description: Riigikohus tunnistas küll kehtetuks haldusreformi seaduses sundliitmise kulude katteks ette nähtud 100 000-eurose ülempiiri, kuid jättis 26 omavalitsuse, sealhulgas ka Pöide ja Leisi valla taotlused muus osas rahuldamata. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Pöide ja Leisi kaotasid võitluse riigikohtus (2)
Kolmapäev, 21. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 21. detsember 2016. Pöide vallavolikogu on varem kindlalt hääletanud ülesaaremaalise omavalitsusega ühinemise vastu. FOTO: Valmar Voolaid Riigikohus tunnistas küll kehtetuks haldusreformi seaduses sundliitmise kulude katteks ette nähtud 100 000-eurose ülempiiri, kuid jättis 26 omavalitsuse, sealhulgas ka Pöide ja Leisi valla taotlused muus osas rahuldamata.
Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium rahuldas Kõpu, Juuru ja Tõstamaa vallavolikogu taotlused osaliselt ning tunnistas kehtetuks haldusreformi seaduse sätte, mis näeb sundliitmise korral kulude katteks maksmist mitte rohkem kui 100 000 euro ulatuses.
“Kui riik paneb mingeid kohustusi, tuleb kaasa anda ka rahakott. Kui vabariigi valitsus algatab kohalike omavalitsuste ühendamise, on see riigi poolt pandud kohustus ja peab katma sellest tulenevad kulud,” selgitas eilsel pressikonverentsil ajakirjanikele riigikohtu esimees Priit Pikamäe.
Valitsus väitis, et ühinemiskulude 100 000 euro ülempiir tuleneb kohalike omavalitsuste senisest praktikast ja senised kulud on jäänud väiksemaks ning peaksid kõik kulutused ära katma.
“Praegune ühendamine on oluliselt ulatuslikum ja laiem kui senised üksikud ühinemised, mistõttu ei saa väita, et kulud ei ületa 100 000 eurot,” ütles Pikamäe.
Sundliitmist tuleb põhjendada
Kuna riigikohus tunnistas 100 000 euro ülempiiri nõude kehtetuks, tähendab see, et haldusreformi seadus ülempiiri ette ei näe, kuid kulutused katab riik esitatud kuludokumentide alusel, mille järgi saab hinnata, kas kulud on põhjendatud või mitte.
Pikamäe sõnul ei tähenda haldusreformi seaduses kehtestatud 5000 elaniku kriteeriumi nõue, et valitsusel ei oleks õigust otsustada teisiti.
“Valitsus peab küll algatama sundliitmise menetluse, kuid võib selle ka lõpetada nii, et üksikute omavalitsuste puhul sundühendamist ei toimu,” märkis Pikamäe. Ta rõhutas, et sundliitmise puhul peab valitsus välja tooma argumendid, miks ta ühe või teise otsuse teeb.
Riigikohus ei nõustunud nende omavalitsuste väidetega, kes leidsid, et haldusreformi seadus on liiga jäik ja erandeid on vähe. Samas tõdes riigikohus, et haldusreformi seaduses ette nähtud tähtajad on küll lühikesed, ent ei ole ebapiisavad selleks, et omavalitsusüksused saaksid teha ühinemise jaoks vajalikud toimingud ja otsustused, sealhulgas volikogude 2017. aasta kohalike valimistega seotud toimingud.
Pöide ootab ära valitsuse otsuse
Riigikohtule esitasid taotluse kontrollida haldusreformi seaduse põhiseadusele vastavust 26 kohalikku omavalitsust, kes olid seisukohal, et seadus rikub kohalikule omavalitsusele põhiseadusega ette nähtud tagatisi. Teiste seas tegid riigikohtule taotluse ka Leisi ja Pöide vald.
Kui Leisi on Saaremaa suurvalla ühinemislepingule alla kirjutanud, siis Pöide keeldus läbirääkimistel osalemast, mis tähendab, et valda ootab haldusreformi seaduse järgi ees sundliitmine.
Pöide vallavolikogu esimehel Marina Treimal oli hea meel, et võrdõiguslikkuse printsiip ühinemisega seotud kulutuste osas on vastuolus ja vaadatakse uuesti üle. “Omavalitsustel on õigus oma arvamusele ja sellest tulenevalt ei ole mingeid sanktsioone, see on demokraatlikus ühiskonnas positiivne uudis,” lausus Treima.
“Kui meid sundliidetakse suurvallaga ja erandit ei tehta, siis suurvald ei kaota, vaid saab sama summa mis need, kes vabatahtlikult ühinevad,” lisas Treima.
Võis ette arvata
Samas tegi teda kurvaks, et riigikohus ei pidanud omavalitsuste sundliitmist põhiseadusega vastuolus olevaks.
“Kahju, et ei suudeta haldusreformi sellisel moel läbi viia, et oleksid loodud eeldused, millega omavalitsused oleksid vabatahtlikult kaasa tulnud,” ohkas Treima.
Treima sõnul põhjendab Pöide vald oma seisukohta pärast valitsuse poolt tehtud sundliitmise otsust, milleks vallal on aega kolm kuud.
Leisi vallavolikogu esimehe Andrus Kandimaa sõnul võis arvata, et riigikohus midagi eriti muutma ei hakka, mistõttu võttis ka Leisi vastu otsuse liikuda Saaremaa ühendvalla suunas.
“Pärast uue valitsuskoalitsiooni tekkimist saime siit ja sealt infot, et midagi eriti ei muudeta, mis on ka loogiline. Imelik, kui uues koalitsioonis oleks asjast loobutud,” ütles Kandimaa.
Pöide ja Leisi otsustasid haldusreformi seadusega riigikohtusse minna, kuna nende arvates ei olnud seaduses põhjendatud ühinevatele omavalitsustele esitatav 5000 elaniku miinimumnõue. Nende jaoks jäi arusaamatuks, kuidas just sellise arvu elanike juures suudab omavalitsus tagada haldussuutlikkuse.
Riigihalduse minister Mihhail Korb ei usu, et neid valdu, mille puhul saab sundliitmise korral rääkida rohkem kui 100 000 euro maksmisest ühinemiskulude katteks, palju tuleb. Tema teada on näiteks kahe valla liitumisel jäänud kulude summa 30 000 euro kanti.
Kohe sundliitmiseks siiski ei lähe
Haldusreformi käigus omavalitsustele erandite tegemisest on Korbi sõnul veel vara rääkida, sest vabatahtlik ühinemisprotsess alles käib. Uuel aastal kohe nende valdade, kes vabatahtlike ühinemisläbirääkimistega ei ole liitunud, sundliitmiseks ei lähe. 10. jaanuariks annavad rahandusministeeriumi piirkondlikud komisjonid ülevaate haldusreformi senisest seisust.
“Mai lõpus või juuni algul vaatab valitsus kohalike omavalitsuste ettepanekud läbi ja teeb pärast seda otsused,” kinnitas Korb. Mis puudutab 5000 elaniku nõude piiri, siis isiklikult nõustus ta tegema erandit nendele ühinevatele omavalitsustele, kellel jääb veidi sellest arvust puudu, kuid lõplik sõna jääb siiski valitsusele. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium rahuldas Kõpu, Juuru ja Tõstamaa vallavolikogu taotlused osaliselt ning tunnistas kehtetuks haldusreformi seaduse sätte, mis näeb sundliitmise korral kulude katteks maksmist mitte rohkem kui 100 000 euro ulatuses.“Kui riik paneb mingeid kohustusi, tuleb kaasa anda ka rahakott. Kui vabariigi valitsus algatab kohalike omavalitsuste ühendamise, on see riigi poolt pandud kohustus ja peab katma sellest tulenevad kulud,” selgitas eilsel pressikonverentsil ajakirjanikele riigikohtu esimees Priit Pikamäe.Valitsus väitis, et ühinemiskulude 100 000 euro ülempiir tuleneb kohalike omavalitsuste senisest praktikast ja senised kulud on jäänud väiksemaks ning peaksid kõik kulutused ära katma.“Praegune ühendamine on oluliselt ulatuslikum ja laiem kui senised üksikud ühinemised, mistõttu ei saa väita, et kulud ei ületa 100 000 eurot,” ütles Pikamäe.Kuna riigikohus tunnistas 100 000 euro ülempiiri nõude kehtetuks, tähendab see, et haldusreformi seadus ülempiiri ette ei näe, kuid kulutused katab riik esitatud kuludokumentide alusel, mille järgi saab hinnata, kas kulud on põhjendatud või mitte.Pikamäe sõnul ei tähenda haldusreformi seaduses kehtestatud 5000 elaniku kriteeriumi nõue, et valitsusel ei oleks õigust otsustada teisiti.“Valitsus peab küll algatama sundliitmise menetluse, kuid võib selle ka lõpetada nii, et üksikute omavalitsuste puhul sundühendamist ei toimu,” märkis Pikamäe. Ta rõhutas, et sundliitmise puhul peab valitsus välja tooma argumendid, miks ta ühe või teise otsuse teeb.Riigikohus ei nõustunud nende omavalitsuste väidetega, kes leidsid, et haldusreformi seadus on liiga jäik ja erandeid on vähe. Samas tõdes riigikohus, et haldusreformi seaduses ette nähtud tähtajad on küll lühikesed, ent ei ole ebapiisavad selleks, et omavalitsusüksused saaksid teha ühinemise jaoks vajalikud toimingud ja otsustused, sealhulgas volikogude 2017. aasta kohalike valimistega seotud toimingud.Riigikohtule esitasid taotluse kontrollida haldusreformi seaduse põhiseadusele vastavust 26 kohalikku omavalitsust, kes olid seisukohal, et seadus rikub kohalikule omavalitsusele põhiseadusega ette nähtud tagatisi. Teiste seas tegid riigikohtule taotluse ka Leisi ja Pöide vald.Kui Leisi on Saaremaa suurvalla ühinemislepingule alla kirjutanud, siis Pöide keeldus läbirääkimistel osalemast, mis tähendab, et valda ootab haldusreformi seaduse järgi ees sundliitmine.Pöide vallavolikogu esimehel Marina Treimal oli hea meel, et võrdõiguslikkuse printsiip ühinemisega seotud kulutuste osas on vastuolus ja vaadatakse uuesti üle. “Omavalitsustel on õigus oma arvamusele ja sellest tulenevalt ei ole mingeid sanktsioone, see on demokraatlikus ühiskonnas positiivne uudis,” lausus Treima.“Kui meid sundliidetakse suurvallaga ja erandit ei tehta, siis suurvald ei kaota, vaid saab sama summa mis need, kes vabatahtlikult ühinevad,” lisas Treima.Samas tegi teda kurvaks, et riigikohus ei pidanud omavalitsuste sundliitmist põhiseadusega vastuolus olevaks.“Kahju, et ei suudeta haldusreformi sellisel moel läbi viia, et oleksid loodud eeldused, millega omavalitsused oleksid vabatahtlikult kaasa tulnud,” ohkas Treima.Treima sõnul põhjendab Pöide vald oma seisukohta pärast valitsuse poolt tehtud sundliitmise otsust, milleks vallal on aega kolm kuud.Leisi vallavolikogu esimehe Andrus Kandimaa sõnul võis arvata, et riigikohus midagi eriti muutma ei hakka, mistõttu võttis ka Leisi vastu otsuse liikuda Saaremaa ühendvalla suunas.“Pärast uue valitsuskoalitsiooni tekkimist saime siit ja sealt infot, et midagi eriti ei muudeta, mis on ka loogiline. Imelik, kui uues koalitsioonis oleks asjast loobutud,” ütles Kandimaa.Pöide ja Leisi otsustasid haldusreformi seadusega riigikohtusse minna, kuna nende arvates ei olnud seaduses põhjendatud ühinevatele omavalitsustele esitatav 5000 elaniku miinimumnõue. Nende jaoks jäi arusaamatuks, kuidas just sellise arvu elanike juures suudab omavalitsus tagada haldussuutlikkuse.Riigihalduse minister Mihhail Korb ei usu, et neid valdu, mille puhul saab sundliitmise korral rääkida rohkem kui 100 000 euro maksmisest ühinemiskulude katteks, palju tuleb. Tema teada on näiteks kahe valla liitumisel jäänud kulude summa 30 000 euro kanti.Haldusreformi käigus omavalitsustele erandite tegemisest on Korbi sõnul veel vara rääkida, sest vabatahtlik ühinemisprotsess alles käib. Uuel aastal kohe nende valdade, kes vabatahtlike ühinemisläbirääkimistega ei ole liitunud, sundliitmiseks ei lähe. 10. jaanuariks annavad rahandusministeeriumi piirkondlikud komisjonid ülevaate haldusreformi senisest seisust.“Mai lõpus või juuni algul vaatab valitsus kohalike omavalitsuste ettepanekud läbi ja teeb pärast seda otsused,” kinnitas Korb. Mis puudutab 5000 elaniku nõude piiri, siis isiklikult nõustus ta tegema erandit nendele ühinevatele omavalitsustele, kellel jääb veidi sellest arvust puudu, kuid lõplik sõna jääb siiski valitsusele.
Veel artikleid samast teemast »


description: Alates pühapäevast on ajaloolises Ruhnu merepäästejaama hoones avatud uus, Ruhnu mereajalugu käsitlev näitus, kus saab näha ja lugeda Ruhnus ning ruhnlaste ehitatud paatide ning laevade kohta lodjast jahtani, kirjutas Ruhnu päevik. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Ruhnu paadikuuris avati püsinäitus

