description: Juba kuus aastat tagasi leivaküpsetamisega algust teinud Piia Ardel otsustas sel suvel asutada osaühingu Piarde. Nüüd küpsetab ta leiba mitte ainult perele ja sõpradele, vaid ka müügiks.

title: Töötuleiva maitsjast leivapagariks

maintext:
„Leivaküpsetamist alustasin esmalt oma perele. Olen iseõppija, proovisin mitmeid retsepte ja muudkui katsetasin. Ükskord pere enam poeleiba ei tahtnudki. Seejärel hakkasid sõbrad-tuttavad mult leiba tellima ja nii see tegevus tasapisi kasvas, kuni asutasin suvel firma,” räägib 51aastane Piia Ardel, kuidas hobist töö sai.
Saatuse tahtel ja omal soovil lahkus naine 2014. aastal töölt Valgamaa kutseõppekeskusest, kus ta töötas kaheksa aastat projektijuhina. „Tegelesin välisprojektidega ning sel ajal said väga paljud õpilased välismaal praktikal käia. Kuigi olin vormistatud tööle poole kohaga, tegin tööd täiskoha eest, kahjuks juhtkonnale see korda ei läinud,” nendib ta.
Ära sai proovitud ka töötuleib
Seejärel maitses ta ka töötuleiba ning täiendas end kaks aastat mitmesugustel koolitustel. Esmalt läbis ta Tartu rahvaülikoolis lapsehoidja koolituse ja tegi seal kutseeksami, seejärel täiendkoolituse Tartu Ülikoolis eelpedagoogika alal. „Kahjuks selles vallas, milles end täiendasin, ma rakendust ei leidnud. Otsustasin oma leivaküpsetamishobist arendada välja äraelamise allika,” selgitab Ardel.
Töötukassast sai tragi naine ettevõtluse alustamise toetust ning soetas selle eest tainasegamismasina. Nüüd kohandab ta oma koduhoovil asuvas kõrvalhoones kööki nõuetele vastavaks. „Kööki tuleb vesi ja kanalisatsioon, ahjud ja kõik leivaküpsetamiseks vajalik, nagu ette nähtud. Praegu küpsetan leiba oma tunnustatud koduköögis. Võiksin seal edasigi teha, aga kui tellimuste hulk kasvab, jääb võimsust väheks. Detsembris peaks uus köök valmis saama.”
Müügiks on tal praegu pakkuda täistera-seemneleiba ning seemneleibu kanepiseemnete, sibulalaastude ja köömnetega. „Valga mihklilaadal korraldatud koduleivakonkursile viisin ka seemneleiva päikesekuivatatud tomatitega, kuid müügiks pole seda veel teinud.”
Ostjad on enamasti Valga linna ja ümberkaudsete valdade inimesed, kuid neid on kaugemaltki. Info levib Facebooki ja e-posti kaudu ning loomulikult suust suhu, tuttavalt tuttavale. „Käin aktiivselt laatadel, kus tavaliselt pole küll erilist müügiedu, kuna pakkujaid on palju, kuid degusteerimisega saan oma tooteid inimestele tutvustada.”
Rohkem oste tehakse just väikestes kohtades korraldatavatel müügipäevadel. „Ega ma oma leibadele reklaami väga teinud pole. Kui köök päris valmis, saan hakata suuremas koguses käsitööleiba valmistama ning tellimuste mahtu suurendama,” arvab ta. Kõige kaugemaks paigaks, kuhu tema koduleivad on seni rännanud, on Hiiumaa, kuhu need toimetati pakiautomaadi kaudu.
Leivad teeb meister mahetoorainest, mida hangib Eestimaa mahetootjatelt. Leivategu pole naise sõnul iseenesest keeruline, kuid sõltub paljudest pisikestest asjadest. „Näiteks tavapoest ostetud seemned võivad leiva kibedaks teha, seepärast ostan mahetootjatelt kõik seemnedki, kuigi need on kallimad. Tulemus on tähtis,” rõhutab ta.
Iga päts on omamoodi
Kuna leib valmib käsitööna, on iga päts pisut omamoodi. „Kuigi teen leiba sama retsepti alusel ja samast toorainest ning kaalun pätsid enne ahju panemist ära, toimub seal nendega midagi salapärast – välja tulevad erinevad pätsid nii kaalult kui ka välimuselt,” ütleb ta naerdes. Müügiks küpsetab ta leibu kahes suuruses: 350 ja 520 grammi.
Ühtegi säilitusainet ta ei kasuta, kuid sellest hoolimata säilib küpsetis mitu nädalat. „Augustis on siiski teisiti: leib peab vastu vähem, enne kui hakkab hallitama,” kinnitab ta.
Praegu käib leivategu kaks-kolm korda nädalas, tellimuste alusel, keskmiselt poolsada leiba nädalas. Hinnaks on kaks kuni kolm eurot ja kätte saab tellitud kauba kas Soorust, kus leivameister elab ja tegutseb, või siis kolmel päeval nädalas Valgast Müllersoni ärimajast. „Alati teen ikka mõne pätsi rohkem, et ka juhuslikult sisse astunu saaks leiva kaasa osta,” ütleb Ardel.
Samas pakutakse ärimajas mitmesuguseid mahetooteid, mis pärit Eesti ja Ungari mahetootjatelt. „Abikaasale kuuluv firma Marvella Majad on Ungari toodete maaletooja ja neid müüakse üle Eesti mahekauplustes. Käime ise kaupa Ungarist toomas,” selgitab naine.
Peresidemed viisid eduka koostööni
Küsimusele, kust on alguse saanud sidemed Ungari mahetootjatega, vastab ta, et kõik hakkas pihta 2005. aastal, kui nende peres elas aasta aega vahetusõpilane Ungarist, kes õppis Tsirguliina keskkoolis ühes klassis Ardelite keskmise tütrega. „Hakkasime vahetusõpilase perega, kes olid täielikud ökoinimesed, suhtlema ja nii need sidemed Ungari mahetootjatega tekkisid,” räägib Ardel.
„Jaanikaunapulber näiteks asendab väga edukalt kakaod. Kõrvitsaseemnejahu saab kasutada smuutides ja pestodes. Naturaalne sidrunimahl aitab keha aluseliseks teha,” tutvustab ta müügil olevaid mahetooteid. Riiulil on näiteks eksootilised rohelise banaani ja kookosjahud ning veinid Ungari mahetalust, millel kogemused aastast 1721.
Räpinas aednikuks-agronoomiks õppinud Piia Ardel pole elupõline valgamaalane, vaid tuli olude sunnil abikaasa ja kolme lapsega Valgamaale Sooru külla 1992. aastal. „Elasime Võrumaal ning meie õnnetuseks tagastati meie elamu, mida olime aastaid korda teinud, omanikele. Soorus saime osta endale uue elamise.”
Sooru tulles asutati AS Ermar, mis peale tootmise hakkas ka kaupa müüma. „Meil oli kauplus Soorus, Tsirguliinas ja Valgas ning hulgiladu Tartus. Kauplesime kuus-seitse aastat, kuni äri end enam ära ei tasunud. Olen teinud vahepeal Tallinnas raamatupidaja-juhiabi tööd ning seejärel kümme aastat korraldanud lastelaagreid ja majandanud kohalikku rahvamaja. Abikaasa on kogu aeg tegelenud logistikaettevõtetega siin Eestis ning koostöös Norra ettevõtjatega Põhjamaades,” jutustab Ardel.
„Ettevõtjana olen oma aja peremees. Kui tahan, tõusen kell kuus üles ja hakkan leibu küpsetama või võtan leivateo hoopis õhtul ette. Ainus probleem on praegu, et pole ravikindlustust, kuna ei jagu raha endale palka maksta, esmalt on vaja investeerida.”
Tulevikuplaan valmis
Lähema aja eesmärk on tegusal ettevõtjal ennast leivaküpsetamisega ära majandada ehk teisisõnu endale palk välja teenida. „Rõhun kvaliteedile. Püüan töö korraldada nii, et saaksin leivad ikka ära müüa, ei plaani kuivikuid teha. Pigem on kavas hakata küpsetama küüslauguleiba, karaskeid ja keekse. Talvel, kui rohkem aega, hakkan karaski- ja keeksiretsepte katsetama,” on tal juba plaan valmis. Loomulikult on eesmärk saada oma toodetele mahemärgistus.
Suviti, kui tööst aega üle jääb, veedab naine vaba aja aias. „Kõik juurviljad tulevad söögilaule oma aiast. Kasvatan ka maasikaid, mul on hulk viinapuid ja palju lilli. Mulle väga meeldib näpud mulda pista,” sõnab ta. Üks hobi, mis nüüd küll veidi tagaplaanile jäänud, on tal veel – keeleõpe. „Olen õppinud inglise, rootsi, norra ja hispaania keelt, kuid viimasel ajal jääb keelepraktikat väheseks,” nendib ta.
Ardelite pere kirglik huvi on sport. „Minul ei ole see niivõrd eesmärgistatud tegevus. Meeldib liikuda ja matkata. 50aastaselt jooksin sel sügisel mehe õhutusel Saaremaal poolmaratoni. Terve pere on spordist nakatunud,” rõhutab ta. Keskmine tütar teeb jalgrattasporti, noorim tütar Johanna on tuntud jooksutüdruk, kes praegu treenib Tenerifel, kus õpib toitumisnõustamist. Abikaasa Veiko Ardel on aga oma elu ühe eesmärgi – osaleda 50. eluaastaks järjestikku 50 maratonil – edukalt täitnud.
„Tunnen rahuldust, et olen leidnud tegevuse, mis meeldib ja kus saan end proovile panna. Püüan oma ettevõtlust järk-järgult edendada. Minu kohta võib küll öelda, et ettevõtlus kasvas välja hobist. Kui leivaküpsetamisega algust tegin, ei mõelnud kordagi, et sellest saab kunagi põhitöö.”


description: Vähemalt üks koht on Eesti erametsas, kus sügavad rööpad on täidetud kividega.

title: Kuidas metsatraktori rööpaid siluda?

maintext:
Metsa majandamise eeskiri ütleb, et raietöödel kahjustatud teed, sihid, kraavid, sillad ja truubid tuleb korrastada vähemalt raie-eelsele tasemele ühe aasta jooksul pärast metsateatise kehtivuse lõppemist. Suurte raiete korral lepib ettenägelik metsaomanik teede korrastamise viisi ja aja raie tegijaga juba kirjalikus lepingus kokku.
Vändra valla metsaomanik Leili Mihkelson tellis eelmisel talvel lageraie raiemeestelt ja korraldas materjali väljaveo eraldi. Kuna külm aeg, mis maapinna tugevaks teinuks, jäi napiks, oli rööbaste teke peaaegu paratamatu. Esimesed koormad läksid läbi nii, et pinnaseteega ei juhtunud midagi. Aga palgikoormad on rasked ja lõpuks olid ikkagi sügavad rööpad järel.
„Nii häbi, et minu metsas,” kirjutas metsaomanik ise tookord. Ja leidis erandliku lahenduse, mida õnnestus nüüd vaatamas käia.
Puukivitee
„Esialgu oli mõte täita rööpad lepanottidega, mida kasutasime juba väljaveo ajalgi,” räägib Leili Mihkelson. „Kui metsa kõrval asuval Vändra osaühingu põllul algas kevadine kivikoristus, tuli mõte küsida, kas nad võiksid oma kivikoormad tuua otse minu teele.”
Tee, millest jutt, ei paikne sügaval metsas, vaid ulatub ühe otsaga metsaserva ja põlluni. Mets ise kujutab endast vanadele talupõldudele looduslikult kasvanud või istutatud metsa. Paks huumusekiht, pea pool meetrit musta viljakat mulda, ongi üks põhjus, miks pinnas masinaid ei kanna.
Metsaomanik sai põllumeestega kaubale ja algas töö, kus traktorijuht kallutas järjest kivikoormaid metsateele ja Leili Mihkelson koos abilisega ladus need traktorijälgedesse ringi. Ühe koorma kividega sai edasi neli meetrit, kahe päevaga 20 meetrit. Kivide seas oli suuremaid ja väiksemaid, ent kõik olid just sellised, mida inimene tõsta jõuab ‒ liiga suured kivid poleks tee taastamiseks sobinud.
Kui kivikorjamine põllul lõppes, polnud tee veel korras, ühe lõigu jaoks kive ei jätkunud. Rööbaste raielangipoolne ots nii-öelda sillutati lepanottidega, mis teetäitena peavad vastu viis-kuus aastat. Lõpuks kõdunevad niivõrd, et sillutist tuleb uuendada.
„Nüüd mul ongi puukivitee. Kui tegime langil järelnoppimist ehk korjasime kokku notte, mis talvisel väljaveol kahe silma vahele olid jäänud, sai ka teed katsetada ‒ laiade rehvidega traktorile sobis hästi ja see ühtlasi sõitis kive kinni,” jutustab Leili Mihkelson.
Langil rööpaid ei ole, kuna seal sõitis masin oksavaalul, mis metsaomaniku soovil tehti suunaga selle metsaosa poole, kus tõenäoliselt tuleb teha järgmine lageraie.
Võimaluste valik
Arutasime, kas kapitaalse kivirajatise asemel oleks võinud kasutada teistsuguseid tee taastamise võtteid. Üldtuntult tasandatakse pinnasetee rööpaid buldooseritera või isegi ekskavaatoriga. Nii-öelda klassikalise variandi korral on piki teed kraav, mille puhastamine aitab teelt liigvee ära juhtida ja tasandatud pind jäetakse mõneks ajaks seisma, kamarduma, enne kui jälle seda metsa väljaveoks kasutatakse.
Endistele talupõldudele kasvanud metsas on asjaolud teised. Peale pinnase on erinevus selles, et pole suuri kraave, kui just pole spetsiaalselt metsamaaparandust tehtud. Metsa vahel on näha vaid nõgusaid kohti, kust ilmselt on kunagi läinud vanad põllukraavid.
„Olen näinud riigimetsas neid sahaga üle lükatud sihte – need ei hakka enne kolme-nelja aastat kandma,” kommenteerib Leili Mihkelson pinnase tasandamise varianti. „Mullaga täidetud augud ei jää tugevaks, sest pinnas jääb seal urbseks. Kui valel ajal üle sõitma hakata, sõtkutakse samad kohad uuesti auklikuks. Siin metsas ja oludes ei oleks buldooseriga tasandamisest ammugi kasu olnud.”
Paljud metsaomanikud on kasutanud teede kordategemiseks ja tugevdamiseks peale puitmaterjali kõikvõimalikke ehitusjääke, vanu telliseid jms. See oleks siingi kõne alla tulnud, kui juhus poleks võimaldanud põllukive kasutada.
Nagu maapinna ettevalmistus
Üks metsaomanik soovitas Leili Mihkelsonile kevadel, et kui pinnaseteed pole vaja edaspidi kasutada, tasub viljakal pinnasel jätta rööpad nii, nagu on. Esialgu on kole vaadata, aga selline ülessongitud muld on parim maapinna ettevalmistus, mis soodustab looduslikku metsauuendust ‒ õige pea kasvab selles kohas noor mets. Üks marjakorjaja rääkis kunagi, et tema on vanadest traktorirööbastest korjanud oma kõige rikkalikumad mustikasaagid.
Leili Mihkelsonil on tegu teega, mis pidevalt kasutuses. Samas on ta selle metsaosa teises paigas ka ise vanade rööbaste harjale kuuskesid istutanud. Nüüdseks on kuused juba nii suured, et kunagiste rööbaste olemasolust saab aimu vaid siis, kui neid spetsiaalselt puude vahele otsima minna.
Vist on rahul ...
„See aasta pole kerge olnud, on olnud läbielamisi ja põdemisi. Kui hakkasin põllumeestega kivikaupa tegema, mõtlesin muidugi, et mida mu esivanemad küll öelda võiksid. Nemad on ränga tööga siia kunagi põllud rajanud ja mina laon sellesse maasse koormate kaupa kive,” räägib Leili Mihkelson.
Metsaosa on tõesti selline, kus esivanemad ei saaks ka nõrgema minevikusidemete tunnetusega metsaomanikul meelest minna. Piki nüüdset puukiviteed läheb pikalt vana kiviaed, kaugemal on keset metsa tänaseni selgelt näha linaleoaugud, nende läheduses väike, suhteliselt hästi säilinud lubjapõletusahju koht jne.
Kiviaed ulatub ka viimatisele raielangile, kus aia säilitamine ja vabaks jätmine oli metsaomaniku ja raie tegijate kokkuleppe üks tingimus.
„Nüüd, kui oma puukiviteed pidi metsas käin, olen hakanud tundma, et vist on esivanematega rahu sõlmitud. Olen teinud õiget tegu,” arvab Leili Mihkelson oma tee-ehituse kohta.
Tema metsateel on kividega täidetud põhiliselt just rööpad, kuid ühes eriti pehmes käänakukohas katavad kivid tee täies laiuses. Puhast kiviteed on 120 meetri pikkuselt ning puunottide ja kividega taastatud niinimetatud segateed 110 meetrit, selles viimases osas on ka lõikusid, kus rööpad täitmist ei vajanud.

