maintext:
Salasigarettide veoks pandi tööle reisifirma
12. november 2016
Hiljuti jõustus Viru maakohtus ja Harju maakohtus mitu kohtuotsust, millega mõisteti kokkuleppemenetluses süüdi Kohtla-Järvel ja Tallinnas tegutsenud jõuk, kes Valgevenesse tehtavate turismireiside kattevarjus korraldas salakaubavedu Eestisse.
2012. aasta 25. septembri öösel sõitis Eesti numbrimärgiga reisibuss Volvo Berkhof Valgevenest Eesti suunas. Enamik bussis olnud 19 reisijast magas, puhates seljataha jäänud turismireisist Minskisse. Pärast Leedu-Läti piiri ületamist pidasid aga Läti tolliametnikud Grenctale-nimelises kohas bussi kinni. Kui lätlased küsisid bussis viibijatelt, kas bussis on narkootikume või tubakatooteid, said nad eitava vastuse.
Koerad leidsid suitsud
Põgus pakiruumide läbivaatus ei näidanud midagi kahtlast. Siis tõid lätlased välja oma teenistuskoerad, kes andsid märku kahtlasest kraamist bussis. Kui tolliametnikud asusid eemaldama bussi sisevoodri paneele, tulid sealt päevavalgele tuhanded pakid Valgevene maksumärkidega sigarette. Reisijad ei teadnud asjast midagi ja loomulikult kehitasid ka mõlemad bussijuhid õlgu, kui Läti tolliinspektorid sigarettide kohta küsisid ja bussijuhte üle kuulasid. Buss kuulus Kohtla-Järvel registreeritud firmale Golden Travel.
Ent see ei olnud ainus selle firmaga seotud buss, mis tol ööl Valgevenest Eesti poole vuras. Oli veel üks Scania Berkhof, millel, nagu hiljem selgus, oli ära vahetatud ka registreerimisnumber. Seegi buss oli lisaks reisijatele ilmselt salasuitsu täis pikitud, kuid info esimese bussi kinnipidamisest levis kiiresti bussis viibinud jõugu esindajani ja buss Läti piirest sel varahommikul ei väljunud. Sõitis hoopis Riiga, kus pani reisijad maha (need korjas peale kolmas, reisijatele Kohtla-Järvelt järele saadetud buss), ning jäigi kusagile Lätti.
See, et salasuitsu täis reisibuss Läti tolliametnikele vahele jäi, polnud sugugi juhus. Eesti maksu- ja tolliamet oli umbes kuu aega varem alustanud kriminaalmenetlust, sest oli saanud infot, et Kohtla-Järvel tegutseb üsna suur kuritegelik rühmitus, kes turismireiside kattevarjus tegeleb salasuitsude veoga Valgevenest Ida-Virumaale. Grupp oli seega juba mõnda aega eri riikide ametivõimude jälgimise all olnud. Jõugul olid ka Tallinnas oma kuriteokaaslased, kellel olid seal vahelaod ning kes realiseerisid salakaupa pealinnas.
Selle viimase grupi ninamees oli Dmitri Azarov (43), kellele kuulus ka buss, mis Lätis kaduma läks. Kohtla-Järve mehed soetasid selle ühiselt ja kooskõlastatult Azaroviga salakauba vedamiseks.
Soodsad hinnad
Kohtla-Järve poolt koordineerisid kogu jõugu tegevust Vladimir Žirnov (48) ja Sergei Zõkov (50). 2012. aastal asutasid nad turismifirma nimega Golden Travel ning firmajuhtideks said Nitroferdi tehases valvuriametit pidanud Zõkov ja Žirnovi abikaasa, kellel firma tegevusest aimugi polnud.
Viru ringkonnaprokurör Irina Karo ütles, et kurjategijad levitasid reiside kohta infot muu hulgas oma tutvusringkonna abil. Kui oli vaja vormistada Valgevene viisasid, pakuti ka seda teenust. Reiside hinnad aga olid imeodavad. Näiteks tehti pensionäridele lausa selliseid soodustusi, kus nad isegi ööbimise ja hommikusöögi eest ei pidanud maksma, nagu selgus hilisematest tunnistajate ütlustest. Tasuda tuli vaid ekskursioonide ja ülejäänud toitlustamise eest.
Kui Eestist tulnud turismigrupp Minskisse jõudis, anti nende käsutusse kohalik buss. Eesti buss aga kadus teadmata suunas, et see sigarette täis laduda. Selleks olid bussid spetsiaalselt ümber ehitatud nii, et peidikutesse mahuks võimalikult palju sigarette. Lisaks pensionäridele veeti Valgevene reisidele ka lastegruppe ja muid huvilisi. “Kuna hinnad olid nii odavad, siis võib öelda, et lausa heategevuse sildi all tegeldi salakaubaveoga,” rääkis Karo.
Naaseme aga siinkohal sellesse varahommikusse, mil Läti tolliinspektorid Eesti bussi rajalt maha võtsid, sest hoopis huvitav lugu juhtus selle teise bussiga, mis justkui Lätis kaotsi läks ja mis kuulus “äri” Tallinna-poolsele kaasosalisele Dmitri Azarovile.
Nimelt leidsid maksu- ja tolliameti uurijad selle bussi hiljem ühelt Kohtla-Järve kinnistult. Õigemini selle, mis bussist alles oli jäänud. Kui lugeda kohtumaterjale, kus on kajastatud kurjategijate omavahelisi telefonikõnesid, siis võib selgelt aru saada, et Kohtla-Järve ja Tallinna mehed läksid pärast Läti intsidenti tülli, sest esimesed olid veendunud, et Lätis jäädi vahele, kuna Tallinna omad olid võimudele salakauba kohta infot andnud. Kohtlajärvekad otsustasid kätte maksta ning kui bussi oli paar päeva Lätis kusagil talumaadel peidus hoitud, toodi see Kohtla-Järvele ja lõigati vanametalliks.
Azarov rääkis hiljem uurijale, et ta tundis juba enne bussi kinnipidamist Lätis, et ametivõimud teda jälgivad, seetõttu vahetas ta oma telefoni kõnekaardigi ja helistas Valgevenes viibivatele kaasosalistele, et neid hoiatada. Ent need ei teinud hoiatusest välja ja teatasid, et bussid on juba kaupa täis laaditud ja hakkavad Eesti poole vurama.
Azarovi sõnul nõudsid kohtlajärvekad temalt kaotatud bussi ja sigarettide eest 20 000 eurot hüvitist, tema on aga mehed nüüd kohtusse kaevanud ja nõuab oma lammutatud bussi eest omakorda 12 000 eurot.
Ostsid Saksamaalt bussi
Kui salakaubavedajad olid oma kahest bussist ilma jäänud, ei peatanud nad siiski oma tegevust, ehkki võisid aimata, et võimud on neil jälil. Oma tegevuse varjamise ja jätkamise eesmärgil asutasid Žirnov ja Zõkov uue turismifirma nimega Golden Reisid ning firmajuhiks panid ühe jõuguliikme kinnistul valvuriametit pidanud mehe. Golden Reisid tegutseski nagu päris turismifirma, näiteks astus ettevõte sarnaselt Golden Traveliga Eesti rahvusvaheliste autovedajate assotsiatsiooni liikmeks.
Novembris 2012 osteti Saksamaalt 9000 euro eest 20 aastat vana buss Vanhool ja registreeriti Golden Reiside nimele.
Seegi buss ehitati ringi nii, et peidikutesse saaks võimalikult palju salakaupa varjata. Ent kaua see buss tööd teha ei saanud, sest kogu jõuk oli jätkuvalt jälgimise all.
2012. aasta 10. detsembril pidasid maksu- ja tolliameti töötajad bussi Iidlas kinni, see saadeti Narva tollipunkti kontrollimisele ning sõidukist avastati 35 500 pakki Valgevene maksumärkidega sigarette.
Prokurör Irina Karo ütles, et ehkki kriminaalasi oli väga mahukas − see koosnes kokku 28 toimikuköitest −, suudeti seda tänu maksu- ja tolliameti töötajate oskuslikule tegutsemisele väga kiiresti menetleda ja asi kohtusse viia.
Kohtueelse uurimise algetapil oli kahtlustatavate seas 21 isikut (neist kaks juriidilised), ent viie inimese suhtes lõpetas prokuratuur menetluse, kuna nende süü polnud suur. Ülejäänud süüdistatavad nõustusid kokkuleppemenetlusega, mille kohaselt said nad tingimisi karistused ning konfiskeeriti ka kurjategijate vara.
Kokku on kriminaalmenetluse käigus konfiskeeritud 4 kinnistut, 2 sõiduautot, 2 bussi, rohkem kui 32 000 eurot sularaha ja võetud ära ligi 2,1 miljonit Valgevene Vabariigi maksumärkidega märgistatud sigaretipakkidesse pakendatud sigaretti.


maintext:
Kehakurnajate rõõmupäev vinges tuules ja pakases
9. november 2016
“Jube katsumus, näpud külmad, nägu külmas, jalgu ei tunne,” tõdes Iisakus elav Tiina Peep, kui oli parima Ida-Viru naisena lõpetanud pühapäeval Mäetagusel täispika jooksumaratoni.
Maratoni läbimine tähendas temale ligemale viis tundi jooksmist ühe kilomeetri pikkusel väikeste tõusunukkidega rolleriraja libedavõitu ringil. Väljas oli ligi viis pakasekraadi, ent võistluse käigus üha tugevnev ja läbilõikavam tuul tõi kaasa tuulekülma kõvasti üle kümne kraadi.
Ometigi ei tee Tiina Peep endale ühtegi etteheidet, et alles elu teise maratoni niivõrd karmides oludes ette võttis. “See on ikka enese proovilepanek. Saad mõtted mujale ja oma eksistentsile ühe väikse mõtte juurde, kui midagi sellist ekstreemset korda saadad,” tõdes ta.
Temast minuti jagu hiljem 42,195 kilomeetrit läbi jooksnud Narva kolledži õppedirektorile Aet Kiislale oli samuti tegu alles elu teise maratoniga. Kuigi ta parandas eelmise tulemust ligikaudu 19 minutiga, ei paista palju räägitud maratonifiniši rõõmu ja õndsust kusagilt välja. “Ma olen pettunud. Ma olen palju paremas vormis, kui kell näitab. See on kogemuse puudumine, külm tappis täiesti ära. Jalad on valusad ja kõik maailma hädad on küljes. Iga pisikese künka otsas oli prrrrrr-jube tuul − see on rõve,” paiskab ta otsekoheselt välja ja lisab samas: “Aga kui võimalik, siis teeksin ma seda veel.”
Teise koha saavutanud Marika Roopärg Lääne-Virumaalt oli kangetest Ida-Viru naistest ligemale tunni võrra kiirem. Viimastel aastatel kümneid maratone läbinud naine võtab äsjast seiklust finišis stoilise rahuga. “See on maratonikogujate elustiil − nad jooksevad iga ilmaga. Tulgu või pussnuge. Oli küll külm ilm, aga tuleb õige riietus valida. Olen jooksnud talvel maratone nii 20 miinuskraadiga kui tuisus. Täna oli täitsa mõnus hilissügisene talv, kenad vaated ümberringi,” rääkis ta.
Naiste maratoni võitja Siiri Pilt sai aga olusid arvestades sootuks kõva aja − 3.32,25.
Kuue tunniga ligi 83 kilomeetrit
Paralleelselt naiste maratoniga toimus Mäetagusel ka meeste kuue tunni jooks ja seal oli täiesti omaette “masinaklassist” tallinlane Margus Luhtoja. Ta keris avakilomeetritest kohe kõigist teistest pea jagu kiirema tempo üles ja kõikide üllatuseks ei raugenud ta hoog järgneva kuue tunni jooksul sugugi silmanähtavalt. Selle ajaga läbis ta 82,725 kilomeetrit, mis peaks olema sel alal Eesti tipptulemus.
Jõhvist pärit ultrajooksjale Aivar Luuale jäi kuue tunni jooks ilmselgelt lühikeseks. Tema mootor läks täistuuridel käima alles siis, kui joosta jäi vaid paar tundi, ja lõpuks kogunes tal ligemale 70 kilomeetrit. See oli siiski rohkem kui nelja kilomeetri võrra enam kui teiselgi Ida-Viru juurtega mehel, kaitsepolitsei asedirektoril Aleksander Tootsil.
Praegustest idavirulastest keris kõige rohkem kilomeetreid kokku Ardo Virkebau, kel jäi 60st puudu vaid pisut enam kui sada meetrit. Suuskadel ka 90 kilomeetri pikkuse Vasaloppeti läbinud Virkebau tunnistas, et selline jooks on ikka karmim katsumus. “Joostes ei saa puhata nagu suuskadel liueldes. Tuleb kogu aeg tööd teha. Tempoga ei tohi puusse panna. Peab rahulikult võtma, siis jõuab kaugemale,” ütles ta välja ülipikkade maade jooksjate kreedo.
Koos lühemate distantsidega oli rajal ligemale poolsada osalejat. Peakorraldaja Aivar Oja oli osalejate kõrval tänulik paarikümnele abilisele, kes külma trotsides ringe lugesid, rajal olijaid söötsid ja jootsid ning tuju üleval hoida aitasid.

fasttext_language: et


maintext:
Avinurme ja Lohusuu elanikud hääletasid Ida-Virumaalt lahkumise poolt
24. november 2016
Avinurme ja Lohusuu elanikud pooldasid küsitlusel ühinemist Jõgevamaa Saare ja Kasepää valla ning Mustvee linnaga; uue omavalitsuse nimena eelistati Mustvee valda.
Otsuse liituda haldusreformi käigus Jõgevamaa poole tegid Avinurme ja Lohusuu vallavolikogu juba suvel. Algul ühinemist kavandanud kaheksast omavalitsusest on nüüdseks alles jäänud viis, rahvaküsitlus toimus pühapäeval-esmaspäeval neis kõigis.
Lohusuus osales rahvaküsitlusel 41 inimest ehk 6,8% nimekirja kantud elanikest, 37 neist pooldas ühinemist, neli oli vastu.
Vallavanem Aare Järvik hindas tulemuse ootuspäraseks: “Oleme ju algusest peale selles suunas ühinemise nimel tegutsenud ja inimesed on selle mõttega harjunud. Vallaelanike liikumissuund on ju Mustvee poole, nüüdne on selle loogiline jätk. Oleme omavalitsusjuhtidega pidevas kontaktis olnud ja tundub küll, et need viis on üsna kindlalt koos edasi minemas.”
Järviku sõnul pole maakondlik teema − et vald liigub ühest maakonnast teise − kordagi teemaks olnud, mistap ei näe ta sellest mingit probleemi tekkimas.
Avinurme vallas oli küsitluses osalenute protsent pisut kõrgem − 7,5. 83st osalenud elanikust oli ühinemise poolt 76, vastu kuus inimest, üks sedel oli rikutud ehk tühjaks jäetud.
Nimena eelistati Mustveed
Lisaks ühinemisele “jah” või “ei” ütlemisele pidid lohusuulased ja avinurmlased samal küsitlusel teada andma, kas nad eelistavad uue omavalitsuse nimena Mustveed või Kesk-Peipsit.
Avinurme vallas jagunesid hääled 48:32 Mustvee kasuks, kusjuures suurem oli selle nime pooldajate osakaal Ulvi küsitluspunktis; Avinurme punktis sai Kesk-Peipsi ühe häälega ülekaalu.
“Mustvee on nimena loogilisem ja tuntum ka,” ütles vallavanem Aivar Saarela, et ühinemiskomisjonideski on pigem selle poole kaldutud.
21. detsembriks leping valmis
Järgmisena kinnitavad volikogud lähiajal küsitlustulemused ning seejärel, tõenäoliselt detsembri esimeses pooles, ka ühinemislepingu.
Saarela sõnul on Avinurme volikogu järgmisel istungil kavas lepingu teine lugemine, kus viiakse sisse paar avalikustamise käigus laekunud pisemat parandust. Lugemisele tuleb ka lepingu lisa, mis on seotud Torma vallavolikogu otsusega anda Võtikvere küla üle Mustvee linnale.
“Torma vald ise meiega ei ühine, aga Võtikvere küla elanikud avaldasid selleks soovi ning kõigepealt tulebki vallal küla linnale üle anda, et see saaks ühineda juba Mustvee linna osana,” selgitas Saarela.
21. detsembril peavad Mustvee kultuurikeskuses istungi kõigi viie ühineva omavalitsuse volikogud, misjärel ühinemisleping Jõgeva maavanemale pidulikult üle antakse.