maintext:
Uudised
Ruhnu paadikuuris avati püsinäitus
Laupäev, 10. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Laupäev, 10. detsember 2016. Näitus Ruhnu Kultuuriaidas ehk vanas päästejaamas sündis merekultuuri aasta 2016 programmi raames ja toetusel. FOTO: Hannu Lamp Alates pühapäevast on ajaloolises Ruhnu merepäästejaama hoones avatud uus, Ruhnu mereajalugu käsitlev näitus, kus saab näha ja lugeda Ruhnus ning ruhnlaste ehitatud paatide ning laevade kohta lodjast jahtani, kirjutas Ruhnu päevik.
Näituse korraldaja, Ruhnu Kultuuriaida perenaine Triinu Lamp kutsus kõiki lahkest nii talvel kui suvel läbi astuma. “Paadikuuri uks on praegu lukust lahti,” ütles ta. “Ainult heeringatünn nihutage palun ukse ette tagasi, muidu teeb tuul pahandust.”
Ruhnlased käisid hiljuti reisil Peterburis ja Helsingis. Laev oli suur ja mugav, magamiskajutite, restoranide, poodide ja baaridega. Vanad ruhnlased pidid aga Peterburi pääsemiseks 150 aastat tagasi hulga vaevalisema ja riskirohkema teekonna ette võtma.
Aastal 1860 ostsid Johan Anders, Isak Kokas ja Johan Ulles ca 10-meetrise purjepaadi just Soome lahe piirkonnas, 14 km Peterburist. Taolist laeva nimetati jaalaks ning saarele toodud laeva eeskujul hakkasid ruhnlased ka ise jaalasid ehitama. Jaaladega said ruhnlased kodusaarest kaugel hülgeid küttimas käia, kaupa vedada ja aina pikemaid reise ette võtta.
“Ajad ja kombed on muutunud, puupaatide ehitamise traditsioon kadumas. Põnev on meenutada aegu, kui paadid olid tehtud puust ja mehed rauast. Ehk ühel ilusal päeval ehitatakse Ruhnus jälle paate ja laevu, kas või kodu kaunistamiseks või ajaviiteks,” lisas Lamp.
Fotod ja ajaloolised kirjeldused on kantud ilmastikku taluvatele alumiiniumist komposiitplaatidele. Näituse koostamise juures oli suureks abiks Rannarootsi Muuseumi kuraatori, laevaehitaja Jorma Fribergi koostatud tekstid ja saadetud fotod ning joonised, raamat “Båtar på Runö“, meremuuseumi, ERM-i, Rannarootsi Muuseumi, Ruhnu muuseumi ja Pärnu muuseumi fotokogud. Merekultuuriaasta 2016 toetusel valminud näitus jääb vana päästejaama hoone püsinäituseks. Näituse korraldaja, Ruhnu Kultuuriaida perenaine Triinu Lamp kutsus kõiki lahkest nii talvel kui suvel läbi astuma. “Paadikuuri uks on praegu lukust lahti,” ütles ta. “Ainult heeringatünn nihutage palun ukse ette tagasi, muidu teeb tuul pahandust.”Ruhnlased käisid hiljuti reisil Peterburis ja Helsingis. Laev oli suur ja mugav, magamiskajutite, restoranide, poodide ja baaridega. Vanad ruhnlased pidid aga Peterburi pääsemiseks 150 aastat tagasi hulga vaevalisema ja riskirohkema teekonna ette võtma.Aastal 1860 ostsid Johan Anders, Isak Kokas ja Johan Ulles ca 10-meetrise purjepaadi just Soome lahe piirkonnas, 14 km Peterburist. Taolist laeva nimetati jaalaks ning saarele toodud laeva eeskujul hakkasid ruhnlased ka ise jaalasid ehitama. Jaaladega said ruhnlased kodusaarest kaugel hülgeid küttimas käia, kaupa vedada ja aina pikemaid reise ette võtta.“Ajad ja kombed on muutunud, puupaatide ehitamise traditsioon kadumas. Põnev on meenutada aegu, kui paadid olid tehtud puust ja mehed rauast. Ehk ühel ilusal päeval ehitatakse Ruhnus jälle paate ja laevu, kas või kodu kaunistamiseks või ajaviiteks,” lisas Lamp.Fotod ja ajaloolised kirjeldused on kantud ilmastikku taluvatele alumiiniumist komposiitplaatidele. Näituse koostamise juures oli suureks abiks Rannarootsi Muuseumi kuraatori, laevaehitaja Jorma Fribergi koostatud tekstid ja saadetud fotod ning joonised, raamat “Båtar på Runö“, meremuuseumi, ERM-i, Rannarootsi Muuseumi, Ruhnu muuseumi ja Pärnu muuseumi fotokogud. Merekultuuriaasta 2016 toetusel valminud näitus jääb vana päästejaama hoone püsinäituseks.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Eile viimast päeva Salme põhikooli direktorina ametis olnud Marika Pütsepa sõnul organiseeriti talle ultimaatum, mistõttu ei olnud tal muud valikut, kui tööleping poolte kokkuleppel lõpetada. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Salme koolijuht: mulle esitati ultimaatum
Laupäev, 17. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Laupäev, 17. detsember 2016. Marika Pütseppa peab osa kolleege pedagoogiliselt väga tugevaks õpetajaks. FOTO: HITSA Eile viimast päeva Salme põhikooli direktorina ametis olnud Marika Pütsepa sõnul organiseeriti talle ultimaatum, mistõttu ei olnud tal muud valikut, kui tööleping poolte kokkuleppel lõpetada.
Õpilased käisid eile Salme nüüdseks juba endise direktori Marika Pütsepa juures pisarsilmil ja kallistasid teda tehtud töö eest.
“Isegi kaheksanda klassi poisid käisid. Õpilastega nutsime ja kallistasime, sest järgmisel nädalal jäävad tunnid ära, sest uut õpetajat vist veel leitud ei ole. Mul on õpilastest kahju,” rääkis Pütsep Meie Maale.
Direktorina andis ta koolis ka matemaatikatunde. Tööleping Pütsepaga lõpetati küll poolte kokkuleppel, aga mitte Pütsepa enda soovil.
“Kokkulepet pakkusid õpetajad algatajatele (pöördumise teinutele – toim), aga see ei olnud neile vastuvõetav. Mina oleksin soovinud märtsis toimuva välishindamise erapooletut otsust,” kommenteeris Pütsep.
“Ma olen tööle võtnud noored ja andekad inimesed, kes on saanud teha vabalt kõiki asju, mida tahtnud. Kui hakkad neile ütlema, et koolis tuleb tunnis püsida, ei saa kahte asja korraga teha... Õpilased peavad oskama lugeda ja kirjutada.
5. klassi õpetajad kurdavad, et õpilased midagi ei oska. Loomulikult see tõmbab enesehinnangu maha,” nentis Pütsep. Ta tunnistas, et on tõesti emotsionaalne inimene.
Kaks kolmandikku alla ei kirjutanud
Mõned õpetajad tegid Salme vallale pöördumise Marika Pütsepa kohta, kuid kaks kolmandikku neist sellele alla ei kirjutanud.
“Juhi oluline omadus on see, et ta hoiab ka kollektiivi sisekliima hea. Juht peab oma alluvaid aitama ja toetama, mitte ainult süüdistama. Ei tohi tekkida olukorda, et inimesed ei julge oma arvamust avaldada. Kardeti tagajärgi,” iseloomustas Pütseppa Salme kooli õpetaja ja huvijuht Mariliis Lazarev.
“Mul oli valida, kas mind eemaldatakse töölt nii, et ma enam koolimajja sisse ei saa, või ma kirjutan kokkuleppele alla,” lausus Marika Pütsep.
“Mulle öeldi, et see on ultimaatum – kas lähevad nemad (pöördumisele allakirjutanud – toim) või lähen mina. Vald otsustas, et lähen mina,” lisas ta.
Kuna Marika Pütsep oli valla poolt tööle vormistatud kui direktor, ei saa ta ka jätkata koolis matemaatikatundide andmisega. “Õpetajate töölevõtmine kuulub direktori pädevusse,” selgitas Salme vallavanem Kalmer Poopuu.
Kuni kooli direktori kohusetäitja nimetamiseni täitab direktori ülesandeid õppealajuhataja.
Salme põhikooli hoolekogu esimehe Oliver Parresti sõnul ei ole hoolekogu Marika Pütsepa sobivust direktori ametikohale arutanud.
“Olime temast aastaid külajutte kuulnud ja muidugi ise kogenud teda kui rasket isiksust. Ta on seda ka ise möönnud ja end jõudumööda parandanud,” ütles Parrest. Samuti ei olevat hoolekogule midagi direktori vastu esitatud. Viimane sündmuste eskaleerumine tuli hoolekogu juhi jaoks väga kiiresti.
“Näen sellest, et osapooled on oma ülekasvanud tülid pikalt omavahelised hoidnud,” lisas Parrest.
Kõige viimased uudised on jätnud talle Marika Pütsepast mulje, et igasugused pinged on talle liig.
“Inimesena saan aru – keegi ei ole süüdi enda kaela peale kogunenud pingete koguhulgas, aga lapsevanemana, hoolekogu liikmena ega isegi kogukonna liikmena ei saa ma nõus olla, et meie kooli juht oma on kollektiivist sellisel moel mõjutatud,” märkis Parrest.
Õpilased olid õpetajaga rahul
Marika Pütsep on Salme kooli jaoks tema sõnul tohutult palju teinud ja seda ei muuda tülid olematuks. “Samal ajal vastupidi ka – osutatud teened ei anna õigust alluvate tülialtiks kohtlemiseks,” leidis hoolekogu juht.
Hoolekogu õpilasesinduse esindaja Eve Tiltsi jaoks osutus Marika Pütsepa niiöelda lahtilaskmine üllatuseks. “Õpilased olid tema kui matemaatikaõpetaja ja direktoriga väga rahul. Samuti vilistlased,” ütles Tilts.
Salme vallavolikogu arutas Marika Pütsepa küsimust teisipäeval volikogu istungil. Kuna õpetajate pöördumine jõudis valda reedel, ei jõutud punkti eelnevalt eraldi päevakorda panna. Volikogu esimehe Andrus Rauni sõnul osales ta ise niiöelda vaenupoolte läbirääkimistes.
“Püüdsime neid lepitada igal moel, aga ei leidnud seda teed,” väitis Raun. Tegemist olevat suhtlemisprobleemidega ja tööalased pinged kujunesid nii suureks, et muutusid osale õpetajatele vastuvõetamatuks, viitas ta Marika Pütsepale.
Asjaga ei saanud venitada
“Pedagoogiliselt on ta väga tugev õpetaja ja ka administraator ning hoidnud Salme kooli sellisel tasemel, kuhu kool praeguseks on jõudnud,” kiitis Raun. Ta osales ise kõigil läbirääkimistel ja kohtumisel kooli direktori ning õpetajatega.
Ent suhtlemisprobleemid läksid nii kaugele, et volikogu ja vallavanem pidid tema sõnul midagi ette võtma.
“Ei saanud sellel asjal lasta venida. Venimine oleks teinud veel rohkem kahju nii osapooltele kui kogu kooli kuvandile. Tahame või ei taha, aga lõpuks jõuab see pingeline olukord ka õpilasteni,” rääkis Raun, kes luges Marika Pütsepa ja vallavalitsuse vahel sõlmitud töölepingu lõpetamise ainuõigeks ning kaalutletud otsuseks, mis ei sündinud niiöelda üleöö.
“Asja käigus tuli välja, et käärimisprotsess kestis juba kauem,” tõdes Raun.
Nüüd tuleb vallavalitsusel kiiremas korras välja kuulutada konkurss Salme põhikoolile uue direktori leidmiseks. “Elu peab edasi minema. Lapsed peavad hariduse kätte saama,” rõhutas Raun. Õpilased käisid eile Salme nüüdseks juba endise direktori Marika Pütsepa juures pisarsilmil ja kallistasid teda tehtud töö eest.“Isegi kaheksanda klassi poisid käisid. Õpilastega nutsime ja kallistasime, sest järgmisel nädalal jäävad tunnid ära, sest uut õpetajat vist veel leitud ei ole. Mul on õpilastest kahju,” rääkis Pütsep Meie Maale.Direktorina andis ta koolis ka matemaatikatunde. Tööleping Pütsepaga lõpetati küll poolte kokkuleppel, aga mitte Pütsepa enda soovil.“Kokkulepet pakkusid õpetajad algatajatele (pöördumise teinutele – toim), aga see ei olnud neile vastuvõetav. Mina oleksin soovinud märtsis toimuva välishindamise erapooletut otsust,” kommenteeris Pütsep.“Ma olen tööle võtnud noored ja andekad inimesed, kes on saanud teha vabalt kõiki asju, mida tahtnud. Kui hakkad neile ütlema, et koolis tuleb tunnis püsida, ei saa kahte asja korraga teha... Õpilased peavad oskama lugeda ja kirjutada.5. klassi õpetajad kurdavad, et õpilased midagi ei oska. Loomulikult see tõmbab enesehinnangu maha,” nentis Pütsep. Ta tunnistas, et on tõesti emotsionaalne inimene.Mõned õpetajad tegid Salme vallale pöördumise Marika Pütsepa kohta, kuid kaks kolmandikku neist sellele alla ei kirjutanud.“Juhi oluline omadus on see, et ta hoiab ka kollektiivi sisekliima hea. Juht peab oma alluvaid aitama ja toetama, mitte ainult süüdistama. Ei tohi tekkida olukorda, et inimesed ei julge oma arvamust avaldada. Kardeti tagajärgi,” iseloomustas Pütseppa Salme kooli õpetaja ja huvijuht Mariliis Lazarev.“Mul oli valida, kas mind eemaldatakse töölt nii, et ma enam koolimajja sisse ei saa, või ma kirjutan kokkuleppele alla,” lausus Marika Pütsep.“Mulle öeldi, et see on ultimaatum – kas lähevad nemad (pöördumisele allakirjutanud – toim) või lähen mina. Vald otsustas, et lähen mina,” lisas ta.Kuna Marika Pütsep oli valla poolt tööle vormistatud kui direktor, ei saa ta ka jätkata koolis matemaatikatundide andmisega. “Õpetajate töölevõtmine kuulub direktori pädevusse,” selgitas Salme vallavanem Kalmer Poopuu.Kuni kooli direktori kohusetäitja nimetamiseni täitab direktori ülesandeid õppealajuhataja.Salme põhikooli hoolekogu esimehe Oliver Parresti sõnul ei ole hoolekogu Marika Pütsepa sobivust direktori ametikohale arutanud.“Olime temast aastaid külajutte kuulnud ja muidugi ise kogenud teda kui rasket isiksust. Ta on seda ka ise möönnud ja end jõudumööda parandanud,” ütles Parrest. Samuti ei olevat hoolekogule midagi direktori vastu esitatud. Viimane sündmuste eskaleerumine tuli hoolekogu juhi jaoks väga kiiresti.“Näen sellest, et osapooled on oma ülekasvanud tülid pikalt omavahelised hoidnud,” lisas Parrest.Kõige viimased uudised on jätnud talle Marika Pütsepast mulje, et igasugused pinged on talle liig.“Inimesena saan aru – keegi ei ole süüdi enda kaela peale kogunenud pingete koguhulgas, aga lapsevanemana, hoolekogu liikmena ega isegi kogukonna liikmena ei saa ma nõus olla, et meie kooli juht oma on kollektiivist sellisel moel mõjutatud,” märkis Parrest.Marika Pütsep on Salme kooli jaoks tema sõnul tohutult palju teinud ja seda ei muuda tülid olematuks. “Samal ajal vastupidi ka – osutatud teened ei anna õigust alluvate tülialtiks kohtlemiseks,” leidis hoolekogu juht.Hoolekogu õpilasesinduse esindaja Eve Tiltsi jaoks osutus Marika Pütsepa niiöelda lahtilaskmine üllatuseks. “Õpilased olid tema kui matemaatikaõpetaja ja direktoriga väga rahul. Samuti vilistlased,” ütles Tilts.Salme vallavolikogu arutas Marika Pütsepa küsimust teisipäeval volikogu istungil. Kuna õpetajate pöördumine jõudis valda reedel, ei jõutud punkti eelnevalt eraldi päevakorda panna. Volikogu esimehe Andrus Rauni sõnul osales ta ise niiöelda vaenupoolte läbirääkimistes.“Püüdsime neid lepitada igal moel, aga ei leidnud seda teed,” väitis Raun. Tegemist olevat suhtlemisprobleemidega ja tööalased pinged kujunesid nii suureks, et muutusid osale õpetajatele vastuvõetamatuks, viitas ta Marika Pütsepale.“Pedagoogiliselt on ta väga tugev õpetaja ja ka administraator ning hoidnud Salme kooli sellisel tasemel, kuhu kool praeguseks on jõudnud,” kiitis Raun. Ta osales ise kõigil läbirääkimistel ja kohtumisel kooli direktori ning õpetajatega.Ent suhtlemisprobleemid läksid nii kaugele, et volikogu ja vallavanem pidid tema sõnul midagi ette võtma.“Ei saanud sellel asjal lasta venida. Venimine oleks teinud veel rohkem kahju nii osapooltele kui kogu kooli kuvandile. Tahame või ei taha, aga lõpuks jõuab see pingeline olukord ka õpilasteni,” rääkis Raun, kes luges Marika Pütsepa ja vallavalitsuse vahel sõlmitud töölepingu lõpetamise ainuõigeks ning kaalutletud otsuseks, mis ei sündinud niiöelda üleöö.“Asja käigus tuli välja, et käärimisprotsess kestis juba kauem,” tõdes Raun.Nüüd tuleb vallavalitsusel kiiremas korras välja kuulutada konkurss Salme põhikoolile uue direktori leidmiseks. “Elu peab edasi minema. Lapsed peavad hariduse kätte saama,” rõhutas Raun.
Veel artikleid samast teemast »