fasttext_language: et


description: Poolesaja elanikuga Randivälja küla servas enne ajaloolist Tori alevikku eristub mahajäetud suurfarmirajatistest roheline kollaste uste ja ääristega laudahoone, mille ühes pooles töötab mullapakkeliin ja teises sõidab kompostisegaja piki vaalu.

title: Randivälja küla pereettevõte vajab hobuste ööpoti sisu

maintext:
„Kompostime hobusesõnnikut vaalutehnoloogial, et püsiks kindel temperatuur, toimetaksid bakterid ja mikroorganismid ning valmiks ühtlane kompost,” seletab kompostisegajaga töötav Mait Ruumet, kes on lillemullasegude valmistajana tuntud osaühingu Matogard tootmisjuht ja pereettevõtte juhataja Mart Ruumeti poeg.
Vaalutamine talv läbi
Vaal on enam-vähem 50 meetri pikkune ja vaale on mitu. Kompostisegaja on tehtud Saksamaal ja kergendab tööd, mis on osaühingu kaubamärgi tagatis. Hobusesõnnikut muretseb Matogard koduvallast Tori hobusekasvandusest ja Laane tallidest. Suksude ööpoti sisu ongi Matogardi ehk lahtiseletatult sõnadest Mart ja Tori ja garden (aed) moodustatud äri edu alus. Ettevõtte algus oli aga Mart Ruumeti jutu järgi aastat 30 tagasi Vene rubla ajal täiesti juhuslik. Tõuke andis ühe Pärnu lillepoe müüja küsimus.
„Hobusesõnnik on üks komponent, aga selle lisamine komposti tuli oma kogemustest,” seletab Mart Ruumet, kes koos abikaasa Katrin Ruumetiga viis kasumisse omaaegse Tori näidissovhoosi aiandi ja asutas põllumajandusreformi järel ettevõtte AS Matora, millest kasvas välja Matogard. „Kasvatasime aednikena toalilli poodidele ja kasutasime oma valmistatud komposti mullasegudes, mille kasulikkus oli taime peal ilmselgelt näha. Kui ühes Pärnu kaupluses küsiti, et teie toote meile toalilli, aga miks me peame mulda ostma Soomest, kas teie ei saaks lillemulda tuua, siis sel ajal olime noored ja väga julged, läks aega üks öö ja järgmisel päeval oli see muld kaupluses müügil.”
Esimest mullapartiid käsitsi kirjutatud pakenditesse pannes ei teadnud Räpinas ja põllumajanduse akadeemias aiandust õppinud Ruumetid midagi pakendi- ega tarbijakaitseseadusest või veterinaarameti nõuetest ja sertifikaatidest, neil olid tahe, teadmised ja turu nõudlus. Nüüd pressivad maaettevõtjat kammitsevad seadused ja määrused koos kontrollidega uksest ja aknast sisse.
„Näiteks peame komposti tootes järgima Euroopa Liidu tauditõrjeseadust ehk meil on 86 lehekülge määrust ja 280 lehekülge rakendusmäärust ja meil käib veterinaarameti kontroll, aga müügil on tooteid, mille tootjad selle tunnustamise alla ei kuulu,” seletab Mart Ruumet ja jätkab veidi hämmastunult, küsides, miks tekitatakse olukord, kus osa tootjaid käib selle kontrolli alla, aga osa ei käi, aga samas nad peavad võrdselt konkureerima.
Aga Ruumetid pole käegalööjad ega nõuete ämblikuvõrku kinnijääjad, vaid haaravad uuendustest ning toetavad kohalikku kogukonda.
Uudne aurutamistehnoloogia
Matogardi kontoritoa seinal on tunnustuskiri parimale Leaderi maaettevõtlusprojektile 2011, see oli biokomposti tootmise arendamine. Euroopa Liidu maapiirkondade konkurentsivõime suurendamisele suunatud Leaderi meetme kaudu investeeris Matogard koduriigis uudsesse komposti aurutustehnologiasse, mullaanalüüside laboriseadmetesse ja pakkeliini. Oma laboriseadmete komplekt andis ettevõttele vajaliku kiiruse, sest vastuseid ei tule enam oodata kolm-neli nädalat, mullapartiide proovide analüüsid tehakse kohapeal ja tulemused hoiustatakse, et võimalike pretensioonide korral olla valmis vastuseks: see ei ole meie partii. Mart Ruumeti ütlemise järgi oli see esimene omalaadne laboriseade Baltikumis, mis nende kasutusse Leaderi toetusega jõudis.
Tootmise arendamisse investeerib aasta läbi keskmiselt seitsme töötajaga maaettevõte jõudumööda, kuid järjepidevalt. Nii nagu ka ümbruse kaunistamisse, kinnistu naabrusest on lammutatud keskkonnainvesteeringute keskuse toetusega kaks rüüstatud tontlikku laudahoonet.
„Ümbrust teeme jupikaupa paremaks, aga siin on veel lagunenud hooneid ja nendest jagusaamine sõltub eelkõige sellest, kuidas meil tootmine läheb, sest lauda lammutamine ei anna majanduslikku kasu, on lihtsalt investeering keskkonda,” tõdeb juhataja.
Mullu pandi tööle Hollandist hangitud kasutatud pakkeliin, mille testimise tulemusega ettevõtja rahule jäi, kuid tahab seadet automaatikat ringi tehes veelgi paremaks muuta. Leedust on tellitud väikepaki doseerimise liin, mis vähendab käsitsitööd näiteks orhideemuldade pakendamisel.
„Meil on osa muldasid, millel on erinev konsistents, seal on turvast, puukoort, väetisi ja me ei saa nii kvaliteetset mulda pakkida suure pakkeliini peal, sest piltlikult öeldes vajub seal jäme ots alla ja kergem tuleb üles,” selgitab Mart Ruumet.
Päevakorral on müügivõrgu laiendamine, regionaalarengu fondi toetusel tegi ettevõte turu-uuringu Leedus ja Rootsis ning asutas mullu Lätis tütarfirma Matogard LV.
Valmistuvad kevadeks
Põhihooaeg algab Matogardis vastu kevadet veebruarist, kuid oktoobri lõpuski on töötajad hõivatud väikepaki tootmisega. Ühe-, kahe- ja kolmeliitristesse kaunilt kujundatud kilepakenditesse läheb peamiselt kaktuste ja orhideede muld, mida tarbijad vajavad ka südatalvel.
Nišitootena valmistab ettevõte 12 mullasegu, mida Matogardi kaubamärgi all ka väikepakendis tarbijani saadetakse. Aastas toodetakse ligemale tuhat kuupmeetrit komposti, selleks läheb vaja saja hobuse aastast naturaalse „väetise” kogust.
Paindlikult tuleb kutselise aedniku juhitav ettevõte vastu eritellimuste esitajatele, profitootjatele, haljastajatele, kes ütlevad, millisele kultuurile nad mulda vajavad. Omaette kategooria on niinimetatud testinimesed, kes katsetavad uusi mullasegusid ja annavad tootjale ülihinnalist tagasisidet. Testivad Ruumetid ise ka, Klaara-Manni kasvuhoonetes mahedat köögivilja ja lilli kasvatades. Samuti proovitakse lillemuldasid, mida ei ole suve jooksul vaja pealt väetada. „Väiketootjatele teeme nagu rätsepatööd, täpselt tellimuse järgi,” mainib Mart Ruumet. „Tootearenduses kasutame paljude tarkade inimeste nõuandeid Tallinna botaanikaaiast, Eesti maaülikoolist, katseid teeme koostöös Jõgeva sordiaretusinstituudiga ja Hollandi mullatootjatega, komposti aurutamise ja muude tehnoloogiate juures oleme koostööd teinud Šveitsi instituudiga.”
Turbasubstraadist kasvumuldasid valmistavate suurtootjatega Matogard ei konkureeri. Samas, nagu kinnitab Mart Ruumet, on müügikettide mullalette vaadates konkurents selles valdkonnas tugev ning Eesti tarbija võib olla väga rahul.
„Kui käime Skandinaavias või Euroopas, siis seal on väga väike valik, aga Eesti tarbijal on võimalik valida ühele ja samale taimele eri mullasegusid, kindlasti on seal koostise ja kvaliteedi ja ka hinna vahe, aga meil on valik, mida ei ole paljudes suurriikides,” täpsustab ta.
Konkurentsi ja hinnasurvet tihendavad eelkõige Leedu ja Poola mullatootjad ning Ruumeti hinnangul on Eestis tehtud ettevõtjale sisendid kallimaks kui Lätis ja Leedus, suurendades nii lõunanaabrite eelist.
Mait Ruumeti jutu järgi tehakse väiksemaid, aga aeganõudvamaid töid talvel ette, sest kogemus ütleb, et kevadel ei jõua neid enam teha, eriti kui soojus saabub nii ootamatult nagu sel aastal.
„Siis juhtus kurb, aga teistpidi õnnelik tõsiasi, et laod said juba varakevadel tühjaks ja meil käis siin töö nagu leivakombinaadis, kus päev otsa ja vahepeal ka öö otsa komplekteeriti ja vahepeal oli ladu jälle tühi,” meenutab ta. „Nii et meie äris on väga tähtis tegur ilm, see on nagu põllumajanduses: kui ilm on vilets, siis inimesed ei ole seda meelt, et tahaksid aias toimetada või taimi istutada.”
Pereettevõtte tugi
Mainori kõrgkoolis ärijuhtimist õppinud Mait Ruumet ütleb, et tema panus on pereettevõttes turundus ja tal ei ole plaani ega vajadust mujale minna. Aga pereettevõttes toimetamine tähendab ka seda, et piltlikult öeldes tuleb täita tööülesandeid koristajast korstnapühkijani.
„Euroopas ju samuti tunnustatakse seda, kui midagi tehakse kogukonnakeskselt või veel enam, perekeskselt. Rootsis on samamoodi, et kui on ühe perekonna kesksed ettevõtted, siis need on hästi tugevad ja pikaaegsete traditsioonidega, meil on ehk sama tee käia,” arutleb ta.
Töö, ühiskondlike kohustuste ja pere kõrvalt on Ruumetid suutnud luua Eesti kodukaunistamise konkursi võitjakodu, tunnistatud Pärnumaa kodanikuühiskonna aasta tegijateks eraannetajatena, Katrin Ruumetit on tänatud panuse eest Eesti Maaturismi nõukogu töös ja Mart Ruumetit valla traditsioonide algatamise eest Tori valla vapimärgiga.
„Kui midagi toetatakse, siis arvatakse, et ettevõttel on palju raha, aga meie peame tunnistama, et eelkõige oleme panustanud kallimat asja kui raha – see on aeg,” ütleb Mart Ruumet, mõeldes eelkõige külaseltsi tegevusele ja kultuuriettevõtmistele õla allapanemist. „Meil on kaks firmat pereettevõttes ja projektide juhtimisele ja raamatute kirjastamisele kaasaaitamine on toimunud reeglina öötundidest. Ma ei tea, kui palju on inimese öötundide väärtus rahasse ümberarvestatuna.”
Ruumetite nimed ja nende ettevõtete Matogardi ja Klaara-Manni puhke- ja seminarikeskuse nimed leiab näiteks sellise aegumatu väärtusega raamatu nagu „Tori kihelkonna rahvarõivad” toetajate ning esimese eesti soost fotokunstniku Mihkel Tilga fotonäituse korraldajate hulgast. Nende käsi on mängus Randivälja kui Eesti esimese karskusseltsi Täht asutamise (6. juuni 1889) koha väärtustamisel. Matogardi leiab ka 55. Veneetsia biennaali (2013) Eesti paviljoni toetajate hulgast. Näitusel eksponeeritud taimed kasvasid Randivälja külas toodetud mullas.
„Väga uhke oli olla Veneetsias esindatud, terve hooaja kasvasid taimed meie mullas ja loomulikult sellisele üritusele me ei müünud mulda, vaid andsime metseenluse korras,” seletab Mart Ruumet.
Ruumeti jutu järgi on nad pereettevõtjatena endale lahti mõtelnud, mis on metseenlus ja mis sponsorlus. Metseenlus on näiteks seegi, et Matogard toetab oma kompostiga Jõgeva sordiaretusinstituuti või Tallinna botaanikaaeda ja saab vastu tootearenduseks hüva nõu.
„Meie perel on kaks ettevõtet, Matogard ja Klaara-Manni. Nii nagu me ise oma tegemistes nende kahe tegevuse vahele piiri ei tõmba, nii tõenäoliselt kuvandub mõlema ettevõtte tegevus välja ka maaelu arendamisel,” arutleb Mart Ruumet. „Seekord anti autasu, Pärnumaa maaelu edendaja 2016 tiitel, küll Matogardile, aga ise tunnen, et tunnustus on eelkõige meie perele mõlema ettevõtte tegevuse kaudu. Kõige tähtsamaks maaelu edendamisel peame ise siiski seda, et meie lapsed jätkavad meie tegevust ja seda mitte ainult töös, vaid ka ühiskondlikus mõttes.”
Teet Kurs, Pärnumaa ettevõtlus- ja arenduskeskuse juhataja:
Pärnumaa maaelu edendaja 2016 on edumeelne väikeettevõte OÜ Matogard, kes pidevalt investeerib tootmisvahenditesse ja tootearendamisse. Põhivarasse investeeris Matogard eelmisel aastal 30 000 eurot. Arendati mulla pakke- ja seguliine, et tõsta toodete kvaliteeti, ning laiendati müügivõrku.
Peale tootmise arendamise ja laiendamise on ettevõte panustanud töötajate koolitamisse. Tööjõu voolavus ettevõttes on peaaegu olematu.
OÜ Matogard on pereettevõte ehk perekond Ruumeti juhitud ettevõte, mis hoolib oma töötajatest. Lisaks panustavad ettevõtte omanikud kohaliku kogukonna arengusse. Nii et tänavune Pärnumaa maaelu edendaja on euroopaliku ettevõtluskultuuriga ja kogukonna ruumi sulanduv ja arendav ettevõte.
OÜ Matogard
• Eesti kapitalil põhinev ettevõte, asutatud 27. jaanuaril 1994
• Pereettevõte, kus perepea Mart Ruumet juhib OÜ Matogardi ja pereema Katrin Ruumet juhib Klaara-Manni puhke- ja seminarikeskust. Poeg Mait Ruumet on Matogardi tootmisjuht ja tütar Kadi Ruumet aednik.
• 2011, parim Leaderi maaettevõtlusprojekt: biokomposti tootmise arendamine.
• 2012, kultuuriministeeriumi tunnustus kultuurisõbralikule ettevõttele.
• 2016, Pärnumaa maaelu edendaja.
• Panustanud Randivälja külaseltsi kaudu kultuuri, toetanud nelja Tori piirkonnaga seotud raamatu koostamist.
• Toetas 2013 Veneetsia biennaalil Eesti paviljoni näitust.
• Aitas võrkpallur Renee Teppanil osaleda juunioride rannavolle MMil Horvaatias.
• Toetab Türi-Tori veemaratoni korraldamist.
• Toetab korvpallureid ja Tori põrgu triatloni korraldamist.
• Koduvallas algatatud tavad, nagu Tori kooli spordipäeva ja Tori põrgu triatloni korraldamine, esimese klassi õpilaste ja staažikate õpetajatega puude istutamine kooli parki.
• Missioon on oma toodangu kaudu pakkuda aednikule taimi kasvatades rahulolu ja naudingut, sest Matogardi kasvumuldasid kasutades on taimed terved, tugevad, ilusad, produktiivsed.
Andmed: Mart Ruumet, OÜ Matogard


authors:
Riina Martinson
Maa Elu Toimetaja

description: Eesti mesinike liidu sügispäevadel läinud nädalavahetusel valiti aasta mesinikuks Erki Naumanis, kes peab mesilasi Tallinna kesklinnas Endla tänaval.

