description: Viljandi vallavolikogu liige Juhan Juhkamsoo on seotud osaühinguga, mille nimi kattub Wehrmachtis kasutusel olnud automaadi lühendiga, ning mittetulundusühinguga, mis kannab sama nime Natsi-Saksamaal tegutsenud propagandaorganisatsiooniga.

title: Munitsipaalpoliitiku asutatud ühingute nimed seostuvad Kolmanda Reichiga

maintext:
Mulgi mehe
kümme aastat
«Üks aasta, kümme kuud ja 15 päeva,» torkas president Toomas Hendrik Ilves 2014. aasta novembris vahele, kui teda usutlenud ajakirjanik märkis, et tal on ametis olla veel ligi kaks aastat.


description: Viljandi linnas ja maakonna lõunapoolses osas teid hooldava aktsiaseltsi Eesti Keskkonnateenused töömehed viisid ööl vastu teisipäeva esimest korda sel hooajal mõnel pool teedele soola.

title: Teehooldaja viis esimese portsu soola teele

maintext:
"Olime esimeseks lumeks valmis. Patrullteenistus oli öösel väljas ja esimest korda tegime libedatõrjet," selgitas Eesti Keskkonnateenuste lääne regiooni juht Jaan Viljas. Viljandi tänavatel polnud libedatõrjet vaja teha, küll aga vajasid soola mõned maanteelõigud.
Viljandi politseijaoskonna patrulltalituse juhi Alar Sadama sõnul möödus esimene lumine öö Viljandimaal rahulikult. Maha sadanud lumi piirkonnas ühtegi liiklusõnnetust kaasa ei toonud.
Tavapäraselt vedas hooaja esimene lumi järjekorra pikaks ka Vana-Võidus asuva rehvitöökoja ukse taga, sest see on üks väheseid kohti, kus rehve vahetatakse elavas järjekorras.
"Järjekorra pikkus on praegu umbes kaks ja pool tundi," ütles autokeskuse töökoja juht Tarmo Salumaa kell 10.30. "See väide kehtib, et esimene lumi veab järjekorra pikaks."
Salumaa sõnul on aktiivne rehvivahetushooaeg kestnud umbes nädala. "Järjekorrad pole seni küll pikaks veninud, aga töökojas on käinud pidevalt tihe töö," lisas ta.

fasttext_language: et


description: Viljandi pensionäride liidu juhatuse liige Jaak Värnik on oma sõnul sõitnud viimased kuu aega ennast ja liiklusreegleid paremini tundes ning varasemast rohkem kütust säästes. Seda tänu läbitud koolitusele, mille kohta jagub tal üksnes kiidusõnu.

title: Eakate autojuhtide täienduskoolitus on tabanud märki

maintext:
«Ja ma ei räägi ainult enda eest,» rõhutas Värnik. «Kõik Viljandi pensionäride liidu inimesed, kes sellel osalesid, jäid rahule.»
Jutt käib maanteeameti käimalükatud täienduskoolitusest «Väärikas mootorsõidukijuht». Mitmel varasemal aastal Pärnus, Tartus ja Tallinnas väga populaarseteks osutunud koolitusi korraldatakse tänavu «Eesti 100» üritustena Eesti eri otstes ja nõnda jõudis see ka Viljandimaale.
Rahulolu kinnitab ka tõik, et 19-st Viljandis täienduskoolitusel osalenud inimesest 17 hindasid selle tagasisides väga heaks ning kaks tükki heaks. Grupi maksimumsuuruseks oli seatud 20 inimest ning pärast seda, kui pensionäride liit linnavalitsuse vahendusel tehtud pakkumisest kinni hakkas, õnnestus paarkümmend osalejat kerge vaevaga kokku saada. Õigupoolest tundis asja vastu huvi üksjagu rohkemgi auväärt eas autojuhte.
Julgustada, mitte hirmutada
Koolitaja Priit Lilleorg selgitas, et eakatel autojuhtidel on vaja liiklusteadmised ja sõiduvõtted tänapäevase liikluse ja tehnikaga sobivaks kohandada. Ta tõi näite, et kui palju aastaid tagasi oli autode voog nii hõre, et peatee suuna muutumisel suunatule näitamist ei nõutud, siis nüüd on see ohutuks liiklemiseks vajalik. Vanasti polnud autodel ka paremat küljepeeglit, kuid tänapäeval tuleb kõiki peegleid hoolsalt jälgida, et mitte õnnetust või ohtlikku olukorda põhjustada.
Teooriast ja praktikast koosneval koolitusel räägiti aga muustki. Näiteks sellest, mismoodi mõjutavad vanemaid inimesi liikluses nende ealised iseärasused, ja sellest, kuidas sõita ökonoomselt. Lilleoru sõnul tunnevad osalejad viimasena nimetatu vastu alati väga suurt huvi, sest kütus on kallis ja sissetulek väike.
«Koolituse eesmärk on julgustada eakat autojuhti. Tunniajase sõidu järel on uued liiklusreeglid ja juhtimisvõtted juba päris hästi selged. Seda vähemalt siis, kui juht on motiveeritud. Aga eakad, kes koolitusele tulevad, on väga motiveeritud,» kõneles Priit Lilleorg. Tal on tulnud küll kolme aasta jooksul mõne eaka juhiga rääkida sellest, kuidas edaspidi ilma ise roolimata hakkama saada, kuid need on olnud erandlikud korrad ning näiteks Viljandis ühtegi niisugust vestlust ei peetud.
«Eakas inimene peab olema teadlik oma käitumismallidest, siis suudab ta ka ohutult ja teisi arvestades liigelda,» ütles Priit Lilleorg. «Kui inimene näiteks ei tea, et ta on liiga aeglane või liiga sõidutee keskel, siis ta arvabki, et noored on huligaanid. Aga kui ta oskab teistega arvestada, ei ole mõistlik talt juhtimisõigust ära võtta.»
Maanteeamet teeb eakate autojuhtide täienduskoolituses koostööd omavalitsustega. Muu hulgas on võrdselt kaetud koolitusel osalemise kulud, nii et vähemalt 60 aastat vana inimene ei peaks seda ise tegema.
Võiks samas vaimus edasi minna
Asjaosalised on ühte meelt, et väga hästi vastu võetud koolitus võiks sama hoogsalt jätkuda, kuid nagu märkis maanteeameti ennetustöö osakonna juhataja Monika Heinrand, tuleb kõigepealt ära oodata, kuniks järgmise aasta eelarved on vastu võetud. Ta nentis, et kuna projekti rahastatakse koostöös omavalitsustega, selgub alles järgmise aasta alguses, millised piirkonnad on valmis seda jätkama.
Viljandi sotsiaalameti juhataja Livia Kask kinnitas eile, et on igasuguste õppimisvõimaluste säilimisest huvitatud. Küll aga märkis ta, et kui osalejate arv suureneb, võib tekkida vajadus raha leida mujalt kui ameti enda eelarvest.