description: “Jõuludega koos käib alati selline melu. Poest ostetakse igasuguseid asju, see maailm, mis meie ümber on, sunnib meid tarbima. Ostuhulluses kipume aga tihtipeale unustama, et elus on palju suuremaid väärtusi kui asjad meie ümber,” mõtiskleb lühiintervjuus Meie Maale Valjala, Muhu ja Kaarma kirikuõpetaja Hannes Nelis (pildil). Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Saarte Jõulud
Hannes Nelis: olgu meil kogu aeg hinges jõuluaeg!
Reede, 23. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Reede, 23. detsember 2016. “Jõuludega koos käib alati selline melu. Poest ostetakse igasuguseid asju, see maailm, mis meie ümber on, sunnib meid tarbima. Ostuhulluses kipume aga tihtipeale unustama, et elus on palju suuremaid väärtusi kui asjad meie ümber,” mõtiskleb lühiintervjuus Meie Maale Valjala, Muhu ja Kaarma kirikuõpetaja Hannes Nelis (pildil).
Nii igatsevad lapsed erinevaid asju kingikotti. Kes nutitelefoni, kes mõnd kallist mänguasja. “See on laste maailm, kuid kurb on see, et lapsed teavad nutitelefonide marke ja seda, kui kiire internet neil kodus on, aga nad ei tea näiteks seda, mis värvi on nende ema silmad,” räägib Hannes Nelis, kes käis mõni aeg tagasi Muhu hooldekeskuses, kus kõneldi üheskoos lapsepõlvejõuludest.
Kes sai jõulukingituseks suhkrutüki, sest oli sõjaaeg, kes vanaema kootud sokid, kes kaltsunuku, mille ema oli õhtuti salaja kodus valmis õmmelnud, kes isa meisterdatud puust kiikhobuse. “Need olid erilised kingitused ja nad mäletasid ka seda, mis värvi olid nende ema ja isa silmad.”
Väärtus, mis jääb
Hannes avaldas arvamust, et ega ju aastate pärast ei pruugi keegi enam mäletada, mis aastal ta sai endale nutitelefoni või tahvelarvuti, aga mis kindlasti meelde jäävad, need on perekondlikud koosviibimised. See on väärtus, mis jääb.
Hannes käis ka Aste koolis lastele jõuludest kõnelemas ja kui ta seal küsis, mida keegi igatseb jõuludeks, ütles üks poiss lause, mis pani teda mõtlema. Selle poisi soov oli, et tema isa ja ema oleksid jõulude ajal kodus. Hiljem selgus, et tegemist ongi tõsiselt võetava sooviga, sest see poiss igatsebki oma vanemaid. Kas nad on kaugel tööl või lahus, seda ta ei tea, kuid laps on üksi. Iga laps aga vajab perre soojust.
Hannes tõi välja, et inimestena me tihtipeale kardame kohustusi. Aga samas, kui me võtame need vastu ja püüame neid täita, siis me areneme. Kui elus on vaid rahu ja rõõm, siis oleme mugavustsoonis, kuid raskustes me pürgime ja läheme elus edasi. “Mina paneksin rõhku sellele, et hindame hetke, kus me praegu oleme, sest need hetked ei tule kunagi tagasi,” kõneles Hannes, viidates, et kui paljud otsivad praegu seda tunnet, mis kaasnes lapsepõlvejõuludega, siis see tunne ei tule enam kunagi tagasi. Sest me ei ole ju enam lapsed, vaid täiskasvanud. Pigem tuleb ehitada üles oma peretraditsioonid ja leida jõuludest teistsugune rõõm. Leida see, miks neid peetakse. Miks universumi Looja on sündinud lapsena ja tulnud meile nii lähedale.
Jumala armastus on kui ema armastus. Ema ei suuda hüljata oma last isegi siis, kui laps on teinud väga palju kurja.
Hannes kõneles väga meeldejääva ja südamliku loo emaarmastusest ja kui piiritu see on. Oli üks mees, kes oli teinud väga palju halba oma elus, ta oli tapnud, ta oli peksnud, varastanud. Tema vanemad, tema naine ja lapsed olid ta hüljanud ega tahtnud temast enam midagi kuulda…
Piiritu armastus
Pärast seda, kui ta oli ära kandnud oma vanglakaristuse ja vangla väravad tema selja taga sulgusid, ei teadnud ta, mida teha. Sest tal ei olnud kohta, kuhu minna. Siis mõelnud ta, et ta kirjutab emale, et äkki ema suudab talle andestada. Ta kirjutas emale: “Ma tulen koju. Aga ma tean, et võin tulla vaid siis, kui õunapuuoksa külge on seotud valge rätik.” Kuna nende kodu asus raudtee ääres, siis tuli tal enne kodumaja juurde jõudmist sõita mööda käänakuid ja kurve.
Mees sõitis ja nägi, et on veel üks mägi, veel üks küngas ning mõtles, et vaevalt tema emagi teda veel kunagi näha tahab. Aga siis, kui ta oli sõitnud viimase käänaku tagant välja ning silmas oma koduaeda, märkas ta, et nende aias ei olnud mitte ainult üks valge rätik, vaid kõik õunapuud olid täis valgeid rätikuid…
Ema süda on see, mis armastab ja andestab. Nii on ka Jumala armastusega.
Hannes Nelise soov on, et me kõik leiaksime selle andestava ja armastava inimese endas üles. Ja mitte ainult jõulude ajal, vaid ka muudel päevadel aastas. “Olgu meil kogu aeg hinges jõuluaeg!” Nii igatsevad lapsed erinevaid asju kingikotti. Kes nutitelefoni, kes mõnd kallist mänguasja. “See on laste maailm, kuid kurb on see, et lapsed teavad nutitelefonide marke ja seda, kui kiire internet neil kodus on, aga nad ei tea näiteks seda, mis värvi on nende ema silmad,” räägib Hannes Nelis, kes käis mõni aeg tagasi Muhu hooldekeskuses, kus kõneldi üheskoos lapsepõlvejõuludest.Kes sai jõulukingituseks suhkrutüki, sest oli sõjaaeg, kes vanaema kootud sokid, kes kaltsunuku, mille ema oli õhtuti salaja kodus valmis õmmelnud, kes isa meisterdatud puust kiikhobuse. “Need olid erilised kingitused ja nad mäletasid ka seda, mis värvi olid nende ema ja isa silmad.”Hannes avaldas arvamust, et ega ju aastate pärast ei pruugi keegi enam mäletada, mis aastal ta sai endale nutitelefoni või tahvelarvuti, aga mis kindlasti meelde jäävad, need on perekondlikud koosviibimised. See on väärtus, mis jääb.Hannes käis ka Aste koolis lastele jõuludest kõnelemas ja kui ta seal küsis, mida keegi igatseb jõuludeks, ütles üks poiss lause, mis pani teda mõtlema. Selle poisi soov oli, et tema isa ja ema oleksid jõulude ajal kodus. Hiljem selgus, et tegemist ongi tõsiselt võetava sooviga, sest see poiss igatsebki oma vanemaid. Kas nad on kaugel tööl või lahus, seda ta ei tea, kuid laps on üksi. Iga laps aga vajab perre soojust.Hannes tõi välja, et inimestena me tihtipeale kardame kohustusi. Aga samas, kui me võtame need vastu ja püüame neid täita, siis me areneme. Kui elus on vaid rahu ja rõõm, siis oleme mugavustsoonis, kuid raskustes me pürgime ja läheme elus edasi. “Mina paneksin rõhku sellele, et hindame hetke, kus me praegu oleme, sest need hetked ei tule kunagi tagasi,” kõneles Hannes, viidates, et kui paljud otsivad praegu seda tunnet, mis kaasnes lapsepõlvejõuludega, siis see tunne ei tule enam kunagi tagasi. Sest me ei ole ju enam lapsed, vaid täiskasvanud. Pigem tuleb ehitada üles oma peretraditsioonid ja leida jõuludest teistsugune rõõm. Leida see, miks neid peetakse. Miks universumi Looja on sündinud lapsena ja tulnud meile nii lähedale.Jumala armastus on kui ema armastus. Ema ei suuda hüljata oma last isegi siis, kui laps on teinud väga palju kurja.Hannes kõneles väga meeldejääva ja südamliku loo emaarmastusest ja kui piiritu see on. Oli üks mees, kes oli teinud väga palju halba oma elus, ta oli tapnud, ta oli peksnud, varastanud. Tema vanemad, tema naine ja lapsed olid ta hüljanud ega tahtnud temast enam midagi kuulda…Pärast seda, kui ta oli ära kandnud oma vanglakaristuse ja vangla väravad tema selja taga sulgusid, ei teadnud ta, mida teha. Sest tal ei olnud kohta, kuhu minna. Siis mõelnud ta, et ta kirjutab emale, et äkki ema suudab talle andestada. Ta kirjutas emale: “Ma tulen koju. Aga ma tean, et võin tulla vaid siis, kui õunapuuoksa külge on seotud valge rätik.” Kuna nende kodu asus raudtee ääres, siis tuli tal enne kodumaja juurde jõudmist sõita mööda käänakuid ja kurve.Mees sõitis ja nägi, et on veel üks mägi, veel üks küngas ning mõtles, et vaevalt tema emagi teda veel kunagi näha tahab. Aga siis, kui ta oli sõitnud viimase käänaku tagant välja ning silmas oma koduaeda, märkas ta, et nende aias ei olnud mitte ainult üks valge rätik, vaid kõik õunapuud olid täis valgeid rätikuid…Ema süda on see, mis armastab ja andestab. Nii on ka Jumala armastusega.Hannes Nelise soov on, et me kõik leiaksime selle andestava ja armastava inimese endas üles. Ja mitte ainult jõulude ajal, vaid ka muudel päevadel aastas. “Olgu meil kogu aeg hinges jõuluaeg!”
Veel artikleid samast teemast »