title: Aasta mesinik peab mesilasi Tallinnas

maintext:
Oma igapäevatööd teeb Naumanis IT-vallas OÜ Twilio Estonia IT-süsteemide seirespetsialistina. Mesindus on mehe hobi olnud viimased kuus aastat.
Aasta mesinikul on praegu PRIA registris kirjas 14 peret, aga abiperedega kokku tuleb mõned rohkem. „Üks grupp asub tõesti Tallinnas Endla tänaval, aga õnneks on tarud maapinnast kõrgemal ja naabritele tüli ei tekita,” rääkis ta.
Aasta mesiniku tiitli pälvis mees suuresti tänu tööle, mida on teinud pealinna mesinike heaks. Tema eestvedamisel moodustati tänavu Tallinna mesinike selts (TMS).
„Tallinna mesinike ühistu tegutses juba varem, kuid polnud registreeritud juriidilise isikuna,” seletas Naumanis, „pikalt vedas ühistu tegevust Uku Pihlak, kui ta soovis oma mesilastega edasi tegeleda Hiiumaal, võtsin vedamise temalt üle ja seejärel sai ka MTÜ Tallinna Mesinike Selts moodustatud. Liikmeid on seltsil praegu 29.”
Kolleegid-mesinikud hindavad Naumanist hea suhtlejana, kes on alati valmis küsimustele heatahtlikult vastama, olgu tegemist mesindusprobleemidega või tema põhitöö – IT-tehnoloogiaga. Näiteks on mesinike üldkoosolekul hääletuseks kasutatav SMS-rakendus Erki näputöö. Lisaks osaleb mees mitmes mesindusega seotud töögrupis ja koordineerib Eesti mesinduse arengukava koostamist.


description: Rahulik ja ilus (niivõrd-kuivõrd, sest aeg-ajalt on ilm olnud idatormine ja pilves) sügisilm sai otsa ja asendus sajuse ja talvisema ilmaga. Kihtsajupilved on saanud vaat et igapäevasteks kaaslasteks. Mis pilved need kihtsajupilved on õieti?

title: Kihtsajupilved, meie igapäevased kaaslased

maintext:
Kihtsajupilved (Nimbostratus) on kogu taevast kattev läbipaistmatu hall, tumehall, harva kollaka varjundiga pilvekiht, millest tuleb laussademeid. Need laussademed on lausvihm, lauslörts või lauslumi, harva jäävihm või jäätuv vihm.
Kuigi välimuselt ühtlane ja igav, on siiski tegu üpris põneva ja sademete seisukohalt äärmiselt olulise pilveliigiga. See pilveliik annab märkimisväärseid sademeid, sest kihtsajupilved on väga ulatuslikud ja mitme kilomeetri paksused. Kihtsajupilvede alumine piir asub tavaliselt 1,5–3 km kõrgusel Maa aluspinnast, kuid tõenäoliselt on võimalik hatakpilvedega sulandumine – võib tekkida mulje, et asuvad vaid paarisaja meetri kõrgusel.
Kihtsajupilved on tüüpilised sajupilved, mis olenevalt aastaajast ja temperatuurist toovad endaga kaasa tavaliselt lausvihma, lauslund või lauslörtsi. Laussaju tugevus võib sujuvalt varieeruda ja sadu võib ajutiselt isegi lakata. Järsud muutused saju tugevuses, samuti äike viitavad konvektiivsele komponendile ja seega maskeeritud rünksajupilvedele.
Kihtsajupilved on vähemalt parasvöötmes sageli frontaalsed pilved. Need võivad tekkida nii soojal, oklusiooni- kui ka külmal frondil. Harvem juhtub meie kliimavöötmes seda, et kihtsajupilved moodustuvad rünksajupilvede laialivalgumise ja transformeerumise tagajärjel. Troopikas on see tavalisem, eriti troopilistes tsüklonites.
Kuna kihtsajupilvedest sajab pidevalt või väikeste vaheaegadega, siis õhk tavaliselt küllastub veeaurust ning seetõttu tekivad väikseimagi õhu tõusu tagajärjel kiiresti liikuvad ja madalad hatak- ehk rebenenud (räbal-) pilved (Stratus fractus, Fractonimbus), samas mitte alati. Saju jätkudes, (sooja) frondi lähenedes ja niiskuse suurenedes need pilvetükid ühinevad ning nende alumine piir võib laskuda kuni aluspinnani ja tekkida udu. See toimub tavaliselt sooja frondi saabudes. Siis lakkab laussadu ja külmal ajal võib minna sulaks, sest kohale on jõudnud soe õhumass.
Kas kihtsajupilved tähendavad ilma muutumise seisukohast midagi? Need on sajuse ilma pilved, järgnevuse kulminatsioon – ilmamuutus ehk vihma- või lumesadu on juba kohale jõudnud.
***
Tõepoolest, nädala alguses sai antitsüklonaalne blokeering läbi – kõrgrõhkkond eemaldus ja nõrgenes ning selle mõju Eesti ilmale kadus. Muutuse juhatas sisse lumesadu, mis 25. oktoobri hommikul kattis suurema osa Eestist ja sellele järgnenud tsüklon, mis saabus Kesk-Euroopast Eesti kohale. See avas tee läänevoolule.
Talvine ilm veel püsima ei jää: ookeanilt tuleb soojust ja niiskust, mis ühes tormise ilmaga tuuakse Läänemere idakaldale. Nii juhatatakse nädalavahetus sisse senisest soojema ja vihmase ilmaga. Aga novembri alguseks on õhumass jahtunud ja enam kui 5-kraadine soe asendub kargema õhu ja ehk ka lörtsi ja lume hoogudega.


description: Meie veelindudest on kõige tuntum sinikael-part, kuna ta on levinud üle maa ja teistest meil pesitsevatest partidest mitu korda arvukam – hinnanguliselt pesitseb Eestis 30 000 kuni 50 000 paari sinikaelu.

title: Sinikaela tunnevad kõik

maintext:
Juba kolmveerand sajandit kestnud kliima soojenemine on talved järjest mahedamaks muutunud ja vooluveed suures osas jäävabana hoidnud, nii et enamikul talvedel saavad külma aja siin veeta tuhanded sinikaelad, isegi kuni 20 000. Nende talvitamist soodustab ülemäärane toitmine, mida ei saa päriselt heaks kiita, sest nende ette pillutakse põhiliselt jahutooteid, milles pole küllaldaselt seedimist soodustavaid kiudaineid ning tarvilikke mineraale ja vitamiine. Kui veelinde talvel toita, siis peenestatud juurvilja ja teraviljaga (eelistatud on nisu). Toiduküllus ja selle hõlbus kättesaamine pärsivad lindude rändekihku ning varasem kogemus kutsub pardid eelmise talve toitekohtadele.
Talveks meilt lõuna ja edela poole rännanud sinikael-pardid naasevad varakevadel, jäälagunemise hakul. Esialgu püsitakse salkades, paarid kindlalt koos, kusjuures ujudes või lendu tõustes on emalind ikka eespool. Lähemalt vaadeldes näeme, et isaste kael ja pea pole hoopiski sinine, vaid sinaka helgiga läikivroheline. Mõlemal sugupoolel on tumesinine lai tiivaküüdus, ääristatud mustvalge vöödiga. Isastel on kitsas valge kaelus, tumepruun rind, valge saba ja selle kohal must rõngasjas sulepaar. Emalinnud on tagasihoidlikku pardipruuni varjevärvust, nokk tumedam kui isasel ja saba kreemikas. Säärane erinev, isaspartidel lausa kiiskavalt silmatorkav sulestik on arenemislooliselt seletatav: isapart ei osale järglaste hooldamisel, vaid piirdub emalinnu sugutamisega, viibides aga haudeajal pesa ligiduses ja tõmmates saagihuviliste kiskjate, ka kullide tähelepanu enesele, niiviisi emalindu säästes.
Meist põhja ja kirde pool pesitsevad sinikaelad rändavad sügise hakul siit massiliselt läbi, ilmselt sadade tuhandetena. Nii ongi pardijahi kõrgaeg septembri keskelt oktoobrini, mil läbirändajad peatuvad neile vähem tuttavas ümbruses ja neid saab pardikujudega hõlpsamini peibutada varjendis peituva küti ette laskekaugusele. Tavaliselt ei jõua kuni kolmandik pihta saanud lindudest jahipauna, vaid suudab sukelduda ja end põhja klammerdada või taimestikku peituda. Nii et pardijahil on saagileidja linnukoer hädatarvilik. Lisaks tahaksin linnukütte manitseda: ärge kasutage pliihaavleid, mis satuvad veekogu põhjast toitu otsivate lindude makku ja põhjustavad surmava pliimürgistuse. Pliihaavlitega pihta saanud linnud (ja neljajalgsed ulukid) põhjustavad neid oma toiduks tabanud kullide ja kotkaste aeglase surma.
Nagu teisedki ujupardid, hangivad sinikaeladki suure osa toidust nii-öelda snorgeldades – pea ja kael sügavale vee alla süüvitud ning nokaga veetaimi ahmides või põhjamudast selgrootuid sobrades. Sügavamas vees põhjani küündimiseks harrastavad nad tirelseisu, nii et veepinna kohale ulatuvad vaid tagakeha ja jalad. Sügisõhtutel lendavad sinikaelad oma päevaselt peatuskohalt mõnel veekogul kõrrepõldudele, et pudenenud teri noppida – tundliku nokaotsaga kompides suudavad nad seda ka kuuvalguseta öödel. Vihmast üle ujutatud põldudel askeldavad nad päevalgi.
Aprillis hajuvad pardisalgad ja enamjaolt juba talvel paari heitnud linnud valivad endale pesakohad. Emane kohendab mingi tihedas taimestikus oleva pinnaselohu sobivamaks ja ääristab selle mõne kõrrega, muneb sinna iga päev ja katab mune järjest enam. Kuid sinikael võib pesa teha ka avarasse puuõõnde, mullusesse varese- või kullipessa, müüriservalegi. Pesalt eemal olles saadab pardiisa teda väga valvsalt ja kiivalt, ent ikkagi leidub mõnel pojal võõrast geneetilist materjali. Kui kurn on täis (8–13 muna), asub emalind hauduma. Nelja nädala pärast udusulgedega tihedalt kaetuina koorunud parditibud järgnevad kohe pärast kuivamist emale, kes juhib nad mõnele veekogule. Seal õpitakse toitu leidma ja emapardi hoiatuste järgi varjuma. Juulis saavad varasemad pesakonnad tuule tiibadesse, kuid röövloomade ja -lindude tõttu hävinud pesade omanike järelkurnad alles augustis.
Isased aga koonduvad järjest suuremateks salkadeks ning poetavad juuni lõpul varjuliste lahesoppide ja järvede roostikus kõik hoosuled, jäädes uute kasvamiseni kuni kolmeks nädalaks lennuvõimeta. Ka muu sulestik vahetub emaspartidega sarnase siirdesulestiku vastu. Augustis ühinetakse järk-järgult pesakondadega ja kibedate kogemuste najal leitakse pikapeale jahimeeste eest turvalisemad paigad. Septembris algab uus sulgimine ja siirdesulestiku alt ilmub isaspartidel värvikas hundsulestik, nii et talveks ollakse jälle esindusmundris.
Olgu mainitud, et teadupärast on sinikael-part rohkete koduparditõugude esivanem.


description: TS Laevad teatas, et tuul tugevneb ja seega suureneb oht, et Saaremaa liinil jääb seisma parvlaev Ionas. Kapten sõidab nii kaua, kui tuul vähegi lubab. Reisijaid teenindab edasi parvlaev Hiiumaa. […]

title: UUS: Tugevnev tuul raskendab väinaliiklust


description: Kuressaare väärikate ülikool alustas neljapäeval oma kuuendat õppeaastat. See, et Kuressaare väärikate ülikooli õppurite arv paisus tänavu juba üle 260, on suurepärane näide sellest, et teadmisi omandada ei ole kunagi […]

title: JUHTKIRI: Väärikad õppurid

maintext:
Kuressaare väärikate ülikool alustas neljapäeval oma kuuendat õppeaastat. See, et Kuressaare väärikate ülikooli õppurite arv paisus tänavu juba üle 260, on suurepärane näide sellest, et teadmisi omandada ei ole kunagi hilja. Õpihimulisi on igas vanuses inimeste hulgas ning eakate hulk nende seas aina kasvab.
Õnneks leidub küllaga neid, kellele on võõras suhtumine “Ah, mis mina, vanainimene, enam…” Kes ei pea end vanaks, vaid just nimelt – väärikas eas inimeseks. Erinevus on see, et väärikas tahab uut õppida ja kogeda, ta tunneb elavat huvi selle vastu, mis toimub maailmas tema ümber.
Meie väärikaid õppijaid vaadates ei ole väljend “elukestev õpe” tühi sõnakõlks. Erinevalt nii mõnestki noorest, kes end parema töö või tulevikus terendava karjääri nimel õppima sunnivad, ei õpi väärikas inimene sellepärast, et peab. Vaid tõttab loengusse, sest tahab. Soovime kõigile väärikatele tudengitele põnevat kooliaastat!