description: Mõisaküla linnapea Ervin Tamberg ütles eile, et ta pole viimase juhtumiga täpselt kursis, aga linnaelanikel on turvatunne kadunud ja seetõttu on ka linnavalitsus asunud tegutsema. Kui seni kustus tänavavalgustus nädala sees kell 23, siis 1. oktoobrist põlevad lambid öö läbi. «Tahaks ikka inimesi kaitsta ja meie võimuses on seda nii teha,» lausus Tamberg.

title: Linn muutus varguste hirmus valgeks

maintext:
Samas tunnistas ta, et inimesed, kes on sattunud varguste ohvriks, pole sellest paljudel juhtudel isegi politseile teatanud. «Ütlevad, et sellest pole mingit kasu. Mina olen seda meelt ja ka inimestele olen rääkinud, et tuleb helistada 112,» lausus Tamberg.
Kuigi selles, kes on varguste taga, pole seni selgust, ütles linnapea, et kahtlustab Lätit. «Meie arvamus on see, et keegi meie linnast on informaator, aga vargapoisid on mujalt,» lisas ta.


description: Sotsiaaldemokraatliku Erakonna esimees, tervise- ja tööminister Jevgeni Ossinovski leiab, et viimasel ajal kasvanud kriitikast hoolimata on praegune valitsus suutnud mitmes valdkonnas tulemuslikult tegutseda. Samas ei aja ta tagasi, et presidendivalimistest sündinud pinged on jätnud täidesaatvale võimule oma jälje.

title: Jevgeni Ossinovski: Reformierakonna haprus on jätnud valitsuse tööle jälje

maintext:
Jevgeni Ossinovski, neljapäevases TV3 saates «Kolmeraudne» väitis teie endine erakonnakaaslane Mihkel Raud, et praegune Taavi Rõivase valitsus ei ole kunagi toiminud ega hakkagi kunagi toimima. Öelge teie, milline selle valitsuse töövõime tegelikult on.
Ma olen kuulunud kahte Taavi Rõivase juhitavasse valitsusse ja julgen väita, et sotsiaaldemokraadid on neis saanud ellu viia mitu väga kaalukat asja. Meie tegevuse rõhk on olnud lastega perede olukorra parandamisel. Esimese ja teise lapse toetus on teadupärast tõusnud 19 eurolt 50 eurole ning alates kolmandast lapsest on see 100 eurot. Järgmisel aastal rakendub lisatoetus nii, et kolmelapseline pere hakkab saama juba 300 eurot.
Samuti käivitame järgmisel aastal üksikvanemate elatisabi fondi ning hakkame toetama noorte huvitegevust. Seda kõike võiks nimetada üldse üheks suuremaks reformiks Eesti ajaloos ja see hakkab selgelt peegelduma laste vaesust ja ebavõrdsust kajastavates andmetes. Õigupoolest juba peegeldubki. Selles mõttes võivad sotsiaaldemokraadid küll öelda, et aeg on olnud viljakas.
Teisalt tuleb muidugi tunnistada, et olukorras, kus valitsusse kuulub kolm erakonda ja kus ümber laua istub maailmavaateliselt üpris mitmekesine seltskond, ei ole paljudes asjades lihtne kokku leppida. Ja eks tõsi ole seegi, et Reformierakonna sisemine haprus, mis on viimasel ajal ilmnenud, on valitsuse tööle oma mõju avaldanud. Eriti on seda tunda olnud viimase kuu vältel seoses presidendivalimistega.
Selle pärast kõlavadki üha enam väited, justkui oleks Taavi Rõivas nõrk ja otsustusvõimetu peaminister. Millisena teie teda näete?
Seda, milline on tema positsioon Reformierakonnas, pole mõtet minu käest küsida. Peaministrina on tal vaieldamatult oma stiil. Nii nagu inimestel ikka, on ka Rõivasel oma tugevused ja nõrkused.
Selge on see, et praegust valitsust pole lihtne juhtida, sest meie erimeelsused mõnes küsimuses on põhimõttelised.
Taavi Rõivasel on kombeks teravamates küsimustes inimestega pikalt läbi rääkida. Mõnes mõttes on see ehk nõrkus. Samas võib selline pehme lähenemine anda ka tulemusi. Hinnang sõltub suuresti vaatenurgast.
Millise pilguga vaatate praegu Keskerakonnas käivale võimuvõitlusele?
Eks üldjoontes võiski arvata, et pärast seda, kui Edgar Savisaar oli reetnud presidendivalimistel omaenda kandidaadi, saab protsess raevukust juurde. Samas see, kuidas avalikult arveid klaaritakse ja erakonna kontori lukke vahetatakse, on mõnes mõttes ootamatult tuline.
Keskerakond on juhtimiskriisi ja ideede puuduse käes vaevelnud juba pikka aega. Keegi ei kahtle, et Edgar Savisaare «parim enne» erakonna esimehena on möödas. Tal on olnud hulk võimalusi väärikalt lahkuda ja teatepulk üle anda neile, kellel on rohkem ideid ja energiat. Paraku pole ta tahtnud neid kasutada ning on sellega marginaliseerinud Eesti suurima opositsioonipartei rolli.
Suurem osa Keskerakonna aurust on viimasel ajal kulunud sisemiste arvete klaarimisele, mitte valitsuse kontrollimisele. Valitsuse liikmena võiks ma selle üle rõõmustada, sest eks ole lust töötada, kui opositsioon on nõrk. Aga kui riigimehelikult läheneda, siis Eestile tervikuna on see halb. Seepärast loodan, et keskerakondlased saavad peagi oma küsimused lahendatud ning saavutavad sisemise ühtsuse.
Oletame, et Edgar Savisaar langebki sel sügisel partei eesotsast. Kas sotsiaaldemokraadid võiksid sel juhul proovida moodustada keskerakondlaste ja veel ühe partneriga sellist võimuliitu, kuhu ei kuuluks Reformierakond?
Oluline on silmas pidada, et formaalne juhivahetus oleks Keskerakonnale alles esimene samm. Sealt edasi tuleks taastada sisuline ühtsus ja töövõime. Selleks, et tekiks kas või teoreetiline võimalus Keskerakonda valitsusvastutusse kaasata, peaks tal olema tugev poliitiline selgroog. Poliitikat on väga keeruline teha, kui su erakond on lõhki. Ükskõik, kes valitakse novembris Keskerakonna juhiks, pundi kooshoidmine ei ole tal lihtne.
Eelöeldu taustal ei saa muidugi eitada, et juba praegu leidub parlamendis neid inimesi, kes mõtisklevad, kuidas olemasolev seis uppi lüüa. Iseenesest on see ka mõistetav, sest kui mõelda praegusele valitsusele alternatiive, oleks kõige lihtsam kooslus Reformierakonna ja Keskerakonna liit. Mõlemad on suured ja kahekesi oleks kindlasti lihtsam valitseda kui kolmekesi. Pealegi on neil varasemast ajast koostöökogemus. Seepärast tugevnevad pärast Savisaare langemist kahtlemata spekulatsioonid selle üle, kas Reformierakond ja Keskerakond teevad omavahel valitsuse. Kuidas tegelikult läheb, on praegu väga raske prognoosida.
Kuidas mõjub presidendivalimiste läbikukkumine valimiskogus Eesti poliitikute usaldusväärsusele?
Poliitilise süsteemi usaldusväärsus on kahtlemata kannatanud.
Ma küll ei taha ennast üldiselt kiita, aga võin kinnitada, et püüdsin augustis, kui riigikogu hakkas presidenti valima, partneritele rääkida: kulla sõbrad, kas te saate aru, millega me nüüd õigupoolest tegeleme, kuhu me sellise protsessiga välja purjetame? Sellisesse pikka ja avalikku kampaaniasse, mis meil tänavu välja kujunes, oli programmeeritud päris suur risk. Kui kandidaadid püüavad inimeste toetust, kuid jäävad valimata, toob see paratamatult kaasa pettumuse.
Sotsiaaldemokraadid pakkusid omalt poolt välja skeemi, kuidas president riigikogus ära valida. Paraku see ei töötanud. Mäletan, kuidas mõne erakonna esindajad, kes kokku leppida ei tahtnud, rääkisid, et me võimegi parlamendis parteilist mängu mängida, sest valimiskogus valitakse igal juhul ära. Küsisin juba siis: miks te arvate, et valimiskogus läheb kokkuleppimine kuidagi lihtsamalt? Nagu näha, sellel küsimusel oli alust. Kõik peale sotsiaaldemokraatide rammisid lõpuni oma kandidaatidega välja ja see tõi kaasa pretsedenditu olukorra.
Mis viie aasta pärast saab? Kas presidendi valimise korda tuleks muuta?
Süsteemi puuduste üle tuleb kindlasti arutada pärast seda, kui esmaspäeval on Eestile kõigest hoolimata tubli ja särav president valitud. Enne hoiduksin sel teemal mõtteid avaldamast. Teeme ühe töö ära ja asume seejärel järgmise kallale.
Niisiis te ei ütle ka seda, kas olete praeguse süsteemi kõpitsemise või otsevalimiste kehtestamise poolt?
Otsevalimistele olen vastu. Selliste volitustega ametikandjat, nagu seda on Eesti president, ei sobi kuidagi otse valida.
Kui vaadata meie Ida-Euroopa saatusekaaslasi, kes otsustasid iseseisvudes presidentaalse riigikorra kasuks, on näha, mismoodi mitu neist sipleb seniajani rasketes sisepoliitilistes kriisides. Mina midagi sellist Eestile ei taha ja olen veendunud parlamentarismi pooldaja. Usun, et parlamentarism kaitseb eri ühiskonnagruppide huvisid kõige paremini.
Nüüd, kui Kersti Kaljulaid tuleb Euroopa Kontrollikoja liikme kohalt kodumaale presidendiks, muutub taas põletavaks küsimuseks tema asemele uue liikme nimetamine. Teadupärast pole valitsus seni sotsiaaldemokraatide ja IRL-i vastandumise tõttu sellega toime tulnud. Mis saab?
Esialgu keskendume sellele, et president saaks ikka valitud, sest kuuldavasti pole kõik riigikogulased veel eelmise laupäeva solvumisest üle saanud. Aga kui Kersti Kaljulaid osutub valituks, siis loomulikult kasvab ajaline surve kontrollikoja uue liikme leidmiseks. Usun, et saame sellega peagi hakkama.


