siis tal otseselt kulu puudub. Suuremas ettevõttes osaleb idee kujundamisel suurem grupp inimesi ja see on juba tööjõukulu, mis meil on kõrgelt maksustatud: 33+4,4+20=57,4%.Tõsi, tulumaksu ning osa töötuskindlustusest ja kogumispensionist maksavad tööandjad, aga see on ikkagi palga komponent.Edasi tuleb tootearendus – samuti valdavalt inseneride inimtööjõud. Sageli tuleb spetsialiste välismaalt sisse tuua. Taas on suur osa tööjõukuludel. Ja need ei ole madalapalgalised töökohad.Siis on vaja tootmiseks sisse osta kaasaegset tehnoloogiat, millega hakkab tööle taas haritud ja keskmisest kallim tööjõud.See tähendab tavaliselt vähem tootearendust. Seadmed on lihtsamad ja tööle võetakse miinimumpalgaga töötajad. Tööjõu pealt makstakse vähem makse.Teadmusmahukas ettevõte kulutab seega suure osa oma esialgsest investeeringust kallilt maksustatud tööjõule. Ettevõte B saab selle arvelt teha suuremaid investeeringuid.Muidugi ei ole kõik mustvalge. Näiteks pea käsitöö peaks olema odav. Isikuteenindus, rahvuslik käsitöö ja kõik muu selline, kus on sees ka inimese hinge ja südant, peab olema aga sellise hinnaga, et tootja end ka hästi tunneb ja normaalset palka teenib.Maksusüsteem, mis soodustab investeeringuid tööjõusse, täiendõppesse ja inimvarasse, on tark maksusüsteem. Loll maksusüsteem soodustab vaid vara kasvatamist.Raport rõhutab seda probleemi ja soovitab, et tuleb astuda samme tööjõusisendi maksukoormuse alandamisel kiirendatud tempos, vajaduse korral suurendada selleks omandimaksusid.“Näiteks omandimaksude osakaalu tõstmine SKP suhtes 1 protsendipunkti võrra jätab Eesti rahvusvahelises võrdluses endiselt madalate varamaksudega riikide hulka, kuid see võimaldaks alandada sotsiaalmaksumäära pisut vähem kui 3 protsendipunkti võrra,” kõlab raportis.Tööjõumaksudest oleks mõistlik järgmisena oluliselt vähendada just sotsiaalmaksu osakaalu.Riik peab keskpikas perspektiivis midagi sellega ette võtma. Abi oleks juba ka sotsiaalmaksu lae kehtestamisest. Veel parem oleks selle märgatav vähendamine, kas või regresseeruva süsteemiga. Esialgu on konkreetsemalt juttu olnud regionaalsetest erisustest, mis on muidugi ka hea märk.Sotsiaalmaksust ülevalpeetavat tervishoiusüsteemi tuleb aga suunata oluliselt rohkem raha. Me ei saa riiki veelgi õhemaks hööveldada. Seega, kui kusagile anname, siis kusagilt tuleb ka võtta.Enne kui sotsiaalmaksu vähendada, on vaja luua maksusüsteem, mis kogub puuduva raha kokku mujalt. Ennekõike siis kapitali ja vara pealt: kinnisvara, sõidukid, maksustamata ettevõtlustulu ja välismaised väärtpaberid, pankadest maksuvabalt välismaale voolav raha. Miks mitte ka maksuvabade kapitalisiirete maksustamine, näiteks laenud ja maksed emaühingule (ja teistele sama kontserni ühingutele, eriti mitteresidentidele), mida saaks maksustada kindlate reeglite alusel. Juttu on olnud ka pangalõivust.Õiglane maksusüsteem ei ole pelgalt vara ümberjagamine, vaid ettevõtete ja inimeste käitumise suunamine maksusüsteemi kaudu.Tulumaksuvaba miinimumi ja alampalga tõstmine vähendavad ebavõrdsust. Aga veelgi rohkem mõjutab alampalga tõus ettevõtlust. Sellele juhtis läinud kuul toimunud SDE majandusseminaril tähelepanu ka inseneriharidusega endine Eesti Panga nõukogu esimees Jaan Männik.Nimelt – alampalga tõus suunab osa töötajaid ümber tulusamale tööle. Töökäsi on meil niigi vähe ja pole mõtet raisata neid seal, kus väärtus väike. Elu reguleerib siis seda edasi juba ise.On tulnud soovitus puudujääke katta käibemaksu tõusuga. Üldine käibemaksu tõus on vale valik. Sellega kaotavad kõige rohkem need inimesed, kes peavad kogu oma sissetuleku ära tarbima. Seega väikesepalgalised ja pensionärid. Nii me