description: “Ühelt poolt tahame, et rahvuslik käsitöö säiliks ja areneks, teisalt ei suuda me meistritele selle eest maksta,” kirjutab ettevõtja Maire Forsel, Leisi Lapikoja omanik. “Meistrid aga ei saa seetõttu tegelda […]

title: Käsitöömeistrid väärivad eristaatust

maintext:
“Ühelt poolt tahame, et rahvuslik käsitöö säiliks ja areneks, teisalt ei suuda me meistritele selle eest maksta,” kirjutab ettevõtja Maire Forsel, Leisi Lapikoja omanik. “Meistrid aga ei saa seetõttu tegelda ausa ettevõtlusega, vaid peavad aina kombineerima, et leib lauale saada.”
Meie pärandkultuuri oluliseks osaks on rahvuslik käsitöö. Meil on oma mustrid, kujundid ja värvid ning need kannavad endas meie ajaloolist mälu, meie ühist kultuuripärandit.
Oma haridusmaastikul oleme rahvusliku käsitöö olulisust juba ammu teadvustanud, nii et seda õpetatakse lausa kõrghariduse tasemel. Viljandi kultuuriakadeemia on kool, kust tulevad välja professionaalsed käsitöömeistrid, kelle hulgast peaks saama täiendust meie käsitöömaailma tipptegijate read – inimesed, kes elatavad end käsitööettevõtlusega. Ja nüüd ma tahaksin avalikult küsida, kas ikka elatavad?
Kas meil on mõnda rahvuslikku käsitööd tegevat ettevõtjat, kes kajastab ausalt kogu oma käibe, arvutab hindadesse kõik vajalikud maksud, maksab endale ainult ametlikku palka ja suudab sellele vaatamata kõik maha müüa ja veel ka kasumisse jääda? Mina pole sellist leidnud, aga oleksin väga tänulik, kui keegi neist minuga ühendust võtaks – tahaksin sellisest ettevõtjast kirjutada, et käsitööliste hulgas ei kaoks lootus oma tööga ausalt leivateenimise võimalikkusse.
Kõik käsitöömeistrid peaksid juba õpingute ajal teada saama, et kui neil on plaanis hakata ettevõtjana kuduma rahvuslikes mustrites kindaid, siis tuleb praegu arvestada vaid miinimumpalgaga ja sellega, et kui sa kõik maksud ausalt oma kinnaste hinna sisse arvestad, siis suhtub suur üldsus sinusse kui liigkasuvõtjasse.
Kuidas teisiti kirjeldada olukorda, kus niivõrd suur hulk inimesi ei pea normaalseks, et üks käsitöömeister soovib kudumise eest miinimumpalka saada? Nad arvavad, et meister peaks saama vähem. Või siis müüma mustalt. Teist võimalust ju pole, kui ühe paari värviliste kirikinnaste tegemiseks kulub 25 töötundi, millele tuleb miinimumpalga korral arvestada ainuüksi tööhinnaks 85 eurot ja 62 senti (tunnitasu arvutamisel võtsin arvesse, et täistööaeg on 168 tundi kuus).
Kuna niisama kurtmisega tavaliselt väga palju ei saavuta, siis pakuksin välja mõned mõtted.
Esiteks, riik peaks tipptasemel rahvuslikku käsitööd tegevatele ettevõtjatele kui meie rahvusliku pärandi olulistele kandjatele ja edasiarendajatele looma soodsama maksusüsteemi, sest oleme ka ühes meile olulises riigiasutuses näinud, et riik ei suuda ka ise rahvuslike kirikinnaste eest miinimumpalga tasemel hinda maksta. Lahendus oleks maksuvaba miinimumi tõstmine rahvusliku käsitöö tegijatele ja sotsiaalmaksu põranda kehtestamine. Või litsentsitasude süsteem, kus käsitööettevõtja maksab igal kuul riigile teatud summa ja ülejäänu, mis teenida õnnestub, saaks juba maksuvabalt endale. See aitaks hinnad veidigi madalamana hoida.
Käsitööettevõtjaks olemise eeldus oleks kehtestatud süsteemi järgimine. See tähendab, et ka näiteks meie rahvusmuuseum saaks osta käsitööd ainult tunnustatud käsitööettevõtjatelt, kes on end sellise erisüsteemi osana registreerinud. Nii ei pääseks mustalt tegijad vähemalt riigiasutustes löögile ja meie rahvusliku käsitöö maine oleks paremini kaitstud. Ka soosiks see süsteem ausaid maksumaksjaid, sest teistelt enam ametlikult osta ei saaks.
Teiseks, kui eeltoodud ettepanek tundub täitmiseks liiga keeruline, võiks alustuseks kaaluda kasvõi käsitöömeistri palga kehtestamist – nii nagu meil täna on kirjaniku- ja kunstnikupalk, millele on võimalik kandideerida.
Kolmandaks, üleskutse kõigile käsitöömeistritele: ära enam kunagi midagi mustalt müü ja arvuta juba täna oma hindadesse kõik maksud! See viimane oli muidugi nali – kui leib on vaja lauale saada, siis on selge, et prioriteedid on ammu paigas ja keegi ei eelistaks toidule maksude maksmist. Kartulikoorte söömise aeg on meil ju ammu möödas.


description: TS Laevad annab teada, et nädalalõpu ilmaprognoos ei ole paranenud. Oodata on kirdetuult tugevusega kuni 23 m/s. Saaremaa liinil võib see tähendada parvlaeva Ionas osa reiside tühistamist. Hiiumaa liinil puhub […]

title: TS Laevad hoiatab järjekordade eest

maintext:
TS Laevad annab teada, et nädalalõpu ilmaprognoos ei ole paranenud. Oodata on kirdetuult tugevusega kuni 23 m/s.
Saaremaa liinil võib see tähendada parvlaeva Ionas osa reiside tühistamist. Hiiumaa liinil puhub kirdetuul veetaseme veelgi madalamaks ning sellisel juhul ei saa parvlaevad Regula ja St. Ola taas sõita ning Hiiumaa ja mandri vahet saab liikuda vaid madala süvisega Harilaid. TS Laevad palub kõikidel reisijatel arvestada, et ootejärjekorrad sadamates võivad kujuneda väga pikaks: “Palume jälgida operatiivinfot meie koduleheküljel Praamid.ee.”


description: Saaremaa teater osaleb Fääri saartel Põhja-Euroopa harrastusteatrite liidu lühietenduste festivalil. 7.–8. oktoobrini kestvast festivalist võtavad osa harrastusteatrid Islandilt, Taanist, Rootsist, Soomest, Lätist, Eestist, Leedust ja Fääri saartelt. Eestit esindavad festivalil […]

title: Saaremaa teater esindab Eestit Fääri saartel

maintext:
Saaremaa teater osaleb Fääri saartel Põhja-Euroopa harrastusteatrite liidu lühietenduste festivalil.
7.–8. oktoobrini kestvast festivalist võtavad osa harrastusteatrid Islandilt, Taanist, Rootsist, Soomest, Lätist, Eestist, Leedust ja Fääri saartelt.
Eestit esindavad festivalil Saaremaa teater ja LendTeater Elvast. Ürituse eesmärk on soodustada kultuurivahetust ja tõsta Põhjamaade harrastusteatrite taset.
Saaremaa teatri lavastus põhineb Juhan Liivi novellil “Peipsi peal”. Dramatiseeringu tegi Väino Uibo, kes koos Rein Rannaga hoolitses ka muusikalise kujunduse eest.
Kostüümide autor on Elli Tänavots. 15 minuti pikkuses lavastuses astuvad üles Maarjus Kupits ja Virgo Neemre. Festivali nõuete kohaselt etenduvad lavastused teatrite emakeeles.
MTÜ Saaremaa Teater juhatuse esimees Elli Tänavots ütles, et Saaremaa teatri jaoks on Eesti esindamine rahvusvahelisel festivalil suur asi. Ta lisas, et preemiaid sel festivalil ei jagata ja kohti ei määrata, kuid saab korraliku tagasiside.
Tagasi Eestisse jõuab Saaremaa teatri viieliikmeline esindus tuleva nädala algul.


description: Klassis EMV5 on võistlemas Janar Tänak ja Janno Õunpuu (Lada S1600), nemad tunneb ära numbri 56 järgi. Kui algusaegadel pelgas noor rallimees katse lõppedes Ralliraadio reporteritki, teadmata, mida talle öelda, […]

title: Janar Tänak: üllatusena saime rallivõidu kätte!

maintext:
Klassis EMV5 on võistlemas Janar Tänak ja Janno Õunpuu (Lada S1600), nemad tunneb ära numbri 56 järgi. Kui algusaegadel pelgas noor rallimees katse lõppedes Ralliraadio reporteritki, teadmata, mida talle öelda, siis nüüdseks tunneb Tänak end sõidust kõneldes kui kala vees.
Kaks päeva enne Saaremaa ralli algust on Janar Tänak sõiduks valmis. Tema auto, tõsi küll, sel hetkel veel pole. Tagasillaga on pisuke probleem – see seisab autost mõnikümmend meetrit eemal, kuid veel ju jõuab, küll saab korda. “Nagu ikka Ladaga – enne rallit tuleb midagi välja ja siis on kiire-kiire veel mõned tunnid enne rallit,” märgib ta naljatamisi. “Ladaga on alati nii: üritad korras hoida, aga lõpuks läheb midagi ikka puruks.”
Hooaeg on Tänakul ja Õunpuul kulgenud üle kivide ja kändude. Hooaja algus kulges hästi, kuid siis tuli elektroonikas viga sisse ning kolm järgmist möödusid sisuliselt viga otsides. “Igal rallil mõtlesime, et nüüd on korras, aga kui jõudsime ralli starti, siis esimese paarisaja meetri järel oli auto omadega küpse,” tunnistab ta.
Tartu rallil sai asi viimaks korda, kuid seal vedas alt tagasild. “Ütleme nii, et see tuli alt ära ja rikkus hooaja tulemuse,” märgib ta. “Kui enne oli võimalik veel esimest kohta püüda, siis nüüd enam mitte. Ainult teist kohta saame püüda, kui Saaremaa ralli tulemus on hea.”
Kõige parem on tänavu olnud Harju ralli, kus Tänak ja Õunpuu sõitsid end teiseks. Juba mainitud elektroonikaviga tuli küll samal rallil sisse, kuid seda alles kaks katset enne ralli lõppu. Edu oli teiste ees piisavalt suur, nii et loodeti edukalt lõpuni sõita. Viimasel, väga lühikesel, vaid 2 km katsel, suri auto 30-sekundilises eduseisus äkki keset katset välja. See sõi edu ära ning kokkuvõttes oli saarlaste saak teine koht.
Janar on seni võistelnud kahel Saaremaa rallil. Esimene kahest oli noore sõitja jaoks pigem harjutamine. Mullu ei saanud samuti maksimumi välja panna, kuna vahetult enne juhtus Tartu rallil õnnetus. Tänak ja Õunpuu teadsid mullu Saaremaal, et nad on teised, ja selle teadmisega hakati ka poodiumile minema.
“Pandi poodiumi rivistust paika ja öeldi, et Janar Tänak, te olete esimene,” räägib ta. “Mõtlesin, et misasja, enne viimast katset ju polnud, aga siis tuli välja, et esimene oli katkestanud. Üllatusena saime rallivõidu kätte!”
Saaremaa rallil neil midagi hullu juhtunud pole. Väljasõite on ette tulnud, aga seda juhtub ikka. Aeg-ajalt kisub Tänakul ja Õunpuul katsekilomeetreid mõõtes lõbusakski. “Naerda saab palju, vahel keset katset hakkame kaardilugejaga valju häälega naerma ja siis ärkan, et loe edasi, mis tuleb.”
See, kui katse lõpus Ralliraadio reporterid mikri sõitjale nina alla pistavad, Tänakut ärevaks ei aja. Enam. “Esialgu oli küll, et ei taha ja hoiad ust seestpoolt kinni,” naerab ta. “Nüüd olen juba harjunud. Mis seal ikka nii väga rääkida, ütled, kuidas katse läks,” muigab Janar Tänak.


description: “Nii Lääne-Saare valla täna kehtivas, volikogu poolt mullu sügisel kinnitatud arengukavas kavandatud tegevused kui ka arengukava tegevuskavasse planeeritavad muudatused on eranditult suunatud valla arenguks ja kodanike heaolu suurendamiseks,” rõhutab vallavanem […]

title: Soojamajandusest, sadamast ja rahvamajast

maintext:
“Nii Lääne-Saare valla täna kehtivas, volikogu poolt mullu sügisel kinnitatud arengukavas kavandatud tegevused kui ka arengukava tegevuskavasse planeeritavad muudatused on eranditult suunatud valla arenguks ja kodanike heaolu suurendamiseks,” rõhutab vallavanem Tiina Luks oma vastukajas vallavolikogu fraktsiooni Lääne-Saare Kodanik esimehe Mart Maastiku arvamusavaldusele “Me ei ole arengu vastu!” (SH, 1.10)
Mis on arengukava, mis on eelarvestrateegia? Milleks selliseid dokumente koostatakse? Mida need peavad kajastama? Kui nendest ühest arusaama ei ole, siis tekivadki vääriti mõistmised.
Arengukavas on laiapõhjaliste arutelude tulemusel kokkulepitud eesmärgid, mida soovitakse saavutada, ja tegevused nende eesmärkideni jõudmiseks.
Eelarvestrateegia on arengukavast tulenev selgitustega finantsplaan, mis muu hulgas peab andma ülevaate omavalitsuse eelneva aasta tegelikest, jooksval aastal kavandatud ja järgnevateks aastateks prognoositud sissetulekutest ja väljaminekutest. Kui arengukava muudetakse ja sellega kaasneb mõju eelarvele, tuleb eelarvestrateegia arengukavaga kooskõlla viia. Nii ütleb seadus.
Just nimelt eeltooduga on vallavalitsus ja volikogu viimasest volikogu istungist alates tegelenud.
Septembrikuisel volikogu istungil olid esimesel lugemisel nii arengukava tegevuskava ehk investeeringute kava kui ka eelarvestrateegia. See tähendab, et igal volikogu liikmel, komisjonil on olnud võimalus ja õigus teha ettepanekuid dokumentide eelnõusse, mis omakorda kas kiidetakse heaks või mitte volikogu järgmisel istungil. Tavaline töörutiin. Et lahknevusi esineb ka ettepanekutes, on täiesti normaalne nähtus. Küsitav on vaid, miks peab neile õigustust ja tuge otsima leheveergudel veel enne, kui volinikud on jõudnud nendega tutvuda. Seega ei pea ma asjakohaseks artiklis toodud ettepanekuid enne lehes ka kommenteerida. Küll aga soovin täpsustada mõnd vale väidet.
Kärla aleviku soojamajanduse rekonstrueerimine ja fraktsiooni ettepanek see arengukava tegevuskavast välja võtta. Praeguseks on soojaettevõtja saanud rekonstrueerimiseks toetuse, mis tähendab, et valla eelarvest selleks raha ei kulu. Oluline on aga objekti kajastamine omavalitsuse arengukavas, olgu siis rahastaja kes tahes. Toetuse andmisel saab tihti muu hulgas määravaks, kas omavalitsus peab toetust taotlevat objekti oluliseks või mitte. Pealegi ei ole investeering veel tehtud, teostamise aeg on kavade kohaselt järgmine aasta. Seega ei saa Kärla aleviku soojamajanduse investeeringu vajadust kuidagi arengukavast välja arvata.
Nasva jõesadam. Väide, et vald tasub hoonestusõiguse seadmise eest sadama omanikele üle 6000 euro, on vale. Hoonestusõigus on valla kasuks seatud tasuta. See on mustvalgel kirjas hoonestusõiguse lepingus.
Miks vald peab üldse oluliseks Nasva sadama korrastamist?
Ei saa unustada tõsiasja, et enne Kaarma, Kärla ja Lümanda valla ühinemist Lääne-Saare vallaks on ka olnud elu, võetud vastu otsuseid ja seatud sihte. On tehtud otsuseid, mille mõju on olemas ka täna ja hommegi. Nii on Kaarma volikogu teinud otsuse hoonestusõiguse seadmise kohta.
Nasva sadama korrastamine on olnud Kaarma valla jaoks prioriteetne tegevus, see on kajastunud valla arengukavas, see on Kaarma valla poolt esitatud olulise investeeringuobjektina ühinemislepingusse. Nasva sadama rekonstrueerimine on kirjas maakonna kalanduspiirkonna arengustrateegias, mis tähendab, et see on ka maakondlikult oluliseks hinnatud objekt. On fakt, et Nasva on suurima kalaväljapüügiga sadam maakonnas.
Artiklis on viidatud, et Atla sadamahoone investeeringuga tuleb tegeleda praegu, sest sellele on võimalik küsida projektitoetust. Samasugune võimalus on olemas Nasva sadama jaoks ja kõike eeltoodut arvesse võttes peabki vallavalitsus Nasva sadama korrastamist vajalikuks.
Kärla rahvamaja ehitus ja väide, et “ehitushanke hind ületab oluliselt volikogus antud piirmäärasid”. Selgituseks tagasi loo alguse juurde – mis on arengukava, mis eelarvestrateegia. Arengukavas iseenesest ei ole kohustuslik üldse näidata summasid, Lääne-Saare valla arengukavas oleme tegevuskavas kajastanud objektide hinnangulist maksumust. Eelarvestrateegias kajastatakse arengukava tegevusi prognoositud summadega. Täpse maksumuse annab ikkagi kohustuslik riigihange.