description: Sel ajal, kui Kitzbergi gümnaasiumi direktor Jaak Israel meremeheks hakkas ja Viljandi järvel kala püüdis, oli tema tooli hõivanud XII klassi poiss Margus Hanni.

title: Õpetajad jätsid kooli ja kehastusid meremeesteks

maintext:
«Tark poiss,» lausus direktor ja kinnitas, et kool on kindlasti heades kätes. Juba aastaid ei ole kolleegidel enam mingit diskussioonigi olnud teemal, kas koolis õpilased üksi hakkama saavad. «Ikka saavad, mingeid muresid pole olnud,» ütles direktor, ent märkis, et seda küll ei tea, kas see lend neile ka pärast võimu tagasi annab. «Igal aastal varem oleme saanud,» tähendas ta.
Ega õpilased tahagi kauem õpetajad olla. Kui direktor on küsinud, kas keegi õpetajaametit ka edasi pidada tahaks, siis ehk kaks kätt on tõusnud.
Igatahes sai juba päev varem võim abiturientidele üle antud ning õpetajad võisid õpetajate päeva hommikul rahus tuult ja külma trotsides meremeestena Garbriella nime kandva alusega Viljandi järvele seilama minna. Pärast tunniajast sõitu kehastusid meremehed aga kaluriteks ning võidu peale prooviti Viljandi järvest kätte saada kalu. Parimaks tulemuseks jäi kolm pappkala, mille õpetaja Ele Villbah oma lipsukestega kaunistatud õnge külge rippuma sai.


description: Sotsiaalmeedias on palju elevust tekitanud neljapäeva õhtul Viljandi kohal filmitud tulekera, mille lendu õnnestus talletada ligi minuti vältel. Kummalise objekti jäädvustas Janar Mees Viiratsis.

title: Viljandi kohal nähti suurt tulekera

maintext:
«Ta oli Viljandi kohal ja liikus üle linna lääne poole,» kirjeldas Mees. «Igal juhul lendas ta kiiremini kui lennuk ning silma järgi otsustades oli lennukist ka paarkümmend korda suurem. Midagi sellist ei ole ma igal juhul enne kunagi näinud, puhas tuli oli taevas.»
Leegitsevat objekti märkas Mees neljapäeval kell 18.15. Filmima hakkas ta seda paar minutit hiljem.
«Rohkem, kui on videost näha, ma seda suumida ei saanud,» rääkis Mees. «Lõpuks kadus pilve taha.»
Asjatundjate esimesel hinnangul ei ole filmitu meteoor.
«See võib olla mõni atmosfäärinähtus,» pakkus meteoriitika komisjoni esimees Jüri Plado. «Meteooriga ei saa tegemist olla, sest tema langemiskiirus on peaaegu olematu.»
Kolleegiga on sama meelt teine sama valdkonna ekspert, meteoriitika komisjoni liige, kivimiteadlane Juho Kirs.
«Arutasime omavahel asja ning olen täiesti päri, et see on mingisugune peegeldus, näiteks loojuva päikese kuma mingilt pilvelt või õhukihilt,» lausus ta. «Langeva keha jaoks on video vältus liiga pikk.»
Välja on pakutud, et tulekerana võis näida mõne Viljandi kohal liikuva lennuki peegeldus. Lennujuhtimiskeskusest kinnitati, et pärast kella 18 on tippaeg, mil õhus on palju lennukeid, ning neid liigub ka Viljandi kohal, sest siit läheb läbi mitu lennutrassi.
Lennujuhtimisosakonna juhataja Üllar Salumäe lausus pärast videoklipi ülevaatamist, et lennuk see ilmselt siiski pole.
«Lennukina või ka peegeldusena lennukilt see mulle ei tundu,» ütles Salumäe. «Pigem julgeksin pakkuda samuti mingit ilmastikunähtust atmosfääris. See tundus olevat ka üsna staatiline, aga selles võib video muidugi päris kenasti petta. Väga huvitav igal juhul.»