maintext:
Leping sigatsejaga − helgema tuleviku nimel
17. november 2016
Kui eelmisel sügisel tuli ilmsiks, et keskerakondlasest riigikogu liige Mihhail Stalnuhhin on oma pojale ja naisele liisinud kuluhüvitiste eest autosid, nimetas sotsiaaldemokraatide esimees Jevgeni Ossinovski seda 50 000 euro maksumaksja raha isiklikuks otstarbeks kantimiseks: “Igal juhul sigadus, aga mul on veel üks küsimus: kuidas saab selline inimene juhtida riigikogus riigieelarve kontrolli komisjoni, mis peaks teostama parlamentaarset järelevalvet riigi raha sihipärase kasutuse üle?” Aasta hiljem võiks Ossinovskilt endalt küsida, kuidas saab ta koos sellise sigatsejaga Eestile uut, ausamat ja õiglasemat valitsust teha.
Teine kiuslik meenutus on veidi kaugemast ajast. 2002. aastal viskas Res Publica erakonnast välja Kohtla-Järve piirkonna juhid, kellele ei andestatud koalitsiooni minekut sealsete keskerakondlastega, kes olid juba tollal kurikuulsad nii sundparteistamise kui korruptsiooniga seostamise ja mitmete muude pattudega. “Me peame hoidma Res Publica väärtusi nagu silmatera, mitte neid peenrahaks vahetama,” kõlas resoluutselt tollase Res Publica esimehe Juhan Partsi karm otsus.
Kas võrdse kohtlemise põhimõtet järgides peaks IRL nüüd oma ridadest välja heitma Margus Tsahkna, Urmas Reinsalu ja teised selle erakonna juhtivad poliitikud, kes peavad praegu Keskerakonnaga läbirääkimisi? Mitte mõne linnavalitsuse, vaid Eesti valitsuse moodustamise üle. Nende seas, kellelt loodetakse riigikogus vajalikke hääli, on ka keskfraktsiooni aseesimees Valeri Korb, kes on endiselt ka Keskerakonna Kohtla-Järve piirkonna liider, nagu tolsamal 2002. aastal, ning valitsemise viisides pole selles linnas sisulisi muutusi toimunud. Nii Korb kui Stalnuhhin on riigikogus Jüri Ratase ühed lähemad võitluskaaslased, nad ei ole Savisaare leerist.
Kas Tsahkna ja Reinsalu erakonda jätmise kaitsekõne sisuks võiks olla see, et nüüd on loota vastu mitte peenraha, vaid kullakange? Või on tegu hoopiski hädaolukorraga − erakond on põhja vajumas ja ainsale abikäele, mis uppujani ulatub, on tätoveeritud ristikheinalehega kõhh-täht.
Selles, et poliitikas neelatakse alla igasuguseid asju ning inimestes toimub hämmastavaid selginemisi ja meelemuutusi, ei ole iseenesest midagi üllatavat. Eriti pärast seda päeva, mil Reformierakonda astus Vilja Savisaar-Toomast, hoolimata sellest, et oli ise varem kuulutanud, et Andrus Ansipist on Eestile hullem vaid katk.
Poliitikuid ei tasu hukka mõista selle eest, et nende vaated ajas muutuvad. Aegade hämaruses rajatud kaevikutes aina sügavamale kaevumine ja vastuolude teravdamine ühiskonda edasi ei vii. On tõlgendamise küsimus, kas lähenemine endiste vastastega on selgrootus ja põhimõttelagedus või hoopis paindlikkus ning kompromisside otsimise kunst. Oluline on, kas vaenukirved maetakse heade poliitiliste ideede elluviimise või ainult võimu nimel.
Olgugi et oravaprae järele on neelud juba ammu käinud, peaks nüüd, kui see lauale jõudnud, pöörama tähelepanu siiski ka sellele, kas kokkade käed ja põlled on puhtad või mitte. Keskerakonnaga seotud probleemidest on põhitähelepanu saanud koostööleping Ühtse Venemaaga. Tänu sellele on see ka muutunud sümbolina suuremaks sisust. Selle ühepoolne tühistamine Jüri Ratase poolt oleks silla läbiraiumine suure osa Keskerakonna valijatega − see on niigi muutunud hapramaks pärast Edgar Savisaare ja Yana Toomi kõrvale jäämist erakonna juhtimisest. Meeldib see või mitte, aga on selge, et Ratas ei hakka praegu riskima ega rebi seda lepingut demonstratiivselt ribadeks.
Küll aga on raskem mõista, miks ei saa Keskerakonna uued juhid selge sõnaga hukka mõista seda valitsemisstiili, mida on juba paarkümmend aastat viljeldud Tallinnas ja Ida-Viru linnades, ning sellega lõpparvet teha. Reformierakonna pühkis riigist võimult aina kasvav ülbus, ent ainuvõimuga Tallinnas, Narvas ja Kohtla-Järvel on võimu ülbuse kontsentratsioon olnud veelgi tugevam. Kas Ossinovski, kes on Narvas kohalikel valimistel kandideerides korruptiivset ja demokraatia tugeva defitsiidiga süsteemi teravalt kritiseerinud, on nüüd Ratasega valitsust tehes valmis selle koha pealt silma kinni pigistama? Kui Reformierakonna juhtimisel on riik sattunud seisakusse, siis milline oleks õige sõna selle kohta, kuhu on Keskerakond 20 aastat kestnud valitsemise tulemusel jõudnud Kohtla-Järvel ja Narvas?
Hea, et riigis pikka aega omaette nurgas olnud Keskerakond astub nüüd suurde mängu ja saab võimaluse näidata, milleks ta suuteline on. Ent seejuures on ka oluline, millise poliitilise kultuuri ta endaga valitsusse kaasa toob.
Optimistid võivad mõelda, et koalitsiooni väiksemad vennad suudavad neid mõjutada ja tulevikus muutubki Keskerakond ka selles osas ontlikumaks. Ehk jääb tulevikus näiteks vähemaks ka neid keskerakondlasi, kes põlgavad riigikogus ära küüditamisvastase avalduse toetamise. Võib-olla teeb Stalnuhhin ükskord isegi ettepaneku muuta Narvas ära kahe punamõrtsuka nime kandvad tänavad.
Aga välistada ei saa ka võimalust, et sotsid ja IRL nakatuvad ise Keskerakonna kurikuulsasse valitsemisstiili, tajudes selle tõhusust võimu hoidmisel. Siis pole ka põhjust imestada, kui nemadki hakkavad mõne aja pärast rääkima, et naisele ja pojale riigi kulul auto liisimises või kohalike oligarhidega kuritegelikul moel kokku mängimises või linnakassast partei valimisreklaami tegemises polegi midagi halba. Eks Eesti rahva heaolu ja helgema tuleviku ettekäändel ole ajaloos hullematki tehtud. Aga püüdkem uskuda ikka parimat.


title: Reformierakonna seisak ja langemine

maintext:
Reformierakonna seisak ja langemine
10. november 2016
Eilne parlamendi otsus saata Reformierakond opositsiooni ridadesse on kahtlemata ajalooline sündmus, sest oravapartei valitsus on juhtinud Eestit 17 aastat ja tegelikult oli rahvas juba võõrdunud mõttest, et võiks olla ka teisiti.
Võib öelda, et Reformierakonna võimu garandiks oli Keskerakonna nüüd juba endine esimees Edgar Savisaar, kellega enamik suurematest parteidest oli koostöö välistanud. Niipea kui Savisaar kukkus, läks sebimiseks, kes esimesena Keskerakonna rüppe pääseb.
Kui üks erakond on nii kaua võimul olnud, ei saagi teisiti olla, et muututakse ignorantseks, minetatakse enesekriitika, aga ka värsked ideed ja hoogne teotahe. Reformierakond magas juba eelmise, Andrus Ansipi valitsuse ajal loorberitel ning Ansipi puhul kiputi tema pikale veninud ametiaja tõttu paralleele tõmbama küll Putini, küll Brežneviga. Taavi Rõivas aga tunnistas isegi avalikult, et ega valitsus enam eriti midagi tegema ei peagi (kuulus väide riigi peenhäälestamisest) ehk siis kõik oleks nagu juba tehtud.
Aga nendelgi erakondadel, kes Reformierakonna pingile saatsid, lasub tegelikult osalt vastutus selle eest, milles nad Rõivast ja Reformierakonda süüdistavad. Olid ju sotsid ja IRL kauaaegsed oravate partnerid, kes kandsid samamoodi valitsusvastutust.
See, et Reformierakond opositsiooni saadeti, on positiivne juba seetõttu, et annab ühele Eesti suuremale erakonnale võimaluse näha ka Eesti elu neid tahke, mida võimul olles ei nähta või näha ei taheta.
Loodetavasti panevad eilsed umbusaldajad kokku tegusa valitsuse, kes suudab Eesti paljuräägitud seisakust välja viia.