description: Putinismi ajastut Venemaal iseloomustab püüdlus taastada kõigest väest – nii palju kui see on enam võimalik – kunagise Vene impeeriumi ja kadunukese Nõukogude Liidu sümbioosset hiilgust ja suurust, mille riiklikeks sümboliteks ongi tsaariaegne kahepäise kotkaga vapp ja trikoloorne lipp ning nõukaaegse viisiga riigihümn. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
KALEV STOICESCU AINULT MEIE MAAS: Venemaa petlik suurus ja suurusehullustus
Kolmapäev, 14. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Putinismi ajastut Venemaal iseloomustab püüdlus taastada kõigest väest – nii palju kui see on enam võimalik – kunagise Vene impeeriumi ja kadunukese Nõukogude Liidu sümbioosset hiilgust ja suurust, mille riiklikeks sümboliteks ongi tsaariaegne kahepäise kotkaga vapp ja trikoloorne lipp ning nõukaaegse viisiga riigihümn.
Venemaa suuruse pealiskaudne tajumine, nii enamiku venelaste kui ka teiste rahvaste poolt, seisneb eelkõige selle riigi mandrisuuruses pindalas ja sõjalises võimsuses, eriti väljendatuna tuumalõhkepeade koguarvus, kuid ka tohututes maavarades, mis on peamiselt Siberi maapõues peidus.
Unistus uuest liidust ja endistest piiridest
Venemaa on, tõepoolest, maailma suurima territooriumiga riik – oma 17 miljoni ruutkilomeetriga, mis laiuvad üle 11 ajavööndi, endisest Ida-Preisimaast kuni Tšuktši poolsaareni.
Standardsetel kahemõõtmelistel maailmakaartidel kasutatav Mercatori silindriline projektsioon moonutab maismaa-alad maakera poolustele lähenedes üha suuremaks: näiteks Gröönimaa tundub olevat pea Aafrika-suurune, kuigi ta mahub Alžeeria piiridesse ning on Mustast Mandrist koguni 14 korda väiksem!
Samavõrd petliku mulje jätab Venemaa suurus sellistel maailmakaartidel, kus Uurali mägede tagune Siber tundub olevat Hiinast mitte 50% võrra, vaid kordades suurem. Lisaks mongolimentaliteet, mida iseloomustab küllaltki hästi ütlemine “vsjo nasha”, võrdub pidurdamatu ekspansioonitungiga ja piiride puudumisega, millele hiljuti vihjas – väidetavalt naljatledes – lastega vestelnud president Putin.
Abhaasia, Lõuna-Osseetia, Transnistria, Krimm... Millised piirkonnad satuvad veel sellesse ämblikuvõrku? Ämblikul ei paista kunagi isu täis saavat. Seega, Venemaa on suur ja lai, aga mitte veel “piisavalt” ning me ei tea, kui suureks ta võib veel saada. NSV Liidu viimane ja ainuke president Mihhail Gorbatšov tundub unistavat “uue liidu” loomisest “endistes piirides” (meie ka???)
“vabatahtlikkuse” alusel. Uuest liidust ja endistest piiridest unistab kindlasti ka Putin, kes ilmselgelt muretseb oma ajaloopärandi pärast, kuid vabatahtlikkusest rääkimine meenutab 1940. aasta juunipöördeid Balti riikides.
Tuumarelvade poolest on Venemaale tõsiseltvõetavaks vastukaaluks ainult USA, sest kõikidel teistel ametlikel ja mitteametlikel tuumariikidel on tuumalõhkepäid suurusjärgu võrra vähem, nagu ka nende kohaletoimetamise vahendeid ehk (mandritevahelisi) ballistilisi rakette. Samas, Kreml on viimastel aastatel väga suurt rõhku asetanud just oma tavarelvastuse ja -relvajõudude moderniseerimisele, sealhulgas ekspeditsiooniliste võimete arendamisele (Süüria näide), mille nimel ollakse valmis ohverdama peaaegu ükskõik mida, peaasi et Venemaa oleks hambuni relvastatud (moodsate relvadega).
Siiski, Venemaa sõjaline võimsus, olgugi ilmselgelt paranenud, on paljuski petlik. Venemaa siirdas oma ainsa lennukikandja Admiral Kuznetsovi (sisuliselt hirmsasti tossav vanaraud, mida venelased ei nimetagi lennukikandjaks, vaid lennukeid kandvaks raskeristlejaks) Süüria rannikuvetesse tohutu meediakajastuse saatel. Lühikese aja jooksul kaotati seal kaks sõjalennukit, mis on selge ebaõnnestumine, kuid sellegipoolest suudeti süvendada kuvandit Venemaa sõjalise võimsuse kasvust ning edusammudest ekspeditsioonilises sõjapidamises, kaugel Venemaa territooriumist ja kodubaasidest.
Samas, USA-l on tervelt üksteist lennukikandjagruppi ning iga Nimitz-klassi lennukikandja on kaks korda suurem ja kordades Admiral Kuznetsovist võimekam, kuid kas te olete viimasel ajal ühtegi uudist neist näinud või kuulnud?
Ja veel üks näide – Venemaa õhujõududest, mis puudutab selle riigi kõige võimekamaid mitmeotstarbelisi hävituslennukeid SU-35S. Kreml püüab jätta sellise mulje, et neid efektiivseid sõjariistu jätkub igale poole, kuid tegelikkus on hoopis teine. Süüriasse toimetati eskadrillisuurune üksus koguni Amuuri-äärsest Komsomolskist, kus nüüd mõistagi haigutab ajutine “auk”.
Venemaa suurus seisneb muidugi ka nafta- ja gaasirikkuses, mille eest toodetakse (ja eksporditakse) relvi ning “määritakse” nii-öelda sõpru lääne- ja ka kolmanda maailma riikides. Aga naftarikkus on tsükliliselt muutuv – nagu aastaajadki –, mis ei saa Venemaa-taolise majandusmudeli jätkusuutlikkust ja arengut tagada.
Mida teeb padakonn viimases hädas?
Tegelikkus on see, et Venemaa majanduse sisekoguprodukt on pea võrdne Austraalia omaga, rahvaarv on väiksem Prantsusmaa ja Saksamaa kogu elanikkonnast, kuid poliitilised ambitsioonid on vaata et suuremad kui USA-l! Talupojaloogika ütleb, et Venemaad ei tohiks alahinnata, kuid teisest küljest ka mitte ülehinnata.
Mulle tundub, et Kremli spin-doktorid on suutnud panna Venemaa riiklikku propagandamasinat mitte ainult valesid, pooltõdesid, konspiratsiooniteooriaid jpm seesugust kogu maailmas levitama, eriti lääneriikide õõnestamiseks, vaid ka looma ülepaisutatud pildi edukast, rikkast ja võimsast Venemaast, mis ei vasta paljuski reaalsusele.
Mida teeb padakonn viimases hädas, seistes toonekurega silmitsi? Nii ka Venemaa (või pilt Venemaast) koosneb väga suures osas õhust. Autor: Kalev Stoicescu, kolumnist Kolmapäev, 14. detsember 2016.Venemaa suuruse pealiskaudne tajumine, nii enamiku venelaste kui ka teiste rahvaste poolt, seisneb eelkõige selle riigi mandrisuuruses pindalas ja sõjalises võimsuses, eriti väljendatuna tuumalõhkepeade koguarvus, kuid ka tohututes maavarades, mis on peamiselt Siberi maapõues peidus.Venemaa on, tõepoolest, maailma suurima territooriumiga riik – oma 17 miljoni ruutkilomeetriga, mis laiuvad üle 11 ajavööndi, endisest Ida-Preisimaast kuni Tšuktši poolsaareni.Standardsetel kahemõõtmelistel maailmakaartidel kasutatav Mercatori silindriline projektsioon moonutab maismaa-alad maakera poolustele lähenedes üha suuremaks: näiteks Gröönimaa tundub olevat pea Aafrika-suurune, kuigi ta mahub Alžeeria piiridesse ning on Mustast Mandrist koguni 14 korda väiksem!Samavõrd petliku mulje jätab Venemaa suurus sellistel maailmakaartidel, kus Uurali mägede tagune Siber tundub olevat Hiinast mitte 50% võrra, vaid kordades suurem. Lisaks mongolimentaliteet, mida iseloomustab küllaltki hästi ütlemine “vsjo nasha”, võrdub pidurdamatu ekspansioonitungiga ja piiride puudumisega, millele hiljuti vihjas – väidetavalt naljatledes – lastega vestelnud president Putin.Abhaasia, Lõuna-Osseetia, Transnistria, Krimm... Millised piirkonnad satuvad veel sellesse ämblikuvõrku? Ämblikul ei paista kunagi isu täis saavat. Seega, Venemaa on suur ja lai, aga mitte veel “piisavalt” ning me ei tea, kui suureks ta võib veel saada. NSV Liidu viimane ja ainuke president Mihhail Gorbatšov tundub unistavat “uue liidu” loomisest “endistes piirides” (meie ka???)“vabatahtlikkuse” alusel. Uuest liidust ja endistest piiridest unistab kindlasti ka Putin, kes ilmselgelt muretseb oma ajaloopärandi pärast, kuid vabatahtlikkusest rääkimine meenutab 1940. aasta juunipöördeid Balti riikides.Tuumarelvade poolest on Venemaale tõsiseltvõetavaks vastukaaluks ainult USA, sest kõikidel teistel ametlikel ja mitteametlikel tuumariikidel on tuumalõhkepäid suurusjärgu võrra vähem, nagu ka nende kohaletoimetamise vahendeid ehk (mandritevahelisi) ballistilisi rakette. Samas, Kreml on viimastel aastatel väga suurt rõhku asetanud just oma tavarelvastuse ja -relvajõudude moderniseerimisele, sealhulgas ekspeditsiooniliste võimete arendamisele (Süüria näide), mille nimel ollakse valmis ohverdama peaaegu ükskõik mida, peaasi et Venemaa oleks hambuni relvastatud (moodsate relvadega).Siiski, Venemaa sõjaline võimsus, olgugi ilmselgelt paranenud, on paljuski petlik. Venemaa siirdas oma ainsa lennukikandja Admiral Kuznetsovi (sisuliselt hirmsasti tossav vanaraud, mida venelased ei nimetagi lennukikandjaks, vaid lennukeid kandvaks raskeristlejaks) Süüria rannikuvetesse tohutu meediakajastuse saatel. Lühikese aja jooksul kaotati seal kaks sõjalennukit, mis on selge ebaõnnestumine, kuid sellegipoolest suudeti süvendada kuvandit Venemaa sõjalise võimsuse kasvust ning edusammudest ekspeditsioonilises sõjapidamises, kaugel Venemaa territooriumist ja kodubaasidest.Samas, USA-l on tervelt üksteist lennukikandjagruppi ning iga Nimitz-klassi lennukikandja on kaks korda suurem ja kordades Admiral Kuznetsovist võimekam, kuid kas te olete viimasel ajal ühtegi uudist neist näinud või kuulnud?Ja veel üks näide – Venemaa õhujõududest, mis puudutab selle riigi kõige võimekamaid mitmeotstarbelisi hävituslennukeid SU-35S. Kreml püüab jätta sellise mulje, et neid efektiivseid sõjariistu jätkub igale poole, kuid tegelikkus on hoopis teine. Süüriasse toimetati eskadrillisuurune üksus koguni Amuuri-äärsest Komsomolskist, kus nüüd mõistagi haigutab ajutine “auk”.Venemaa suurus seisneb muidugi ka nafta- ja gaasirikkuses, mille eest toodetakse (ja eksporditakse) relvi ning “määritakse” nii-öelda sõpru lääne- ja ka kolmanda maailma riikides. Aga naftarikkus on tsükliliselt muutuv – nagu aastaajadki –, mis ei saa Venemaa-taolise majandusmudeli jätkusuutlikkust ja arengut tagada.Tegelikkus on see, et Venemaa majanduse sisekoguprodukt on pea võrdne Austraalia omaga, rahvaarv on väiksem Prantsusmaa ja Saksamaa kogu elanikkonnast, kuid poliitilised ambitsioonid on vaata et suuremad kui USA-l! Talupojaloogika ütleb, et Venemaad ei tohiks alahinnata, kuid teisest küljest ka mitte ülehinnata.Mulle tundub, et Kremli spin-doktorid on suutnud panna Venemaa riiklikku propagandamasinat mitte ainult valesid, pooltõdesid, konspiratsiooniteooriaid jpm seesugust kogu maailmas levitama, eriti lääneriikide õõnestamiseks, vaid ka looma ülepaisutatud pildi edukast, rikkast ja võimsast Venemaast, mis ei vasta paljuski reaalsusele.Mida teeb padakonn viimases hädas, seistes toonekurega silmitsi? Nii ka Venemaa (või pilt Venemaast) koosneb väga suures osas õhust.
Veel artikleid samast teemast »