description: Mullu imporditi Eestisse üle 18 miljoni kilogrammi õunu ja pirne ning eksporditi pelgalt 70 kilogrammi. Seda arvestades on suisa harukordne Mulgimaa mehe Siim Kabritsa ettevõtmine: ta saatis Halliste valla õunaaedadest Kesk-Euroopa turu poole teele rohkem kui 500 tonni õunu.

title: Mitusada tonni Mulgimaa õunu sõitis vastuvoolu

maintext:
«Kui need autojuhid tulid ja nägid, mida nad vedama hakkavad, oli neil selline pilk, et see on mul seniajani meeles,» lausus Siim Kabrits.
Mõni Poola autojuht oli vaadanud uskumatul ilmel, imestades, kas tõesti Eesti müüb oma õunu Poola ja Saksamaale. «See nägu peegeldas kõige eredamalt seda, mis neil mõttes oli, ja nad kontrollisid kotte, kas kõigis on ikka tõepoolest õunad sees.»
Puhas õun
Siim Kabritsal on Viljandimaal Halliste vallas õunaaed ja suvi andis märku, et ubinaid tuleb tänavu palju. Eestis on neid müüa keeruline, sest väikesed tööstused ei jaksa suuri koguseid käidelda ja suurtööstused on Eesti õuna vastuvõtu lõpetanud. Nii tuligi leida muu väljund.
Esiti tekkis küsimus, kas jätta õunad üldse korjamata. See ei tundunud õige lahendus. «Tuli leida midagi muud ja mõtlesin mulkide ajaloole, kuidas nad kunagi suutsid oma toodangut Euroopasse müüa, ja sellele, et ehk on Eesti õunu võimalik sinna viia, kuigi ka seal oli väga hea õuna-aasta,» jutustas Kabrits.
Ühtlasi andis ta endale aru, et Euroopas ringleva odava Poola õunaga on raske konkureerida. «Keemia peal kasvatatud õun, mis Poolast tuleb, maksab ju vähem ja seda on palju,» jätkas ta ning märkis, et nii tuli taasavastada oma konkurentsieelis.
Selleks osutus Eesti õuna puhtus. Poolakad ütlevat, et neil on sadu kilomeetreid järjest õunaaedu, aga nii on väga raske kasvatada keemiavabalt. «Poolas on ju põld põllus kinni. Eestis on põld ja mets vaheldumisi ning siin on keemiavabalt lihtsam toota,» lausus ta.
Mahelimonaadiks
Partnerite leidmine siiski nii hõlbus ei olnud ja pakkumisi tuli saata palju. Päris nullist Siim Kabrits kokkuostjatega suhtlemist ei alustanud: varem on ta Saksamaale müünud metsamarju. Alguses valitses kokkuostjate seas siiski kartus ja ka need, kes enne olid marju ostnud, ei julgenud kohe Eesti õunu sisse võtta.
«Aga esimesed julged võtsid vastu ja nägid, et kaup on hea ja kvaliteetne. Pigem oligi alguse kartus ja teadmatus, et mis sealt Eestist tuleb ja kus see üldse on. Mõtled küll, et Saksamaa on lähedal, aga seal ei teata sageli, mida Eesti endast kujutab,» rääkis Kabrits.
Maheduse ja puhtusega suudab Eesti tema hinnangul barjääri murda. «Puhas toit läheb Saksamaal ja tundub, et ka Poolas korda, sest kõik saavad aru: küsimus pole mitte hinnas, vaid toidu kvaliteedis.»
Mulgimaa õunad jõudsid Saksamaa ja Poola mahlatööstusesse ning Kabritsa sõnul tehakse neist ka mahelimonaadi. «Lauaõunaga ei jõudnud sel aastal enam tegelda, aga ka selle vastu oli sakslastel huvi,» lisas ta. «Igatahes on see põnev valdkond, milles Eesti kaubal on oma mahedusega teatud konkurentsieelis.»
Õigupoolest oleksid nii sakslased kui poolakad võtnud vastu veel rohkem kui need 25 rekakoormatäit, mis teele saadeti, aga külmad tulid peale ja asi jäi katki.
Õunu aitasid korjata ja koormasse seada kohalikud perekonnad. «Üks asi on muidugi see, et korjamine on suur töö, aga teine on laadimine,» lausus Kabrits ning märkis, et tahab tänada perekond Lohut, Tarkust, Pihut, Kallastet, Toomi, Tautsi, Põtra, Pooli, Kuningat, Aasnat, Kotsatovi ja Kommerit. «Inimesed kohe ütlesid, et löövad käed külge. Paljud korjasid ja panid sinna enda koguse juurde,» tähendas Kabrits.
Kokku läks selle 500 tonni hulgas Kesk-Euroopasse Eesti õunu 20 sorti alates «Sügisjoonikust» ja «Talvenaudingust» kuni «Karksi renetini».


description: Nii sotsiaalmeedias kui digiajakirjanduses on viimastel päevadel elevust tekitanud neljapäeval Viljandi kohal nähtud mõistatuslik tulekera.

title: Teise pealtnägija kirjeldus: nagu rakett tõusis taevasse

maintext:
Seni seletamatut päritolu objekti õnnestus ligi minuti vältel filmida Janar Meesil.
Mees märkas leegitsevat objekti neljapäeval kell 18.15. Filmima hakkas ta seda paar minutit hiljem.
"Ta oli Viljandi kohal ja liikus üle linna lääne poole. Igal juhul lendas ta kiiremini kui lennuk ning silma järgi otsustades oli lennukist ka paarkümmend korda suurem. Midagi sellist ei ole ma igal juhul enne kunagi näinud, puhas tuli oli taevas," rääkis Mees paari päeva eest Sakalale.
Pühapäeval pöördus Sakala poole Martin Merisalu, kes oli samuti tulekera silmanud. Oma sõnul sõitis ta eelnimetatud ajal Tartust Viljandi poole ja arvas end esialgu nägevat õhku tõusvat lennukit. "Samas mida aeg edasi, seda enam tundus, nagu suur rakett tõuseks taevasse. Video on tehtud, nagu objekt langeks, aga mina nägin seda liikuvat väikeses kaares tõusvas joones."


description: Tarvastu vallas Ennuksemäel asuv ainulaadne metsavennapunker hävis tules. Põlenud on punkri lage ülal hoidvad konstruktsioonid ning esmaspäeva hommikuks oli suurem osa neist sisse varisenud. Oletatakse, et kõrvalises kohas asuv punker süttis kas ööl vastu pühapäeva või pühapäeval. Tõenäoliselt on põhjus süütamises.