maintext:
“See aasta tuleb tali teisiti, tiu-tiu!”
14. november 2016
Mööduval nädalal vapustasid Eestit kambakas 17 aastat võimu juures olnud Reformierakonna vastu ja USA presidendivalimiste tulemus. Ida-Virumaa keskerakondlaste juht Eevi Paasmäe arvab, et kui muud ei muutu, siis vähemalt muutub suhtumine Keskerakonda.
Olete juhtinud Ida-Viru keskerakondlasi 2002. aastast, aga parafraseerides Henrik Visnapuud: “See aasta tuleb tali teisiti, tiu-tiu! ja teisiti, see aasta teisiti.”
Astusin Keskerakonda (KE) 1995. aasta alguses. Tegelikult olen selle suunaga kaasas käinud Rahvarindest alates, kus osalesin ka kõigil kolmel kongressil. Aga ma ei olnud Keskerakonna asutajaliige, sest arvasin, et olen juba korra ühes parteis olnud ja enam ei parteistu. KEs olin kohe alguses rohkem kui lihtliige. Esmalt lõime Sillamäe linna osakonna, siis Ida-Viru piirkonna. Olime, muide, teine piirkond, mis KEs loodi − esimene loodi 2002 Lääne-Virumaal.
1995. aastal sattus Edgar Savisaar koos erakonnaga nn lindiskandaali pärast põlu alla. (22. septembril alanud skandaalis süüdistati tollast siseministrit Edgar Savisaart enda ja teiste poliitikute vaheliste kõneluste ebaseaduslikus lindistamises. Lindiskandaali tagajärjel astus Tiit Vähi teine valitsus tagasi ja Keskerakonna asemel sai valitsusse Reformierakond − toim.) Te astusite KEsse vahetult enne seda ja seega saite kohe osa nn paariaerakonda kuulumise aust.
See oli päris raske. Tol hetkel − erakond noor, ise poliitikas noor − oli raske, sest pidi tegelema sisekaemusega: mis toimub, kus ma olen? Erakond pooldus ja sündis Arengupartei. Ka minu juures käidi ja öeldi: “Tule, lähme ära − see liin pole õige.” Ent meie piirkonnast ei läinud keegi. Aga meid oli tollal ka vähe − näiteks Sillamäel oli KEs neli inimest. Alles hakkasime võrgustikku punuma ja mõttekaaslasi leidma.
Kui praegu on Ida-Viru poliitkaart suuresti n-ö tumeroheline, siis kelle käes oli võim Ida-Virumaal tollal?
Kui 1993 olid kohalikud valimised, oli Sillamäe siin piirkonnas ainuke, kus KE sõna sekka ütles − mujal oli peamiselt Koonderakond. Organisatsiooni veel polnud, aga nimekiri juba oli. Hiljem on KE siin piirkonnas päris jõuline olnud. Aga see oleneb sellest, kuidas on kohalikest omavalitsustest inimesi leitud, kes seda ideoloogiat on kandnud.
Meenuvad mitmed KEga seotud mullistused, mille kohta on Põhjarannikus teilt aru päritud, ja te olete ikka ja alati tasakaalukas olnud.
Ega ma polegi inimene, kes hakkab lahterdama. Teine asi on, et näiteks Narva-Jõesuu ja Avinurme vahel on keeleline ja meeleline lõhe − elame erinevas inforuumis. Ja mõlemale poolele tuleb seletada. Selle pärast peabki säilitama tasakaalu. Inimesed esitavad väga palju küsimusi ja tahavad kaasa rääkida, aga inforuum, kus elatakse, seda ei võimalda. Pigem on võimalik poolteni jõuda vahetu suhtlemise kaudu.
Lihtsustades võib öelda, et esmalt oli Savisaar ühel pool ja enamik vene inimesi teisel − mõeldes näiteks kuulsale kutsungile: “Toompead rünnatakse! Kordan, Toompead rünnatakse!” Aga mingil hetkel läksid asjad vastupidi ja enamik eestlasi hakkas Keskerakonda lausa venemeelseks pidama…
Olen seda omal nahal kogenud, kui tõin keskerakondliku mõtteviisi Sillamäele − see ei olnud kerge. Ega aastal 1996 meid ei aktsepteeritud. Sillamäele sattusin nii, et 1993 asusin rajama seal eestikeelset lasteaeda Pääsupesa. Sel ajal polnud näiteks kedagi panna sealsesse valimiskomisjoni, mis pidi olema eestikeelne. Sattusin komisjoni ja nägin, mis toimus. Kui 1994 avati pidulikult meie lasteaed, tuli avamisele − ilma et ma oleks kedagi kutsunud − väga palju poliitikuid. Naljatasin, et siin võib lausa riigikogu istungi ära pidada. Pärast seda jäin Edgarile silma. Tuldi minu juurde − Küllo Arjakaga sai suheldud −, päris täpselt ei mäleta, aga üks erakonda soovitaja oli kindlasti Savisaar.
Kuidas adute seda, et olete erakonnana üle pika aja isolatsioonist välja pääsenud? Teiega on ju valijaid hirmutades ise skooritud…
Siltide kleepimisega on see huvitav asi, et neid on kõigile võimalik kleepida, kui väga otsida. Kui jälgisime kas või eelmisi “Foorumi” saateid − mingil hetkel mäletatakse ja tuletatakse meelde, aga kui pole kasulik, siis vaikitakse maha. Sel kolmapäeval torkas silma, et Taavi Rõivas oli ääretult närvis. Mulle meeldis, et kõikide erakondade esimehed olid kohal. Mis võib veel suuremat rõõmu valmistada kui see, et su oma erakonna esimees on kohal? Seisis, rääkis, diskuteeris, argumenteeris − vahest oli liiga heatahtlik, aga ta ongi meil selline. Ta oli olemas, oli arvestatav jõud. Sõnum oligi: me tuleme, räägime, arutame.
Aga esimest korda Eesti ajaloos lahkus peaminister ametist sajatades. Valitsuskaaslased umbusaldasid 1994 samuti Mart Laari, aga tema lahkus väärikalt.
Reformierakond kompas meiega koostöö võimalust − varem oleme teda kahel korral välja aidanud. Nüüd Rõivas, noor ja uljas, arvas, et sama skeem töötab. Aga siinkohal olen nõus Tiit Vähiga: näiteks mina võin öelda, et ei tee, ei taha, võin olla solvunud, kuid Eesti peaminister ei saa mõelda vaid oma erakonnale − ta peab mõtlema kogu riigi tulevikule.
“Foorumi” saatest tuli välja ka üks väga inetu asi. Nimelt selgus, et just Reformierakond ise on rahvusvahelisse meediasse sokutanud sõnumi, nagu Eestis oleks toimunud mingi vasakpööre ja et “Putin rõõmustab”.
Kurb küll, aga see tuli saatest välja jah. Mul on piinlik selliste poliittehnoloogide pärast. Tõmban sageli paralleeli tavaperega. Kui kodus tuleb ette arusaamatusi või tülisid − sa ju ei lähe tänavale kuulutama, et pole rahul oma abikaasa või näiteks koduse eelarvega. Nii ei tehta ja hüsteeria, mis tekkis, oli inetu. Ja taas see sildistamine!
Aga kui kindel koalitsioonipartner saab KE parlamendis teie meelest olema? Kuhu kalduvad need, kes alles äsja vandusid truudust Savisaarele?
Olen sellele mõelnud. Praegu näen vaid kahte inimest, kes võivad ajada ebaadekvaatset juttu. Aga kui nad natuke mõtlevad − isegi lugupeetud Peeter Ernits −, ega neist keegi akna alla minna ei taha. Meil on olemas põhikiri ja see on täitmiseks − see käib nii esimehe, aseesimeeste kui ka minu kohta. Ja põhikirjas on öeldud, mida peame tegema nendega, kes töötavad/toimetavad põhikirjale vastu. Kõik − nii lihtne see ongi!
Vaatasin laupäeval erandkorras Tallinna Televisiooni, et osa saada KE erakorralisest kongressist, sest sellest tõotas tulla ajalooline sündmus.
Jah, alles mullu oli korraline kongress Tallinnas Tondiraba jäähallis. Meedias kõlas − ja ka mõni meie erakonnakaaslane oli paanikas −, nagu oleks asi olnud kokku klopsitud või mingi sõpruskond oleks oma asja ajanud. Mina leidsin, et see oli solvav kogu 1100 saadiku suhtes, kes seal olid, kui neid nimetati “mingiks pundiks”. Kui me aasta tagasi ei olnud punt ja nüüd äkki oleme − see pole korrektne. Teiseks tulidki inimesed ootustega, et midagi muutub, ja ka sellega, et praeguse riigijuhtimisega ei olda rahul. Nüüd saame kaasa rääkida ka riigi arengus − kui oleme valmis muutusteks ja edasi minekuks. See oli emotsionaalne! Veidi oli kurb: ma austan iga inimese otsust tulla kohale või mitte, ent erakonna esimees loobus kandideerimast. Aga inimesel on kohustused. Edgar on ära teeninud tänu, kuid ta ei andnud meile võimalust seda tänu avaldada. Ta hindas teisitimõtlemist tänamatusena.
Ajakirjanduses on juba jõutud spekuleerida, kuidas võiks välja näha tulevane valitsus, ja kui vaadata seda KE koha pealt, jääb paraku mulje, et pink on võrdlemisi lühike.
Ma ei ütleks. Millegipärast inimesed arvavad, et kui on toimunud riigikogu valimised ja nad on pääsenud riigikokku, siis nad peavad võtma ka kõik muud positsioonid. Riigikogus on 101 kohta ja kõik sinna ei pääse, samas on meie erakonnas üle 14 000 liikme. Meil on piirkondades väga palju tõsiseltvõetavaid inimesi, kes on suutlikud, võimekad ja kellel on ka kogemusi. Ministreid ei pea alati riigikogu liikmete seast valima. Mis toimub praegu Reformierakonnaga? Paljud jäävad tööta. Aga kui minna personaaliasse − olen kahel käel poolt, et Mailis Reps saaks haridusministriks. Ta saaks ka muidugi mõne muu ministrina hakkama.
Toodi välja ka nende nimed, kes tuleks asendusliikmena KEst riigikokku, ja näiteks mulle polnud peaaegu ükski nimi tuttav.
Üleriigiline nimekiri oligi selline, et paljud seal olnud on tagaplaanile jäänud − ma pole neid ka kongressidel näinud. Aga meil on inimesi, kes polnud ses nimekirjas, kuid kes on võimekad, kes võiks võtta positsiooni.
Just kuulsin haridusministrist majandusanalüütikut Maris Laurit raadios hädaldamas, mis juhtuks, kui KE hakkaks oma sotsiaalseid lubadusi täitma. Kas mäletate lubadusi, mida valimistel andsite?
Mäletan ikka, aga kõige paremini mäletan seda, mis haridusvaldkonda puutub. Kuna olen hariduselt koolieelse asutuse õpetaja, tean, et õpetajatele lubatakse palgatõusu. Tasuta koolitoidu hind, mis on väga pikka aega olnud 0,78 eurot, võiks euroni tõusta. Lisaks peaks riik panustama tugiteenustesse − midagi pole parata, nende osakaal õppe- ja kasvatusprotsessis on väga suur.
Kui tõenäoline on, et olete ise lähiajal riigikogu liige?
Ma pole selle peale mõelnud. Selleks peaks keegi meie piirkonna liikmetest riigikogust ei tea kuhu ära minema. Meilt on seal Mihhail Stalnuhhin, Valeri Korb, Dmitri Dmitrijev ja Martin Repinski. Aga mina ei paku ministrikohti välja − näen kindlalt vaid Mailist haridus- ja Jürit peaministrina, mis on tegelikult super.
Ühel hetkel olite nn pealiini seisukohast erakonnas must lammas − eriti, kui vaadata Ida-Viru seisukohast, sest enamik siinseid vene inimesi teadis: “Mõ za Savisaara!” Mis tunne sellega kaasnes ja kuidas see seis tekkis?
Millal minust sai must lammas? Musta lamba rolli olen piirkonna töös kogenud 2002. aastast päris mitmel korral. Ega ma ei ole vene inimestele kunagi valetanud − olen rääkinud väärtushinnangutest ja oma tõekspidamistest. Inimesega peab rääkima nii, et ei tee talle haiget.
Äsja mainisite 2007. aastat. Mis tunne oli olla Sillamäel pärast nn pronksiööd?
Pronksiööde ajal olime tollase linnapea Ain Kivioruga Valgevenes, kus kuulsime toimuvast kohaliku televisiooni vahendusel. Mulle meeldis sealsete sõprade reaktsioon − nad ütlesid, et ei anna hinnangut, sest ei tea, mis kohapeal, Eestis toimub. Meie ka ei hakanud kommenteerima, sest ega meiegi kõike ei teadnud. Tulime Sillamäele tagasi ja mida me nägime? Purustatud aknaid! Purustajad polnud rahvuse järgi − sa purustad, kui sul on selline iseloom. Ei mäleta, et kohapeal oleks pidanud peale akende midagi kõvasti lappima. Meie, kes me linna heaks töötasime, olime hämmeldunud, mille eest meid karistati − me ei teinud ei ühele ega teisele poolele midagi valesti. Rünnak linnavalitsuse hoone vastu oli viha riigi vastu, sest meie sümboliseerisime riiki. Ja need polnud meie inimesed, kes purustasid − üks bande jooksis ringi.
Kui vaadata Ida-Virumaa linnu, siis Sillamäe on ülejäänud Eestiga isegi vähem lõimunud kui Narva. Näiteks kogunes tänavu 9. mail Sillamäel nn surematu polk.
See ongi meediaväli, milles elatakse. Vaadake, mis on eri kultuuriruumide inimeste vahe: eestlased ei kasvata oma lastest sõdureid. Mina ei ostnud oma pojale mänguautomaati − samas on normaalne öelda: mine kaitseväkke ja täida oma kohustust Eesti riigi ees. Ilmselt on vene rahvusest inimestele kodumaa kaitsmine teise tähendusega. Aga ega keegi ei taha sõda!
Keskerakonna uus esimees Jüri Ratas lubas just: “Rohkem tanke ja kaitsevõimet!”
Teadmine, et meie kaitsevõimet on vaja tugevdada, on käinud läbi parlamendi ja valitsuse. Olukord ongi ärev. Toon teise näite: miks panime oma korterile esmalt tavalise ukse, siis metallukse? Alguses oli see ühe lukuga, nüüd on tal kolm lukku ja… mõni paneb ka teise ukse lisaks.
Olen küsinud poliitikuilt, miks peaks joonduma mõne valijasegmendi järgi − on ju ka võimalus, et karismaatilised poliitikud näitavad teed, kuhu suunas tuleb minna. Praegu meenub muu seas, et KEd on kiidetud varem selle eest, et on ikkagi mingil moel kaasa aidatud lõimumisele.
Loomulikult on lõimumine toimunud. Kui käin Eestimaal ringi ja tulevad jutuks rahvustevahelised suhted ja lõimimine, olen kõige suurem vene inimese kaitsja. Mul on ka argumendid oma seisukohtade kinnituseks. Kuid tavainimesel neid pole − ikka on vaja suunata. Aga mitte: “Nad on sellised ja säänsed!” Ja ka vastupidi − pean Sillamäel, Narva-Jõesuus ja Narvas vene inimestele seletama, mida eesti inimene mõtleb ja miks ta just nii mõtleb. Kui see on selgeks tehtud, on pilt klaar. Toon näite selle kohta, et üks on riikidevaheline suhe ja teine inimestevaheline.
Hiljuti olin Ivangorodis kaupluses ja rääkisime oma seltskonnas eesti keeles. Oli vaja midagi küsida ja sain tõelise superteeninduse osaliseks. Tänasin selle eest ja müüja ütles: “Jumala pärast, ärge mõelge, et oleme halvad inimesed!” Vastasin ausalt, et ei mõtle halvasti ühegi inimese kohta, kes tegelikult on hea. Teine näide. Olin Narvas majapidamistarvete kaupluses ja oma jäärapäisuses küsisin ikka eesti keeles − et inimesi lõimida. Ja kui poiss vastas mulle väga kenasti, ma kiitsin tema eesti keelt ning ta ütles, et polegi kohalik, vaid käib Ivangorodist siia tööle.
Kui suur on ikkagi oht, et tekib mingi spisok Savisaara? Kuidas te erakonnas maid jagate?
Ainult ühelt inimeselt olen kuulnud sellise spisok‘i kohta ja see on Ernits. Üks endine ajakirjanik ütles ja teised praegused usuvad. Mina seda ei usu. Kordan taas, et meil on olemas põhikiri, mis ütleb, kuidas erakond peab toimima. Teine asi on, millega seda spisok’it teha − kurb, aga tõsi, et valimisteks on raha vaja. Erakondi rahastab ka riik.
Just oli uudis, et riigikohus ei rahuldanud Savisaare kaebust haldus- ja ringkonnakohtu otsuste peale ning nüüd peab ta Tallinna linnale tagasi maksma 116 643 eurot. Seni on KE kenasti Savisaart toetanud ja tema kõiksugu kulusid katnud, aga mis nüüd hakkab saama?
See on küsimus juhatusele. Kui raha on vähe, ei saa eriti kedagi toetada.
Ida-Virust oli KE erakorralisel suurkogul kolmekümne seitsmel inimesel mandaat. Miks nii vähe?
Ma polnud mandaadikomisjonis. Aga seda võin öelda − kui te juba meenutasite meie tõuse ja mõõne −, et juba praegu on inimesi KEsse kaasata mitu korda lihtsam kui aasta tagasi. Seesama kuvand, et “te olete sellised ja säänsed” − nagu ka USAs, kus inimesed toetasid Trumpi, aga ei julgenud seda välja näidata.
Miks üks eestlane oleks seni pidanud KEd toetama?
Aga miks ta poleks võinud toetada?
Teie ütlesite, et olite kunagi Rahvarinde ridades, seega võis mälestus sellest teid innustada…
Kunagi kaalusin ka Mõõdukate erakonnaga liitumist, sest sealgi oli palju Rahvarinde inimesi: Priidu Priks ja teised vanad sõbrad. Inimene valib ikkagi erakonda oma põhimõtete järgi ja uurib programmi. Ma ei pööraks siin rahvusele liigset tähelepanu. Lisaks see, kus antakse võimalus kaasa rääkida. Olen see hull inimene, kes ei taha nurgas norutada. Kui mind nurka lükatakse, otsin uut võimalust.
Siiani on konkreetsed asjad, milles KEd võis süüdistada: esiteks administratiivressursi kasutamine oma propagandaks kohtades, kus ollakse ainuvõimul, ja teine asi on koostööleping Ühtse Venemaaga. Eelmises “Foorumis”, muide, Mart Helme sõnastas selle, mida vahest Ratas ei taha sõnastada: et see on vajalik vaid venekeelsete valijate hoidmiseks.
See on Helme arvamus. Lugesin mõned kuud tagasi seda lepingut − üks sellele allakirjutanu on praegu Reformierakonnas, teist pakun haridusministriks; pean mõlemast inimesest väga lugu − ning olen ühel meelel Jüriga, et see on külmutatud ja kui tuleb aeg, toimetatakse selle lepinguga täpselt nii, nagu peab.
Saan aru, et peljatakse ka negatiivseid välispoliitilisi tagajärgi, mis võivad järgneda lepingu prügikasti saatmisele.
Helme jutt puudutas kohalikku tasandit, aga see on teine tasand. Kui räägime rahumeelsest läbisaamisest idanaabriga, olen jätkuvalt Jüriga ühel seisukohal: kui see leping on sõlmitud ja kummalgi poolel seda vaja ei ole, siis see paber võib olla. Kui see hakkab segama…
Samas annab see Taavi Rõivastele võimaluse kogu aeg silte kleepida.
Kui meil poleks seda lepingut, leitaks mõni muu asi. Kui veel kuulsat “Foorumit” meenutada − Taavi hakkas Jürile ja teistele nõu andma. Keegi ei küsinud tema käest ja võiks pärida, miks ta seda nõu ise ei järginud. See nõu andmise hetk oli ka kõrvalt vaadates väga naljakas. Ja kehakeel on väga kõnekas.
Kaks asja olid peaaegu üheaegsed: nn oktoobrirevolutsioon Eestis ja poliitiline maavärin USAs. Aga USA kohta juba öeldakse: “Ärge muretsege, midagi ei muutu!” Äkki on Eestis samuti?
Ikka muutub, ma arvan. Iga kord, kui KE on võimul olnud, on ta toonud midagi uut. Kindlasti toob ta midagi, mida rahvas ootab. Ja tean, et ka sotsiaaldemokraadid ei saanud eelmises valitsuses oma ideedele toetust. Sestap see usaldamatus tekkiski. Vähemalt üks asi kindlasti muutus − suhtumine KEsse.
Viimane küsimus. Kust võib pärineda teie isiklik stabiilsus ja kindlus ka stressirohketes olukordades?
Olen pärit kristlikust perest, mu isa oli sügavalt usklik − adventist. Kui mõni küsib: “Miks sa räägid palju? Miks sa arutled väärtushinnangute üle?”, siis põhjus võib olla ka selles taustas, mis andis tugeva moraalikoordinaadistiku.