description: * Vene oligarh stardib Saaremaa rallil * Lotopileti kaotanud mees sai võidusumma kätte * Ühinemislepingu avalik arutelu inimesi ei paelunud * Salme koolitädi Helve Aak armastab oma tööd! Print PDF

title: Homses, 7. oktoobri Saarte Hääles!


description: “Haldusreform on nagu kahe teraga mõõk,” toob võrdluse Lääne-Saare vallavolikogu liige Mart Maastik. “Ühest küljest on see vajalik ja osaliselt ka põhjendatud. Teisalt aga: olgu idee nii hea kui tahes,  […]

title: Kahe teraga mõõk

maintext:
“Haldusreform on nagu kahe teraga mõõk,” toob võrdluse Lääne-Saare vallavolikogu liige Mart Maastik. “Ühest küljest on see vajalik ja osaliselt ka põhjendatud. Teisalt aga: olgu idee nii hea kui tahes, sõltub kõik eelkõige inimestest, kes selle ellu peaksid viima.”
Paratamatult tuleb meelde, et ka Marxi ja Engelsi ideedest oldi vaimustuses ja mõnel pool maailmas ollakse seda siiani, kuid mis praktikas on välja tulnud, teab vähemalt vanem generatsioon kindlasti. Ühe nõukaaegse loosungiga, et kaadrid otsustavad kõik, olen ma aga päri.
Haldusreform iseenesest ei ole utoopia, nagu seda oli kommunism, ent kui vaadata, mis toimub suuremates omavalitsustes, tekitab see väiksemates, keda praegu vägisi liita tahetakse, kindlasti kõhklusi ja hirmu. Kui praegu on enamikus väiksemates omavalitsustes kohalik võim valimisliitude käes, kes esindavad kogukonna huve, siis suuremates kemplevad erakonnad võimu pärast. Siin põrkuvad erakondlikud (üleriigilised) ja kogukonna huvid.
Lääne-Saare valla 7300 elanikku asub ligi 800 km2 territooriumil. Volikogu 19 liiget peavad end niisiis kursis hoidma suurema osa vallakodanike probleemidega ja hoomama ka sellel territooriumil tehtavat. Isegi praeguse mahuga ennast korralikult kurssi viia on päris tükk tegemist, eriti kui on, mida kontrollida.
Meie praegune rahvaarv peaks haldusreformi kohaselt tagama parema võimekuse ja vähendama juhtimiskulude osakaalu. Teoreetiliselt see nii ongi. Praktika näitab aga, et juhtimiskulud on drastiliselt suurenenud, olenemata sellest, millisele kulureale need raamatupidamises tõsta. Kindlasti on suurenenud investeerimisvõimekus, kuid eelkõige Lääne-Saare valla soodsa asukoha tõttu. Nii on kõik linnu ümbritsevad vallad parema finantsvõimekusega, kuna tarbivad linna pakutavaid töökohti ja muid võimalusi.
Mille arvelt peaks aga suurenema finantsvõimekus ääremaadel ühinevatel, võrdselt vaestel valdadel? Territooriumi suurus ei muutu, nagu kokkuvõttes ka inimeste arv. Säästa saab vaid juhtimiskuludelt. Kuidas sa aga kokku hoiad, kui samas pead tagama elanikele avalike teenuste kättesaadavuse piisavalt heal tasemel, nagu märkis riigikohtu põhiseaduslikkuse järelvalve kolleegiumi istungil Kalle Laanet.
Tänane suund on ühest äärmusest teise. Kui Saaremaa väikseima, Torgu valla 126 ruutkilomeetril elab praegu 346 elanikku, siis kogu Saaremaa liitmisel tekkiva valla 2922 ruutkilomeetril elaks ca 32 000 elanikku. Haldusreformarid peibutavad üha suuremate preemiatega, kui peaks ühinema kogu maakonna suurune vald. Aga kui liidaks juba kõik kokku? Mis preemia riik siis vastloodud Eesti vallale määraks?
Nõukogudeaegne tsentraliseerimispoliitika ja praegune Euroopa Liidu oma on suhteliselt sarnased. Juhised tulevad kusagilt kaugelt ja on mõeldud kõigile, olenemata eripäradest. Loodetavasti suudame omariikluse veel säilitada, sest vastasel juhul pole tõesti vahet, kas Eesti osariigis on üks või mitu oblastit. Kuigi 5000 elaniku soovitus tundub olevat realistlik ja mõneti ka põhjendatud, siis Eesti on piisavalt väike, et vaadata igat piirkonda paindlikult ja teha otsus, lähtudes objektiivsetest vajadustest.
KOV-ide võimekust saab reaalselt tõsta vaid, muutes riiklikku maksupoliitikat. Haldusreformi eelkäijaks peaks olema riigireform selle kõrgeimal tasemel. Alustage riigikogust. Tuleks vähendada väikeriigi parlamendi kohtade arvu. Viia see hakatuseks 71 liikmeni ja lõpetada autode liisimine kuluhüvitiste arvelt. Siis on, kellest ja millest eeskuju võtta, ja on näha, et pingutatakse igal tasandil.


description: Eile Jämaja kalmistul avatud mälestusmärk legendaarsele fotograafile Carl Bullale tähistab järjekordset sammu kodanikudiplomaatia teel, mida Saaremaa mees Meelis Kubits on viimastel aastatel Eesti ja Venemaa vahel pühendunult sillutanud. Kubitsa sõnul […]

title: JUHTKIRI: Kodanikudiplomaatia jätk

maintext:
Eile Jämaja kalmistul avatud mälestusmärk legendaarsele fotograafile Carl Bullale tähistab järjekordset sammu kodanikudiplomaatia teel, mida Saaremaa mees Meelis Kubits on viimastel aastatel Eesti ja Venemaa vahel pühendunult sillutanud.
Kubitsa sõnul on tema jaoks kõige suurem väärtus inimestevaheliste kontaktide tekkimine. Tänu nendele on teoks saanud mitmed varasemad kultuuridessandid ja ka tänavune tuhande eestlase käik Peterburi, mille raames said saarlased aimu Carl Bulla fondi sealsetest ettevõtmistest ning kaeda fondi abiga taastatud ateljeed ja loodud muuseumi.
Saarlastel on vedanud, et selline ajalooline figuur selle kandiga nii tihedasti seotud on. Omal moel oleme ühe isiku kaudu osa suuremast kultuuripärandist, mida ei kammitse ei riigipiirid ega erinevad arusaamised maailma asjadest.


description: “See on maailma kõige lihtsam asi, millega saab hakkama igaüks,” kinnitab Tiina Pitk, kes on oma vigurpannkookide küpsetamise kunstiga lapsi võlunud nii Orissaares Kase tänava kirbukal kui ka läinud suvel […]

title: Lilleõis, kass ja smaili teevad sööja tuju heaks

maintext:
“See on maailma kõige lihtsam asi, millega saab hakkama igaüks,” kinnitab Tiina Pitk, kes on oma vigurpannkookide küpsetamise kunstiga lapsi võlunud nii Orissaares Kase tänava kirbukal kui ka läinud suvel Kuressaare Loomesuvilas.
Tiina võtab meid vastu oma hubases metsaäärses Aste kodus. Pakub suure kruusitäie mateteed ja lülitab krepimasina sisse. Tegelikult ei pea vigurpannkookide tegemiseks spetsiaalset masinat olema – neid saab hästi küpsetada ka tavalisel pliidil tavalise panniga. Peaasi, et panni pind poleks nakkuv.
“Vigurpannkoogi taigen on täiesti tavaline pannkoogitaigen,” rõhutab Tiina. “Igaüks võib selle teha just sellise retsepti järgi, nagu tahab ja harjunud on.”
Vedel taigen
Ainus soovitus, mis Tiina annab, on see, et taigen peaks olema vedel – õhem kook küpseb kiiremini läbi ja seda on parem ümber pöörata. Vispeldada tuleb hoolega, et tükke ei jääks.
Tiina peab heaks ka kaupluses müüdavat ülepannikoogi-jahu. Poest ostetud pannkoogijahule võib peale vee lisada ka vahukoort, vanillsuhkrut ja pisut kaneeli – nii tulevad koogid maitsvamad ja õhulisemad.
Et erinevate kujude pannile joonistamine ja taigna doseerimine oleks lihtne ja mugav, on kõige parem kallata taigen teravatipulise otsikuga plastikpudelisse, näiteks kastme- või ketšupipudelisse.
Tiina pihustab krepimasina küpsetuspinna sprei-toiduõliga üle. “Spreiõli on kõige parem – siis saab õli parasjagu,” leiab ta.
Pikem lugu ja pannkoogiretsept ilmus laupäevases Saarte Hääles.


description: Keskkonnaamet võttis kuulda keskkonnaagentuuri soovitust ega luba Saaremaal oktoobris hunte küttida. Keskkonnaameti peadirektori Andres Onemari 3. oktoobril väljaantud käskkirja kohaselt Saaremaa jahipiirkondadele oktoobrikuuks hundilaskmise luba ei väljastatud. Keskkonnaamet lähtus otsuse […]

title: Hundilaskmise luba anti vaid Muhumaale

maintext:
Keskkonnaamet võttis kuulda keskkonnaagentuuri soovitust ega luba Saaremaal oktoobris hunte küttida.
Keskkonnaameti peadirektori Andres Onemari 3. oktoobril väljaantud käskkirja kohaselt Saaremaa jahipiirkondadele oktoobrikuuks hundilaskmise luba ei väljastatud.
Keskkonnaamet lähtus otsuse tegemisel keskkonna-
agentuuri 22. septembril väljastatud ettepanekust, mille kohaselt on huntide arvukus Saaremaal viimase paari aasta jooksul toimunud intensiivse küttimise tulemusel langenud ning huntide tekitatud kahjustused on võrreldes varasemate aastatega järsult kahanenud. Augusti lõpu seisuga oli Saaremaal neli kahjustusjuhtumit ehk 13 kahjustust vähem kui 2015. aastal samal ajal.
Küll aga tohib oktoobris hunti lasta Muhus, kus varasematel aastatel pole murdmisi esinenud, kuid tänavu augusti lõpu seisuga oli neid üheksa.
Jahiseaduse alusel kehtestab hundi küttimismahu igal jahiaastal keskkonnaamet, lähtudes keskkonnaagentuuri ulukite seire aruandest ja jahindusnõukogu ettepanekust.
26. septembril hundi küttimise korraldamist arutanud Saare maakonna jahindusnõukogu koosolekul jäid jahindusnõukogu liikmed hundi küttimise tingimuste osas eriarvamusele. Keskkonna-
agentuuri ettepanekut oktoobris hunti mitte küttida toetas kaks jahindusnõukogu liiget ja viis ei toetanud. Neli jahindusnõukogu liiget tegid ettepaneku, et Saare maakonnas peab olema jahiaja jooksul pidevalt aktiivne vähemalt üks hundi küttimise luba.


description: “Miks tahate surmata Nasva jõesadamat?” küsib MTÜ Nasva Jõesadama Ühing juhatuse liige Mart Undrest Lääne-Saare vallavolikogu liikmelt ja Atla sadama projekti toetajalt Mart Maastikult. Neid selgitusi ajendas mind kirjutama Mart […]