title: Metsavendade punker hävis taas tuleleekides

maintext:
Kuigi uurimine on veel algusjärgus, on punkri juhuslik süttimine välistatud. Elektrit punkris ei olnud.
«Väga kurb situatsioon,» ütles mõrult Tarvastu vallavanem Alar Karu suitsevaid rususid vaadates. «Ajalugu näib korduvat: omal ajal panid KGB mehed punkri altpoolt põlema ning sundisid metsavennad välja tulema.»
Päästeamet sai väljakutse 30. oktoobril kell 12.54. Päästjate saabudes selgus, et 20-meetrine tunnel hõõgub maa all, palgid on põlenud ja liiv sisse varisenud. Et tunnelisse varisemisohu tõttu sisse ei saanud, katsid päästjad pinna mullaga.
«Ei oska küll mõelda, kas see võib olla mõne vana kommunisti või tema järeltulijatele antud viha, et punker pandi taas põlema,» lausus Karu.
Et ehtisi põleb maa all edasi ning tõenäoliselt on oodata veel varinguid, on uudistajatel sinna minek keelatud.
Ennuksemäe punker asub Tarvastu vallas Ennukse talu metsades. Maa-aluse muldonni ehitasid 1944. aastal vennad Jaan ja Evald Sova, kellega hiljem liitus veel kümmekond metsavenda. 21. veebruaril 1945 ründasid punkrit NKVD-lased, kes tapsid kuuetunnises tulevahetuses seitse meest ja võtsid ülejäänud vangi. Punker taastati ning avati huvilistele paar päeva vähem kui kuus aastat tagasi.


description: Juba kevadest väldanud kohtuprotsess Kõpu endise vallavanema Tõnu Kiviloo, temale kuuluva ettevõtte ja mitme koostööpartneri üle sai sel nädalal lõpu ning nüüd tuleb kuu aega oodata kohtu otsust.

title: Prokurör tahab Kõpu endise vallavanema kuueks kuuks vangi saata

maintext:
Prokuröri hinnangul on kohtualuste süü tõendatud ning protsessi peategelasele Kiviloole küsis süüdistaja nelja aasta pikkust vangistust. Reaalselt vanglas tuleks eksvallavanemal olla kuus kuud. Kaitsja hinnangul pole Kiviloo sooritanud ühtegi kuritegu ning kohtualune tuleks õigeks mõista.
Lisakaristusena palus prokurör Kiviloole mõista kolmeks aastaks keelu töötada riigi- või omavalitsusasutuses või organis või avalik-õiguslikus juriidilises isikus, kui talle on pandud haldamis-, järelevalve- või juhtimisülesanded või varaliste väärtuste liikumist korraldavad ülesanded.
Üks kohtualune võttis prokuröri esitatud süüdistuse omaks
Ettevõtja Enn Arivale palus prokurör mõista rahalise karistuse 150 päevamäära ehk 2010 eurot ning ühe aasta ja kuue kuu pikkuse tingimisi vangistuse kaheaastase katseajaga. Ettevõtja Sven Reissile palus prokurör mõista üheaastase tingimisi vangistuse ühe aasta ja kuue kuu pikkuse katseajaga.
Tõnu Kiviloole kuuluvale äriühingule Kõpu Kõrtsitalu palus prokurör mõista rahalise karistuse 20 000 eurot ning mittetulundusühingule Viljandimaa Mõisad rahalise karistuse 8000 eurot.
Viljandimaa Mõisate esindajana kohtu all olnud Tiia Kallase puhul palus prokurör kriminaalmenetluse lõpetada, sest tema süü on väike ja puudub avalik menetlushuvi. Kallasele ei ole prokuratuuri hinnangul otstarbekas kriminaalkaristust kohaldada. Küll aga kohustub Kallas maksma riigituludesse 2500 eurot.
Prokuratuur lisas, et Kallase roll kuriteo toimepanemises oli formaalne, ta tegutses täielikult Kiviloo juhtimisel ja järgis tema korraldusi. Samuti võib prokuratuuri hinnangul Kallase puhul süüd vähendava asjaoluna näha seda, et ta oli ainuke, kes andis kohtus ristküsitluse käigus ütlusi, mis haakuvad teiste tõenditega.
Prokuratuur arvestas ka seda, et Kallas tegutses kuriteos kaudse tahtlusega ja ta on karistusregistrisse kandmata. Samuti ei ole alust arvata, et ta võiks edaspidi jätkata kuritegude toimepanemist.
Advokaadid paluvad kohtul oma kaitsealused õigeks mõista
Kõikide kohtualuste kaitsjad leidsid, et nende klientide süü pole tõendatud, ja nad palusid oma kaitsealused õigeks mõista. Tõnu Kiviloo ütles Sakalale, et ei taha enne kohtuotsuse väljakuulutamist juhtumit kommenteerida.
Lõuna ringkonnaprokuratuur süüdistab Kõpu vallavanemat toimingupiirangu rikkumises ning soodustuskelmuse ja omastamise toimepanemises.
Süüdistuse kohaselt seisnes toimingupiirangu rikkumine valla tehingute korraldamises tema endaga seotud ettevõtetega aastatel 2009–2014. Samuti süüdistatakse Tõnu Kivilood Kõpu vallalt vara ja esemete, näiteks mööbli, kütuse ja raha omastamises, millega tekitati vallale kahju üle 10 000 euro. Teda süüdistatakse ka kahe soodustuskelmuse toimepanemises aastatel 2011–2013. Need olid seotud riikliku toetusraha taotlemisega ja nendega tekitati riigile kahju ligi 80 000 euro ulatuses.


description: Politseinikud ja vabatahtlikud otsijad ei ole loobunud laupäeval kadumajäänud 78-aastase Tõnise otsimisest. Vabatahtlikud kutsuvad otsijaid Soomaale ka täna hommikuks, aga politsei võib aktiivsetest otsingutest loobuda.

title: Kadumajäänud mehe otsijad ei anna alla

maintext:
«Meil ei ole enam eriti usku, et tegemist võib olla abivajajaga,» nentis politsei pressiesindaja Kerly Virk. «Pole ka enam teadmist, kust veel otsida.»
Pärast esmaspäeva hommikul metsast leitud mütsi pole otsijad saanud Tõnise kohta enam ühtegi vihjet.
Mis mehega võis juhtuda, on äärmiselt segane. Politseil on infot, mis võiks viidata vabasurma minekule, samas on otsijatel vihjeid, et mees võis kaasa võtta konserve ja asju, mis oleksid tal aidanud rasketes oludes elus püsida.
Vabatahtlikud otsijad kavatsevad ka täna kell 9.30 koguneda Iia bussipeatusesse, et Tõnise otsimist jätkata. Eile oli neid kohal paarkümmend.
Teada on, et 78-aastane ja 178 sentimeetrit pikk mees lahkus oma kodust laupäeval ning sõitis Kõppu. Kodust lahkudes oli tal seljas pruunikas-rohekaspruun jope, peas pruun müts ja seljas rohekas jahiseljakott.
Politsei sai küsitluse tulemusena teada, et viimati nähti Tõnist kaks kilomeetrit enne Kõpu asulat, kui ta väljus autost, millele oli end hääletanud. Ta oli rääkinud plaanist minna oma sünnikoju Tipus, mis on Kõpu ja Tõramaa vahelisel maanteel. Sealses majas elavad uued inimesed ja sinna pole Tõnis jõudnud.


description: Järgmise aasta kevadel lõpule jõudev Ugala teatrihoone renoveerimine on ehitajale pakkunud ridamisi ebameeldivaid üllatusi, kuid praegu hellitatakse lootust, et töö saab ettenähtud ajaks valmis.