maintext:
Sõrumäel toimus raske liiklusõnnetus, üks inimene hukkus
26. november 2016
Laupäeval kella 10 paiku juhtus traagiline liiklusõnnetus Iisaku vallas Sõrumäel Jõhvi-Tartu-Valga 24. kilomeetril, kus kahe sõiduauto kokkupõrkes hukkus üks ja sai viga neli inimest.
Esialgsetel andmetel kaldus Jõhvist Tartu suunas liikunud sõiduauto Audi, mille roolis oli 37-aastane mees, tagaosaga vastassuunavööndisse ja põrkas kokku vastutuleva sõiduautoga Volkswagen. Liiklusõnnetuse tagajärjel hukkus Audis tagaistmel olnud 68-aastane naine.
Sündmuskohalt toimetati haiglasse Audi juht ja kaasreisija ning Volkswageni juht ja kaks kaasreisijat. Kolme inimese seisund on raske. Sündmuskohal töötavate politseinike sõnul ei vastanud sõiduauto Audi talverehvid nõuetele. Ida prefektuuri operatiivjuht Andres Jaggo kutsub kõiki juhte üles hoolivusele ja ettevaatlikkusele. “Liikluses ei piisa vaid teadmisest, et sõidukil on talverehvid all, nende muster peab ka nõuetele vastama. Lisaks tuleb igal sõidul valida teeoludele vastav sõidukiirus ning puhastada sõiduvahendid lumest ja jääst. See tagab turvalisema teekonna meile kõigile,” lisas Jaggo.
Viru ringkonnaprokuratuuri abiprokurör Maarja Germanni sõnul on esialgsetel andmetel liiklusõnnetuse põhjustamises alust kahtlustada 37aastast Audi juhti, keda on varasemalt mitmel korral väärteokorras karistatud liiklusnõuete rikkumise eest. Ühtlasi on meest karistatud ka juhtimisõiguseta sõidu eest.
“Panen kõigile sõidukijuhtidele südamele, et sõiduauto rooli istudes tuleb lisaks enda ohutuse tagamisele mõelda ka teiste liikluses osalevate isikute ohutusele ning kohandada enda käitumist liikluses vastavalt ilmastiku – ja teeoludele. Liiklusõnnetused on enamasti ootamatud ja mittetahtlikud ning neid on võimalik ennetada olles ise hoolsam.”


maintext:
Surmasõitu teinud juhti on karistatud narkokuriteo ja varguste eest
30. november 2016
Laupäeva hommikul Iisaku vallas ränga avarii põhjustanud meest on karistatud nii liiklusrikkumiste kui ka kriminaalkuritegude eest. Eile võeti ta vahi alla.
Ühe hukkunu ja nelja vigastatuga lõppenud õnnetus leidis aset kella 10 paiku hommikul Iisaku vallas Sõrumäel Jõhvi-Tartu maantee 24. kilomeetril.
Kaldus vastassuunavööndisse
Esialgsetel andmetel kaldus Jõhvist Tartu suunas liikunud sõiduauto Audi, mille roolis oli Jevgeni (37), tagaosaga vastassuunavööndisse ja põrkas kokku vastutulnud sõiduautoga Volkswagen. Liiklusõnnetuse tagajärjel hukkus Audis tagaistmel olnud 68aastane naine. Sündmuskohalt toimetati haiglasse Audi juht ja kaassõitja ning Volkswageni juht ja kaks kaassõitjat. Kolme inimese seisundi tunnistasid arstid raskeks. Esialgsetel andmetel oli nii hukkunul kui ka Audis juhi kõrvalistmel istunud 39aastasel mehel turvavöö kinnitamata. Mees viidi raskes seisundis haiglasse.
Volkswagenis oli kõrvalistmel 15aastane noormees ja tagaistmel 39aastane naine, kes mõlemad raskes seisus Ida-Viru keskhaiglasse toimetati. Volkswageni roolis olnud 21aastane mees viidi sündmuskohalt hiljem haiglasse tervisekontrolli. Kõik kolm kasutasid nõuetekohaselt turvavarustust.
Sündmuskohal käinud politseinike sõnul ei vastanud sõiduauto Audi talverehvid nõuetele.
Ida prefektuuri operatiivjuht Andres Jaggo kutsus kõiki juhte üles hoolivusele ja ettevaatlikkusele. “Liikluses ei piisa vaid teadmisest, et sõidukil on talverehvid all, nende muster peab ka nõuetele vastama. Lisaks tuleb igal sõidul valida teeoludele vastav sõidukiirus ning puhastada sõiduvahendid lumest ja jääst. See tagab turvalisema teekonna meile kõigile,” lisas Jaggo.
Viru ringkonnaprokuratuuri abiprokuröri Maarja Germanni sõnul on esialgsetel andmetel liiklusõnnetuse põhjustamises alust kahtlustada Audi roolis olnud Jevgenit, keda on varem mitu korda väärteokorras karistatud liiklusnõuete rikkumise eest. Ühtlasi on meest karistatud ka juhtimisõiguseta sõidu eest. “Panen kõigile sõidukijuhtidele südamele, et sõiduauto rooli istudes tuleb lisaks enda ohutuse tagamisele mõelda ka teiste liikluses osalevate isikute ohutusele ning kohandada oma käitumist liikluses ilmastiku- ja teeolude järgi. Liiklusõnnetused on enamasti ootamatud ja mittetahtlikud ning neid on võimalik ära hoida, olles ise hoolsam.”
Korduvalt karistatud
Eile taotles Viru ringkonnaprokuratuur Jevgeni kaheks kuuks vahi alla võtmist ning kohus rahuldas taotluse.
Mehele esitati kuriteokahtlustus paragrahvi järgi, mis käsitleb sõidukijuhi poolt liiklusnõuete ja sõiduki käitusnõuete rikkumist, kui sellega on ettevaatamatusest põhjustatud inimese surm. Süüdimõistmisel võib kohus selle eest karistada kuni viie aasta pikkuse vangistusega.
Jevgenit on varem kriminaalkorras kolmel korral karistatud, muu hulgas narkootikumide ebaseadusliku käitlemise eest, kui talle mõisteti 1 aasta ja 10 kuu pikkune vangistus. See tekitab ka küsimuse, kas mees polnud avarii ajal mingite uimaainete mõju all. Ida politseiprefektuuri pressiesindaja vastas, et kahtlustatava võimaliku joobe selgitamiseks määrati ekspertiis.
Jevgenit on lisaks narkokuriteole karistatud ka varguste eest.
Viimati oli mees kohtu all aga tänavu veebruaris, kui teda karistati varguste eest, muu hulgas oma endise elukaaslase tagant. Samuti oli ta varastanud Ida-Viru keskhaiglast ühe monitori. Samas kriminaalasjas mõisteti Jevgeni süüdi ka peksmises ning kokkuleppemenetluses mõisteti talle pool aastat reaalset vangistust.


title: Põhjarannik laupäeval, 5. novembril

maintext:
Põhjarannik laupäeval, 5. novembril
5. november 2016
* Ida-Virumaal ülekaalukalt kõige populaarsema poliitilise jõu – Keskerakonna esimehe valimiste kaks favoriiti Jüri Ratas ja Yana Toom lubavad teha kõik endast oleneva, et hoida õmblustest ragisevat parteid edaspidi ühtsena. Täna Paides toimuval erakonna kongressil on peaaegu iga kümnes delegaat Ida-Virumaalt. Ratas tegi oma kampaania lõpuspurdi Jõhvis, kohtudes eile pärastlõunal seal Ida-Virumaa keskerakondlastega, Toom oli samas endale toetajaid otsimas päev varem.
* Kelmuses süüdistatav Narva volikogu esimees Aleksandr Jefimov astub kohtu ette. Prokuratuur süüdistab teda haigushüvitise väljapetmises. Piirilinna tippametnik ise oma süüd ei tunnista ja usub, et kohus mõistab ta õigeks.
* Eelseisval pühapäeval peaks EELK peapiiskop Urmas Viilma pühitsema Lüganuse kiriku uue altarivitraaži. Sellisest kiriku interjööri muutmisest aga unustati teavitada muinsuskaitseametit, ja nüüd võivad järgneda sanktsioonid.
* Põhjaranniku nädalalõpu pikk intervjuu on seekord raskeveohobuste kasvataja Ennu Tšernjavskiga, kes peab maatõugu hobuste säilimiseks hädavajalikuks leida neile rohkem töö tegemise võimalusi.
* Kuigi väljas on hanged ja külmakraadid antakse pühapäeva keskpäeval Mäetagusel ühe kilomeetri pikkusel ringil start 42 kilomeetri pikkusele naistemaratonile ja meeste kuue tunni jooksule. Ilma trotsides on rajale minemas üle poolesaja kange jooksja.


maintext:
Tänase valitsusega ei ole võimalik edasi minna
10. november 2016
Poolteist aastat tagasi valiti mind Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimeheks. Ütlesin toona, et see, mis on meid siia toonud, ei vii meid enam edasi.
Selle president Toomas Hendrik Ilvese tsitaadiga juhtisin tähelepanu asjaolule, et eelmise kümnendi lahendused majandus-, haridus-, sotsiaal- ja regionaalpoliitikas ei vii kiiresti muutuvas maailmas Eestit enam edasi.
Valitsuserakonnana vastutame selle eest, et meie riigi areng ja inimeste heaolu oleks tagatud ka järgmises ning ülejärgmises põlves. See eeldab pika vaatega strateegilisi otsuseid juba täna. Sotsiaaldemokraadid kannavad valitsusvastutust mitte selleks, et olla võimul, vaid selleks, et neid otsuseid langetada.
Oleme korduvalt juhtinud valitsusjuhi tähelepanu sellele, et valitsuse ambitsiooni on vaja oluliselt tõsta. Lauale tuleb võtta ka mõtteid, mida pole koalitsioonilepingus. Ka neid, mida ei ole erakondade valimisprogrammides. Maailm muutub liiga kiiresti, et ka neljaks aastaks koalitsioonilepingu loorberitele puhkama jääda.
Tõsi, käesolev valitsus on sotsiaaldemokraatide eestvõttel teinud ära murrangulise laste ja perede toetamise reformi, mis märkimisväärselt vähendab laste vaesust ning tagab tulevikus võrdsemad võimalused kõigile.
Samal ajal on paljudes muudes valdkondades pigem tegeldud kosmeetilise kõpitsemisega. Oleme viimase aasta jooksul tõstatanud mitmeid ühiskondlikku heaolu puudutavaid võtmeküsimusi.
Oleme sõnades kokku leppinud õpetajate palga tõstmises 120% Eesti keskmisest, ent praegu me pigem kaugeneme sellest eesmärgist. Oleme nõudnud madalama sissetulekuga inimeste maksukoormuse jõulist vähendamist, ent peaministri maksudogmatismist tulenevalt langeb järjepidevalt enim just kõrgepalgaliste maksukoormus. Lahenduseta on Eesti tervishoiu lisarahastamine ning Reformierakond on blokeerinud alkoholipoliitika karmistamise.
Sotsiaaldemokraadid on näinud, et Taavi Rõivas ei ole võimeline tegema Eestile olulisi otsuseid. Oleme veendunud, et Eestil ei ole aega, et enam kauem oodata. Otsustamatus on kestnud liialt kaua.
Valitsuses veedetud pikk aeg on Reformierakonna ideedest tühjaks teinud. See, mis kunagi oli innovaatiline ja uus, on nüüdseks vana ja kulunud. Aina rohkem näeme klammerdumist iganenud ideede külge ning võimetust asjakohaselt reageerida uutele ühiskondlikele väljakutsetele. Siinjuures ei asenda valitsuses otsustatud punktide hulk värskeid mõtteid, kuidas tagada Eestile parem tulevik.
Eesti riigi juhtimine vajab uut energiat ja värskeid mõtteid. Peale välisjulgeoleku tagamise peame pöörama suuremat tähelepanu ka sisejulgeolekule. Edendama ühiskondlikku sidusust ja sallivust erisuguste ühiskonnarühmade vahel. Peame tegema tervikliku maksureformi, mis parandab inimeste toimetulekut, vähendab ebavõrdsust ja annab majandusele uue hoo.
Peame hoogustama riiklikke investeeringuid olulistesse taristuprojektidesse, sest homse majanduskasvu seeme tuleb külvata juba täna. Peame murdma regionaalpoliitilise hääbumisspiraali ning toetama maaelu. Praeguses valitsuses ei ole see võimalik.
Nende eesmärkide saavutamiseks alustavad sotsiaaldemokraadid konsultatsioone uue enamusvalitsuse moodustamiseks.


title: Kas midagi muutub?

maintext:
Kas midagi muutub?
4. november 2016
Põhjarannik kirjutab Euroopa inimõiguste kohtu lahendist, mis tuvastas, et aastaid tagasi politseis läbi pekstud narvalase juhtumit uuriti tendentslikult ning seetõttu lõpetati menetlus. Rikkumisi tuvastati nii prokuratuuri kui ka kohtu töös. Et õigluseni jõuda, võttis see Aleksandr Mihhailovil aega seitse pikka aastat.
Kui lugeda kohtulahendit, siis räägitakse seal, kuidas uurimine oli täiesti erapoolik, kuidas ei võetud arvesse kannatanu tunnistajaid ega tõendeid, videosalvestised politseijaoskonnas toimunust ei leidnud millegipärast teed tõenditeni, enne kui Euroopa inimõiguste kohus need välja nõudis.
Riik aga raius viimase hetkeni, et kõik oli õige ja Mihhailovi õigused igati kaitstud.
Selle juhtumi valguses on oluline küsida, kas keegi teeb sellest ka oma järeldused. Sest selliseid juhtumeid, kus riiklikku vägivalda ja alandusi talunud inimeste kaebused jõuavad lõpuks suletud toimikute riiulisse, on ju kümneid, kui mitte sadu. Ainult et enamik neist ei jõua rahvusvahelise kohtuni, sest kõik inimesed pole kaugeltki nii tugevad ja rahakad, et võidelda aastaid riikliku ebaõigluse vastu.
Põhiküsimus on see, kas sellel kohtuotsusel on ka laiem mõju. Kui rikkumised on tuvastatud, siis peaks ju keegi nende eest vastutama. Kas prokuratuur ja politsei alustavad menetlust, et kõik asjaolud välja selgitada, ning kas suudetakse võtta midagi ette selleks, et edapidi oleks selline riiklik jõhkrus ja tendentsliku uurimisega segatud arrogants välistatud?