ühe käega anname ja teise käega võtame.Näiteid käitumist kujundavast maksusüsteemist võib tuua veel mitmeid. Nn limonaadimaks on selgelt maks, mis ei ole loodud riigieelarve täitmiseks, vaid inimeste käitumise kujundamiseks.Eesti rahvas ei ole nii rumal ja tehnoloogia nii kiviaegne, et kõik peaks olema ülilihtne. Nagu üks maksuspetsialist ütles: “Lihtne maksusüsteem on nagu puulõhkumiskirves – töö saab tehtud ja naha saab soojaks, aga peenemat puutööd sellega ei tee.”Arvuti, internet ja andmebaasid võimaldavad ka Exceli tabeli taga näha inimest.Näiteks automaksu puhul saab ka registripõhiselt soodustada paindlikke ja säästvaid lahendusi, kus mootori mahu tõus suurendab maksuosa. Siin võiks kaaluda ka maksuvabastusi, näiteks paljulapselistele peredele ja talunikele. Kui pere ikka väikeautosse ei mahu, siis ju ei mahu.Jah, maksusüsteem peab olema arusaadav, aga tehnilise arvutuse ja andmete kogumise teeb meie eest ära masin.Arusaadavalt ei ole suured maksumuudatused tehtavad ühe korraga. Järgmiste sammude ootus jääb õhku.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kohus mõistis reedel tingimisi vangistuse mehele, kes kümmekond päeva enne politseinike eest ära sõitmist jäi korravalvuritele auto purjuspäi juhtimisega vahele. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Politsei eest pagenud autojuht teist korda kohtu ees
Esmaspäev, 07. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Esmaspäev, 07. november 2016. Kristjan Kulli teekond politseinike eest ära sõites lõppes kraavis. FOTO: politsei Kohus mõistis reedel tingimisi vangistuse mehele, kes kümmekond päeva enne politseinike eest ära sõitmist jäi korravalvuritele auto purjuspäi juhtimisega vahele.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Päästeamet saab järgmise aasta jooksul Poola tehasest 83 uut töösõidukit, millest neli peaksid praeguste plaanide järgi jõudma Saaremaale. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Maakonda neli uut päästeautot

maintext:
Uudised
Maakonda neli uut päästeautot
Kolmapäev, 02. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 02. november 2016. Saaremaa päästepiirkonna juhataja Margus Lindmäe. Päästeamet saab järgmise aasta jooksul Poola tehasest 83 uut töösõidukit, millest neli peaksid praeguste plaanide järgi jõudma Saaremaale.
Uue paakauto saavad kõik Saaremaa riiklikud komandod – Kuressaare, Orissaare ja Kihelkonna. “Ainus uus põhiauto peaks tulema Kuressaarde. Multilift-konteinerautot ei ole Saaremaale tulemas. Osa Eesti komandosid ei saa tavalist paakautot, vaid saavad multiliftiga auto, millel on paak peal,” ütles Saaremaa päästepiirkonna juhataja Margus Lindmäe.
Projekti raames hangitakse päästeametile kokku 83 uut sõidukit – 46 põhiautot, 26 paakautot, 8 multilift-konteinerautot ja 3 erivarustusega maastikusõidukit. Lisaks saab amet 14 kustutusvee paakkonteinerit multiliftautodel kasutamiseks.
Multiliftautod on päästeametile juba üle antud ja komandodesse laiali jagatud.
Põhiautod on esmareageeriv ressurss metsa- ja maastikutulekahjudel. Sellega transporditakse meeskonda, päästevarustust ja -seadmeid ning kustutusainet.
Paakautod on vajalikud metsa- ja maastikutulekahjudel kustutusvee vedamiseks ja pumpamiseks. Konteinerautode peamiseks funktsiooniks on lisaressursi, nagu vesi paakkonteineris, päästevarustus, kustutusaine ja tehnika, transportimine.
Päästeameti uute põhi- ja paakautode prototüübid olid suvest saati Eestis testimisel. Pärast testimisi ja tagasisidet saadeti need septembri lõpus Poola tehasesse paranduste tegemiseks tagasi. Testimine oli vajalik selleks, et vältida olukorda, kus masinate töökindlus selguks alles päris töö käigus.