title: Nasva jõesadama viimane võimalus

maintext:
“Miks tahate surmata Nasva jõesadamat?” küsib MTÜ Nasva Jõesadama Ühing juhatuse liige Mart Undrest Lääne-Saare vallavolikogu liikmelt ja Atla sadama projekti toetajalt Mart Maastikult.
Neid selgitusi ajendas mind kirjutama Mart Maastiku artikkel “Me ei ole arengu vastu!” 1.oktoobri Saarte Hääles ja sealne kommentaar Nasva jõesadama kohta. Soovin asja siinkohal pisut selgitada ja lehelugeja jaoks konteksti panna.
Nasva jõesadam on Saare maakonna rannakalanduse sadamate arvestuses esikohal nii kala koguste, aktiivsete kutseliste kalurite arvu kui ka selles osas, kust kohalikud tööstused kõige rohkem toorainet Saaremaalt saavad (kui traalpüük kõrvale jätta).
See on üks vähestest Saare maakonna sadamatest, kus saame rääkida kalapüügist kui tööstusharust. Vana tõde on ka see, et üks töökoht merel tähendab keskmiselt nelja töökohta maa peal. Kui siia lisada ka harrastuskalurid, kes Nasva jõge kasutavad, siis saame aru, kui olulise infrastruktuuriobjektiga on tegemist ja seda mitte ainult Lääne-Saare valla, vaid kogu Saaremaa mõistes.
Kirjas algusest peale
Illustreerimaks seda, kui oluline on Nasva jõesadam Saaremaa jaoks, lisan siia mõned arvud. Et need oleksid paremini hoomatavad, võrdleme neid näiteks Atla sadama vastavate näitajatega, mis samuti asub Lääne-Saare vallas ning mille tegemiste ja olukorraga on eeldatavasti ka hr Maastik hästi kursis. Nasva jõesadamas lossiti möödunud aastal 300,2 tonni kala, see on 41,8% kogu Saare maakonna (ka Ruhnu) rannakala lossimistest. Atla sadamas lossiti möödunud aastal aga 2,7 tonni kala, see on 0,38% Saare maakonna lossimistest.
2014. aastal olid vastavad arvud Nasva jõesadama osas 441,2 tonni ehk 57,2% kogupüügist ning Atla sadamal 5,3 tonni ja 0,68% Saare maakonna kogupüügist. Ma olen kindel, et kontrast kutseliste kalurite arvu ja aktiivsuse osas on veelgi suurem.
On tehtud põhjalikke uuringuid traalisadamate ja nende tasuvuse kohta Eestis ning jõutud järeldusele, et “reeglina pole sadama ülalpidamine spetsialiseerunud kalasadamana majanduslikult tasuv” (Tartu Ülikool, Eesti Mereinstituut, 2010). Seda enam ei ole kasumlik ega mitte kunagi tulutoov väikesadam, mis teenindab ainult kalapaate. Tegemist ei ole ka tavalises mõistes kapitali paigutamisega kinnisvarasse.
Tegemist on maantee pikendusega ja infrastruktuuri objektiga, mis loob täiendavaid võimalusi edasiseks tegevuseks ja kalapüügiks. Soovin siinkohal täpsustada, et praegu kehtivate reeglite kohaselt kohalikel omavalitsustel omafinantseeringu vajadust ei ole ehk abikõlbulikud kulud on 100% toetuskõlbulikud.
Kuna Nasva jõesadama rekonstrueerimise orienteeruv eelarve (täpne maksumus selgub pärast riigihanke läbiviimist) esimeses etapis on 200 000 eurot, siis sellest tulenevalt on ainus kulu valla jaoks käibemaks, mis antud juhul on ca 40 000 eurot. Kalurid on valmis igapäevase majandamise enda peale võtma ja selle tarbeks on loodud ka vastav mittetulundusühing. On igati loogiline, et sadama kasutajad katavad sadama jooksvad kulud.
Ühisosa otsimine paljude inimeste hulgas ei ole kunagi lihtne, veel keerulisem oli see Nasva jõesadama 20 omaniku seas. Suuresti sellepärast on ka erinevad plaanid ja investeeringud eelmistel aastatel katki jäänud, et kõigil omanikel ei ole ühtset eesmärki. Praeguseks on tehtud suur eeltöö, et kõik omanikud oleksid nõus hoonestusõiguse lepingu sõlmimisega ja seda ka notariaalselt teeksid.
Tasub lisada, et Nasva jõesadama omanike struktuur ei ole viimastel aastatel muutunud ehk on olnud sama, nagu oli ka siis, kui hr Maastik allkirjastas Kaarma valla, Kärla valla ja Lümanda valla ühinemislepingu.
Nasva jõesadama ehitus ja rekonstrueerimine on lepingu lisas nr 3 (Valla prioriteetsete investeeringute nimekiri aastateks 2015–2017) algusest peale kirjas olnud. Või kui kinnitati Lääne-Saare valla arengukava 2015–2023, on seal samuti ühe punktina sees, et rekonstrueeritakse Nasva jõesadam. Nii et valla toetusavaldus selle investeeringu vajalikkuse kohta on korduvalt kinnitust saanud. Sellest tulenevalt on ka viimastel aastatel ühise eesmärgi poole liigutud, et sadama arendus lõpuks võimalikuks osutuks.
Enamik Nasva jõesadama omanikke on kas soliidses vanuses rannakalurid või nende pärijad. Paljudel neist finantsvõimekus sadamasse investeeringute tegemiseks kahjuks puudub, kuid sadamal on väga oluline moraalne väärtus nende elus. Seetõttu läheb nii jõesadama kui ka kogu Nasva käekäik neile endiselt korda. Kui vald siin investeeringute tegemisel appi ei tule, siis jääb plaanitu tegemata ja sadama olukord halveneb veelgi.
Enamik omavalitsusi tervitab võimalusi kasutada erinevate fondide toetusi oluliste objektide arendamiseks valla territooriumil ja on nõus omalt poolt õla alla panema. Usun, et sama kehtib ka Lääne-Saare valla kohta.
Vajalikud investeeringud
Isiklikult arvan, et Nasva jõesadama jaoks on tegemist viimase võimalusega struktuurifondidest toetust taotleda. Mu seisukoht põhineb sellel, et juba sel perioodil oli äärmiselt keeruline ministeeriumi veenda, et investeeringud “betooni” on veel endiselt vajalikud ja eriti sadamates, kus ei ole eelmisel perioodil midagi pooleli jäänud. Ennekõike Nasva jõesadama näitele tuginedes õnnestus osapooli siiski veenda, et tegemist on struktuurselt olulise vajadusega. Sarnased arengud ja diskussioonid leidsid aset ka Euroopa Liidu ühtse kalanduspoliitika viimase reformi käigus ning ka Eesti kalandusstrateegia koostamisel. Loo moraal on ühene: kõik märgid näitavad sellele, et piirkondlikul organisatsioonil puuduvad järgmistel perioodidel võimalused toetusraha sadamatesse sellisel kujul suunata.
Mart Maastik on Saaremaal laiemalt tuntuks saanud muu hulgas ka Atla sadama projekti toetajana ja õiguste eest võitlejana. Kahju, et Nasva jõesadamal tema silmis sama potentsiaali ei ole. Usun, et hr Maastikul in corpore (loe: fraktsioonil Lääne-Saare Kodanik) ei õnnestu seekordset Nasva jõesadama arendamise võimalust nurjata, aga kui see peaks mingil põhjusel õnnestuma, siis teavad kõik kalurid, keda selle eest “tänada”, et Nasva jõesadama areng surmava hoobi sai.


description: 8. oktoobril 20 aastat tagasi võõrustas kunagise Sõrve ühismajandi traktorist Juuli Pihl saarlastest naiskolleege oma kodukülas. Koosviibimisel Tiirimetsa koolimajas sündis uus maakondlik ühendus, mis peagi sai nimeks Roolipiigad. Eile tähistasid […]

title: Roolipiigade juhtimine usaldati taas Pihla Juulile

maintext:
8. oktoobril 20 aastat tagasi võõrustas kunagise Sõrve ühismajandi traktorist Juuli Pihl saarlastest naiskolleege oma kodukülas. Koosviibimisel Tiirimetsa koolimajas sündis uus maakondlik ühendus, mis peagi sai nimeks Roolipiigad. Eile tähistasid Roolipiigad Salme rahvamajas oma 20. sünnipäeva.
Kaks aastakümmet ühendust juhtinud Juuli Pihl võttis kunagistelt kolleegidelt vastu ilusa plaadi, millel tekst “Täname Sind, Juuli Pihl, et oled olnud meie eestvedaja 20 aastat. Roolipiigad 2016”.
Omal ajal majandite põldudel, heinamaadel ja farmides traktorirooli või -kange käes hoidnud õrnema soo esindajaid olid tervitama-õnnitlema tulnud riigikogu liige Kalle Laanet, maavanem Kaido Kaasik, riigikogu endine liige (1995–2011), Jõgeva linnavolikogu aseesimees Mai Treial ja Salme vallavolikogu esimees Andrus Raun.
Kõik nad soovisid töökatele naistele erksat meelt ja meelekindlust maal elamiseks, toonitades sedagi, et nüüdisaja noortele kuluvad kunagiste roolikeerajate kogemused marjaks ära.
Juuli Pihl tänas omakorda kokkutulnuid, andes külalistele üle Roolipiigade meene.
Juubelipäeval loetles ühenduse eestvedaja üles paarikümne aasta sisse mahtunud üritused ja tegemised. “Esimest kokkutulekut oli mul hea teha, sest Tiirimetsa koolimaja oli minu käes. Teine kokkusaamine oli Randveres Kaarma vallas. See oli ainuke vald, kes pole meid mitte ühe sendiga toetanud. Pärsmal ootas meid ees aga lausa pulmalaud, mis oli väga rikkalik,” meenutas Juuli Pihl.
Saaremaa naistraktoristid ja -autojuhid on käinud igal aastal ka üleriigilistel kokkutulekutel. Järgmisel aastal on Lähtres 15. üleriigiline kokkutulek, kuhu saarlasedki oodatud.
Roolipiigad on ka ise ametikaaslasi võõrustanud. Üleriigilise kokkutuleku korraldamisega said nad kenasti hakkama.
“Mõtlesime, et käime kõik Kuressaare restoranid läbi. Tähistame seal oma ümmargusi tähtpäevi. Kõige lõpuks pidime stripibaari minema. Seal on veel käimata,” märkis Juuli. Igal suvel teevad roolipiigad kolm pikemat sõitu. Kõigepealt sõidetakse kokkutulekule, seejärel mandrimaa mõnda huvitavasse linna või maakonda ja tutvutakse ka kodusaarega.
“Möödunud aastal käisime Pirita kloostris, Tallinna loomaaias ja Nõmme turul,” rääkis Pihl. Küsimusele, kas naised nägid kloostris ka endist siseministrit Lagle Parekit, kes seal elab, ja loomaaias elevanti, vastas Juuli Pihl, et pole näinud. “Siis tuleb veel minna,” anti naistele saalist hüva nõu.
Algusest siiani ühendust juhtinud Juuli Pihl kavatses juhirolli maha panna, kuid see tal eile ei õnnestunud. Suure häälteenamusega valiti staažikas seltsielu eestvedaja taas roolipiigade etteotsa.”


description: Eile täitus 80. eluaasta Maire Metsäärel, kes on aastate jooksul talletanud erinevate väljaannete lehekülgedel nii mõnegi seiga Siberis elanud küüditatute elust. Siberisse küüditati Karjast pärit Metsäär 1949. aastal. Eestisse tagasi […]

title: Maire Metsäär sai 80

maintext:
Eile täitus 80. eluaasta Maire Metsäärel, kes on aastate jooksul talletanud erinevate väljaannete lehekülgedel nii mõnegi seiga Siberis elanud küüditatute elust.
Siberisse küüditati Karjast pärit Metsäär 1949. aastal. Eestisse tagasi pääses ta 1958. aastal ja Saaremaale naasis 1967. aastal. Pikki aastaid töötas Metsäär Rohu tänava lasteaias söögitädina.
Saarte Häälele ütles Mets-äär, et rohkem kirjutama hakkas ta pensionieas. “Enne olin ju tööga väga koormatud, aga siis ma sain pensionile ja hakkasin kirjutama,” sõnas ta. Metsäär pani oma lood kirja mälestuste põhjal, märkmeid tal Siberi päevilt ei ole. Lisaks mälestustele on Saarte Hääles (toonases Oma Saares) ilmunud ka Metsääre järjejutt “Karja kõrts on patu pesa”.


description: Täna toimunud 13,6km pikkuse Paide-Türi Rahvajooksu võitis Tiidrek Nurme, kes edestas finišis oma treeningkaaslast Ibrahim Mukunga Wachirat vaid kuue sekundig, vahendab portaal Marathon100.com. Nurme tulemuseks fikseeriti 41.28,7, Mukunga tulemuseks 41.34,7. […]

title: Tiidrek Nurme võitis Paide - Türi jooksu

maintext:
Täna toimunud 13,6km pikkuse Paide-Türi Rahvajooksu võitis Tiidrek Nurme, kes edestas finišis oma treeningkaaslast Ibrahim Mukunga Wachirat vaid kuue sekundig, vahendab portaal Marathon100.com.
Nurme tulemuseks fikseeriti 41.28,7, Mukunga tulemuseks 41.34,7. Kolmandaks jäeti teine Eesti olümpiamaratoonar, mulluse Paide-Türi Rahvajooksu võitja Roman Fosti, kes kaotas Mukungale juba 20 sekundiga (41.55,7).
„Võita on ikka hea,“ vastas Tiidrek korraldajate finišijärgsele küsimusele võistluse kohta. „Emotsionaalselt väga positiivne kogemus. Mukungaga jooksime algusest lõpuni koos. Mäe peal enne vahefinišit andsime minna – Mukunga tõstis tempot ja proovisin järele minna. Eks sellest vahespurdist kosumine võttis Mukungal natuke aega ka.“
„Minu jalg on ka hooaja lõpus väsinud,“ lisas Nurme. „Lõpus pidin jälgima olukorda. Eks hirm oli natuke nahas, et Mukunga läheb mööda. Samamoodi vaatas seljataha ka Mukunga, ega kolmanda koha mees tagant tulemas ei ole. Mäe juures oli Fosti vaid 10-15 sekundi kaugusel, see vahemaa päris ohutu ei olnud. Samas, üks käik oli veel varuks, oleks saanud reageerida ka lõpus, kui vajadus oleks tekkinud. Minu jaoks oli hea kontrollitud jooks.“
„Praegu tahaks puhata, kaks aastat pole puhata saanud,“ täpsustas Tiidrek oma edasisi plaane. „Kevadel oleks plaan joosta üle Eesti rekord poolmaratonis.“


description: Mustjala valla Pahapilli küla elanikud on nördinud vallavalitsuse peale, kes maaomanikelt küsimata andis loa Saaremaa ralli kiiruskatse jaoks. Sarapuu talu elanikud, Pahapilli külavanem Krista Saarna ja Tiit Vimberg said laupäevasest […]

title: Pahapilli elanikud: vallavalitsus valetab

maintext:
Mustjala valla Pahapilli küla elanikud on nördinud vallavalitsuse peale, kes maaomanikelt küsimata andis loa Saaremaa ralli kiiruskatse jaoks.
Sarapuu talu elanikud, Pahapilli külavanem Krista Saarna ja Tiit Vimberg said laupäevasest Saarte Häälest teede sulgemise kohta lugedes oma suureks üllatuseks teada, et läbi nende koduküla kulgeb kiiruskatse teelõigul Pahapilli–Varese–Välja tee.
“Kuna üks osa sellest teelõigust läbib ka minule kuuluvat kinnistut, mõjus ajaleheteade kiiruskatsest minu kinnistul šokina,” tõdes Saarna. “Vallavalitsus ega ka Saaremaa ralli korraldaja ei ole mind ega ka teisi külaelanikke ja vähemalt mitte kõiki teega piirnevate kinnistute omanikke sellest teavitanud.”
Sõidetakse üle?
Tegemist on küll avalikuks kasutamiseks antud teega, kuid kindlasti pole servituut seotud rallikatsete läbiviimisega sellel teel, lausus Krista Saarna. Saarna sõnul väitis vallavanem Kalle Kolter talle laupäeval, et kõigi külaelanike nõusolek on olemas. Kes need kõik on, Saarna teada ei saanud. Kolter teatanud talle vaid, et otsus on juba ammu tehtud ja ralli toimub.
“Kas tõesti peetakse meid kõigest mingiteks ääremaa elanikeks, kellest lihtsalt üle sõidetakse?” imestas enda ja vallavanema vestlusest Saarte Häälele rääkinud Saarna.
Kuna külavanem ei pidanud Kolteri vastuseid ammendavaks, saatis ta vallavanemale pühapäeval e-kirja, milles palus kiiret vastust küsimusele, kellelt teega piirnevatest kinnistuomanikest on saadud nõusolek rallikatse läbiviimiseks Pahapilli külateel.
Kirja lõpus teatas külavanem Kolterile, et fikseeris 2. oktoobril videofailina Pahapilli–Varese–Välja tee tegeliku seisukorra.
Saarna pöördus kirja teel ka ralli korraldajate poole. “Nemad vastasid, et on väga üllatunud – vald olevat andnud neile nõusoleku, kinnitades, et kohalikega on räägitud.”
Krista Saarna kinnitas, et ralli korraldajaile temal kui külavanemal midagi ette heita pole, küll aga vallavalitsusele: “See on vallavalitsuse poolt vääritu käitumine, lausa valetamine.”
Eile pärastlõunal käis Sarapuu talu aia tagusel teelõigul kiiruskatseks harjutamine. “Meie maja asub teest 11 meetri kaugusel, nii et tolmu ja tuule tõttu on praegu võimatu õues olla,” lausus Saarna. “Ka ei pääse me kodust liikuma, kui ralliautod teel sõidavad.”
Kui Saarte Hääl Kalle Kolterilt Saarna jutule kommentaari küsis, vastas puhkusel viibiv Kolter: “Oleme asjaga muidugi kursis ja tegeleme sellega – vastused on saadetud.”
Valla maakorraldaja Maret Pahapill kinnitas, et saatis Saarnale vastuse teisipäeval. Kirja leidis Saarna siiski alles eile ning oma vanalt meiliaadressilt, mida ta enam ei kasuta, mitte sellelt, mille oma kirjale vastust paludes spetsiaalselt välja tõi.
Maret Pahapilli kirjast Saarnale selgub, et ralli korraldajailt 29. veebruaril saabunud taotlus eelkooskõlastuse saamiseks saadeti kõigepealt maakomisjonile läbivaatamiseks ja arvamuse saamiseks, seejärel Mustjala vallavalitsusele istungil otsuse tegemiseks.
Luba “suurarendajalt”
Pahapilli andmeil andis Mustjala vallavalitsus kooskõlastuse ralli toimumiseks.
“Läbirääkimisi peeti Varese sadama suurarendaja Harry Raudverega, kes on andnud oma nõusoleku ralli läbiviimiseks Varese sadama teel,” kirjutas maakorraldaja. “Tegemist on Mustjala vallavolikogu poolt avalikuks kasutuseks antud teega.”
Maret Pahapilli sõnul seati kooskõlastuse andmisel tingimuseks, et pärast ralli toimumist korrastab rallimeeskond teed ja taastatakse teede rallieelne seisund.
“Taotluse kohaselt teatatakse teede sulgemisest täpsemalt Saare maakonna ajalehes vahetult enne ralli toimumist,” kirjutas maakorraldaja, lisades, et samuti paigaldatakse vastavad teated külaelanike informeerimiseks.