description: “Pealtnägija” pakkus kolmapäeval vaatamiseks lugu saarlannast, noorest saksofonistist ja heliloojast Maria Faustist, kes käis Eestis lindistamas oma uut plaati. Saatelõigu pani kokku Anna Gavronski. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Maria Faust tegi oma plaati salvestades ajalugu
Reede, 16. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Reede, 16. detsember 2016. Maria Faust. FOTO: Delfi “Pealtnägija” pakkus kolmapäeval vaatamiseks lugu saarlannast, noorest saksofonistist ja heliloojast Maria Faustist, kes käis Eestis lindistamas oma uut plaati. Saatelõigu pani kokku Anna Gavronski.
“Pealtnägija” silme all salvestas Maria oma seitsmendat plaati. Album nimega “In The Beginning” ehk eesti keelde tõlgituna “Alguses” sündis kahe naise – Maria Fausti ja Taani poplaulja Kira Skovi umbes aastatagusest mõttest, et nad võtavad kätte ja teevad koos muusikat.
Plaadiga tehakse ajalugu, sest terve plaadi salvestus ja selle juurde kuuluvad protsessid filmitakse üles 12 kaameraga nii, et sellest tehakse pärast virtuaalreaalsuse muusikavideod.
“Ma ei ole kunagi teinud ühegi lauljaga koostööd, ma ei ole isegi kunagi selle peale mõelnud, et ma üldse peaksin midagi tegema vokaalmuusikaga. Ma ei ole väga tekstiinimene ka,” väitis Maria.
“Kuulsin tema eelmist plaati “Sacrum Facere”. See oli tõeline meistriteos, olin täiesti rabatud. Nii palusin tal kirjutada seadeid minu uuele plaadile. Ta tegigi mõnele laulule puhkpilliseaded. Sai selgeks, et meie vahel on eriline klapp, meie energia ja muusikamõistmine saavad koos töötada,” ütles laulja Kira Skov.
Naised lõid meloodiaid plaadi tarbeks umbes võrdselt, arranžeeringu tegi kõigile üheksale loole Maria ja sõnad kirjutas Kira. Plaadi tervikmõte tuli eestlannalt. See on järg tema eelmisele stuudioalbumile, mis jutustas eesti folkloorist. Selle plaadi tarvis on ta läinud oma hinges sammu veel sügavamale ja jõudnud religioonini.
Tähtis oli leida õige koht
Algusest peale oli selge, et seda plaati poleks õige salvestada umbses stuudios nelja seina vahel, vaid tuleb leida paik, mis tekitaks pühaliku ja ajatu meeleolu. Veebruaris sõitsid naised Eestisse, et see õige koht üles leida.
“Sõitsime mööda Eestit, lund sadas, Kira küsis pidevalt – aga kus on rahvas? Talle tundus nagu, et tema jaoks ei jõudnud see üldse kohale, et meil on see suur väli ja privaatsus ja vaikus. Eestis on vaikne ja loodus,” meenutas Maria.
“Siin on eriline õhkkond, täiesti ainulaadne. Arvan, et see avaldab mõju ka kõikidele muusikutele. Kõik on teistmoodi, kui oleme siin ruumis,” pihtis Kira.
Nii toodigi gaasilambid kohale ja Ilmjärve kirikust, mis seni oli koduks vaid sinna pesa teinud linnukestele, sai Maria uue albumi stuudio. Maria kirjutas plaanidest ka metropoliit Stefanusele, kes andis projektile õnnistuse. Kira tõi projekti hinnatud produtsendi Mark Howardi, kes on koostööd teinud selliste maailmastaaridega nagu Bob Dylan, Willie Nelson, U2 ja R.E.M. “Pealtnägija” silme all salvestas Maria oma seitsmendat plaati. Album nimega “In The Beginning” ehk eesti keelde tõlgituna “Alguses” sündis kahe naise – Maria Fausti ja Taani poplaulja Kira Skovi umbes aastatagusest mõttest, et nad võtavad kätte ja teevad koos muusikat.Plaadiga tehakse ajalugu, sest terve plaadi salvestus ja selle juurde kuuluvad protsessid filmitakse üles 12 kaameraga nii, et sellest tehakse pärast virtuaalreaalsuse muusikavideod.“Ma ei ole kunagi teinud ühegi lauljaga koostööd, ma ei ole isegi kunagi selle peale mõelnud, et ma üldse peaksin midagi tegema vokaalmuusikaga. Ma ei ole väga tekstiinimene ka,” väitis Maria.“Kuulsin tema eelmist plaati “Sacrum Facere”. See oli tõeline meistriteos, olin täiesti rabatud. Nii palusin tal kirjutada seadeid minu uuele plaadile. Ta tegigi mõnele laulule puhkpilliseaded. Sai selgeks, et meie vahel on eriline klapp, meie energia ja muusikamõistmine saavad koos töötada,” ütles laulja Kira Skov.Naised lõid meloodiaid plaadi tarbeks umbes võrdselt, arranžeeringu tegi kõigile üheksale loole Maria ja sõnad kirjutas Kira. Plaadi tervikmõte tuli eestlannalt. See on järg tema eelmisele stuudioalbumile, mis jutustas eesti folkloorist. Selle plaadi tarvis on ta läinud oma hinges sammu veel sügavamale ja jõudnud religioonini.Algusest peale oli selge, et seda plaati poleks õige salvestada umbses stuudios nelja seina vahel, vaid tuleb leida paik, mis tekitaks pühaliku ja ajatu meeleolu. Veebruaris sõitsid naised Eestisse, et see õige koht üles leida.“Sõitsime mööda Eestit, lund sadas, Kira küsis pidevalt – aga kus on rahvas? Talle tundus nagu, et tema jaoks ei jõudnud see üldse kohale, et meil on see suur väli ja privaatsus ja vaikus. Eestis on vaikne ja loodus,” meenutas Maria.“Siin on eriline õhkkond, täiesti ainulaadne. Arvan, et see avaldab mõju ka kõikidele muusikutele. Kõik on teistmoodi, kui oleme siin ruumis,” pihtis Kira.Nii toodigi gaasilambid kohale ja Ilmjärve kirikust, mis seni oli koduks vaid sinna pesa teinud linnukestele, sai Maria uue albumi stuudio. Maria kirjutas plaanidest ka metropoliit Stefanusele, kes andis projektile õnnistuse. Kira tõi projekti hinnatud produtsendi Mark Howardi, kes on koostööd teinud selliste maailmastaaridega nagu Bob Dylan, Willie Nelson, U2 ja R.E.M.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaa ühisgümnaasiumi õpilased panid kabaree tarvis Hooandjasse üles projekti, et anda veel kihvtim ja suurejoonelisem juubelietendus. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kabareed toetati 1415 euroga

maintext:
Uudised
Kabareed toetati 1415 euroga
Reede, 23. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Reede, 23. detsember 2016. Saaremaa ühisgümnaasiumi õpilased panid kabaree tarvis Hooandjasse üles projekti, et anda veel kihvtim ja suurejoonelisem juubelietendus.
Kokku toetati projekti 1415 euroga. Seatud eesmärk oli 900 eurot. Õpilased on toetuse üle väga õnnelikud.
Esialgu hooandjaid väga palju ei olnud ja paarisaja euro kogumine võttis omajagu aega. Projektile hoo andmine sai hoo sisse väga äkki ja mõne päeva jooksul saadi kokku üle 1000 euro.
Raha kasutatakse kostüümide soetamiseks, transpordikuludeks ja valgusefektide jaoks. Kabarees osalejad on juba teinud mitu suurt läbimängu ja käinud väiksemate gruppidega jõulupidudel esinemas.
Eile toimus esimene esinemine õpetajatele ja 13. jaanuaril esinetakse kogu kooliperele. Kokku toetati projekti 1415 euroga. Seatud eesmärk oli 900 eurot. Õpilased on toetuse üle väga õnnelikud.Esialgu hooandjaid väga palju ei olnud ja paarisaja euro kogumine võttis omajagu aega. Projektile hoo andmine sai hoo sisse väga äkki ja mõne päeva jooksul saadi kokku üle 1000 euro.Raha kasutatakse kostüümide soetamiseks, transpordikuludeks ja valgusefektide jaoks. Kabarees osalejad on juba teinud mitu suurt läbimängu ja käinud väiksemate gruppidega jõulupidudel esinemas.Eile toimus esimene esinemine õpetajatele ja 13. jaanuaril esinetakse kogu kooliperele.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval toimus Tallinnas Veskimetsa takistussõit, kus 225 startija hulgas oli ka viis saarlast, kes lisaks kogemustele said ka auhinnalisi kohti. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Ratsutajad pealinnas edukad


description: Tuuletehnoloogia liidu liige, Andres ja Oleg Sõnajala (pildil) ettevõte AS Eesti Elekter esitas Tallinna halduskohtule kaebuse Tootsi tuulepargi küsimuses, leides, et Vändra vallavalitsuse kinnitatud korraldused ja AS-ile Eesti Energia väljastatud ehitusluba tuleb tühistada. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sõnajalad pöördusid kohtusse

maintext:
Uudised
Sõnajalad pöördusid kohtusse
Esmaspäev, 12. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 12. detsember 2016. Foto: Valmar Voolaid Tuuletehnoloogia liidu liige, Andres ja Oleg Sõnajala (pildil) ettevõte AS Eesti Elekter esitas Tallinna halduskohtule kaebuse Tootsi tuulepargi küsimuses, leides, et Vändra vallavalitsuse kinnitatud korraldused ja AS-ile Eesti Energia väljastatud ehitusluba tuleb tühistada.
Eraettevõte AS Eesti Elekter esitas halduskohtule kaebuse, millega taotletakse Tootsi tuuleparki puudutava korralduse ning AS-ile Eesti Energia väljastatud ehitusloa kehtivuse peatamist. Ühtlasi taotleb ettevõte korralduse tühistamist, millega jäeti AS-ile Eesti Elekter tuulepargi ehitusluba väljastamata, teatas Eesti Elekter.
Väide pole tõene
Ettevõtte hinnangul ei olnud Tootsi tuuleparki puudutavad Vändra vallavalitsuse otsused õiguspärased.
“Apelleeritakse otsusele keelduda kaebajale ehitusloa väljastamisest põhjendusel, et ehitusluba on juba väljastatud Eesti Energiale, mis toimus samal istungil Eesti Elektrile keelduva otsuse tegemisega ja põhjendades, et AS Eesti Elektrile antav ehitusluba samade ehitiste rajamiseks kahjustaks maaomaniku õigusi. Väide ei vasta tõele, kuivõrd maaomaniku esindaja on Eesti Elektri ehitusloa taotluse kooskõlastanud,” seisab teates.
Ettevõtte hinnangul on haldusorgan lähtunud pelgalt AS Eesti Energia huvidest ning jätnud kaebaja huvid täielikult arvestamata. Seega ei ole kohalik omavalitsus haldusmenetluse seaduses nõutud kaalutlusõigust nõuetekohaselt teostanud, mis on halduse kuritarvitamine ja muudab vastava haldusakti õigustühiseks.
Ainus alternatiiv
AS Eesti Elekter viitab kohtule esitatud kaebuses ka riigi otsustele blokeerida Ida-Virumaale tuuleparkide rajamist, mis on ettevõtte hinnangul vastuolus üleriigilise “Eesti 2030+” planeeringuga.
Arvestades Eesti territooriumi suurust, asustustihedust, erinevaid looduskaitselisi piiranguid, riigikaitselisi piiranguid ning tuuletingimusi, on Ida-Virumaa tuuleparkidele ainsaks alternatiiviks Pärnumaal Tootsi tuulepark, mille valitsus otsustas aga konkursita eraldada Eesti Energiale. Eraettevõte AS Eesti Elekter esitas halduskohtule kaebuse, millega taotletakse Tootsi tuuleparki puudutava korralduse ning AS-ile Eesti Energia väljastatud ehitusloa kehtivuse peatamist. Ühtlasi taotleb ettevõte korralduse tühistamist, millega jäeti AS-ile Eesti Elekter tuulepargi ehitusluba väljastamata, teatas Eesti Elekter.Ettevõtte hinnangul ei olnud Tootsi tuuleparki puudutavad Vändra vallavalitsuse otsused õiguspärased.“Apelleeritakse otsusele keelduda kaebajale ehitusloa väljastamisest põhjendusel, et ehitusluba on juba väljastatud Eesti Energiale, mis toimus samal istungil Eesti Elektrile keelduva otsuse tegemisega ja põhjendades, et AS Eesti Elektrile antav ehitusluba samade ehitiste rajamiseks kahjustaks maaomaniku õigusi. Väide ei vasta tõele, kuivõrd maaomaniku esindaja on Eesti Elektri ehitusloa taotluse kooskõlastanud,” seisab teates.Ettevõtte hinnangul on haldusorgan lähtunud pelgalt AS Eesti Energia huvidest ning jätnud kaebaja huvid täielikult arvestamata. Seega ei ole kohalik omavalitsus haldusmenetluse seaduses nõutud kaalutlusõigust nõuetekohaselt teostanud, mis on halduse kuritarvitamine ja muudab vastava haldusakti õigustühiseks.AS Eesti Elekter viitab kohtule esitatud kaebuses ka riigi otsustele blokeerida Ida-Virumaale tuuleparkide rajamist, mis on ettevõtte hinnangul vastuolus üleriigilise “Eesti 2030+” planeeringuga.Arvestades Eesti territooriumi suurust, asustustihedust, erinevaid looduskaitselisi piiranguid, riigikaitselisi piiranguid ning tuuletingimusi, on Ida-Virumaa tuuleparkidele ainsaks alternatiiviks Pärnumaal Tootsi tuulepark, mille valitsus otsustas aga konkursita eraldada Eesti Energiale.
Veel artikleid samast teemast »