Uued päästeautod hangitakse Euroopa Liidu vahenditest kaasrahastatava meetme “Valmisoleku suurendamine keskkonnahädaolukordadele reageerimiseks” abil. Uue paakauto saavad kõik Saaremaa riiklikud komandod – Kuressaare, Orissaare ja Kihelkonna. “Ainus uus põhiauto peaks tulema Kuressaarde. Multilift-konteinerautot ei ole Saaremaale tulemas. Osa Eesti komandosid ei saa tavalist paakautot, vaid saavad multiliftiga auto, millel on paak peal,” ütles Saaremaa päästepiirkonna juhataja Margus Lindmäe.Projekti raames hangitakse päästeametile kokku 83 uut sõidukit – 46 põhiautot, 26 paakautot, 8 multilift-konteinerautot ja 3 erivarustusega maastikusõidukit. Lisaks saab amet 14 kustutusvee paakkonteinerit multiliftautodel kasutamiseks.Multiliftautod on päästeametile juba üle antud ja komandodesse laiali jagatud.Põhiautod on esmareageeriv ressurss metsa- ja maastikutulekahjudel. Sellega transporditakse meeskonda, päästevarustust ja -seadmeid ning kustutusainet.Paakautod on vajalikud metsa- ja maastikutulekahjudel kustutusvee vedamiseks ja pumpamiseks. Konteinerautode peamiseks funktsiooniks on lisaressursi, nagu vesi paakkonteineris, päästevarustus, kustutusaine ja tehnika, transportimine.Päästeameti uute põhi- ja paakautode prototüübid olid suvest saati Eestis testimisel. Pärast testimisi ja tagasisidet saadeti need septembri lõpus Poola tehasesse paranduste tegemiseks tagasi. Testimine oli vajalik selleks, et vältida olukorda, kus masinate töökindlus selguks alles päris töö käigus.Uued päästeautod hangitakse Euroopa Liidu vahenditest kaasrahastatava meetme “Valmisoleku suurendamine keskkonnahädaolukordadele reageerimiseks” abil.
Veel artikleid samast teemast »


description: Soomes Turu linnas toimus 28.–30. oktoobrini Osaava Nainen ehk Teadliku Naise mess, kus Eestit käis esindamas peale Grand Rose SPA veel kümme Eesti spaaliidu hotelli. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Grand Rose SPA osales Teadliku Naise messil
Kolmapäev, 02. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 02. november 2016. Mario Sau. FOTO: Valmar Voolaid Soomes Turu linnas toimus 28.–30. oktoobrini Osaava Nainen ehk Teadliku Naise mess, kus Eestit käis esindamas peale Grand Rose SPA veel kümme Eesti spaaliidu hotelli.
Grand Rose SPA hotelli müügijuht Mario Sau kinnitas, et jäi Soome lõpptarbijale suunatud teemamessiga rahule.
“Tutvustasime piirkonda ja hotelle nagu turismimessil, kuid olemuselt oli see siiski pigem heaolu, trende ja naisi puudutav mess,” seletas ta.
Kuigi liidu liige on ka Saaremaa Spaahotellid, oli Sau sõnul sel korral maakonnast esindatud vaid nende hotell.
Pärast messil käike on Sau mäletamist mööda tavaliselt päringute tegemine aktiviseerunud, kuid mõju on siiski väiksem kui suurtel turismimessidel.
Mitmekülgne mess kogub aktiivsete naiste elustiili ja vaba ajaga seonduvad ideed, teenused ja uuendused, mida esindas kokku umbes 300 firmat. Ei puudunud ka tööturu, hariduse ja naiste tööheaolu teemad.
Kuulata sai erinevaid loenguid, osaleda käsitöö ja kunsti töötubades, teha sisseoste, tutvuda teenusepakkujatega ja saada kasulikke nõuandeid. Grand Rose SPA hotelli müügijuht Mario Sau kinnitas, et jäi Soome lõpptarbijale suunatud teemamessiga rahule.“Tutvustasime piirkonda ja hotelle nagu turismimessil, kuid olemuselt oli see siiski pigem heaolu, trende ja naisi puudutav mess,” seletas ta.Kuigi liidu liige on ka Saaremaa Spaahotellid, oli Sau sõnul sel korral maakonnast esindatud vaid nende hotell.Pärast messil käike on Sau mäletamist mööda tavaliselt päringute tegemine aktiviseerunud, kuid mõju on siiski väiksem kui suurtel turismimessidel.Mitmekülgne mess kogub aktiivsete naiste elustiili ja vaba ajaga seonduvad ideed, teenused ja uuendused, mida esindas kokku umbes 300 firmat. Ei puudunud ka tööturu, hariduse ja naiste tööheaolu teemad.Kuulata sai erinevaid loenguid, osaleda käsitöö ja kunsti töötubades, teha sisseoste, tutvuda teenusepakkujatega ja saada kasulikke nõuandeid.