title: Tõde on kusagil vahepeal

maintext:
Tõde on kusagil vahepeal
3. november 2016
President Kersti Kaljulaid tõdes eelmisel nädalal Ida-Virumaa visiidi lõppedes, et ta nägi Ida-Virumaal hoopis teisi asju, kui üleriigiline meedia maakonnast kirjutab. Ehk siis presidendi mulje meie maakonnast oli igati positiivne ja tema soovitus Tallinna ajakirjanikele oli tulla siinset olukorda oma silmaga kaema.
Küllap oli presidendi positiivsete muljete taga ka asjaolu, et talle näidatigi siin positiivseid asju, mida ju Ida-Virumaal kuhjaga kahtlemata on. Aga ei saa ka eitada, et nii mitmeski olulises valdkonnas on Ida-Virumaa teiste maakondadega võrreldes punase laterna rollis. Nagu näiteks tööpuudus, keskmise palga tase, tervisenäitajad või keskkonnaprobleemid. Arvud ja statistika räägivad siin oma vääramatut keelt.
Seda, et Ida-Virumaa areng on seejuures olnud silmanähtav, ei saa aga samuti eitada.
Presidenti ärritas kohtumine siinsete omavalitsuste esindajatega, kes riigipeale üksteise võidu muresid kurtsid ja kinnitasid, et riik peab maakonnale aina sagedamini abikätt ulatama. Presidendi arvates on see väljapressimine ja inimesed kohapeal peaksid õppima ise rohkem enda huvides tegutsema. Sellest oli kantud ka tema Narva kolledžis peetud kõne, mis peamiselt pühendus vabaühenduste rolli tõstmise tähtsusele.
Põhjaranniku arvates ei tohi murede kuulutamisega tõesti üle piiri minna, sest see hakkab ühel hetkel aina rohkem kahjustama ka piirkonna mainet. Samas on aga Ida-Virumaal spetsiifilisi ja pikaajalisi probleeme, mille lahendamisega ei saa ei omavalitsused ega vabakond ilma riigi toeta hakkama.


title: Põhjarannik teisipäeval, 22. novembril

maintext:
Põhjarannik teisipäeval, 22. novembril
22. november 2016
* Kui alates 2011. aastast kaalutud sisekaitseakadeemia Ida-Virumaale üle toomise idee oli viimaseid päevi ametis oleva Taavi Rõivase valitsuse poolt sisuliselt maha maetud, siis uus võimuliit lubab koalitsioonileppes selle taas ellu äratada. Sotside esimehe Jevgeni Ossinovski sõnul olid kõik kolm erakonda Sisekaitseakadeemia Narva toomise küsimuses üksmeelsed ja see tehakse ära. Tänasest Põhjarannikust saab teada ka, kui suuri riigi investeeringuid võib hakata sisaldama uue võimuliidu poolt lubatud Ida-Viru programm.
* Maaeluministriks saav Konju kitsefarmi omanikust riigikogu liige Martin Repinski ei kõhelnud hetkegi, kui tulevane valitsusjuht Jüri Ratas talle läinud laupäeva hommikul maaeluministri portfelli pakkus. “Viisteist minutit enne erakonna juhatuse koosolekut kutsus Jüri mind enda juurde ja küsis, kas ma oleksin nõus seda kohta vastu võtma. Minu “jah” tuli kohe,” rääkis Repinski eile Põhjarannikule. Loodavas valitsuses on iga viies minister Ida-Viru juurtega, peale Repinski ka Jevgeni Ossinovski ja Mihhail Korb.
* Laupäevases Põhjarannikus ilmunud uudist selle kohta, et Ontika mõisahärrat Kalle Palanderi võib oodata arest, tsiteerisid eile kõik suuremad Soome väljaanded. Soome suusasangar ise loodab, et tal õnnestub Eestis Rootsi kardinatest pääseda. Estofiil Pekka Linnainen arvas, et Soome showmehe kuulsusega Palanderi võimaliku arestiga seotud uudis võib elavdada ka Ida-Virumaa turismielu, kui soomlastes tekib suurem uudishimu Ontika mõisa vastu.
* Tänases Põhjarannikus on juttu ka sellest, kuidas läks Ida-Virumaa turundamine laupäeval Helsingis toimunud Mardillaadal.


title: Eesti demokraatia päästeoperatsioon

maintext:
Eesti demokraatia päästeoperatsioon
28. november 2016
Pärast seda, kui uue koalitsiooni häältega sai riigikogu rahanduskomisjoni esimeheks keskerakondlane ja viimasel ajal eelkõige kuluhüvitise eest naisele liisitud autoga tuntust kogunud Mihhail Stalnuhhin, oli nii ajakirjanduses kui ka sotsiaalmeedias näha pettumust ja parastamist. Saite oma uut valitsust, vaadake, milline tegelane on meil nüüd riigikogus ühe olulisema komisjoni eesotsas, kits kärneriks ja nii edasi.
Ka valitsuse maksupoliitikast leiab lähemal uurimisel ebameeldivaid üllatusi, mis esialgu positiivse retoorika varju jäid − nagu ikka. Gaasiaktsiisi tõus, ühisdeklaratsioonide kaotamine, asjaolu, et regulaarsete dividendimaksete soodustus kehtib ainult juriidilistele isikutele, kui esimesi pähetulevaid nimetada.
Lisaks näriv kahtlus kahes suuremas küsimuses: kas Eesti läheb siis üle astmelisele tulumaksule ning mida ikkagi sisuliselt tähendab Keskerakonna valitsusse pääsemine Eesti mainele?
Mõlemad küsimused näitavad tegelikult, kui sügavalt on Reformierakonnal õnnestunud avalikku teadvusesse istutada oma valimiskampaaniate retoorika. Igaühele, kes on vähegi tuttav teiste maailma riikide tulumaksukorraldusega, peaks olema kaugelt näha, et Eestis on ühetaoline tulumaks, sest kehtib üks maksumäär, 20 protsenti. Jutt sellest, kas tegelikult on koos sissetulekust sõltuvalt muutuva maksuvaba tulu määraga tegemist astmelise maksusüsteemiga, võiks jääda majandusteaduskonna üliõpilaste seminaridesse ning soovi korral ka Reformierakonna pressiteadetesse.
Sama asi on hirmudega Eesti välispoliitilise orientatsiooni pärast. Keskerakonnas on kindlasti inimesi, kes on aastaid nautinud oma venekeelsete (ning osalt ka eestikeelsete) valijate moonutatud maailmapildil liugu laskmist, kuid tehke nüüd silmad lahti: see seltskond kaotas väga ühemõtteliselt sisevalimistel. Võitsid ning seega tegid uue valitsuse loomise võimalikuks just need keskerakondlased, kes on aastaid riigikogus koos Reformierakonna, IRLi ja sotsidega hääletanud täpselt praeguse Eesti välis- ja julgeolekupoliitika poolt.
Asjaolu, et Reformierakonna juhtivad poliitikud ei kohku võimu kaotamise hirmus tagasi Eesti maine välismaailma silmis kahjustamise ees, ei näita muud kui seda, kus tegelik oht Eesti tulevikule asub.
Peamiseks ohuks Eesti iseseisvusele ja arengule on võimu kinnistumine ühe erakonna kätte. Pole vahet, kas see erakond on üht või teist värvi logoga, pole vahet, kas see erakond on võimul kogu riigis või riigi suurimas omavalitsuses.
Tuleme nüüd tagasi jutu alguse juurde: kas tõesti on keskerakondlane Mihhail Stalnuhhin riigikogu rahanduskomisjoni esimehe kohal kuidagi hullem kui senine esimees Remo Holsmer? Sama Holsmer, kes oli Tallinna Sadama nõukogu esimees ajal, kui juhatuse liikmed seletamatu enesekindlusega laevatellimuste käigus miljoneid eurosid altkäemaksu võtsid.
Sama Holsmer, kes surus selgetele ohumärkidele vaatamata oma erakonna esindajana läbi juhatuse lepingute pikendamise viieks aastaks. Sama Holsmer, kel Vjatšeslav Leedo kohtus antud tunnistuse kohaselt oli oluline roll “nelja sidruni” väljapressimisel. Seda loetelu võiks jätkata, aga on selge: uue rahanduskomisjoni esimehe isik näib olevat oluliselt vähem ametikohale sobimatu kui senine esimees.
Ja isegi kui oletame, et Stalnuhhinil on puudusi, mis ei ole sama hästi avalikult teada, siis on see väike hind Eesti demokraatia päästmise eest. Sarnaselt ühisdeklaratsioonide kadumise, gaasiaktsiisi ja automaksuga.
Võimalik, et Jevgeni Ossinovski ja Margus Tsahkna kasutasid Keskerakonna võimupöörde näol ära üldse viimase võimaluste akna Eesti poliitika regulaarse uuenemise tagamiseks.
Usun, et nii nad seda ka ise nägid ja seetõttu sellises harvanähtavas üksmeeles tegutsesid. Mine tea, millised oleksid järgmiste riigikogu valimuste tulemused, kui riigiparteiks muutunud Reformierakond oleks saanud veel kaks aastat katkestuseta võimul püsida. 2018. aasta Eesti 100 aasta juubeli pidustused oleks kahtlemata keeratud enneolematuks maksumaksja raha eest tehtud valimiskampaaniaks.
Nüüd oleme kõikidele hädadele vaatamata olukorras, kus Reformierakonna 17 aastaga kogu Eesti ühiskonnast läbi kasvanud võimuniidistik kärbub. See on hea, sest vabas ja demokraatlikus ühiskonnas peab võimu teostamine olema avalik ja kontrollitav ning valitsejad valimiste tulemusel regulaarselt vahetuma.


title: Lootuste üleskütmise aeg

maintext:
Lootuste üleskütmise aeg
23. november 2016
Tulevase valitsuse koalitsioonileppes leidub Ida-Virumaa jaoks päris palju rõõmustavat. Sisekaitseakadeemia ületoomise küsimus on koomast taas välja toodud. Maakonnale lubatakse oma programmi, mis sisaldab vähemalt 50 miljoni euro ulatuses investeeringuid. Kavas on rajada Narva eesti keele maja ja on ka mitmeid muid plaane.
Lootustandvaid märke on Ida-Viru jaoks olnud ka varasemates koalitsioonilepetes, kuid pettumuseks on kujunenud nende plaanide madala tabavusprotsendiga realiseerimine või on need taandunud hoopis kroonlühtri asemel küünlajalaks nagu Juhan Liivi jutustuses “Peipsi peal”.
Kas seekord on põhjust arvata, et läheb paremini? Eeldusi justkui on. Alates juba sellest, et Ida-Viruga seotud plaanid on julgelt kirja pandud kindlas kõneviisis, aga mitte sellises ettevaatlikus sõnastuses, mille puhul võib juba ette aimata, et suure tõenäosusega polegi plaanis neid ellu viima asuda.
Teiseks pole kahtlust ka selle võimuliidu motivatsioonis Ida-Virumaa teemadega tõsisemalt tegelda, sest viimastel valimistel said need kolm erakonda siit maakonnast kokku 81,5 protsenti kõigist häältest.
Kõige suurema ohuna, miks plaanide elluviimine ei pruugi õnnestuda, tasub aga näha uue võimuliidu uljust kõikvõimalike populaarsete lubaduste väljapaiskamisel. Kui tegelikku rahalist katet on soovitust vähem, siis tuleb teha valikuid, mida lubatust teha ja mida mitte.
Ent andkem aega atra seada − tibude lugemise aeg läheneb nagunii välgukiirusel.


maintext:
Kohtla-Järve kavatseb Kurtna laagri maha müüa
3. november 2016
Kohtla-Järve linn võttis vastu lõpliku otsuse loobuda pikka aega Eesti ainsaks munitsipaallaagriks olnud Kurtna noortelaagri edasisest ülalpidamisest.
Kohtla-Järve võttis Kurtna noortelaagri põlevkivikeemiaettevõttelt üle kaks aastakümmet tagasi. Kui mujal Eestis laagrid toona kas suleti või müüdi erakätesse, siis Kohtla-Järve oli ainus omavalitsus Eestis, kes Kurtna laagri oma bilanssi võttis.
Igal aastal investeeris linn laagri ülalpidamisse raha ning suviti käis seal puhkamas ligikaudu 1700 last, viimasel ajal küll vähem − 900. Peale kohtlajärvelaste käis Kurtnas puhkamas palju lapsi ka Narvast ja Sillamäelt, mille ettevõtted muretsesid tuusikuid ametiühingute kaudu, ning mujaltki Eestist.
Tarvis umbes viis miljonit eurot
Kohtla-Järve linnapea Ljudmila Jantšenko sõnul tehti umbes kümme aastat tagasi laagrisse üsna suuri investeeringuid, muu hulgas näiteks kulutati 300 000 krooni katuse ja küttesüsteemi renoveerimiseks. Viimasel ajal on igal aastal eraldatud ligikaudu 50 000 eurot, et valmistada laager ette suvehooajaks; pisemate remonditööde jaoks vajaliku raha on laager ise teeninud.
“Kuid nüüdseks on kätte jõudnud hetk, mil on tarvis kõike uuendada: maju, mööblit, vee-, kanalisatsiooni- ja elektrivarustussüsteemi − ühesõnaga muuta laager Euroopa normidele vastavaks. Sellest annavad tunnistust linnale tehtud ettekirjutused. Selleks on tarvis ligikaudu viis miljonit eurot, linnal aga sellist raha ei ole. Kahjuks sellist mõistet nagu laste puhkus munitsipaallaagrites Euroopas ei eksisteeri, seepärast pole ka selliseid fonde, mis meid aidata saaksid. Samuti pole sellise abi saamise võimalust noortekeskusel,” rääkis Jantšenko.
Ent kui sellised fondid ka leiduksid, oleks linna omafinantseering umbes pool miljonit eurot, ning see käiks linnale samuti üle jõu.
Pakkusid Illuka vallale
Kohtla-Järve otsustas laagri linna noortekeskusega ühendada ning anda viimasele ülalpidamiseks kogu laagri vara. Noortekeskuse koosseisunimestikku jäävad kaks valvurit, kes elavad Kurtas ja valvavad laagrit; ülejäänud töötajad − direktor, direktori asetäitja ja raamatupidaja − koondatakse.
“Ma ei ütle, et laager on igaveseks suletud. Esialgu on jutt konserveerimisest,” kinnitas Jantšenko. “Me püüame leida kedagi, kes suudaks seal seda tegevust jätkata.”
Esimene, kellele selline pakkumine tehti, oli Illuka vald, mille territooriumil laager asub. Linnavalitsuse arvates õigustaksid tehtud investeeringud end, kui vald laagri ära remondiks ja selle aastaringseks tööks sobivaks muudaks. Paraku vald sellest pakkumisest keeldus.
“Kuid Illukal öeldi meile, et asjast on huvitatud eraisikud, seetõttu ei kaota me lootust, et investor siiski leidub. Praegu koostame keskkonnaministeeriumile kirja, et saada müügiluba,” rääkis Jantšenko. “Seda on vaja sellepärast, et siinsel maal on sotsiaalne otstarve.”
Praeguseks on selge, et isegi kui laager ära ostetakse, siis järgmisel suvel seda ei avata. Ljudmila Jantšenko kinnitas, et linna vähekindlustatud peredele jääb siiski võimalus muretseda soodushinnaga tuusikuid teistesse laagritesse, näiteks Remnikusse.
Siiani maksis Kurtna lastelaagri täishinnaga tuusik 120 eurot 12 päeva. “Ma arvan, et nii odavaid hindu ei olnud kusagil mujal, ning mõistan, et nüüdsest muutub tuusiku muretsemine mõnda teise laagrisse problemaatiliseks,” kahetses linnapea. “Ent kuidas me ka ei püüaks, käib selle olukorra lahendamine linnale üle jõu.”