description: Politsei peab tähtsaks kolme põhilist teemat, mis nende arvates vajavad kogukonna turvalisuse tagamisel suuremat tähelepanu ka tuleval aastal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Politsei püüdleb uuel aastal paremuse poole
Laupäev, 31. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 31. detsember 2016. Politsei peab tähtsaks kolme põhilist teemat, mis nende arvates vajavad kogukonna turvalisuse tagamisel suuremat tähelepanu ka tuleval aastal.
Kuressaare politseijaoskonna juht Rainer Antsaar tõdes, et esmalt jääb mööduv aasta meelde hoolimatu käitumisega liikluses ja joobes juhtide poolest. “Kahjuks hukkus meie teedel kolm inimest ja nende õnnetuste ühine nimetaja on alkoholi tarvitanud juht,“ nentis ta.
Igal aastal tuleb politseil kaasliiklejate turvalisuse tagamiseks eemaldada liiklusest keskmiselt 205 joobes mootorsõidukijuhti. See on pelgalt number, mis siiski tegelikust olukorrast pilti ei anna.
Samuti annab probleemi olemusest aimu kaasliiklejate tegevus. “Politseile anti võimalikust joobes juhist teada 123 korral. Iga aastaga see number kasvab ja politsei ülesanne on kõiki neid teateid väga tõsiselt võtta,“ nentis ta, lisades, et järjest rohkem on ka neid, kes ei pea paljuks takistada joobes juhil rooli istumast.
Antsaar kinnitas, et 2017. aastal on politsei jaoks jätkuvalt suure tähelepanu all liiklusturvalisuse tagamine ja panustamine ennetustegevusse.
Teise teemana tõi politseijuht välja vägivallakuriteod. Kuigi lõppev aasta ei olnud õnneks nii traagiliste tagajärgedega, et vägivald oleks põhjustanud kellegi surma, pole nende kuritegude arv maakonnas ka oluliselt muutunud – 91 juhtumit.
“Siin saab jällegi rääkida ainult neist juhtumitest, kus abi saamiseks pöörduti politsei poole,“ selgitas Antsaar.
Kolmanda teemana tõstis ta esile sõltuvusainete tarvitamisega seonduvad probleemid. “Noorte vaimse ja füüsilise tervise kaitsmine on meie kõigi ülesanne, selles on oma roll ka kodudel ja haridusasutustel,“ rõhutas ta.
Järjekindlalt on panustatud narkootiliste ainete müüjate ja vahendajate tabamisse. 2016. aastal oli kohtu all läbi aegade suurim grupp isikuid, kes tegelesid narkootiliste ainete ebaseadusliku käitlemisega. Panustatakse ka sellesse, et alaealised alkoholi vähem kätte saaksid.
“Mõistame, et kogukonnal on kohaliku politsei suhtes kõrged ootused ja ennekõike oodatakse turvalisust liikluses ning kiiret reageerimist abipalvele. Saan kõigile kinnitada, et politseipatrulle uuel aastal vähemaks ei jää ning kindlasti püütakse jõuda kiiresti abivajajateni nii maal kui merel,“ kinnitas Antsaar. Kuressaare politseijaoskonna juht Rainer Antsaar tõdes, et esmalt jääb mööduv aasta meelde hoolimatu käitumisega liikluses ja joobes juhtide poolest. “Kahjuks hukkus meie teedel kolm inimest ja nende õnnetuste ühine nimetaja on alkoholi tarvitanud juht,“ nentis ta.Igal aastal tuleb politseil kaasliiklejate turvalisuse tagamiseks eemaldada liiklusest keskmiselt 205 joobes mootorsõidukijuhti. See on pelgalt number, mis siiski tegelikust olukorrast pilti ei anna.Samuti annab probleemi olemusest aimu kaasliiklejate tegevus. “Politseile anti võimalikust joobes juhist teada 123 korral. Iga aastaga see number kasvab ja politsei ülesanne on kõiki neid teateid väga tõsiselt võtta,“ nentis ta, lisades, et järjest rohkem on ka neid, kes ei pea paljuks takistada joobes juhil rooli istumast.Antsaar kinnitas, et 2017. aastal on politsei jaoks jätkuvalt suure tähelepanu all liiklusturvalisuse tagamine ja panustamine ennetustegevusse.Teise teemana tõi politseijuht välja vägivallakuriteod. Kuigi lõppev aasta ei olnud õnneks nii traagiliste tagajärgedega, et vägivald oleks põhjustanud kellegi surma, pole nende kuritegude arv maakonnas ka oluliselt muutunud – 91 juhtumit.“Siin saab jällegi rääkida ainult neist juhtumitest, kus abi saamiseks pöörduti politsei poole,“ selgitas Antsaar.Kolmanda teemana tõstis ta esile sõltuvusainete tarvitamisega seonduvad probleemid. “Noorte vaimse ja füüsilise tervise kaitsmine on meie kõigi ülesanne, selles on oma roll ka kodudel ja haridusasutustel,“ rõhutas ta.Järjekindlalt on panustatud narkootiliste ainete müüjate ja vahendajate tabamisse. 2016. aastal oli kohtu all läbi aegade suurim grupp isikuid, kes tegelesid narkootiliste ainete ebaseadusliku käitlemisega. Panustatakse ka sellesse, et alaealised alkoholi vähem kätte saaksid.“Mõistame, et kogukonnal on kohaliku politsei suhtes kõrged ootused ja ennekõike oodatakse turvalisust liikluses ning kiiret reageerimist abipalvele. Saan kõigile kinnitada, et politseipatrulle uuel aastal vähemaks ei jää ning kindlasti püütakse jõuda kiiresti abivajajateni nii maal kui merel,“ kinnitas Antsaar.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile tehti teatavaks 55 Solistica lõppvõistlusele pääsenud võistlejat, kelle hulgas on neli Saare maakonda esindavat noort, kes kõik õpivad Kuressaare gümnaasiumis. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Solisticale pääseb neli saarlast


description: Neljapäeva õhtul Koplimäe mahetalus Pöide valla esindajatega kohtunud riigihalduse minister Mihhail Korb sai aru vallajuhtide murest valla edasise arengu pärast seoses haldusreformiga. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Minister Korb tunnustas ühinemispidur Pöidet
Laupäev, 03. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Laupäev, 03. detsember 2016. Riigihalduse minister Mihhail Korb neljapäeval Kuressaare raekojas ühinemislepingu allkirjastamisel. Paremal Keskerakonna Saaremaa piirkonna juht Janne Nurmik. FOTO: Valmar Voolaid Neljapäeva õhtul Koplimäe mahetalus Pöide valla esindajatega kohtunud riigihalduse minister Mihhail Korb sai aru vallajuhtide murest valla edasise arengu pärast seoses haldusreformiga.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Merekultuuri aasta viimasele fotokonkursile “Mereriik Eesti“ laekus üle 170 foto, parimaks jäädvustuseks valiti pilt Sõrve tipust. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Kauneim jäädvustus fotokonkursi oli Sõrve majakas
Reede, 09. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Reede, 09. detsember 2016. Fotokonkursi “Mereriik Eesti” võidutöö “Meie oma säär”. FOTO: Margus Muts Merekultuuri aasta viimasele fotokonkursile “Mereriik Eesti“ laekus üle 170 foto, parimaks jäädvustuseks valiti pilt Sõrve tipust.
Fotograaf Margus Muts oli võiduga loomulikult väga rahul. “Positiivne tunne ikka, kuidas ta saab teistmoodi olla,“ kinnitas mees.
Valitud said kõige hingelähedasemad pildid. “Vaatasin kõigepealt, mis on konkursi teema, mis on ägedad pildid, mis sellega haakusid ja nii ta läks,“ seletas Muts.
Võidupildil “Meie oma säär“ ilutses Sõrve majakas, teisel fotol pealkirjaga “Tuulisel rannal“ oli püütud hetkesse kinni vahutavad lained Harilaiu rannal, kus taamal paistab sealne viltune majakas.
Kolmas pilt, “Tõeline põhjamaa“ oli tehtud Lahemaa rahvuspargis miinus 30-kraadisel hommikul, kus lumi kattis randa ja kive, udu voolas jääst lahtise mere kohal ning päikeseketas pressis läbi pilve.
Konkursil tuli teiseks Valeri Larionovi foto “Vee ja taeva vahel“ ning auhinnalisele kolmandale kohale jõudis Kalmer Saare pilt “Uksekaunistus Lalli sadamas Muhus“. Kokku saadeti konkursile üle 170 foto, mis kõik püüdsid edasi anda Eesti kui mereriigi temaatikat.
Fotokonkursi žürii esimehe Aivar Pihelgase sõnul on Margus Mutsa pilt “Meie oma säär“ igati esikoha vääriline.
“Valitud on kauni valgusega hetk, mis toob esile majaka ja hooned ning ilmekad looduse meeleolud: vasakul on lainevahune meri ning paremal rahulikum külg väikese paadiga.” Pihelgas lisas, et fotograaf on suutnud hea kompositsiooni, valguse ja huvitava vaatenurga kaudu panna pildi emotsionaalselt elama.
Teise koha töö “Vee ja taeva vahel“ on saanud väga tabava pealkirja. “Mere ja taeva vaheline silmapiir on kokku sulanud ja peegeldused loovad mulje jää kohal hõljuvatest purjedest,” ütles Pihelgas ning lisas, et see jätab vaatajale piiritu vabaduse ja avaruse emotsiooni.
Kolmanda koha pälvinud töö “Uksekaunistus Lalli sadamas Muhus“ on oma ülesehituselt lihtne, kuid tabav. Rooste poolt puretud kalamehed ja igavesti haljas kala kujutis on omamoodi märgilised sümbolid, andes edasi aja kulgemist ning merega seotud elu.
Iga konkursi esikohale on I Am Photographer PRO kauplus pannud peaauhinnaks välja väärika Nikoni peegelkaamera. Teise koha auhinnaks on meeleolukas grupiprogramm “Jäämurdja kaaperdamine“ Suure Tõllu pardal ning kolmas koht saab Tallinna turismiosakonna poolt 2x24 h Tallinn Card-i, mis tagab tasuta sissepääsu Tallinna muuseumidesse ja vaatamisväärsustesse, tasuta linnaekskursiooni City Touriga, soodustusi restoranides jmt. Fotograaf Margus Muts oli võiduga loomulikult väga rahul. “Positiivne tunne ikka, kuidas ta saab teistmoodi olla,“ kinnitas mees.Valitud said kõige hingelähedasemad pildid. “Vaatasin kõigepealt, mis on konkursi teema, mis on ägedad pildid, mis sellega haakusid ja nii ta läks,“ seletas Muts.Võidupildil “Meie oma säär“ ilutses Sõrve majakas, teisel fotol pealkirjaga “Tuulisel rannal“ oli püütud hetkesse kinni vahutavad lained Harilaiu rannal, kus taamal paistab sealne viltune majakas.Kolmas pilt, “Tõeline põhjamaa“ oli tehtud Lahemaa rahvuspargis miinus 30-kraadisel hommikul, kus lumi kattis randa ja kive, udu voolas jääst lahtise mere kohal ning päikeseketas pressis läbi pilve.Konkursil tuli teiseks Valeri Larionovi foto “Vee ja taeva vahel“ ning auhinnalisele kolmandale kohale jõudis Kalmer Saare pilt “Uksekaunistus Lalli sadamas Muhus“. Kokku saadeti konkursile üle 170 foto, mis kõik püüdsid edasi anda Eesti kui mereriigi temaatikat.Fotokonkursi žürii esimehe Aivar Pihelgase sõnul on Margus Mutsa pilt “Meie oma säär“ igati esikoha vääriline.“Valitud on kauni valgusega hetk, mis toob esile majaka ja hooned ning ilmekad looduse meeleolud: vasakul on lainevahune meri ning paremal rahulikum külg väikese paadiga.” Pihelgas lisas, et fotograaf on suutnud hea kompositsiooni, valguse ja huvitava vaatenurga kaudu panna pildi emotsionaalselt elama.Teise koha töö “Vee ja taeva vahel“ on saanud väga tabava pealkirja. “Mere ja taeva vaheline silmapiir on kokku sulanud ja peegeldused loovad mulje jää kohal hõljuvatest purjedest,” ütles Pihelgas ning lisas, et see jätab vaatajale piiritu vabaduse ja avaruse emotsiooni.Kolmanda koha pälvinud töö “Uksekaunistus Lalli sadamas Muhus“ on oma ülesehituselt lihtne, kuid tabav. Rooste poolt puretud kalamehed ja igavesti haljas kala kujutis on omamoodi märgilised sümbolid, andes edasi aja kulgemist ning merega seotud elu.Iga konkursi esikohale on I Am Photographer PRO kauplus pannud peaauhinnaks välja väärika Nikoni peegelkaamera. Teise koha auhinnaks on meeleolukas grupiprogramm “Jäämurdja kaaperdamine“ Suure Tõllu pardal ning kolmas koht saab Tallinna turismiosakonna poolt 2x24 h Tallinn Card-i, mis tagab tasuta sissepääsu Tallinna muuseumidesse ja vaatamisväärsustesse, tasuta linnaekskursiooni City Touriga, soodustusi restoranides jmt.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kaitseliit soovib, et linn aitaks poole võrra tasuda Saaremaa maleva tulevasse staabi- ja tagalakeskusesse rajatava siselasketiiru ehitamis- ning ülalpidamiskulusid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lasketiiru ehitamiseks on vaja abi