title: Ugala maja oli kehvemas seisus, kui algul arvati

maintext:
«Maja oli tunduvalt kehvemas seisus, kui oskasime arvata,» märkis renoveerimise peatöövõtja, aktsiaseltsi Nordecon projektijuht Olev Jõerand. Ennekõike on tema sõnul ehitajatele peavalu valmistanud punaste fassaadikivide väljavahetamine, millest praeguseks on tehtud ligi 80 protsenti. Selleks, et kogu ehitist kataks uus kuub, kulub siiski veel ligi poolteist kuud.
Jõeranna selgituse kohaselt ilmnes pärast vana voodri mahavõtmist, et 1970. aastate lõpul müüre ladunud mehed olid lohakalt tegutsenud. Väidetavalt leidus isegi selliseid kohti, kus vuugivahed olid täiesti tühjad ning õuevalgus hakkas nüüd sõna otseses mõttes läbi seina tuppa paistma. «See oli kõige puhtakujulisem praak. Seepärast polnud muud teed, kui pidime mitu seina täielikult maha võtma ning nullist uuesti üles ehitama,» rääkis Jõerand.
Graafik on pingeline
Ühtlasi märkis projektijuht, et paljudes kohtades, kus arvati seina sees olevat soojustuse kiht, seda tegelikult polnud ning nii osutus ka uue voodri ladumiseks tarvilik sokkel liiga kitsaks. Sestap tuli seda laiemaks tegema hakata.
Fassaaditöödel ootamatult ilmsiks tulnud hädad on omakorda takistanud mitme teise tegevuse alustamist. Näiteks ei saa katuste ehitamist lõpule viia enne, kui vooder on üles laotud. Kui aga katus pole valmis, ei ole jällegi võimalik ruume viimistleda.
Tähtajad püsivad
«Graafik on tõepoolest pingeline, aga anname endast parima, et jõuaksime ikka järgmise aasta märtsiks maja valmis. Loodame, et ilmataat ei tule lähiajal suurte külmadega peale – siis saame väljas kõigi asjadega novembri lõpuks ühele poole,» selgitas Jõerand.
Maja sees pole ehitusettevõtte esindaja sõnul seni õnneks suuri ootamatusi ette tulnud. Nii on seal juba oma põhivormi kätte saanud uus neljakandiline must saal, mis asub omaaegse kolmnurkse väikese saali asemel. Ühtlasi tegeldakse tehnoseadmete paigaldamisega.
Ehkki fassaadi korrastamine on toonud lisatöid ja -kulusid, pole objekti valitseva aktsiaseltsi Riigi Kinnisvara projektijuhi Priit Hõbejärve sõnul viljandlastel põhjust karta, et ehitus viibima jääks või sootuks rahanappusesse sumbuks. «Tõsi on see, et fassaadi tegemine on osutunud parajaks pähkliks ning nõudnud uute lahenduste väljamõtlemist. Aga kokkuvõttes moodustab see asja mahust siiski võrdlemisi väikese osa. Lõpptähtaeg on endiselt 2017. aasta märts ja keegi ei kavatse seda edasi lükata,» ütles ta.


description: Abja vallavanem Peeter Rahnel ütles, et Toomas Hendrik Ilvese otsus loobuda Ärmal turismiedendamisest valmistas talle üllatuse. «Mina arvasin, et läheb teisiti,» tunnistas ta.

title: Abja vallavanemat ekspresidendi otsus üllatas

maintext:
Rahnel tõdes, et Abja vallas on inimesed ikka omavahel arutanud, mis Ärma talust edasi võiks saada. Tema isiklik oletus on olnud, et Ilves küsib Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt (EAS) pikendust ning hakkab seal mingil kujul turismiäri ajama.
«Selle peale ma ei tulnud, et kontseptsioonist täielikult loobutakse,» lisas vallavanem.
Peeter Rahneli nägemust mööda olnuks Ärma talul turismisektorisse sisenemiseks mitte lihtsalt hea, vaid lausa suurepärane stardipositsioon, sest Ilvese presidendiks oleku ajal on see palju tähelepanu pälvinud. «Ka negatiivsed kajastused on koha tuntust kasvatanud,» lisas ta.
Vallavanem kinnitas, et oleks hea meelega näinud, kuidas Abja vald ühe ainulaadse külalistemaja, loomemaja või muu sellise võrra rikkamaks oleks saanud. Samas viitas ta, et kunagi tulevikus võib see nüüdsetest otsusest hoolimata siiski juhtuda.
Rahneli tõdemust mööda võib üllatavaks pidada ka seda, millise summa EAS Ilveselt tagasi nõudis. Kritiseerima ta seda aga ei kiirustanud, viidates asjaolule, et ei tunne EAS-i ja osaühingu Ermamaa vahel sõlmitud lepingu tingimusi.
Siinkohal väärib esile toomist, et kaks aastat tagasi avatud Abja ujula valmis aastate jooksul puhtalt valla rahakoti ja laenuraha abiga, sest toetust ei õnnestunud sellele ettevõtmisele saada. EAS-i poole Abja vald toona ei pöördunud, küll aga taotleti toetust kohaliku omavalitsuse investeeringutoetuste kavast, kust saadi äraütlev vastus.


description: Küsitlus: millal panete autole alla talverehvid?