maintext:
Ohtliku varinguaugu sulgemiseks kulub kaks aastat
3. november 2016
Lõviosa sisse varisenud šurfiaukude sulgemiseks eraldatud rahast kulub projekteerimisele ning iga augu jaoks on vaja uut projekti.
Keskkonnaamet hakkas Kohtla-Järvel Lille tänaval riigimaal asuva varisenud šurfiaugu sulgemist ette valmistama veel enne, kui Kohtla vallas Peeri külas Järve Tootjate osaühingu kasutada oleval põllul 2014. aasta septembris järjekordne šurfiauk sisse varises.
Lille tänava varingu sulgemiseks tellis keskkonnaamet keskkonnainvesteeringute keskuse (KIK) eraldatud 24 300 euro eest projekti ja 5500 euro eest sulgemistööd ning mullu oktoobris pandi auk pärast kaks aastat kestnud eeltöid kolme päevaga kinni.
Kohtla vallavalitsuses loodeti, et kui juba selline projekt olemas, saab seda pisut kohendades kasutada teistegi samasuguste varingute korral. Selgus, et ei saa ja kõik ülejäänud varingud − neid on Ida-Virumaa altkaevandatud aladel päris palju, Kohtla valla maadel iseäranis − peavad ootama ühtse korrastamiskava valmimist.
Korrastamiskavale eelneb põlevkivi altkaevandatud alade uuring, mille käigus koondatakse varasemate uuringute andmed, mõõdistatakse ja kaardistatakse varingud ning analüüsitakse selliste alade kasutamist. Uuringuga tegeleb Tallinna tehnikaülikool ning valmis saab see aastal 2018. KIK toetas ettevõtmist 68 523 euroga.
Eelmine projekt ei sobi
Tänavu kevadel ilmnes, et metallivargad olid Peeri küla auku laiemaks kaevanud, et paremini alla metalli järele saaks minna.
Selleks ajaks, kui Kohtla vallavalitsus häirekella hakkas lööma, olid keskkonnaametnikud juba selgeks vaielnud, et niisuguste varingute sulgemine, asugu need siis riigi- või eramaal, on riigi ülesanne, mitte maaomaniku või kohaliku omavalitsuse mure.
Keskkonnaministeerium kohustas keskkonnaametit augu sulgemisega kiiresti tegelema hakkama.
KIK eraldas augu uurimiseks, projekteerimiseks ja sulgemiseks 30 000 eurot.
Reedel kuulutas keskkonnaamet välja riigihanke sissevarisenud šurfiava korrastamisprojekti koostamiseks; eeldatavaks maksumuseks on märgitud 25 000 eurot.
Lille tänaval suletud augule mõeldes tekib küsimus, miks samas piirkonnas sama kaevanduse kohal asuva augu sulgemiseks ei saa kohaldada eelmist projekti.
“Iga kaeveõõs on erinev nii oma dimensioonidelt kui ka varisemisastmelt. Šurfiaukude nõuetekohaseid sulgemisi on Eestis olnud väga vähe, mistõttu ei ole tüüpprojektide rakendamine praeguses olukorras, kus napib andmeid varisenud kaeveõõnte iseärasuste kohta, kahjuks võimalik,” põhjendas keskkonnaameti maapõuebüroo juhataja Maria Karus.
Kõnealuse hankega soovitakse tema sõnul saada Peeri külas oleva varingu ja ümbritseva keskkonna iseärasusi arvesse võtvat uuringut ning nendest lähtuvalt parima lahendusega korrastamisprojekti.
Hankelepingu periood kestab detsembri keskpaigast veebruari keskpaigani, sel ajal tuleb teha ka välitöid ehk kohavaatlust ja uuringuid. Võimalik, et paksu lume ja korralike külmakraadidega.
“Keskkonnaamet ootab teenuse pakkujalt lahendust tööde tegemiseks, sealhulgas ka selleks, kuidas on optimaalne teha uuringut prognoositavate ilmastikuolude korral,” ütles Karus.
Pole sugugi välistatud, et enne suure korrastamiskava valmimist tekib veel mõni kiiret − kui kaheaastast ettevalmistustööd ikka saab kiireks nimetada − sulgemist nõudev varing. Kas sellegi jaoks oleks vaja taas täiesti uut projekti, ei osanud Karus öelda: “Raske prognoosida, kuna see sõltub konkreetse varingu iseloomust.”
Kaevandaja sulges augu nädalaga
Eesti Põlevkivi, praegu Enefit Kaevandused on sissevarisenud surfiauke ajaloo vältel päris palju täis vedanud. Päris viimasel ajal küll mitte ja enne seda päris viimast aega osteti need tööd sisse, aga veel varem täideti oma jõududega.
“Kõigepealt hindasime, kui palju materjali kulub, võtsime aluseks vanad kaevanduse plaanid ja siis vedasime augu aherainet täis. Peale panime savikat materjali − piisavalt paksu kihi, et see vett isoleeriks −, siis veel aherainet ja kõige peale kasvupinnast,” kirjeldas töö käiku Eesti Energia keskkonnateenistuse maavarade valdkonna keskkonnajuht Kalmer Sokman.
Tehtu hinda muidugi praeguste sulgemiste omaga võrrelda ei saa, sest kaevandusettevõttel olid nii veokid kui täitematerjal endal olemas. Täitmistöö ajakuluks hindas Sokman keskmiselt nädala-paar.
“Meil oli nendeks töödeks tüüpprojekt, mida konkreetse olukorra kohaselt kohandasime. Kui varingud on ühes samasuguste mäenduslike tingimustega piirkonnas, ühe ja sama kaevanduse kohal, kus kasutati sama kaevandamistehnoloogiat, siis peaks üks projekt olema üldjoontes kohaldatav kõikide aukude jaoks,” ütles Sokman.


title: Vanus? Pole oluline!

maintext:
Vanus? Pole oluline!
23. november 2016
Kui palju on laulukonkursse, kus osalejate vanus pole piiratud? Mul ei tule ühtegi meelde − peale Aare Vaheri korraldatud “Sügis-cover‘i”.
Kui palju on laulukonkursse, kus ka žürii esineb? Mul ei tule ühtegi meelde − peale Aare Vaheri korraldatud “Sügis-cover‘i”.
Kindel garantii
“Sügis-cover” oli omamoodi konkurss ka selle poolest, et − nagu festivali nimigi ütleb − kaverdamiseta siin läbi ei saadud, see oli kohustuslik. Kuid kaverid Grapsi, Rozenbaumi, Paulsi, Alenderi, Tõnu Aare, Ševtšuki sügiseteemalistest lugudest − see andis kindla garantii, et ükskõik, mida esitajad ka oma vabal valikul ei laula, kuuleb konkursil väga häid lugusid.
Sügise endaga olid tol päeval lood küll niimoodi, et… õues oli hoopis talv ning Facebook hommikul täis viginat, et teed on lahti lükkamata.
Tammiku rahvamajas, kus konkurss toimus, oli lava dekoreeritud vihmavarjudega ning esinemisjärjekord selgus kuivanud puulehtedega loosi tõmmates.
No või sa ette tead, mida Eestimaa november pakub! Täna vihm, homme hanged, üleülehomme on jälle maa must. Aga tühja sest! Head muusikat on alati hea kuulata, olgu siis “Sügis-cover’il”, aknast paistmas lumehanged, või “Talvelauludel”, õues ladistamas vihma.
Neuroloogist parim solist
Üks asi tuleks sel konkursil aga kindlalt ära keelata − Aare Vaheri ja tema tütre Alexandra sissejuhatav esinemine enne võistluse algust. Miks? Jaa, see oli suurepärane. Aare pillimänguoskus on ju teada-tuntud, samuti Alexandra oma, lisaks tema köitev laulmismaneer ja lavasarm. Aga kes julgeb pärast neid veel lavale minna!
Hea küll, see oli nali. Tegelikult tegi Aare ja Alexandra ülesastumine selle õhtu nauditavaks juba esimestest minutitest alates.
“Sügis-cover” tõi lavale ohtralt koolinoori, kuid võimaldas esineda ka neil, kes elusügisesse jõudnud. Olgu siinkohal kohe ära öeldud, et üks neist − hinnatud neuroloog Georgi Zjablov − võitis parima solisti preemia!
Nii et vahet pole, kui vana sa oled. Sellel festivalil passi ei küsita.
Bliss − kõrvale kena kuulata
Kultuuritöötajad, kui te otsite emadepäevaks esinejat või isadepäevaks või vanavanemate päevaks − kutsuge Bliss. Silmale ilus vaadata ja kõrvale kena kuulata. Tüdrukud reas, kes laulavad nagu ööbikud. Ja kokkukõla missugune.
Band AKK ülesastumine tõi meelde, et kunagi kohtasin noortebändide festivalil ansamblit Censored − puhas tüdrukute bänd, kes oli võimeline nii lüürilise laadiga publiku heldima kui oma kärina ja mürinaga õpetajaid kõrvu kinni hoidma panema. Need tüdrukud olid kõigeks võimelised. Huvitav, mis neist saanud on?
Ahtme kunstide kool − see kool tähtede AKK taga peitubki − on igal juhul hea noorte bändide kasvulava.
Meenub veel teinegi tüdrukute bänd − Narva oma, nimeks Shabash. Nendel tüdrukutel oli olemas see x-faktor, mis sind muusikaturul teistest eristab. Mäletan, et bändi solist Ženja, kes oli 5aastaselt muusikakoolis klaveriõpinguid alustanud ning lauljakarjääri uneski näha ei osanud, valdas suurepäraselt growling‘ut − heavy metal‘i lauljale kohustuslikku krägisemist, mis selle muusika fännidel sipelgad mööda nahka sibama paneb. Ja et kitarrist Katja oli endale kitarri ostmiseks suvel Soomes marju korjata rabanud.
Ei tea, mis neist kõigist saanud on?
Naislaulja võib teha imet
Kes meist ei teaks Gunnar Grapsi “Sügisõhtu blues‘i”. Olete te kuulnud seda lugu esitamas mõnd naislauljat? Mina ei ole. Ausalt öeldes ei kujutanud ettegi, kuidas see võiks naise esituses kõlada − kuni seda laulis konkursil Müstiline Nimetu Trio. Eesti naislauljad, võtke see lugu oma repertuaari! Kuulake Müstilise Nimetu Trio arranžeeringut ning te veendute: “Sügisõhtu blues’iga” võib naine teha imet.
Nii Blissi kui Müstilise Nimetu Trio esinemist saadavad vali aplaus ja braavohüüded.
Aplausiga sel konkursil ei koonerdata kellegi esinemise puhul.
Valju aplausi pälvib ka Ilja Masljakov. Milline hääl, kuigi esineja pole enam esimeses nooruses! Ja kui hästi vilistab! Masljakovi saadab kitarril teine Masljakov, tema poeg Daniil.
Daniili näeb sel konkursil laval mitu korda eri koosseisudes ja kuuleb keerulisi soolosid esitamas. Nii nagu hinnatud pillimehed ikka − neid jagub paljudesse projektidesse.
Et Daniil sel konkursil parimaks kitarristiks kuulutatakse, ei tule kellelegi üllatusena.
Üllatus, üllatus
Üllatuseta see konkurss siiski ei möödu. Lavale tuleb ansambel Romavõi Bljuz. Noored mehed, aga solistiks on… mingi vanaisa, halli habemega! Paras jõuluvana mängida, mitte noorte meeste pundis solistiks olla.
Aga siis teeb see halli habemega mees oma suu lahti ning publikul on silmad imestusest ümmargused ja kõrvad kikkis nagu nõukaajal Ameerika Häält kuulates.
Vot sulle siis vanaisa ja jõuluvana!
See solist on hoopis Romavõi Bljuzi salarelv! Huvitav, kust nad ta küll leidsid? Igal juhul − kui näete kusagil afišil üritust, kus Romavõi Bljuz esineb, minge kuulama! Seda häält ei unusta. Olete nagu Ameerikas kantrikontserdil.
Kes kuulutati “Sügis-cover‘i” parimaks esinejaks?
Romavõi Bljuz.
Olgu siis järgmise aasta novembris lumi maas või alles taevas − “Sügis-cover‘it” tasub uuesti korraldada.


title: Mida saab 1,3 miljoni eest?

maintext:
Mida saab 1,3 miljoni eest?
5. november 2016
See tegelikult ei olnud üllatus kellelegi, et valitsuse määratud haldusreformi komisjon otsustab teha valitsusele ettepaneku liita Jõhvi, Toila, Kohtla ja Kohtla-Nõmme vald sundkorras. See oli teada juba enne Jõhvi volikogu istungit, kus otsustati aasta otsa peetud ühinemisläbirääkimised nurjata.
Volikogu esimees Teet Enok, kes oli ühinemiskõnelustest loobumise peategelane, ütles Põhjarannikule, et Jõhvil oli valitsuse komisjonist vähe infot. See pole päris nii. Enok käis vahetult enne 20. oktoobri volikogu istungit isiklikult rahandusministeeriumi asekantsleri, komisjoni esimehe Kaia Sarnetiga kohtumas, et uurida, missugused on Jõhvi väljavaated, kui vald lõpetab ühinemiskõnelused. Sarnet tegi talle selgeks, et tõenäoliselt ootab siis ees sundliitmine. Ainult et sellest kohtumisest komisjoni esimehega ning seal kuuldust volikogu esimees selle liikmetele istungil ei rääkinud. Küll aga ütles ta, et kui tuleb sundliitmine, saab vald minna riigi vastu kohtusse, ja üleüldse, kui Jõhvi kaotabki 1,3 miljonit eurot, on see tegelikult vaat et olematu summa.
Sõltub, millega võrrelda. Näiteks kulub Jõhvil kokku veidi üle 1,6 miljoni oma spordikooli, muusikakooli, kunstikooli, kultuuri- ja huvikeskuse ning keskraamatukogu ülalpidamiseks. Opositsioon on välja arvutanud, et 1,3 miljoniga saaks korda teha 20 kilomeetrit kõnniteid.
Eks kõik oleneb võrdlustest, kuid igatahes, kui riik ikkagi neli valda sundliidab, saab opositsioon väga tugeva argumendi väite näol, et praegune võim on tekitanud jõhvilastele väga konkreetse materiaalse kahju.