maintext:
Uudised
Lasketiiru ehitamiseks on vaja abi
Reede, 16. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Reede, 16. detsember 2016. Saaremaa maleva pealik Gunnar Havi ütles, et poolega summast panustaks lasketiiru ehitamisse Kaitseliit. FOTO: Tambet Allik Kaitseliit soovib, et linn aitaks poole võrra tasuda Saaremaa maleva tulevasse staabi- ja tagalakeskusesse rajatava siselasketiiru ehitamis- ning ülalpidamiskulusid.
Kaitseliit on ette valmistamas projekteerimistööde riigihanget Kaitseliidu Saaremaa maleva staabi- ja tagalakeskuse ehitusprojekti koostamiseks. Uus keskus on planeeritud uusehitusena Kalevi põik 5 ja valmib hiljemalt 2019. aastal.
Staabi- ja tagalakeskuse üheks osaks on ka kavandatav siselasketiir väikekaliibrilistele relvadele.
Maksumus pool miljonit eurot
Kaitseliidu vajadusi rahuldab viie rajaga 50 m lasketiir, samas on Kuressaare linnavalitsus ja Saaremaa spordikool avaldanud soovi liituda lasketiiru ehitamisega, et tulevikus tagada elanikele võimalus tegeleda lasketreeningutega ning osaleda spordikooli korraldatavatel võistlustel.
“Tulenevalt linnavalitsuse täiendavatest vajadustest, kujuneks lasketiiru radade koguarvuks 10. Kümne rajaga lasketiiru maksumuseks prognoosime ca 500 000 eurot, millest linna osaks jääks tasuda pool sellest summast,” selgitas Kaitseliidu Saaremaa maleva pealik kolonelleitnant Gunnar Havi.
Lisaks tuleks linnal arvestada tiiru ülalpidamiskuludega, mille suuruseks kujuneb ligi 20 000 eurot aastas. Poole summast ehk 10 000 eurot võiks Kaitseliidu arvates tasuda linn.
Staabi- ja tagalakeskuse projekteerimistööde riigihanke tegemiseks soovib Kaitseliit mitte hiljem kui järgmise aasta 1. veebruariks teada saada, kas linnavalitsus toetab rahaga siselasketiiru ehitamist ning võtab objekti valmides enda kanda pool lasketiiru ülalpidamiskuludest.
Kuressaare linnapea Madis Kallase sõnul ei ole linnavalitsus ega volikogu lasketiiru ülalpidamiskuludega seonduvat veel arutanud.
“Kuna kohustused lähevad aastasse 2018, siis peavad selle heaks kiitma kõik ühinevad volikogud,” ütles Kallas. Ta lubas, et linnavalitsuse seisukoht kujundatakse veel sel aastal.
Volikogud saavad teemat arutada jaanuaris. “Kindlasti oleme siis saanud arutada läbi kõik plussid seoses lasketiiru rajamisega ja võimalikud miinused kohustuste võtmisega,” märkis Kallas.
Linnapea on kohtunud ka Kaitseliidu Saaremaa maleva juhi Gunnar Haviga ning suhelnud mitme laskesportlasega. “Teatud asjad vajavad veel täpsustamist,” lisas Kallas. Kaitseliit on ette valmistamas projekteerimistööde riigihanget Kaitseliidu Saaremaa maleva staabi- ja tagalakeskuse ehitusprojekti koostamiseks. Uus keskus on planeeritud uusehitusena Kalevi põik 5 ja valmib hiljemalt 2019. aastal.Staabi- ja tagalakeskuse üheks osaks on ka kavandatav siselasketiir väikekaliibrilistele relvadele.Kaitseliidu vajadusi rahuldab viie rajaga 50 m lasketiir, samas on Kuressaare linnavalitsus ja Saaremaa spordikool avaldanud soovi liituda lasketiiru ehitamisega, et tulevikus tagada elanikele võimalus tegeleda lasketreeningutega ning osaleda spordikooli korraldatavatel võistlustel.“Tulenevalt linnavalitsuse täiendavatest vajadustest, kujuneks lasketiiru radade koguarvuks 10. Kümne rajaga lasketiiru maksumuseks prognoosime ca 500 000 eurot, millest linna osaks jääks tasuda pool sellest summast,” selgitas Kaitseliidu Saaremaa maleva pealik kolonelleitnant Gunnar Havi.Lisaks tuleks linnal arvestada tiiru ülalpidamiskuludega, mille suuruseks kujuneb ligi 20 000 eurot aastas. Poole summast ehk 10 000 eurot võiks Kaitseliidu arvates tasuda linn.Staabi- ja tagalakeskuse projekteerimistööde riigihanke tegemiseks soovib Kaitseliit mitte hiljem kui järgmise aasta 1. veebruariks teada saada, kas linnavalitsus toetab rahaga siselasketiiru ehitamist ning võtab objekti valmides enda kanda pool lasketiiru ülalpidamiskuludest.Kuressaare linnapea Madis Kallase sõnul ei ole linnavalitsus ega volikogu lasketiiru ülalpidamiskuludega seonduvat veel arutanud.“Kuna kohustused lähevad aastasse 2018, siis peavad selle heaks kiitma kõik ühinevad volikogud,” ütles Kallas. Ta lubas, et linnavalitsuse seisukoht kujundatakse veel sel aastal.Volikogud saavad teemat arutada jaanuaris. “Kindlasti oleme siis saanud arutada läbi kõik plussid seoses lasketiiru rajamisega ja võimalikud miinused kohustuste võtmisega,” märkis Kallas.Linnapea on kohtunud ka Kaitseliidu Saaremaa maleva juhi Gunnar Haviga ning suhelnud mitme laskesportlasega. “Teatud asjad vajavad veel täpsustamist,” lisas Kallas.
Veel artikleid samast teemast »


description: Karja pagariäris on valmis saanud uus leib, mis on valminud koostöös Evelin Ilvesega. Põnev uudistoode on kartuli-peenleib. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Evelini uus kartuli-peenleib jõuab peagi müügile (1)
Neljapäev, 22. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Neljapäev, 22. detsember 2016. Uus kartuli-peenleib on inspireeritud Kihnust. Foto: Karja Pagar Karja pagariäris on valmis saanud uus leib, mis on valminud koostöös Evelin Ilvesega. Põnev uudistoode on kartuli-peenleib.
Kihnust inspireeritud rukki-kartuli peenleib on kääritatud naturaalse juuretisega ning koosneb rukkipüülist ja natukesest kartulist, mis annab leiva tekstuurile erilise pehmuse. Leib ei sisalda nisu ja mõjub oma rikkaliku maitsega pisut pidulikumalt.
“Sellist leiba õpetasid mind tegema Kihnu memmed,“ ütles Evelin Ilves. Kihnulik peenleib jõuab poodidesse uuel aastal.
Kui vahepeal Evelini rukkileiva kvaliteet kõikus, siis nüüd on ka see probleem lahendatud. Ilves tõdes, et pagarite üks ahi vajas erilist seadistamist, et tujukas rukkileib tumedaks ja krõbedaks küpsetada. Teine ahi saab sellega hiilgavalt hakkama. Kihnust inspireeritud rukki-kartuli peenleib on kääritatud naturaalse juuretisega ning koosneb rukkipüülist ja natukesest kartulist, mis annab leiva tekstuurile erilise pehmuse. Leib ei sisalda nisu ja mõjub oma rikkaliku maitsega pisut pidulikumalt.“Sellist leiba õpetasid mind tegema Kihnu memmed,“ ütles Evelin Ilves. Kihnulik peenleib jõuab poodidesse uuel aastal.Kui vahepeal Evelini rukkileiva kvaliteet kõikus, siis nüüd on ka see probleem lahendatud. Ilves tõdes, et pagarite üks ahi vajas erilist seadistamist, et tujukas rukkileib tumedaks ja krõbedaks küpsetada. Teine ahi saab sellega hiilgavalt hakkama.
Veel artikleid samast teemast »


description: Katrin Pautsi uhiuus Muhumaa põnevik “Tulekandja“ jõudis eile ka Saaremaale. Autor andis eile teada, et õhtul jõuavad raamatud müügile Liiva poodi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Pautsi “Tulekandja“ on kohal

maintext:
Uudised
Pautsi “Tulekandja“ on kohal
Reede, 09. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Reede, 09. detsember 2016. Katrin Pautsi uhiuus Muhumaa põnevik “Tulekandja“ jõudis eile ka Saaremaale. Autor andis eile teada, et õhtul jõuavad raamatud müügile Liiva poodi.
“Praegu on raamat müügile jõudnud kõigisse Rahva Raamatutesse peale Kuressaare ja Narva, Apollodesse, hetkel Tallinna ja Tartu omadesse, mujale vahest jõuab päeva või paariga. Kirjastus andis teada, et Liival levitab neid ka Rahva Raamat. Ju tulevad n-ö sama koormaga ka Kuressaarde,“ selgitas raamatu autor Katrin Pauts eile.
Raamat räägib pimedatel maanteedel üksteise järel hukkuvatest noortest naistest. Kui esmapilgul tundub, et tegu on lihtsalt traagiliste liiklusõnnetustega, siis asjaolu, et kõik auto alla jäänud naisterahvad olid punapäised ning et õnnetuspaikades käib leinaküünlaid süütamas üks ja sama salapärane võõras, ei ole kokkusattumus.
Seda seaduspära uurima asunud ajakirjanik kaob aga jäljetult. Niidiotsad viivad Muhus väikesesse külakesse, mis varjab endas aga suurt saladust. Selle juured ulatuvad kohakese ajalukku ja on seotud iidse ohvrikiviga. “Praegu on raamat müügile jõudnud kõigisse Rahva Raamatutesse peale Kuressaare ja Narva, Apollodesse, hetkel Tallinna ja Tartu omadesse, mujale vahest jõuab päeva või paariga. Kirjastus andis teada, et Liival levitab neid ka Rahva Raamat. Ju tulevad n-ö sama koormaga ka Kuressaarde,“ selgitas raamatu autor Katrin Pauts eile.Raamat räägib pimedatel maanteedel üksteise järel hukkuvatest noortest naistest. Kui esmapilgul tundub, et tegu on lihtsalt traagiliste liiklusõnnetustega, siis asjaolu, et kõik auto alla jäänud naisterahvad olid punapäised ning et õnnetuspaikades käib leinaküünlaid süütamas üks ja sama salapärane võõras, ei ole kokkusattumus.Seda seaduspära uurima asunud ajakirjanik kaob aga jäljetult. Niidiotsad viivad Muhus väikesesse külakesse, mis varjab endas aga suurt saladust. Selle juured ulatuvad kohakese ajalukku ja on seotud iidse ohvrikiviga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Aasta algas Roobakas paukude, näärisokkude ja uusaastapoiste melus. Paugutamine ühendati kasulikuga. Et Saaremaa põllud olid kivirohked, siis puuriti juba suvel suurematesse põllukividesse augud, nüüd täideti need laenguga ja läideti süütenöör ning kõva kõmakas kuulutas uue aasta saabumist. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Meenutusi uue aasta algusest Roobakas

maintext:
Eluratas
Meenutusi uue aasta algusest Roobakas
Reede, 30. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Kalju Rahu Reede, 30. detsember 2016. Kalju Rahu. Raamatust “Roobaka mälestused”. Aasta algas Roobakas paukude, näärisokkude ja uusaastapoiste melus. Paugutamine ühendati kasulikuga. Et Saaremaa põllud olid kivirohked, siis puuriti juba suvel suurematesse põllukividesse augud, nüüd täideti need laenguga ja läideti süütenöör ning kõva kõmakas kuulutas uue aasta saabumist.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Alanud on kiire aastalõpu fotokonkurss, mille tähtaeg lõpeb 29. detsembril. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Aastalõpu fotokonkurss ootab osalema

maintext:
Uudised
Aastalõpu fotokonkurss ootab osalema
Kolmapäev, 28. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Kolmapäev, 28. detsember 2016. Alanud on kiire aastalõpu fotokonkurss, mille tähtaeg lõpeb 29. detsembril.
Teemadeks on “Rõõm“, “Elu läbi minu silmade“ ja “Ilu väikestes asjades“. Fotosid võib teha endale sobiva tehnikaga, kuid selle pikema külje resolutsioon peab olema minimaalselt 3000 pikslit ning esitada tuleb JPG-formaadis foto.
Noortejaama direktor Arnek Grubnik tõdes, et töid võivad esitada kõik, olenemata vanusest, ning arvesse lähevad sel aastal tehtud tööd.
Töid hindavad noor fotograafiahuviline ja mitmeid fotokonkursse võitnud Karl Jakob Toplaan, mangakunstnik Sander Tulk ning fotoklubi Sinine Pildimasin ja Kuressaare noortekeskuse esindaja.
Peaauhind on fotograafi reflektori komplekt. Teise koha pälvinud foto autor saab kingituseks Toplaanfoto looduskalendri ja kolmas koht “Ma armastan noorsootööd” kalendri.
Parimad fotod pannakse üles 30. detsembri õhtusele üritusele Tallinna tn 45 ning hiljem Kuressaare noortekeskusesse ja digitaalselt kaaskorraldajate kodulehele.
Fotod tuleb saata noortekeskus@kuressaare.ee ning lisada juurde valitud teema, töö autori täisnimi ja telefoninumber. Esitada võib ka nutitelefoniga tehtud fotosid.
Fotokonkursi korraldajad on Kuressaare avatud noortekeskus Noortejaam ja fotoklubi Sinine Pildimasin. Teemadeks on “Rõõm“, “Elu läbi minu silmade“ ja “Ilu väikestes asjades“. Fotosid võib teha endale sobiva tehnikaga, kuid selle pikema külje resolutsioon peab olema minimaalselt 3000 pikslit ning esitada tuleb JPG-formaadis foto.Noortejaama direktor Arnek Grubnik tõdes, et töid võivad esitada kõik, olenemata vanusest, ning arvesse lähevad sel aastal tehtud tööd.Töid hindavad noor fotograafiahuviline ja mitmeid fotokonkursse võitnud Karl Jakob Toplaan, mangakunstnik Sander Tulk ning fotoklubi Sinine Pildimasin ja Kuressaare noortekeskuse esindaja.Peaauhind on fotograafi reflektori komplekt. Teise koha pälvinud foto autor saab kingituseks Toplaanfoto looduskalendri ja kolmas koht “Ma armastan noorsootööd” kalendri.Parimad fotod pannakse üles 30. detsembri õhtusele üritusele Tallinna tn 45 ning hiljem Kuressaare noortekeskusesse ja digitaalselt kaaskorraldajate kodulehele.Fotod tuleb saata noortekeskus@kuressaare.ee ning lisada juurde valitud teema, töö autori täisnimi ja telefoninumber. Esitada võib ka nutitelefoniga tehtud fotosid.Fotokonkursi korraldajad on Kuressaare avatud noortekeskus Noortejaam ja fotoklubi Sinine Pildimasin.
Veel artikleid samast teemast »


description: Just nii kõlab lühidalt poolesaja allkirjaga kiri, mis saadetud enne jõule Leisi vallavalitsusele ja milles tõdetakse, et volikogu otsus sulgeda Leisi keskkool ei ole korralikult läbi mõeldud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Oleme vastu!