Veel artikleid samast teemast »


description: Täna kl 19 toimub Orissaare kultuurimajas maakondlik saskuturniir, mis toob kokku ligi sada mängijat. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saskuturniirile tuleb ligi 100 mängijat

maintext:
NÄDALALÕPP
Saskuturniirile tuleb ligi 100 mängijat
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Täna kl 19 toimub Orissaare kultuurimajas maakondlik saskuturniir, mis toob kokku ligi sada mängijat.
“Igas kuus on üks etapp erinevas vallas,”
selgitas ettevõtmise eestvedaja Gunnar Vaho (pildil) spordiklubist Saare Mäng. Keskmiselt osaleb igal etapil 80 mängijat ning selgitatakse etapivõitja. Üldarvestus, millega selguvad kõige edukamad saskumängijad, saab teoks detsembrikuus pärast viimast võistlust. Igalt etapilt saadud punktid liidetakse ja nii selguvadki üldvõitjad.
Tavapäraselt on saskut mängimas rohkem mehi kui naisi. “Naisi on, kui arvestada üldarvu, nii-öelda üks neljandik,”sõnas Vaho, kelle sõnul on Saare maakonnas saskut mängitud üle kümne aasta. Algatus ühiseks saskumänguks tuli Laimjala jahimeestelt ning seejärel võttis spordiklubi Saare Mäng selle korraldamise sujuvalt üle.
Vaho sõnul ei ole keelatud ka pealtvaatajad. “Vahel mõned käivad, aga kaua sa ikka vaatad,”muigas ta, viidates, et mäng kujuneb tavaliselt üsna pikaks. Alustatakse kl 19 ning vahel lõpeb etapp alles kl 23–24 vahel. “Aga kel soovi, on muidugi oodatud meiega liituma.“
Küsimuse peale, miks saskut mängida, arvas Vaho, et ilmselt on sasku populaarsus tingitud sellest, et seda on palju kodudes mängitud. “Vanasti mängiti ju pea igas peres seda,”muigas ta.
Eelmisel nädalal pistsid Saare Mängu saskumängijad rinda Võrtsjärve ääres, kus kohapeal valiti paarilised. Võitjapaariks tuli meie oma Salme mees Aare Mölder ja koos temaga üks mandrimees, kolmandaks jäi Ilona Järvis koos mandri kaaslasega ja neljanda koha pälvis Gunnar Vaho koos oma paarilisega. “Nii et meil läks igati hästi,”kinnitas Vaho. Autor: Ivika Laanet Reede, 04. november 2016.“Igas kuus on üks etapp erinevas vallas,”selgitas ettevõtmise eestvedaja Gunnar Vaho (pildil) spordiklubist Saare Mäng. Keskmiselt osaleb igal etapil 80 mängijat ning selgitatakse etapivõitja. Üldarvestus, millega selguvad kõige edukamad saskumängijad, saab teoks detsembrikuus pärast viimast võistlust. Igalt etapilt saadud punktid liidetakse ja nii selguvadki üldvõitjad.Tavapäraselt on saskut mängimas rohkem mehi kui naisi. “Naisi on, kui arvestada üldarvu, nii-öelda üks neljandik,”sõnas Vaho, kelle sõnul on Saare maakonnas saskut mängitud üle kümne aasta. Algatus ühiseks saskumänguks tuli Laimjala jahimeestelt ning seejärel võttis spordiklubi Saare Mäng selle korraldamise sujuvalt üle.Vaho sõnul ei ole keelatud ka pealtvaatajad. “Vahel mõned käivad, aga kaua sa ikka vaatad,”muigas ta, viidates, et mäng kujuneb tavaliselt üsna pikaks. Alustatakse kl 19 ning vahel lõpeb etapp alles kl 23–24 vahel. “Aga kel soovi, on muidugi oodatud meiega liituma.“Küsimuse peale, miks saskut mängida, arvas Vaho, et ilmselt on sasku populaarsus tingitud sellest, et seda on palju kodudes mängitud. “Vanasti mängiti ju pea igas peres seda,”muigas ta.Eelmisel nädalal pistsid Saare Mängu saskumängijad rinda Võrtsjärve ääres, kus kohapeal valiti paarilised. Võitjapaariks tuli meie oma Salme mees Aare Mölder ja koos temaga üks mandrimees, kolmandaks jäi Ilona Järvis koos mandri kaaslasega ja neljanda koha pälvis Gunnar Vaho koos oma paarilisega. “Nii et meil läks igati hästi,”kinnitas Vaho.
Veel artikleid samast teemast »