description: 3. oktoobrist töötab Kuressaare linnavalitsuses ökonomistina Katrina Keerd, kes on lõpetanud Lääne-Viru rakenduskõrgkooli majandusarvestuse erialal ja omandanud Eesti maaülikoolis magistrikraadi ökonoomika ja ettevõtluse erialal. Keerd peab oluliseks, et linnavalitsuse ökonomistina […]

title: Linna ökonomistiks sai Katrina Keerd

maintext:
3. oktoobrist töötab Kuressaare linnavalitsuses ökonomistina Katrina Keerd, kes on lõpetanud Lääne-Viru rakenduskõrgkooli majandusarvestuse erialal ja omandanud Eesti maaülikoolis magistrikraadi ökonoomika ja ettevõtluse erialal.
Keerd peab oluliseks, et linnavalitsuse ökonomistina saab ta teha erialast tööd ja rakendada omandatud teadmisi.
Ökonomisti peamised tööülesanded on linna finantstegevuse analüüsimine ja arendamine, linna ja hallatavate asutuste eelarve koostamise ja täitmisega seonduv ning linna tütarettevõtete ja sihtasutuste majandus- ja rahandustegevuse koordineerimine.


description: Teisipäeval oma iga-aastast foorumit pidanud Eesti korteriühistute liit tunnustas tänukirjaga ka Kuresaare korteriühistut Rohu 1A ja korteriühistu Smuuli 5 juhti Janek Lemberit. “Konkursil osales ühistuid üle Eesti: Tallinnast ja Harjumaalt, […]

title: Saaremaa korteriühistud tunnustatute hulgas

maintext:
Teisipäeval oma iga-aastast foorumit pidanud Eesti korteriühistute liit tunnustas tänukirjaga ka Kuresaare korteriühistut Rohu 1A ja korteriühistu Smuuli 5 juhti Janek Lemberit.
“Konkursil osales ühistuid üle Eesti: Tallinnast ja Harjumaalt, Tartust ja Tartumaalt, Pärnust ja ka Ida-Virumaalt. “Eriti hea meel on selle üle, et seekord osales ka Saaremaa suisa kahe kandidaadiga,” tõdes EKÜL-i juhatuse liige Urmas Mardi.
Ka EKÜL-i Kuressaare esinduse juhataja Evi-Ustel Hallimäe nentis, et tegu on tähelepanuväärse sündmusega, kuna Saaremaa korteriühistuid pole aastaid vabariiklikul tasemel tunnustatute hulgas olnud.
Korteriühistute konkursil valiti parimad kolmes kategoorias: ilus koduümbrus, parim korteriühistu juht ja edukaim renoveerimisprojekt.
Kuressaare Rohu 1A ühistu oli nomineeritud renoveerimisprojekti kategoorias, kus parimaks tunnistati KÜ Aasa tee 1 Tartumaalt. Janek Lember oli aga üks kolmest parima ühistujuhi nominendist. Tiitel läks seekord pärnakale Anne Betkerile KÜ-st Uus-Sauga. Ilusa koduümbruse kategoorias kuulutati võitjaks Tallinna KÜ Puhangu 30.


description: Ehkki laevaliikluse pärast muretsejad on TS Laevade infotelefoni punaseks ajanud, kinnitavad kohalikud hotellid, et neil on ralli ajaks kindel täismaja või siis mõned üksikud vabad toad.   Homse õhtu hakul […]

title: Saaremaa ralli toob linna rahvast täis

maintext:
Ehkki laevaliikluse pärast muretsejad on TS Laevade infotelefoni punaseks ajanud, kinnitavad kohalikud hotellid, et neil on ralli ajaks kindel täismaja või siis mõned üksikud vabad toad.
Homse õhtu hakul Kuressaare südalinnas algavast 49. Silveston Saaremaa rallist rääkides saab tõdeda, et saarlased on igatahes ralliks valmis. Saare Selveris eile avatud rallipoes jagus fänninänni ostjaid juba hulgi ning müüjad Ülle Rahula ja Kairi Sepp tunnistasid, et isegi fännide lemmiktoode on juba selgunud – enim ostetakse soojasid rallikirjadega tutimütse. Samas läheb väga hästi müügiks ka muu kraam. “Rahvast jagub,” kinnitasid müüjad.
Et enim on ralliga seoses muret tekitanud laevaliiklus ja see, kas kõik võistlejad ja rallisõbrad õigeks ajaks laevadega üle mere saavad, on olnud hulgaliselt pöördumisi ka TS Laevade poole.
“Päringuid ja pöördumisi Saaremaa ralli aegse laevaliikluse kohta on olnud väga palju,” kinnitas Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro. Nõnda pidas ta paslikuks üle korrata, et laevu Virtsu ja Kuivastu vahelisel liinil peaks jaguma. “Kinnitame veel kord, et Saaremaa ralli nädalavahetuseks on Virtsu–Kuivastu liinile planeeritud parvlaevad Hiiumaa, Ionas ja Harilaid,” rääkis Arro. “Hiiumaa ja Ionas teenindavad graafikujärgseid reise, Harilaid teeb vajadusel lisareise,” rõhutas ta.
Loomulikult sõltub laevaliiklus ka ilmastikuoludest. Arro möönis eile, et parasjagu pole need kõige paremad. Seega võib ilm tuua muudatusi ka nädalalõppu planeeritud reisidesse. Eilse tugeva tuulega oli Ionas sunnitud taas päevasel ajal sadamas tuule vaibumist ootama.
Kuressaare spaahotellidest kinnitati Saarte Häälele, et valdavalt on majad ralli ajal rahvast täis. Peatujate hulgas on seejuures nii ekipaaže kui ka rallisõpru.
GOSPA hotellijuht Piret Trei nentis, et neil on ralli ajaks broneeritud kõik toad. “Külaliste hulgas on spaapuhkuse nautijaid, kuid suurema osa moodustavad loomulikult rallil osalejad, kes saabuvad peamiselt juba alates kolmapäevast, ning fännid, keda ootame nädalalõpuks,” ütles Trei.
GOSPA-s peatuvad suuremalt jaolt eestlased, lisaks lätlased, soomlased ja venelased, rallil osalejad ja neile kaasa-
elajad. “Suurt osa neist on meil rõõm taas tervitada, sest nad on olnud meie külalised juba aastaid,” märkis Trei.
Grand Rose Spa müügijuht Mario Sau tunnistas sama – neilgi pole enam ühtegi vaba tuba pakkuda. “Viimase nädala jooksul on tulnud küll annulleerimisi, kuid need toad on kohe edasi läinud ootelistis olevatele külalistele,” tõdes ta.
Sama lugu on spaahotellidega Meri ja Rüütli. “Aastatega on välja kujunenud püsi-
kliendid, kes tulevad ka sel aastal meie juurde,” sõnas Kuressaare Sanatoorium AS-i nõukogu esimees Laura Sohvie Liblik. Siiski möönis ta, et nende juures õnnestub kiirematel veel pehme ase leida. “On veel mõned vabad toad,” kinnitas Liblik.
Samas on nad mõelnud ka selle peale, mida rallisõpradele reedese linnakatse ajaks pakkuda. Nõnda avavad nad Rüütli väliterrassil rallikohviku ja seda juba kell 17. “Pakume sooja suppi ja pirukaid, isetehtud glögi ja rallijooke. Rallikohvik on avatud, kuniks melu jätkub.”


description: NELJAPÄEV, 6. oktoober TEATER VAT Teatri etendus “Pal-tänava poisid” kl 18 Kuressaare linnateatris. SPORT Eesti noorte MV U15 II liiga Põhi/Lääs: FC Kuressaare (02) -Saku Sporting (02) kl 17 Kuressaare […]

title: KUHU MINNA


description: Enne kolme viimast kiiruskatset on Silveston 49. Saaremaa rallit juhtival Siim Plangil jälitajate ees ligi minutiline edu. Seitsme kiiruskatse järel järgnevad Plangi-Sarapuule 56,3-sekundilise kaotusega Miko Niinemäe – Martin Valter (Škoda Fabia R5) […]

title: Plangil enne kolme viimast katset turvaline edu

maintext:
Enne kolme viimast kiiruskatset on Silveston 49. Saaremaa rallit juhtival Siim Plangil jälitajate ees ligi minutiline edu.
Seitsme kiiruskatse järel järgnevad Plangi-Sarapuule 56,3-sekundilise kaotusega Miko Niinemäe – Martin Valter (Škoda Fabia R5) ja Rainer Aus-Simo Koskinen (Mitsubishi EVO IX), kel kaotust 1.01,8. Saarlane Timmu Kõrge ühes kaardilugeja Kaido Kaubiga (Ford Fiesta R5) on neljandal kohal (+1.23,5).
Plangi ütles ralliraadiole, et hoiab silma peal ning peab ajavõrdlust hoopiski Egon Kauriga, kelle viis trahviminutit võistlejate pingerea keskpaika kukutas. On ka põhjust, sest pärast tänase esimese katse võitnud Kaspar Koitla katkestamist on just Kaur võtnud kaks katsevõitu Plangi ühe kõrval.


description: MTÜ Saarlaste Agilityklubi alustab sel sügisel uue ja Saaremaal esmakordse koolitusega “Laps ja koer”. Koolituse eesmärk on õpetada lastele oma koertega ühise huvi leidmist. Treeningtundides tegeletakse erinevate koeraspordi aladega: sõnakuulelikkus, […]

title: LUGEJA KIRI: Ootame huvilisi koolitusele “Laps ja koer”

maintext:
MTÜ Saarlaste Agilityklubi alustab sel sügisel uue ja Saaremaal esmakordse koolitusega “Laps ja koer”.
Koolituse eesmärk on õpetada lastele oma koertega ühise huvi leidmist. Treeningtundides tegeletakse erinevate koeraspordi aladega: sõnakuulelikkus, agility ja rallikuulekus, lisaks kuulub treeningprogrammi ka triki- ja koeratantsukoolitus.
Koolitus on mõeldud lastele alates 8. eluaastast. Osalevad koerad peavad olema nõuetekohaselt vaktsineeritud ja sõbralikud. Pole oluline, kas tegemist on tõu- või tõuta koeraga, peaasi, et laps soovib oma lemmikuga lõbusalt aega veeta. Treeningtunnid toimuvad kaks korda nädalas MTÜ Saarlaste Agilityklubi koolitusplatsil Kuressaares Kalevi 26. Ühe treeningtunni pikkus on 60 minutit. Treeninggruppi võetakse kuni neli koera.
“Lapse ja koera” treeninguid juhendab Saaremaa ainus sõnakuulelikkuse ja kutsikakoolitaja Monika Põld. Monika on ka Eesti kennelliidu (EKL) agility-koolitaja, sõnakuulelikkuse liikumisjuht ja Fédération Cynologique Internationale (FCI) agility-kohtunik.
Monika koolitab Saaremaal koeri aastast 2008. 2012. aastal sai temast EKL-i agility-koolitaja, 2013. a EKL-i sõnakuulelikkuse ja kutsikakoolitaja, 2014. a EKL-i agility-kohtunik ja 2016 FCI agility-kohtunik. Monika on aastaid töötanud erinevates Saaremaa koolides pedagoogina, seega ei ole talle võõras ka lastega tegelemine ja nende õpetamine. Mullu kevadest on Monika põhitöö koeraomanike koolitamine.
“Lapse ja koera” treeninggrupi infotund toimub teisipäeval, 18. oktoobril kell 16 Kuressaares Kalevi 26. Esimesel korral ei ole vaja koeri kaasa võtta. Võimalusel võiksid lastega aga kaasa tulla vanemad. Tutvustame erinevaid koeraspordialasid, millega tegelema hakkame, räägime natuke grupi plaanidest ja lepime kokku edasised treeninguajad.
Hanna Saar, MTÜ Saarlaste Agilityklubi


description: Lasterikkad pered veetsid möödunud pühapäeval Koigi raba ääres ja Rautsi talus vahva sügispäeva. Kohal oli kaheksa peret, lisaks peredele oli külla kutsutud ka Läänemaa lasterikaste ühenduse liikmed ja Kadri Kullapere. […]

title: Sügisene suurperede päev

maintext:
Lasterikkad pered veetsid möödunud pühapäeval Koigi raba ääres ja Rautsi talus vahva sügispäeva.
Kohal oli kaheksa peret, lisaks peredele oli külla kutsutud ka Läänemaa lasterikaste ühenduse liikmed ja Kadri Kullapere.
Kadri Kullapere rääkis raba taimedest ja lindudest, aga ka ohtudest, mis võivad rabas ette tulla. Lastele sai selgeks, et rajalt kõrvale ei tohi astuda, ning matk algas. Vaateplatvormi juures toimus ka väike piknik. Tundus, et matk meeldis lastele väga, julgemad ja kiiremad käisid terve matkaraja ära, teised aga pöördusid laudtee lõppedes tagasi.
Kui matk läbi, suunduti Rautsi tallu. Rautsi talu perenaine Jana Põri ja peremees Aarne Põri tutvustasid köögivilju, mida nad kasvatavad, rääkisid töökorraldusest ning andsid maitsta oma talu saaduseid. Lapsed said ka tiigis elavaid kalu toita, see pakkus erilist lusti.
Kalad toidetud, köögiviljad söödud, mindi vaatama, milliste masinatega maad haritakse ja kus hoitakse kartuleid. Traktorid olid suured ja võimsad, nende kabiini sai ka uudistama minna.
Kartulihoidlas lubati kõige kaalukamale perele võrk kartuleid, oli väike võistlusmoment, milline pere kaalub kõige rohkem. Võitjapere sai auhinnaks suure koti kartuleid, aga ka teised pered ei lahkunud tühjade kätega, iga pere sai kingituseks kahekilogrammise kartulivõrgu.
Võitjad selgitatud, võis asuda koduteele. Usun, et võin kõigi sügispäeval osalenud inimeste nimel väita, et oli igati meeleolukas ja tore päev. Suur tänu RMK-le, Kadri Kullaperele ja Rautsi talu pererahvale, et tegite võimalikuks nii vahva päeva!
Triinu Sink