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Oleme vastu!
Neljapäev, 29. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Just nii kõlab lühidalt poolesaja allkirjaga kiri, mis saadetud enne jõule Leisi vallavalitsusele ja milles tõdetakse, et volikogu otsus sulgeda Leisi keskkool ei ole korralikult läbi mõeldud.
Välja on toodud mitmed aspektid, mis võiksid sundida keskkooli kaotamise otsust tagasi pöörama.
Põhjendusi on mitmeid, alates perede suurenevast rahalisest kulust kuni põhjenduseni, et altpoolt klassidest on lapsi rohkem juurde tulemas ja keskkooli osa ei jää liiga väheste õpilastega, kui paar vahepealset aastat välja arvata.
Kuna Saaremaal puudub praegu riigigümnaasium, siis peavad lapsevanemad vajalikuks säilitada Leisi keskkooli gümnaasiumiosa kuni riigigümnaasiumi tekkeni.
Nüüd on küsimus, kui palju kaalu on 51 allkirjal. Kas on seda piisavalt, et asi uuesti volikogus arutlusele võtta või näitavad eelnevad kaalutlused, et keskkool Leisis ei tasu ennast mingil moel ka tulevikus ära.
Tekib muidugi küsimus, kas siis varem pole lastevanematega üldse aru peetud, kui üks osapool nüüd allkirju korjab ja asjale hoopis teisiti vaatab?
29. detsember 2016 Autor: MM Neljapäev, 29. detsember 2016.Välja on toodud mitmed aspektid, mis võiksid sundida keskkooli kaotamise otsust tagasi pöörama.Põhjendusi on mitmeid, alates perede suurenevast rahalisest kulust kuni põhjenduseni, et altpoolt klassidest on lapsi rohkem juurde tulemas ja keskkooli osa ei jää liiga väheste õpilastega, kui paar vahepealset aastat välja arvata.Kuna Saaremaal puudub praegu riigigümnaasium, siis peavad lapsevanemad vajalikuks säilitada Leisi keskkooli gümnaasiumiosa kuni riigigümnaasiumi tekkeni.Nüüd on küsimus, kui palju kaalu on 51 allkirjal. Kas on seda piisavalt, et asi uuesti volikogus arutlusele võtta või näitavad eelnevad kaalutlused, et keskkool Leisis ei tasu ennast mingil moel ka tulevikus ära.Tekib muidugi küsimus, kas siis varem pole lastevanematega üldse aru peetud, kui üks osapool nüüd allkirju korjab ja asjale hoopis teisiti vaatab?29. detsember 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Reedel külastas Saaremaad kultuuriminister Indrek Saar ja päevakorras olid väga erinevad asjad – alates spordist kuni loomemajanduseni välja. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ministri lemmiküritus on Miniteatripäevad
Esmaspäev, 19. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Esmaspäev, 19. detsember 2016. Reedesel külaskäigul Kuressaarde jõudis kultuuriminister Indrek Saar pärastlõunal kohtumisele ametikooli. Foto: Valmar Voolaid Reedel külastas Saaremaad kultuuriminister Indrek Saar ja päevakorras olid väga erinevad asjad – alates spordist kuni loomemajanduseni välja.
Millest Saaremaa muuseumis juttu tuli?
Saaremaa muuseumis rääkisime, kuidas me sihtasutuse teemaga edasi läheme.
Igasugune muutus eeldab, et seda tuleb selgitada ja läbi rääkida, miks me seda teeme. Saaremaa puhul on perspektiiv selge, sest kuna tekib üks omavalitsus, siis pole põhjust rääkida, kes võiksid sihtasutuse tegijad olla. Räägime kogu Saaremaa muuseumist. Varasemates aruteludes on olnud teemaks, et kuna üks filiaal on Kihelkonna territooriumil, siis kas oleks pidanud Kihelkonna koos Kuressaarega sihtasutuses sees olema. Mingil hetkel tahtis kaasas olla ka Lääne-Saare vald. Praegu on pilt selgeks läinud ja kokkulepe tuleb kahe võrdse osapoole vahel – muuseum ja suurvald.
Mis ajast sihtasutus tuleb?
Me tahaks jõuda niimoodi, et poole aasta pärast oleks ta tehtud. See on ka osa valitsuse tööplaanist, et edasi minna muuseumite konsolideerumisega.
Raegalerii oli samuti üks läbipõikamise koht?
Käisime silma rõõmustamas värskelt korda tehtud ruumides. Neil praegu väga muresid pole, sest nad on just saanud toa ilusaks. Kuid rääkisime laiemalt, mis trendid kultuurielus on.
Millised trendid siis on?
Ühelt poolt üritame vaadata seda, mis puudutab kujutavat kunsti ja seda olustikku, kus oleks võimalik kaasaegset kujutavat kunsti eksponeerida. See on Eestis väga erinev ja meie üritame tekitada võimekust, et kujutavat kunsti oldaks võimelised Tallinnast ja Tartust väljapoole tooma.
Kas Kuressaares on piisavalt näitusepinda?
Tegelikult oleks väga tore, kui siia tekiks selline kaasaegse kunsti galerii. Pigem on siin praegu klassikalise näituse pinnad.
Kas see võiks sündida ametikooli baasil, kus liigub palju loovaid ideid?
Ametikoolis tehakse tõesti igasuguseid põnevaid asju ja seal oli koos väga lahe seltskond disainivaldkonna koolitajaid. Kõik, mis puudutab infotehnoloogia teenuste disaini, siis me oleme siin paljudes asjades maailmas pioneerid. Teisalt on Eesti piisavalt väike ja üksi paljusid asju tänapäeval enam ei tee, sa pead otsima koostöövõrgustikke, kellega koos asju välja arendada.
Mida võiks kunsti vallas ametikoolis veel teha, õpetada?
Me rääkisime laiemalt loomemajandusest ja järjest rohkem kaasaegsest vajadusest avatud kontoripindade järele. Arutasime, kuidas neid lahendusi leida ja kuidas seda riigi poolt toetada ja regionaalselt ellu viia.
Me rääkisime üksjagu sellest plaanist, mis on turuhoonega seotud. On plaan, et turuhoone läheb loomemajanduse kätte, aga eestvedajad täna näevad, et see hoone, kui peaks töösse minema, jääb kohe väikseks. Ka avatud kontori teema tuli turuhoone puhul jutuks ja mis on need meetmed, mida pakub kultuuriministeerium ja mida majandusministeerium.
Millest minister Saaremaa linnateatri puhul mõtleb?
Mul on väga hea meel, et isegi näitlejad võeti tööle. Meil on olnud linnaga hea koostöö. Eelmisel aastal panustasime võrdselt, et teater saaks oma asju edasi arendada ja uuel aastal on sama moodi. Järgmisel aastal võtab muu hulgas teater ette ka remondi. Kultuuriministeerium toetab seda 50 000 euroga ja linn sama summaga.
Kuidas sa maakonna kultuurielu laiemalt iseloomustaksid?
Siin on väga äge, aga nagu ikka sellistes piirkondades, on kõik paljuski hooajaline. Suvel on palju üritusi ja peamiselt kommertsalustel, kuid sellest tulenevalt tahaks rohkem mitmekesisust. Kui räägime sellest, et siia jõuaks lisaks kommertsalustel bändidele ka näiteks folkmuusika sugemetega maailmamuusika, siis need ei kipu väga tihti siia jõudma, sest rahaliselt ei vea välja, aga samas neid, kas tahaksid vaheldusrikkust, on piisavalt palju. Arutasime nö loosungit “Kultuur maale”, et pakkumine oleks võimalikult mitmekesine.
Milline on sinu suurim kultuurielamus Saaremaal?
Minu kõige toredam kultuurielamus siin on väga regulaarne ja need on Miniteatripäevad. Siis olen alati Saaremaal kolm päeva kohal ja laste koolivaheaeg algab minu jaoks just Miniteatripäevadega.
Kuid Saaremaa ooperipäevad?
See on täitsa omaette fenomen ja puudutab ka turismisektori võimalusi. Sellest vaatevinklist on ooperipäevad lausa pärl, kuna toob palju käivet.
Seal on väga lahedaid asju ja me just saime lepingu projekti kätte, et 2018 tuleb üks Šanghai ooper siia ja toob kaasa ühe klassikalise Hiina ooperi ja ühe lääne ooperi, ilmselt “Carmeni”. Kuna ise sai ka Hiinas käidud nendega seda asja ajamas, siis on hea meel, et juba 2018 jõuavad hiinlased siia.
Kas on midagi ka maal silma jäänud?
Ootan huviga Triigi filharmoonia tegemisi. Eelmisel suvel, kui hoonel veel katust peal ei olnud, käisime seal endiste kultuuriministritega ajurünnakut tegemas. Triigi filharmoonia on väga lahe ettevõtmine maakohas.
Kas sinu rahvateatri näitlejast ema Birgit Ehrenberg sulle ka vahel kultuurialast nõu annab?
Eks ta ikka avaldab arvamust. Viimati saatis küll spordisündmuse peale sõnumi, kui nägi, kuidas mängisin legendaarsete Kalevi korvpalluritega koos platsil. Siis ta avastas, et tal on nii väike poeg, sest seisin kõrvuti Babenko ja Viktoroviga, kes mõlemad on minust peajagu pikemad. Eks ma lähen täna (reede – toim) õhtul ka kohe ema juurde uusi kultuurialaseid juhiseid saama. Saaremaa muuseumis rääkisime, kuidas me sihtasutuse teemaga edasi läheme.Igasugune muutus eeldab, et seda tuleb selgitada ja läbi rääkida, miks me seda teeme. Saaremaa puhul on perspektiiv selge, sest kuna tekib üks omavalitsus, siis pole põhjust rääkida, kes võiksid sihtasutuse tegijad olla. Räägime kogu Saaremaa muuseumist. Varasemates aruteludes on olnud teemaks, et kuna üks filiaal on Kihelkonna territooriumil, siis kas oleks pidanud Kihelkonna koos Kuressaarega sihtasutuses sees olema. Mingil hetkel tahtis kaasas olla ka Lääne-Saare vald. Praegu on pilt selgeks läinud ja kokkulepe tuleb kahe võrdse osapoole vahel – muuseum ja suurvald.Me tahaks jõuda niimoodi, et poole aasta pärast oleks ta tehtud. See on ka osa valitsuse tööplaanist, et edasi minna muuseumite konsolideerumisega.Käisime silma rõõmustamas värskelt korda tehtud ruumides. Neil praegu väga muresid pole, sest nad on just saanud toa ilusaks. Kuid rääkisime laiemalt, mis trendid kultuurielus on.Ühelt poolt üritame vaadata seda, mis puudutab kujutavat kunsti ja seda olustikku, kus oleks võimalik kaasaegset kujutavat kunsti eksponeerida. See on Eestis väga erinev ja meie üritame tekitada võimekust, et kujutavat kunsti oldaks võimelised Tallinnast ja Tartust väljapoole tooma.Tegelikult oleks väga tore, kui siia tekiks selline kaasaegse kunsti galerii. Pigem on siin praegu klassikalise näituse pinnad.Ametikoolis tehakse tõesti igasuguseid põnevaid asju ja seal oli koos väga lahe seltskond disainivaldkonna koolitajaid. Kõik, mis puudutab infotehnoloogia teenuste disaini, siis me oleme siin paljudes asjades maailmas pioneerid. Teisalt on Eesti piisavalt väike ja üksi paljusid asju tänapäeval enam ei tee, sa pead otsima koostöövõrgustikke, kellega koos asju välja arendada.Me rääkisime laiemalt loomemajandusest ja järjest rohkem kaasaegsest vajadusest avatud kontoripindade järele. Arutasime, kuidas neid lahendusi leida ja kuidas seda riigi poolt toetada ja regionaalselt ellu viia.Me rääkisime üksjagu sellest plaanist, mis on turuhoonega seotud. On plaan, et turuhoone läheb loomemajanduse kätte, aga eestvedajad täna näevad, et see hoone, kui peaks töösse minema, jääb kohe väikseks. Ka avatud kontori teema tuli turuhoone puhul jutuks ja mis on need meetmed, mida pakub kultuuriministeerium ja mida majandusministeerium.Mul on väga hea meel, et isegi näitlejad võeti tööle. Meil on olnud linnaga hea koostöö. Eelmisel aastal panustasime võrdselt, et teater saaks oma asju edasi arendada ja uuel aastal on sama moodi. Järgmisel aastal võtab muu hulgas teater ette ka remondi. Kultuuriministeerium toetab seda 50 000 euroga ja linn sama summaga.Siin on väga äge, aga nagu ikka sellistes piirkondades, on kõik paljuski hooajaline. Suvel on palju üritusi ja peamiselt kommertsalustel, kuid sellest tulenevalt tahaks rohkem mitmekesisust. Kui räägime sellest, et siia jõuaks lisaks kommertsalustel bändidele ka näiteks folkmuusika sugemetega maailmamuusika, siis need ei kipu väga tihti siia jõudma, sest rahaliselt ei vea välja, aga samas neid, kas tahaksid vaheldusrikkust, on piisavalt palju. Arutasime nö loosungit “Kultuur maale”, et pakkumine oleks võimalikult mitmekesine.Milline on sinu suurim kultuurielamus Saaremaal?Minu kõige toredam kultuurielamus siin on väga regulaarne ja need on Miniteatripäevad. Siis olen alati Saaremaal kolm päeva kohal ja laste koolivaheaeg algab minu jaoks just Miniteatripäevadega.See on täitsa omaette fenomen ja puudutab ka turismisektori võimalusi. Sellest vaatevinklist on ooperipäevad lausa pärl, kuna toob palju käivet.Seal on väga lahedaid asju ja me just saime lepingu projekti kätte, et 2018 tuleb üks Šanghai ooper siia ja toob kaasa ühe klassikalise Hiina ooperi ja ühe lääne ooperi, ilmselt “Carmeni”. Kuna ise sai ka Hiinas käidud nendega seda asja ajamas, siis on hea meel, et juba 2018 jõuavad hiinlased siia.Ootan huviga Triigi filharmoonia tegemisi. Eelmisel suvel, kui hoonel veel katust peal ei olnud, käisime seal endiste kultuuriministritega ajurünnakut tegemas. Triigi filharmoonia on väga lahe ettevõtmine maakohas.Eks ta ikka avaldab arvamust. Viimati saatis küll spordisündmuse peale sõnumi, kui nägi, kuidas mängisin legendaarsete Kalevi korvpalluritega koos platsil. Siis ta avastas, et tal on nii väike poeg, sest seisin kõrvuti Babenko ja Viktoroviga, kes mõlemad on minust peajagu pikemad. Eks ma lähen täna (reede – toim) õhtul ka kohe ema juurde uusi kultuurialaseid juhiseid saama.
Veel artikleid samast teemast »