maintext:
Kohtla-Järve linn esitas bussijaamale ultimaatumi
10. november 2016
Kohtla-Järve linn andis Vironia keskuse omanikele jaanuarini aega parandada bussijaama teenuseid, muidu kolitakse see uuel aastal ümber.
Kohtla-Järve bussijaam koliti Vironia keskusesse üle kaks aastat tagasi, kuid senimaani pole seal lubatud teenuseid, mistõttu on Kohtla-Järve linn nüüd esitanud ettevõtjale ultimaatumi kitsaskohtade lahendamiseks. Vastasel juhul kolitakse bussijaam, kus peatuvad nii kaug- kui maakonnaliinid, mujale.
Lubati rohkem
Vironia keskus lubas omal ajal bussijaama endale kaubeldes, et teeb sinna piletimüügikoha, annab infot väljumiste kohta ning ehitab isegi kohviku. Samuti lubati Cargobusi teenuseid. Reaalsus oli aga avades paari tooli ja tablooga tühi ruum, kus kahe aastaga pole midagi muutunud.
Rahulolematust keskusesse kolitud bussijaama üle avaldati nii kaks aastat tagasi kui ka praegu. Linnavalitsus viitabki oma nõudes, mis esitati eile Vironia keskuse juhtidele, inimeste kaebustele.
Linnapea Ljudmilla Jantšenko allkirjaga teates on nimetatud, et ehkki seadus otseselt ei kirjelda, milline peab olema bussijaam, käsitletakse Euroopa parlamendi ja nõukogu määruses bussijaama kui mehitatud terminali, kus on liinibusside peatus sõitjate sisenemiseks või väljumiseks ning kus asuvad registreerimislaud, ooteruum ja piletikassa. “Kohtla-Järve linnas puudub praegu mehitatud terminal, kus oleks olemas piletikassa ja infolaud. Sellest võib järeldada, et Kohtla-Järvel ei ole bussijaama, vaid tegemist on pigem bussipeatusega,” seisab linnavalitsuse kirjas.
Kõige rohkem pahameelt tekitabki eelmüügikassa puudumine Kohtla-Järvel, sest inimesed on sunnitud piletite ostmiseks Jõhvi sõitma, mis tekitab ebamugavusi ja lisakulutusi.
Kirjas viidatakse, et linnal on võimalus taotleda riigieelarvest toetust ühistransporditaristu objektide rajamiseks, uuendamiseks või haldamiseks ja linnavalitsus on selles küsimuses juba ka maanteeametiga konsulteerinud.
“Asjaolusid arvesse võttes asub Kohtla-Järve linnavalitsus seisukohale, et kui seisuga 01.01.2017 ei taga OÜ Vironia Keskus bussijaama ootesaalis piletikassa ja infolaua olemasolu, otsitakse maakonna- ja kaugliinidel sõitvatele bussidele peatumiseks teine koht,” seisab kirjas.
Proovivad täita
OÜ Vironia Keskuse juht Kenneth Karpov kinnitas Põhjarannikule saadetud kirjas, et nad üritavad bussijaamaga seotud nõudmised etteantud tähtajaks täita.
“Usun, et Vironia keskuse juurdeehituse käigus saaks bussijaama kindlasti paremaks muuta, kui katsuda uue bussijaama planeerimise käigus praeguse bussijaama kitsaskohtasid kaotada. Uus planeering on praegu menetlemisel,” viitas Karpov detailplaneeringule, millega soovitakse kaubanduskeskust veelgi laiendada ning ühtlasi muuta keskuses paikneva terminali asukohta. Bussijaama uue hoone fassaad tuleks selle kohaselt näoga Järveküla tee poole, mitte tühermaale nagu praegu.


title: Pomerants tõi tippvõrkpalli Jõhvi

maintext:
Pomerants tõi tippvõrkpalli Jõhvi
30. november 2016
“Võrkpalliasju ajan sellepärast, et oleks emotsioone. Eile ja täna sain positiivset emotsiooni küllaga,” tõdes üks Rakvere võrkpalliklubi asutajaid ja vabatahtlik abiline Marko Pomerants, kes põhiametilt on praegu valitsuse keskkonnaminister, pühapäeval õhtul Jõhvi spordihoones, kui tema meeskond oli alistanud Vilniuse Flamingo 3:1.
“Tänased vastased olid natuke rokkstaarid, aga see neid ei aidanud,” tõdes rahulolev Pomerants vahetult pärast mängu, olles enne seda ligi kaks tundi jutti trummi tagunud ja skandeerinud: “Rakvere! Rakvere! Rakvere!”
Kõvasti rahmeldamist
Rokkstaaride all pidas Pomerants silmas Leedu meeskonna erilist nõudlikkust toidu suhtes, mida nad Jõhvis ootasid. “Tegime kompromissi: pooled menüüd olid sellised, nagu nad soovisid, ja pooled tavalised − sellised toidud, mida söövad näiteks nii meie oma peene figuuriga tantsutüdrukud kui ka mängumehed. Kui nemad saavad söödud, siis ei tapa see leedukaid ka. Pärast öeldi, et kõik oli okei,” rääkis ta, olles eelmisel nädalal suurema osa oma vabast ajast kulutanud nende kahe mängu korraldamisele.
Niipea kui võidurõõm sai välja hõisatud, asus Pomerants platsi äärest reklaamtahvleid kokku korjama. “Laupäeval tulime varakult Jõhvi asju üles sättima. Kõigi toetajate reklaamid peavad kuidagi platsi äärde ära mahtuma. Mitmel on ootused, et nende sildid oleksid kõige edevamal kohal. Sellega tuleb ka arvestada. Neljapäeval tuli telemeestel [pühapäevase kohtumise kandis otse üle Kanal12] selline mõte, et neil oleks vaja saali saada tellinguid, et kaamerad kõrgemale kohale seada. Siis mõtledki välja, kuidas neid saaks. Peale selle tuli otsida, kus saaksid vastased magada ja süüa,” rääkis Pomerants vabatahtliku tegemistest mängude korraldamisel ja lisas, et suureks abiks olid talle Jõhvi spordikooli juhid Helen Mast ja Kaja Kama.
Sellise aeganõudva rassimise vaevatasu ongi võrkpallile kaasa elamisega laekuvad emotsioonid. “Tööd on päris palju, helgeid hetki on harvem − just siis, kui nädalavahetusel on mäng. Kui oma meeskond veel ka võidab, siis ongi hea olla,” tõdes ta, lisades, et ainuüksi trummitagumise peale ta kalorite hävitamisel loota ei saa, vaid tegi pühapäeva hommikul ka 6 km pikkuse jooksu.
Jõhvi saal sobib Rakverele
Rakvere võrkpalliklubi sattus Balti liiga kodumänge Jõhvi pidama tänu sellele, et nende kodulinna spordihoone oli sel nädalavahetusel hõivatud.
Rakvere meeskonna peatreener Urmas Tali tõdes, et Jõhvi saal on hea ja sobib klubile hästi. “Oleme siin ennegi võitnud,” ütles ta.
Seekord läks aga Virumaa praegusel parimal pallimänguvõistkonnal eriti hästi. Laupäeval saadi 3:0 jagu Šiuliai klubist Elga Master Idea SM Dubysa, pühapäeval aga eelmisel nädalal Balti liiga liidriks kerkinud Vilniuse Flamingo Volleyst.
“Meie punktid olid õhus nii eile kui täna. Võtsime need ära,” rääkis võidukast nädalavahetusest Tali, tõdedes, et Rakvere meeskond alles otsib oma õiget mängu. “Me ei ole veel kaugeltki nii head nagu eelmisel aastal. Vilniusest jagusaamine teeb muidugi heameelt, ent anname aru, et liiga tippu tõusid nad suuresti seeläbi, et olid võite kogunud tabeli alumise poole meeskondadelt.”
Kui keeruline on hoida väikelinnas konkurentsivõimelist võrkpallimeeskonda, kes suudab heal päeval tuule alla teha ka lähiriikide pealinnade satsidele, kel toetajate leidmise võimalused märksa avaramad? “Ikka saab vastu hakata. Tuleb küüned igale poole taha ajada, kus raha liigub,” naeris Tali, rõhutades, et põhiküsimus on ikkagi selles, kui hea järelkasv eri paikades on. “Võrkpallil on oma kantsid, kust noored pidevalt tulevad. Kui täiskasvanute meeskond püsib ees, siis on ka noortel, mille nimel tööd teha. Nii see klubi püsti püsibki,” märkis ta.
Balti liigas on Rakverel nüüd viis võitu ja kolm kaotust ning see annab praegu 14 meeskonna seas seitsmenda ja Eesti klubide seas neljanda koha.


description: Esimest korda interneti ajaloos on mobiiltelefonid ja tahvlid löönud üleilmses arvestuses veebilehitsemises troonilt arvutid.

title: Uus kuningas: mobiilne veebilehitsemine lõi esimest korda arvutid troonilt

maintext:
Oktoobri statistika näitab nimelt, et arvutite brauserite abil vaadati veebi 48,7 protsenti, vahendab The Guardian veebianalüüsiettevõtte StatCounter andmeid.
Mobiilne veebilehitsemine on olnud pidevalt kasvamas aastast 2009, mil algas ühtlasi arvutitega surfamise püsiv langustrend.
«See peaks olema äratuskellaks eelkõige väikeäridele, FIE-dele ja spetsialistidele, et nende hallatavad veebilehed oleksid mobiilisõbralikud. Paljud vanemad veebilehed seda ei ole,» ütles StatCounteri tegevjuht Aodhan Cullen.
Tema sõnul pole mobiiltelefonide toe olemasolu oluline mitte ainult kasvava liikluse tõttu, vaid ka seepärast, et Google eelistab oma mobiilsetes otsingutulemustes mobiilisõbralikke veebilehti.
Ka Postimehe veebikeskkonna statistika näitab Gemiuse andmeil, et arvutitega vaadati seda alla poole, ehk 48,2 protsendil juhtudest.
Vaatamata globaalsele langustrendile on veel paljusid riike, kus arvutilehitsejad on mobiilide omadest populaarsemad – Suurbritannias näiteks osakaaluga 55,6 protsenti, USA-s külastatakse veebilehti 58 ning Austraalias 55,1 protsendi ulatuses arvutitega.
Google asus aastal 2015 otsingutulemuste järjestamisel arvestama veebilehtede mobiilisõbralikkust. Paljudes suurtes arenguriikides on mobiiltelefonist saanud sisuliselt ainus vahend interneti kasutamiseks.
Allikas: StatCounter


authors:
Ülo Niinemets
Eesti Maaülikooli Professor
Eesti Teaduste Akadeemia Akadeemik
Margus Ansu

description: Montrealis keelustatakse 2018. aastaks kõik kaminad ja ahjud. Uutesse majadesse ei tohi traditsioonilisi ahjusid ja kaminaid ehitada ka USAs. Eesti ja Euroopa poliitikad liiguvad aga vastupidises suunas ning nii võib tulevikus siin mandril olla õhusaastest tulevaid surmasid kuus korda rohkem kui ookeani taga, kirjutab Eesti Maaülikooli professor Ülo Niinemets.

title: Enneaegne surm kliimamuutustega võideldes: konflikt Euroopa ja Eesti energia- ja õhusaastepoliitika vahel


description: Kaikaifiluks ristitud dinosaurustega kaasaegne hiiglane oli 10 meetrit pikk ja täitis omaaegses ökosüsteemis tõenäoselt terve kontinendi tippkiskja rolli.

title: Antarktikast leiti hiiglasliku 66 miljonit aastat vana murdjasisaliku jäänused

maintext:
Tollal oli Antarktika muidugi märksa soojema kliimaga kui tänapäeval ja nii oli muistsetes meredes ka rohkem roomajaid, kellest kaikaifilu toituda sai.
Antarktika karmi kliima tõttu on see tõenäoselt üks paleontoloogide poolt kõige vähem uuritud piirkondadest maailmas. Seetõttu on ka paljude uurimisgruppide pilgud just sinna koondunud.
Ühel 2010. aasta ekspeditsioonil sattus grupp Tšiili teadlasi Seymouri saarel eriti halbadesse ilmaoludesse, mistõttu oldi juba valmis kogu väljasõitu ebaõnnestunuks kuulutama. Ühel peamiselt põlvesügavuses mudas sumpamisele kulunud päeval avastati 66 miljoni aasta vanusest kivimist aga midagi tõesti üllatavat – hiiglasiku Mosasauruseks kutsutava hiiglasliku meresisaliku jäänused.
Mosasaurused ei olnud dinosaurused, vaid pigem tänapäeval elavate sisalike lähedased sugulased, kes elasid kriidiajastu meredes samal ajal, kui dinosaurused maismaad valitsesid. Erinevalt tänapäevastest sisalikest arenesid mosasaurustel aga välja spetsiaalsed ujumiseks vajalikud lestad sõrmede vahel ja pikk saba. Üks tuntuim mosasaurus oli tülosaurus, keda tihtipeale eelajalooliste loomade raamatutes kujutatakse.
Enne kaikaifilu avastamist ei olnud aga teada ühestki nii suurest mosasaurusest Antarktika mandril. Seni suurim oli 70-sentimeetrise pealuuga liik ladinakeelse nimega Taniwhasaurus antarcticus, kes osutus avastatud kaikaifilu kaugeks esivanemaks. 20 miljonit aastat hilisemast ajast on teada teine kauge sugulane, Põhja-Ameerika tülosaurus.
Kaikaifilu pealuu oli hiiglaslik – 1,2 meetrit pikk – , mis teeb temast suurima lõunapoolkeralt leitud mosasauruse. Tema nimetus pärineb Tšiili ja Argentina lõunaosas elava Mapuche rahva kosmoloogiast, kus Kai-Kai filù nimeline hiigelroomaja merede valitseja tiitlit kannab ja maismaa valitseja Treng-Trengi filùga vägikaigast veab. Nende kahe hiiglase võitlusest sünnivad maavärinad, vulkaanid, tsunamid ja kõik geoloogiat vermivad nähtused.
«Mida enam selliseid kriidiajastu mitmekesisuse näiteid lõunapoolkeralt leiame, seda nõrgemaks muutub senine 19. sajandist kehtinud paradigma, mille kohaselt oli suurem osa lõunast leitud fossiilidest näited põhjapoolkera liikide laisast levikust. Seetõttu on põhja liikidega kauges suguluses liigi leidmine Antarktikas väga oluline,» ütles uuringut juhtinud Rodrigo Otero.
Uuring avaldati ajakirjas Cretaceous Research.


description: USA väljaanne Business Insider tutvustab videos tuntud viljade evolutsiooni.

title: Kuidas nägid puu-ja juurviljad välja enne nende nn kodustamist?

maintext:
Näiteks porgandit hakati kultuurtaimena kasvatama kümnenda sajandi aegu. Sel ajal oli porgand valge või lillakas, väga õhuke ning selle maitse oli praegusest tugevam ja omapärasem.
Ehkki praegu tunneme peamiselt musti baklažaane, leidus neid vanasti ka kollaseid ja siniseid.
Kui praegune mais on suur ja mahlane, siis enne selle kodukultuuriks muutumist – umbes 7000 aastat tagasi – oli see praegusest viljast 1000 korda väiksem ning kuiv nagu kartul.
Erinevalt praegustest arbuusidest jagunesid iidsete arbuuside seemned sektoriteks. Praegu leidub aga lausa seemneta arbuuse.
Banaanid jõudsid kodutaimedeks tõenäoliselt 7000 aastat tagasi Paapua-Uus-Guineas. Tollal olid aga banaanid seemneid täis.
Vaata rohkem videost siit:


description: Hiina teadlaste plaanitav inimkatse võib algatada Hiina ja USA vahel omamoodi biotehnoloogia võidujooksu, kirjutab Nature.