maintext:
Kristiina Alliksaar,
Ugala teatri direktor
Vaatan ilma järgi. Kui ikka mitu hommikut on olnud jää maas, siis tuleb alla panna. Sõidan tihtipeale hommikul väga vara Tallinnasse, tee võib olla sel ajal libe.
Mul on juhistaaži üle kahekümne aasta, oskan ilmselt olukorda tajuda ja olla ettevaatlik. Kasutan naastrehve, sest elan üsna terava mäe peal ja ei saa sealt libedal ajal autoga teistmoodi lihtsalt üles.
Reet Lubi,
Viljandi linnaraamatukogu direktor
Tavaliselt vaatan ilma ja selle järgi otsustan. Liiga vara ei pane, sest naastrehvid lõhuvad asfalti. On küll olnud ka selliseid kordi, et lumi on just hommikul maha tulnud ning olen siis läinud rehve vahetama.
Naastrehve kasutan lamellide asemel seepärast, et ma elan maal. Sõidutan autoga ka lapsi, kuid kruusateed on talviti jäisemad. Naastrehvidega on kindlam.
Alar Sadam,
Viljandi politseijaoskonna patrullitalituse juht
Kindlasti ei jäta ma rehvivahetamist viimasele hetkele. Kui õhutemperatuur langeb alla viie soojakraadi, siis suvine rehv enam hästi ei toimi: jahedama ilmaga läheb suverehv kõvemaks ja pidamist pole nii palju, kui juht loodab. Tööautod saavad talverehvid samuti üsna ruttu alla.
Olen aastaid naastrehve kasutanud. Elasin varem linnast väljas, kus olid teeolud külmal ajal üsna jäised. Minu proua sõidab samuti autoga hästi palju ja tunneb ka, et naastrehv peab paremini.
Aga seoses naastrehvidega ei tohi unustada üht asja. Kui sõita maanteel lubatud kiirusega, 90 kilomeetrit tunnis, siis naastud surutakse rehvipinnast välja ning auto liikleb naastude peal. Talvistes oludes on naastud jää sisse surutud, aga kuival asfaldil hoiavadki auto pidamist teel vaid naastud. Seda tuleb meeles pidada.
Ene Maaten,
Halliste vallavanem
Kui esimene öökülm on ära olnud, asun otsima, kuhu ma kevadel talverehvid panin, ning hakkan ettevalmistusi tegema. Kui hakkab juba musta jääd olema, siis vahetan ära. Praegu juba otsingi rehve taga, aga pole veel leidnud – kui inimene elab mitmes kohas (naerab – toimetus).
Algaval hooajal jätkan sõitmist naastrehvidega, aga minu jaoks vahet pole, olen sõitnud ka lamellidega. Juhuslik valik. Mõlemad sorti rehvid on head. Sõltub muidugi juhist ja teetingimustest. Sõita peab ka talvel ikka oskama.
Mati Jürisson,
Viljandi spordikeskuse juhataja
Eks ma jälgin otsustamisel ikka ilmastikku. Aga kuna ma ei kasuta naastrehve, vaid sõidan lamellidega, siis ei ole mul suurt vahet seoses 15. oktoobriga, millest alates on lubatud liigelda naastrehvidega. Aasta ringi ma lamellidega muidugi ei sõida. Arvan, et vahetan oktoobrikuu jooksul suvised rehvid talviste vastu. Äkki järgmisel nädalal. Tuleb ennetada esimesi libedaid olusid.
Miks ma kasutan lamellrehve? Naast on väga piiritletud kindlate kuupäevadega. Lamell annab natukene vabadust, olengi kogu aeg lamellidega sõitnud. Olen ära harjunud. Tuleb valida õige sõidukiirus vastavalt teeoludele, siis peab iga korralik rehv.
Gert Kiiler,
stsenarist
Ütleme nii, et kui ilm varem ei sunni, siis teen seda viimasel hetkel. Tavaliselt on see niimoodi kujunenud. Sõidan naastrehvidega, esiteks sellepärast, et need on mul praegu olemas. Olen ka lamellidega sõitnud, aga miskipärast on minu usk naastudesse suurem. Kui peaksin uued rehvid ostma, siis valiksin arvatavasti jälle naastrehvid. Need on mulle sobinud. Kui aga ostaksin uue auto, millel juba lamellrehvid all, siis lepiksin ka nendega. Samuti tuleks lamellidega sõita, kui naastud ära keelataks – küllap saab mõlemaga hakkama, kui hullu ei pane.


description: Sakala tegi täna Abja-Paluojal küsitluse, pärides: mida arvate sellest, et Toomas Hendrik Ilves loobus Ärma talu turismiplaanidest ning pidi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt turismi edendamiseks saadud 191 735 eurost tagasi maksma vaid 19 039 eurot?

title: Küsitlus Abja-Paluojal: mida arvate Toomas Hendrik Ilvese talu asjus ilmsiks tulnud uudisest?

maintext:
KUNNAR KUKK,
IT-spetsialist
Mina ei ole sellest kuulnud. Seepärast ei oska kohe ka midagi arvata. Eks see ole tema isiklik asi.
EVELIN ORAV,
modell
Ei ole kursis, ei oska midagi ka arvata.
MARKO LÄÄTS,
saekaatritööline
Leping oli õiglane, mis me ikka torgime ja vana tolmu üles keerutame. Mind, vaest inimest, see ei häiri, mina olen miinimumpalga peal. Nüüd nokitakse juba uue presidendi abikaasa kallal. See on üks vastik komme: nokime, nokime, nokime ja nokime. Nagu vanasõna ütleb, et parim toit eestlasele on teine eestlane. Las inimesed teevad rahus tööd ja elavad. Nii, nagu mina tahan rahus elada.
LIIA IGGA,
pensionär
Kuulsin sellest eile ja lugesin tänasest lehest pealkirju, aga ma ei ole asja süvenenud. Parem ma ei arvagi sellest midagi.
OLGA LAZORKO,
klienditeenindaja
Panin tänases lehes seda lugu tähele, aga pole jõudnud veel lugeda. Ei oska seega veel midagi ka arvata.
HANS LOND,
autojuht
See uudis on igalt poolt läbi käinud. Oh, ma ei oska selle peale midagi öelda. Kõik on seaduslik.


description: Reformierakonna Viljandi piirkonna juhi Madis Timpsoni sõnul on jutud selles parteis käärivast suurest võimuvõitlusest üle pingutatud.

title: Reformierakondlane: meie võitlused paistavad väljast suuremad kui seest

maintext:
Nii Keskerakonnas kui Reformierakonnas käib praegu võimuvõitlus. Keskerakonnas on asjad üpris mustvalged, aga Reformierakonnas märksa keerulisemad. Madis Timpson, palun selgitage, mis toimub.
No Keskerakonna kohta ei tahaks ma eriti midagi öelda. Aga mis puudutab Reformierakonda, siis meie võitlused paistavad väljast oluliselt suuremad kui seest. Mina küll erakonna liikmena ei tunneta, et meil oleks teab mis suur lõhe, kus vastandlikud jõud hirmsasti rivaalitsevad.
Erinevaid arvamusi on meil alati olnud, ainult NLKP-s oli üks arvamus. Mina pean normaalseks, kui inimesed eri teemadele erinevalt lähenevad ning enne otsuste langetamist vaidlevad.
Mulle on kõrvalseisjana jäänud mulje, et nüüdseks võimule saanud nooremad reformierakondlased ei talu seda, et Siim Kallas on aktiivses Eesti poliitikas tagasi.
Mina ei tea, kas ta nüüd ikka on nii tagasi. Eks Siim pea mõtlema, mida ta tahab teha ja saavutada. Jah, presidendivalimiste aegu oli Reformierakonnas neid noorema põlvkonna poliitikuid, kes eelistasid kandidaadina Marina Kaljuranda, aga mind küll Siimu tagasitulek ei häiriks.
Äkki polegi nii suure poliitilise kogemusega mehel nagu Kallas Eestis kohta? Nii peaministri kui presidendi ametikohaga läks tal halvasti ja seda ei kujuta ilmselt keegi ette, et ta järgmisel sügisel Viimsi linnaosavanemaks kandideeriks.
Vastab tõele, et kahel suurel katsel on tal viltu vedanud, kusjuures eri põhjustel. Mina ei tea, mida ta sisimas tahab. Aga jah, ka mina ei kujuta teda ette linnaosavanemana.
Kuidas teie arvates on Taavi Rõivas peaministri ja erakonna esimehena hakkama saanud?
Ma ei näe tema puhul põhjust eriliseks kriitikaks. Niipalju kui mina olen kõrvalt vaadates aru saanud, on Taavi olnud välismaal Eestile väga hea müügimees. Ja olgem ausad, nii väikese riigi puhul tulebki järjekindlalt seda tööd teha.
Reformierakonna esimehena... No ma ei tea...
Küsin seda sellepärast, et viimasel ajal on ikka ja jälle kuulda olnud väiteid, et Rõivas on liiga pehme ja otsustusvõimetu.
Tema juhtimisstiil on suunatud kompromissi otsimisele. Aga see ei tähenda, et ta pehme oleks. Mina ei saa aru, kust tuleb ihalus nõukaaegsete kolhoosiesimeeste või autobaasi direktorite stiili järele. Peaminister ei peagi tegelema mingite majade ja kruntide jagamisega.
Väga pikka aega on elanud legend, et Reformierakonda tüürib kõige rohkem hoopis Rain Rosimannus. Kui palju on selles varem tõtt olnud ja mis positsioon tal praegu parteis on?
Kahtlemata on Rain väga võimekas ja tark inimene, aga tema roll on ilmselgelt üle müstifitseeritud. Tegelikult ei ole Eesti poliitikas nii mõjuvõimsaid halle kardinale.
Lõpetuseks võiksime juttu teha Viljandi reformierakondlastest. Kuivõrd tugevalt te end tunnete maakonnakeskuses, mõeldes 2017. aasta kohalikele valimistele? Seni pole teie nimekirjas uusi ja noori nägusid eriti näha olnud.
Ma ei ole sellega päris nõus. Kui võrrelda meie nimekirja 2009. ja 2013. aastal, on erinevus märgatav ning ma ei oleks väga kindel, et teistele erakondadele tuli noort täiendust rohkem. Seda võin küll lubada, et järgmisel aastal on meil neid märksa enam.
Teisalt ma ei vaidle vastu, et uute inimeste toomine kohalikku poliitikasse pole lihtne. Väga ei viitsita ühiskondlikku vastutust võtta. Parema meelega vedeletakse vabal ajal ujulas mullivannis. Poliitika pole eriti popp hobi. Eks sellest pea ka aru saama, sest üldiselt pole eesti inimestel kombeks poliitikutele nende saavutuste eest aitäh öelda. Küll aga ollakse kritiseerides väga helded.