description: Augusti lõpus koostatud avalikus pöördumises väljendas Saarte jahimeeste selts arusaamatust, miks ei kaasnenud seakatku jõudmisega Saaremaale metssigade massilist suremust, nagu seda seakatku puhul iseloomulikuks peetakse. Neljapäeval saatis maaeluminister Urmas Kruuse jahimeeste […]

title: Minister Kruuse vastas Saaremaa jahimeeste pöördumisele

maintext:
Augusti lõpus koostatud avalikus pöördumises väljendas Saarte jahimeeste selts arusaamatust, miks ei kaasnenud seakatku jõudmisega Saaremaale metssigade massilist suremust, nagu seda seakatku puhul iseloomulikuks peetakse.
Neljapäeval saatis maaeluminister Urmas Kruuse jahimeeste pöördumisele vastuse, mis muu hulgas püüab selgitada ka metssigade pea olematut suremust katku kätte Saaremaal. Ministri sõnul näitab nüüdseks saadud kogemus, et populatsioonisiseselt on taudi levik tabandumata karjadesse aeglane. Metssead on juba oma loomult territooriumi hoidvad loomad, kuid seakatku korral vähendab haigete loomade liikuvust veel asjaolu, et selle viiruse puhul löövad haigustunnused välja väga kiiresti ja loomad lihtsalt ei jaksa enam liikuda. Hukkunud loomi leitakse pigem piirkondadest, kus taud on juba mõnda aega kohal olnud. Nii on ebatõenäone, et metssigade esmane nakatumine Saaremaal toimus taudi populatsioonisisese leviku kaudu, seisab ministri vastuses, mille on koostanud maaeluministeeriumi loomatervise büroo juhataja Enno Piisang.
Otsustava tähtsusega sigade Aafrika katku leviku tõkestamisel ja likvideerimisel on tõrjemeetmete rakendamine metsas. Metsas liikuja jaoks tähendab see eelkõige jalanõude, veokite ja muu metsas kasutatud tehnika või töövahendite pesemist ja võimalusel ka desinfitseerimist, et vältida nakkuse edasikandumist. Taudilevik pikema vahemaa taha on olnud alati seotud inimtegevusega. Arvatavasti on bioohutusmeetmete vastu eksitud ning nii on katkuviirus jõudnud Saaremaale.
Lisaks annab maaeluminister jahimeestele teada, et viimaste nädalate taudileiud metssigadel Saaremaal ei jäta kahtlust, et sigade Aafrika katk on saarel levimas ja edasi tuleb kõigil osapooltel teha kõik võimalik, et see olukord võimalikult kiiresti lõpeks. II tsooni kitsenduste lõpetamise taotlemiseks peab piirkond olema 12 kuud ilma ühegi taudipositiivse leiuta metssigadel. Katkuleidudest tulenevalt kehtestatud kitsendused ja abinõud on koormavad nii ettevõtjatele, jahimeestele kui ka riigiasutustele, kuid hädavajalikud tauditõrjeks ja Eesti riigi usaldusväärsuse säilimiseks suhtlemisel meie kaubanduspartneritega, märgib Urmas Kruuse.
Ain Lember


description: Orissaare valla eakate olukorrast ülevaate saamiseks viidi tänavu suvel läbi ankeetküsitlus. Selles keskenduti teabe kogumisele eakatele osutatavate sotsiaalteenuste ja nendega rahulolu ning teenuste arendamise vajaduse kohta. Ankeedis esitati 18 küsimust […]

title: Milliseid sotsiaalteenuseid vajavad Orissaare valla eakad

maintext:
Orissaare valla eakate olukorrast ülevaate saamiseks viidi tänavu suvel läbi ankeetküsitlus. Selles keskenduti teabe kogumisele eakatele osutatavate sotsiaalteenuste ja nendega rahulolu ning teenuste arendamise vajaduse kohta.
Ankeedis esitati 18 küsimust vastusevariantidega, millest vastaja valis talle enam sobivad, samuti oli igal vastajal võimalus küsimustele ka vabalt vastata, neid kommenteerida ning küsitluse lõpus teha ettepanekuid. Küsitlus viidi läbi vallavalitsuse initsiatiivil ning tulemused on sisendiks Orissaare valla sotsiaalhoolekandelise abi ja teenuste arendamiseks.
Väljastati 200 ankeeti ja need jagati proportsionaalselt elanike arvu järgi: 100 ankeeti alevikus, kuna umbes pool valla elanikest elab alevikus, ja 100 ankeeti külades. Siinkohal tänusõnad vallavolikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni inimestele, kelle abiga said ankeedid jagatud.
Küsitlusele vastajad
Ankeetküsitlusele vastas 45 inimest, kellest naisi oli 34 (76%) ja mehi 11 (24%). Neist 41% olid 75–80-aastased ja 19% vanemad kui 80 aastat. Suurem osa (70%) küsitlusele vastanutest elab Orissaare alevikus või selle lähiümbruses. Enim leibkondi oli ühe (53%) ja kahe liikmega (33%).
Küsitluse tulemused
Küsitlusest selgus, et oma majanduslikku toimetulekut hindas väga heaks 2%, heaks 12% ja rahuldavaks 81% vastanutest. Seda toetavad ennekõike laste ja leibkonnaliikmete materiaalne toetus ning mõnel juhul ka tööalane sissetulek. 5% pidas oma majanduslikku olukorda mitterahuldavaks. Põhjustena nimetati väikest pensioni, samuti suuri kulutusi eluasemele, ravimitele, toidule.
Tervisliku seisundi hindasid vastajad enim rahuldavaks (70%) , heaks 16% ja mitterahuldavaks 14%. Tervisprobleemidena nimetati erinevate krooniliste ja raske kuluga haiguste põdemist. Positiivse poole pealt tuli välja, et paljud eakad viljelevad tervislikke eluviise ja ennetavad sellega tõsiste haiguste tekkimist. 47% vastanutest tegeleb eesmärgipärase liikumisega (kepikõnd, kõnd, ratas, võimlemine, ujumine vms) igapäevaselt ja 32% vastajaist teeb seda vähemasti kord nädalas või mõned korrad kuus. Ainult 21% märkis, et ei liigu eesmärgipäraselt üldse.
Uurisime, millega tegelevad eakad igapäevaselt. Selgus, et ülekaalukas osa (90%) vastanutest vaatab televiisorit ja kuulab raadiot, 83% loeb igapäevaselt ajalehti ja 24% leiab aega lugeda raamatuid. Pooled vastanutest (51%) suhtlevad eakaaslastega igapäevaselt või vähemasti kord nädalas.
Rõõmustav on, et lastelastega leiab aega tegeleda igapäevaselt või mõned korrad kuus 62% vastanutest ning 48% teeb suuremal või vähemal määral käsitööd. Kultuuriüritustest võtab mõni kord aastas osa 31% ja mõni kord kuus 9% vastanutest. Ning kuna oma tervisliku seisundi hindas suurem osa vastanuist heaks või rahuldavaks, siis teevad eakad igapäevaselt või hooajati ka aiatöid (64%).
40% vastanutest võtab aktiivselt osa seltsingute, isetegevusringide ja ühingute tegevusest, mis annab positiivse teadmise, et meie eakad on aktiivsed ja toimekad.
Sotsiaalteenuste kasutamine, nendega rahulolu ja arenguvajadused
Orissaare valla pakutavaid sotsiaalteenuseid on kasutanud 58% vastanutest. Kõige enam (15%) abi asjaajamisel ja võrdselt 11% transporditeenust ja abivahenditeenust. Kokku nimetati10 erinevat teenust, mida on tarbitud, ning üldjuhul olid vastanud teenustega rahul. 25% vastanutest ei olnud pakutavaid teenuseid kasutanud.
17% vastanutest on osalenud eakatele korraldatud ühisüritustel.
Lähtudes küsitluse eesmärgist, uurisime eakatelt, milliseid teenuseid vajaksid nad tulevikus, et säilitada toimetulek igapäevaelus, ning kas ja millisel määral on neil võimalik teenuse eest tasuda. Selgus, et kõige enam (49%) vajatakse transporditeenust. 14% vajaks toidu koju toomist ja 12% koduteenust.
Märgitud oli veel isikliku abistaja teenust, intervallhooldust, eluasemeteenust, päevakeskuse teenust, häirenuputeenust. Täishinna eelpool nimetatud teenuste eest oli valmis tasuma 8, osalist hinda 13 ja üldse ei olnud nõus tasuma 4 vastajat. Tugiteenustest vajatakse enam koristusteenust (akendepesu), abi aiatöödel, küttepuude ladustamisel, remonttöödel, põetust, saatjateenust, sooja toidu koju toomist. Nende teenuste eest oli nõus tasuma 16 vastajat.
Kuna küsitluse üks eesmärke oli ka välja selgitada eakate päevakeskuse loomise vajadus, siis selgus küsitlusest, et päevakeskust peab vajalikuks 29% vastanutest, ülejäänud vastajad arvasid, et nad ei osaleks päevakeskuse tegevuses.
Märgiti ka mitmeid põhjusi, mis takistab osalemist: 14 inimest mainis takistusena tervislikku seisundit, 8 inimest pikka maad kodust päevakeskusesse ja 4 inimesel olid põhjused erinevad. Päevakeskuselt oodatakse järgmisi tegevusi: 23% soovis nõustamist (juriidilist, psühholoogilist jms), pea võrdselt järgnesid juhendamine, juuksuriteenus, huvitegevus, seltskondlikud tegevused, duši kasutamine, ajakirjanduse lugemine, pesupesemine, koolitused.
Kokkuvõtteks
Kokkuvõtvalt võib öelda, et oma majandusliku toimetuleku hindas heaks ja rahuldavaks 95% vastanutest. Tervislikku seisundit hinnati enim rahuldavaks (70%) ja heaks (16%). Eelpool toodust võib järeldada, et valdav osa küsitlusele vastanutest on oma eluga ja valla pakutavate teenustega rahul. Ilmselgelt on rahuldav tervis ja toimetulek põhjus, miks iga neljas ei olnud kasutanud valla pakutavaid teenuseid ja abi ning enamasti ei osatud ka märkida, milliseid teenuseid edaspidi vajatakse.
Vallavalitsus tänab kõiki vastajaid. Murede ja küsimustega pöörduge vallamajja.
Aina Sepp-Teevet, sotsiaalnõunik


description: Ikka terit jälle. Neh, mihklibe oo nüid müödas ja eks nie toemetamised puhas tubasemaks lähtvad. Naesed otsivad aga näputüöd jälle kummutisahtlist välja. Vidusepidamise aeg oo kätte jõudn. Ehkkid kui ikka […]

title: MUHU UUDISSED: Näputüöd kummutisahtlist välja

maintext:
Ikka terit jälle. Neh, mihklibe oo nüid müödas ja eks nie toemetamised puhas tubasemaks lähtvad. Naesed otsivad aga näputüöd jälle kummutisahtlist välja. Vidusepidamise aeg oo kätte jõudn. Ehkkid kui ikka ilm selge, siis kipub selle kuu lõpuni viel sie vidune aeg irmus ilja piale jäema. Neh kellude kiermisega tuleb lisemale.
Väljas oo muidugid koa tulisema kena. Ma ete ep mäletagid, millal viimati nii kena kiri sügis olli. Just ühepääva sai jälle imetletud, et sievoasta oo puud nii uhked, sadat kirja karva, kut muhu naeste siilikud. Põle pooleskid, et lehed oo puu otsas paljast kollased. Iga sügise niipalju punast sekka ep tie, kut sievoasta äkist oo. Ja kena soe oo koa viel. Et annab seda uhked värvilist aega ikka ühna pitkalt kohe.
Neh, ja nende kenade kirjude puude juures mool tuleb nüid miele, et sievoasta soab omale rahvariided tiha, kis vähägid tahab. Neh, sest nüidsest soab akata iga teisibe õhta Alliki juhtimise all koa näputüöd tegema. Ikka käsitüöselsi ruumis sial resturaani majas. Neh niipaljukest oo, et selle nädali sihes olli kokkusoamine kessiku õhta, viiendal oktoobril. Tüötuad akkavad pihta kellu viiest ja kuoliraha küsitse igakordas kaks eurut. Pihta akatse naeste põllede teguga.
Neh, Muhus ju naesterahva inimesel ikka sõukest soreseismist tuleb aruarva ette. Lihtsalt arjun, et käed piavad köima. Ja sii põle vahet, oled sa luodud muhulane või tuodud muhulane. Muhu suare pial võib ju aeg puhata, kui sedaviisi arvatse, aga naeste käed, nie ep puhka mitte pooleskid. Sõuke oo kohe selle suare omadus, ma karda.
Aga pühabe pietse Muhus jälle pensiunääride pidu. Kokkusoamine oo Koguva Vanatoal kellu ühestteistmest. Tornimäe näiteselts mängab oma tükki “Oh seda elu” ja muusikad tegavad Mihkel Mereäär ja Ivo Linna. Mõlemad sured kenad rennis Muhu mehed.
Sellest nädalist akkasid Uijee ja Muhu segakuor kua jälle oma ooaaga pihta. Et näputüö tegemise vahele suab laalda ja pilli mänga kua, kis tahab.
Sie laevavirma vahetus läks kua muhulaste jäuks tassakeste. Neh ega nõukest õnnist aega, kut sii kümmekonna voastad olli, ega nõukest ikka niipiagid änam ep tule. Aga kannatliku mielega muhulane arjub ää jälle. Ei nie riigiisad meite suart sellega küll inimestest tühaks ep kupata. Ja vuata, viimati akkame tuleva sui tükkis oma uisuga üle väena köima.
Neh, aga olga meite riaki ja olge munuksed!
Irena Tarvis


description: * Salme kool on õpetaja Merle nägu * Bruno Pao saab Kultuurkapitali elutööpreemia * Torgulased vajavad tasuta sotsiaalbussi ka ühendvallas * Kolme Päeva Jooksul taas osalusrekord ja uued rajad! Print […]

title: Homses, 11. oktoobri Saarte Hääles!


description: Kalev Tikk ei ole loobunud plaanist ületada Eesti territoorium läänest itta kuumaõhupalliga. Saaremaalt algavat ajaloolist retke aastaid kavandanud Tikk kinnitas Saarte Hääle, et lühemaid lende on viimaste aastate jooksul tehtud […]

title: Kuumaõhupallur pole plaanist loobunud

maintext:
Kalev Tikk ei ole loobunud plaanist ületada Eesti territoorium läänest itta kuumaõhupalliga.
Saaremaalt algavat ajaloolist retke aastaid kavandanud Tikk kinnitas Saarte Hääle, et lühemaid lende on viimaste aastate jooksul tehtud küll, aga see kõige ihaldatum õhusõit on ikka veel sooritamata.
“Nii lihtsalt ei mata me maha midagi. Aga see lend ei ole paraku nii nagu helikopteriga, et teeme ära ja kõik,” rääkis ta.
Õhupalliga Eesti ületamiseks on sobivaimad ilmastiku- ja tuuletingimused talvisel ajal. Tiku sõnul on igal talvel ka mingi üritus toimunud.
“Me stardime kohe, kui on sobiv tuul. See ei nõua mingit üleinimlikku ressurssi, üksnes head tuult,” märkis ta. “Kui me ka päris servast serva ei jõua ja tuleme maha kusagil Kagu-Eestis Võrumaal või Otepää kandis, on ka väga okei,” lisas Tikk.