title: Algasid esimesed inimkatsed CRISPR-Cas9 geenimuundamise tehnoloogiaga

maintext:
CRISPR-Cas9 on hetke kuumim sõna biotehnoloogias, mis võimaldab viia geneetilisse materjali sisse muutusi kiiremini, kergemini ja efektiivsemalt kui ükski teine olemasolev tehnoloogia. See avastati vaid möödunud aastal ja oli juba sel aastal üks enim soositud pretendentidest Nobeli meditsiinipreemiale. Praeguseks on seda rakendatud näiteks teatud rakutüüpide deaktiveerimiseks, pärmiseente abil biokütuste sünteesimiseks ja ka erinevate GMO taimede aretamiseks. Selle inimeste peal katsetamine on aga üks enim vaieldud teemadest tänapäeva bioeetikas.
Nüüd on hiina teadlased aga asja ette võtnud. Oktoobri lõpus viis onkoloog Lu You juhitud arste halvaloomulise kopsuvähiga haige patsiendi kehasse CRISPR-Cas9 tehnoloogiaga muundatud rakke.
Selleks eemaldati haigete verest immuunrakud. Osa nende DNA’st deaktiveeriti ja asendati seejärel CRISPR-Cas9 meetodi abil geenidega, mille põhjal kodeerivad rakud valku PD-1. Varasemad uuringud on aga tõestanud, et see valk on tugeva valgu immuunreaktsiooni pidurdava mõjuga. Vähk kasutab vohamiseks ära aga just seda raku funktsiooni.
Kuigi CRISPR-Cas9 tehnoloogiaga plaanivad inimkatseid ka ameeriklased, võib hiinlaste eksperiment saada uue biotehnoloogia võidujooksu algatavaks impulsiks, kirjutab Nature.
«Ma arvan, et sellest saab omamoodi «Sputnik 2.0» - biomeditsiini duell USA ja Hiina vahel. See on ka vajalik, kuna konkurentsis toode reeglina paraneb,» ütles USA 2017. aastal eel seisva eksperimendi teadusnõunik Carl June.


authors:
Kaur Maran
Sille Annuk Postimees

description: Ökuli auhinnaga tunnustatakse ja tänatakse iga aasta iga aasta kõige meediasõbralikumat teadlasele.

title: Teadusajakirjanduse sõbraks 2016 valiti Toivo Maimets


authors:
Foto
Tesla Solarcity

description: Äsja päikeseenergia firma SolarCity ostmiseks aktsionäridelt heakskiidu saanud elektriautode tootja Tesla Motors tähistab tehingut Ameerika Samoa Ta’u saare täielikult päikeseenergiale üleviimisega, kirjutab The Verge.

title: Tesla viib 600 elanikuga eksootilise saare üle päikeseenergiale

maintext:
Seni on Vaikse ookeani lõunaosas asuv USAle kuuluv saar sõltunud diiselgeneraatoritest, kuid Tesla loodab juba lähiajal katta Ta’u 600 elaniku ja kohalike ettevõtete pea kogu energianõudluse hoopis päikesepaneelide abil.
Projekti rahastavad Ameerika Samoa võimud ning USA siseministeerium. Tesla sõnul tähendab taastuvenergiale üleminek, et väikesaarel jääb tarbimata ainuüksi ühe generaatori kohta 109 500 gallonit (415 000 liitrit) diiselkütust aastas, lisaks jäävad ära ka kütuse kõrged transpordikulud.
Ehitusel on 1,4 MW koguvõimsusega 5328 päikesepaneelist koosnev võrk, mille salvestusmahuks on 6 megavatt-tundi. See on piisavalt suur maht, et varustada kogu saart ka kolme järjestikuse päikesepaisteta päeva jooksul. Süsteemi kogumahu täislaadimine võtab päikeselise ilmaga aega seitse tundi.
Tesla sai eelmise nädala lõpus aktsionäridelt nõusoleku osta üles päikeseenergiaettevõte Solarcity. Tesla tegevjuht Musk on ühtlasi SolarCity nõukogu esimees ja suurim aktsionär, talle kuulub 22 protsenti mõlemast ettevõttest.
Tehingu väärtus on 2,6 miljardit dollarit ning võib lisada järgneval aastal ühinenud ettevõtte käibele 1 miljard dollarit.
Musk plaanib muuta seni luksuslike elektriautode tootjana tuntud Tesla kodumajapidamistele puhta energia täislahenduse pakkujaks.


description: Selfie-ehk enekadroon Dobby on küll mõõtmetelt tagasihoidlik, kuid sisult kaugeltki mitte, kirjutab tehnoloogiaportaal Digitark.

title: väike, aga sisukas selfie-droon

maintext:
Pisike, hõlpsasti taskusse mahtuv ning konkurentidega võrreldes soodsal droonil on pildistabilisaator, 4K filmimise võimekus, tuvastab viipekäsklusi ning vajadusel jälitab filmitavat sihtmärki. Seda kõike pelgalt ca 400€ eest, mis kahvatub suurte ja uhkemate droonide hinnalipiku kõrval.
Droon kasutab näotuvastus- ning lukustusfunktsiooni sinu kaamerasse lukustamiseks ning filmib sind kui ringi liigud. Kui tahad drooni ise juhtida, saab selleks kasutada spetsiaalset rakendust - ei mingeid kohmakaid pulte ja juhtmeid. Milline pisike taskudroon välja näeb, vaata juba lähemalt Digitargast.


description: Halb uudis nutisõltlastele – mida enam aega kulutate oma telefonis, seda raskemini uinute ja halvemini magate.

title: Uuring: nutitelefonide kasutamine enne uinumist rikub und

maintext:
Tervislikule unerežiimile on eriti kahjulik nutitelefonide kasutamine vahetult enne und, kirjutavad ameerika teadlased ajakirjas PLOS One avaldatud uuringus.
Nutitelefonesse puutuv vvastus tuli ulatuslikuma uuringu kõrvaltulemusena. Tegemist on aastaid kestva Health eHeart uuringuga, mille käigus teadlased küsivad inimestelt põhjalikke andmeid nende tervisekäitumise ja elustiili kohta, muuhulgas ka uneharjumuste teemadel. Väikese kõrvaluuringuna lasti 653 osalejal paigaldada enda telefonidesse ka spetsiaalne programm, mis salvestas, kui palju ja mis aegadel telefonide ekraanid sisse lülitatud olid. Uurimisperiood oli 30 päeva.
Tulemustest ilmnes, et keskmiselt veedeti telefonis 1 tund ja 29 minutit päevas. Kui pea kõigi tervisenäitajate – kehamassi indeksi, tujude või füüsilise aktiivsuse – osas erilist mõju ei ilmnenud, tuli siiski välja selge seos unega. 136 osaleja puhul kahjustas sagedasem nutitelefonide kasutamine une kvaliteeti –raskusi uinumisel, lühemat uneaega ja madalamat «une efektiivsust». Mida vahetumalt enne uinumist telefone kasutati, seda suurem oli ka kahju.
Varasemad uuringud on näidanud, et und mõjutab just ekraanide päevavalgust meenutav sinine valgus, mis alandab melatoniini taset ajus ja «petab» selle ära, tekitades tunde, nagu oleks veel keskpäev ja uneaeg kaugel. Mõned mobiilitootjad on juba hakanud probleemile lahendust otsima. Näiteks muudab Apple’i rakendus NightShift õhtu tulles ekraani värvid soojemate toonide vastu. Sama lahendust pakub arvutites ka näiteks vabavaraline programm f.lux.


description: Telia VUNK-kiirendi idufirmade loomist ja kasvu toetava programmi 2016. aasta hooaeg on jõudnud lõpusirgele ning tänaseks on välja valitud kolm kõige paljutõotavamat äriideed

title: Need kolm startup-ideed jõudsid VUNKi finaali

maintext:
Sellel aastal olid VUNK programmi oodatud äriideed, mis olid seotud kas digitaliseerimise, e-kommertsi või asjade interneti valdkonnaga ning võitjateks osutusid ideed nimega Bytesight, CADirect ja HypeSilo.
Bytesight eesmärgiks on pakkuda liitreaalsusel põhinevaid lahendusi nii jaekauplustele kui e-poodidele. Müüdavad asjad, olgu nendeks näiteks nutiseadmed või telerid, tuuakse loodava lahenduse kaudu päriseluliselt vaadeldavaks, lisades juurde toodete kirjeldusi või teenuste soovitusi – sõltuvalt kliendi soovist.
CADirect loob platvormi inseneridele, mis ühendab erinevate tarnijate toodete kataloogid ning hinnad. Automatiseerides inseneride töövoo ühte osa, on võimalik saavutada nende tööaja 15-protsendiline kokkuhoid.
HypeSilo`l on plaanis luua platvorm, mis muudab sotsiaalmeediajuhtide töö tõhusamaks ning tõstab suhtluskiirust sotsmeediakanalites. Idufirmal on plaanis luua lahendus, mis oskab prioritiseerida sissetulevat infot ning genereerida automaatseid vastuseid sotsiaalmeediast tulnud soovidele, küsimustele ja tähelepanekutele. Eriti tõhusalt peaks see töötama kriisisituatsioonides.
Võidutiimide vahel läks Telia poolt jagamisele 30 000 eurone auhinnafond. Nüüd arendavad nad kuni 16. novembrini oma ideid koos mentoritega edasi, testivad neid kiirendis vormivad turuküpseks. 16. novembril toimub äriideede demopäev.
Telia VUNK kiirendi loodi 2015. aastal koostöös Garage48 ja Startup Wise Guys´ga. Selle eesmärgiks oli ja on edendada Eesti ettevõtluskeskkonda pakkudes soovijatele võimalust testida programmi raames oma äriideesid ning arendada neid üheskoos tuntud ja tunnustatud mentoritega.
Kokku esitati sel aastal programmi 35 äriideed. Valiku tegemisel oli kolm kriteeriumit – meeskonna pühendumine, äripotentsiaal ja Telia võimalus ka tulevikus äri edendamisse panustada.


description: Vahendame otseülekande täna Tallinnas toimuvalt autoveonduse otsustajafoorumilt Road Transport EXEX.

title: Otse: autoveonduse otsustajafoorum Road Transport EXEX

maintext:
Sel aastal uuritakse, milline on hetkel Euroopa majandusolukord ja selle mõju Eesti logistikasektorile ning milline on prognoos 2017. aastaks. Räägitakse, millised on olulisemad veondusalast seadusandlust puudutavad uudised Brüsselist ja millised on elektrooniliste veodokumentide projekti arengud.
Arutatakse ka, kuidas leida oskajaid autojuhte ja mida annaks ära teha, et tuua hakkajaid inimesi veoki rooli ning kuidas neid kõige paremal kombel koolitada. Lisaks sellised teemad nagu tehnika areng, juhita veokid ning innovatsioon, mis tõenäoliselt keerab transporditööstuse pea peale.
Otseülekande kestab kell 9.30-14.30 ning selle kavaga on võimalik tutvuda siin: http://exex.eu/transport/#programm


description: Seda, et kofeiin võib parandada vastupidavuslikku töövõimet, on näidanud ka mitmed teadusuuringud. Kuid selline positiive mõju paistab kehtivat vaid tavakeskkonnas, kuumas see kaob.

title: Eesti sporditeadlaste uuring: kas kofeiin parandab sooritusvõimet ka kuumas?

maintext:
Nii vahendas ERR-i teadusportaal Novaator Tartu ülikooli sporditeaduste doktorant Silva Suvi uurimust.
«Senised andmed näitavad, et tavakeskkonnas on kofeiinil väga selge töövõimet parandav efekt, seda eriti pikaajalist pingutust nõudvate tegevuste puhul, nagu näiteks maratonijooks ja triatlon. Samas valdav enamus kõrge temperatuuriga keskkonnas teostatud asjakohastest uuringutest on leidnud, et see efekt puudub. Seda kinnitab ka meie läbiviidud uuring,» selgitas Suvi Novaatorile.
Loe edasi Novaatori põhjalikust loost SIIT.


description: Sõidujagamisteenusega Uber konkureerinud taksorakendus Karhoo teatas, et lõpetab rahanappuse tõttu oma teenuste pakkumise, kirjutab Techcrunch.

title: Veerand miljardit dollarit läbi põletanud taksoäpp pakkis pillid kokku

maintext:
Karhoo ärimudel sarnanes Taxify algsele versioonile - ühte operaatorrakendusse koguti kokku koguti erinevate takso- ja autorendiettevõtete autojuhid. Ettevõte tegutses peamiselt Suurbritannias, kus parimatel päevadel oli sellega liitunud üle 200 000 autojuhi. New Yorgis oli arvel umbkaudu 10 000 autojuhti.
Erinevalt Uberist oli Karhooga võimalik taksot ka ette broneerida. Eeliseks Uberi ees oli ka kaks korda madalam, 10 protsendini küündiv komisjonitasumäär igalt sõidult.
Kaks aastat tagasi asutatud ettevõte alustas tegevust käesoleva aasta mais, olles eelnevalt erinevatelt riskikapitalifirmadelt ja ingelinvestoritelt kogunud üle 250 miljoni dollari rahastust.
Tänaseks päevaks on see raha aga kuluka laienemiskampaania tõttu juba läbi põletatud ning ettevõte teatas, et lõpetab vahendite nappuse tõttu oma teenuste pakkumise.


description: Saksamaa autotootja Volkswagen teatas täna, et on pidanud koostööalaseid kõnelusi Hiina sõidujagamisteenusega Didi Chuxing, kirjutab Reuters.

title: Volkswagen lööb käed Uberi igipõlise rivaaliga


description: Eestis on puudu mitu tuhat IT-töötajat ja siia ei kipu emigreeruma ka välismaa spetsialistid – me pole vaatamata riigijuhtide ilukõnedes lubatutele nende jaoks ikka veel tõotatud maa. Tagajärjeks on reaalne oht meie majanduskasvule ja arendustaseme langus, mille päästab nii lühemas kui ka pikemas perspektiivis vaid allhangete tellimine välismaalt, leiab tehnoloogiaekspert ja tööjõuvahendaja Paavo Pauklin.

title: Ekspert: Eesti pole IT-talentidele tõotatud maa

maintext:
Tänapäeval on raske ette kujutada Eesti ettevõtet, kus ei vajataks vähemal või suuremal määral veebi- või IT-teenuseid. Millised on reaalsed valikud – kas palgata n-ö patsiga poisid või asuda guugeldama?
Ettevõtetel on alati võimalik otsustada, kas tasub kokku panna oma meeskond või teenus sisse osta. Viimase puhul omakorda, kas proovida teha seda koduriigist või väljastpoolt.
Eestis on see kindlasti võimalik, aga... Heal juhul võtab veidikegi suurema meeskonna komplekteerimine vähemalt pool aastat. Veelgi raskem on see siis, kui vaja on spetsiifiliste erialaoskustega inimesi. Eeliseks on küll eestikeelne kommunikatsioon, samas on meeskonna komplekteerimise aja kõrval kahtlemata piiratum kompetentside ja kasutatavate tehnoloogiate hulk.
Sellise põua põhjus väga lihtne: Eestis oleks praegu kohe tööd pakkuda mõnele tuhandele IT-inimesele. Olukord pole sugugi parem ka naabrite juures: Helsingis on see näitaja veelgi suurem – 10 000 töötajat, kuna endiste Nokia töötajate profiil lihtsalt ei sobi.


description: Väikelapse sõnavara suurus on seotud nii tema sooga, vanemate haridustasemega kui ka sellega, kas ta on peres esimene või juba mitmes laps ning isegi sellega, kui palju ta lasteaias viibib.

title: Pikki päevi lasteaias veetvate Eesti laste sõnavara jääb väiksemaks

maintext:
Uuring: laste toidupirtsakuse põhjuseks on suuresti nende geenid
Miks ei söö minu laps porgandeid? Kas ma peaksin muretsema, et ta sööb vaid saiakuubikuid? Kas mina olen halb vanem, kui mu laps toiduga pirtsutab? Inglise teadlaste värskest uuringust selgub, et ei ole mõtet end lapse käitumise pärast halvasti tunda – mõnest toidust keeldumise põhjus võib pigem peituda lapse geneetilises ehituses. Lihtsate ja mänguliste teraapiatega saab vanem aga olukorda muuta.