description: Kui mitmekordne Euroopa meister ja olümpiamedalist Kaspar Taimsoo peaks saama päikesepõletuse või mõne muu kergema tervisehäda, käitub ta oma sõnul nagu keskmine Eesti mees – kannatab valu ära.

title: Keskmise eestlase kodust leiab portsu dopingut

maintext:
Esimesse apteeki ta valuvaigistit või mõnd muud ravimit otsima ei torma, sest erinevalt keskmisest Eesti mehest on temal vaja täit kindlust, et ravim, tervisetoode või toidulisand ei sisaldaks dopingut. Sportlasele keelatud ained võivad peituda aga kõigile vabalt kättesaadavates kaupades ning Eesti tuntuim dopingainetega kursis olev teadlane Kristjan Port kinnitab, et neid võib apteekidest leida päris suurel hulgal.
Theraflust lisajõu otsimine viiks haiglasse
Kui enesetunne läheb kehvaks ja palavik tundub juba nurga taga olevat, soovitab apteeker tarvitada Theraflud. Usutavasti on päris paljud eestlased seda joonud ning olnud seega mingil hetkel dopingutarvitajad. Sudafed või Actifed on nohu või köha puhul väga levinud ravimid, aga needki ei tohiks sportlasega samas ruumis viibida.
Kõik nimetatud medikamendid sisaldavad pseudoefedriini, mis sportlasele on võistlusperioodil keelatud. Seda, kui palju Theraflu pulbrit või Sudafedi tablette tuleb ära süüa, et test dopingu tarvitamist näitaks, pole täpselt teada. Kristjan Pordi andmetel on käsimüügiravimite toimeainete hulk ja kontsentratsioon neis sedavõrd väike, et normaalselt tarvitades keegi oma kehasse dopingut selle klassikalises mõttes ei pumpa, aga kui koguseid suurendada, ületab pseudoefedriini tase lubatud piiri.
Mis saab aga siis, kui mõni rahvasportlane üritaks pseudoefedriini taseme tõstmiseks enne ümber Viljandi järve jooksu hakata suurtes kogustest Theraflud sööma, võtaks korraga sisse näiteks paarkümmend pakikest seda pulbrit?
«Rajale ta ei läheks, pigem haiglasse,» arvas Viljandi Kesklinna apteegi juhataja Liina Pääru. «Selline annus Theraflus olevat paratsetamooli on juba väga toksiline ja see võib tekitada maksakahjustuse.»
Apteekide käsimüügiravimite sektsioonis on dopingaineid sisaldavaid ravimeid üsna vähe. Peale pseudoefedriiniga külmetusrohtude ehk vaid hüdrokortisoonkreem, mida ekseemide korral kasutatakse. Enamik dopingaineid on ravimites, mille kättesaamiseks peab olema arsti retsept.
«Retseptiravimid on selles mõttes kuritarvitatavad, et sportlane võib haigust simuleerida ja saada nii võimaluse ravimi hankimiseks,» tõi Port ühe variandi, kuidas dopinguni võib jõuda.
Toidulisandid on sportlasele kõige ohtlikumad
Nii dopinguküttidele kui sportlastele teevad aga eriti muret kõiksugu toidulisandid, mida võib osta apteegist, toidupoest või hoopis mõnest netikauplusest. Just toidulisandid ehk kõiksugu multivitamiinid, valgupreparaadid ja muu selline kraam võivad peita dopingut nii, et seda pole isegi etiketile kantud.
Apteeker Liina Pääru sõnul tuleb rangelt vahet teha ravimitel ja toidulisanditel, ehkki mõlemaid saab apteegist osta. Ravimeid kontrollib ravimiamet ja neile esitatud reeglid on väga karmid, palju karmimad kui toidulisanditel, mille ohutust kontrollib veterinaar- ja toiduamet. Eestis tuvastati alles sel kuul, et müügile lubatud toidulisandis Cellfood on teisi aineid ja hoopis teistes kogustes, kui oli selle etiketil kirjas.
«Uuringute põhjal võib järeldada, et umbes 20 protsenti toidulisanditest võivad sisaldada spordis keelatud aineid,» lausus Port.
Eesti Antidopingu juhatuse liige Elina Kivinukk lisas, et Saksamaal tehtud uuringute põhjal leiti 15 protsendis toidulisanditest lausa anaboolseid steroide ning Suurbritannia uuring tuvastas, et 44 protsenti kõigist dopingujuhtumitest oli seotud toidulisandite tarvitamisega.
Tippsportlane vajab aga taastumiseks valke, mineraale, vitamiine ja muid aineid, mida reeglid lubavad tarvitada ja mida toidulisandid ka pakuvad.
Aastas kaheksa või üheksa korda dopinguküttidega kohtuv Kaspar Taimsoo ise endale toidulisandeid otsimas ei käi. Need tulevad koondise arsti kaudu ning on enne läbi uuritud ja kontrollitud. «Meie oleme kogu aeg kasutanud enam-vähem samu asju ja suuri muudatusi ei tee,» rääkis Taimsoo. Ka põletike või muude haiguste puhul astutakse mööda käidud rada ehk kasutatakse vaid neid ravimeid, mis on teada.
Eesti Antidopingu lehelt võib leida põhjaliku nimekirja, millesse on kantud kõik keelatud ained ja nii palju neid sisaldavaid ravimeid, kui Eestis müügil on. Selles andmebaasis on kaugelt rohkem kui tuhat sissekannet.
Kaspar Taimsoo tunnistas, et tema seal näpuga järge ajamas ei käi ning usaldab ikkagi koondise arsti. Küll aga jõuavad temani materjalid nende ainete kohta, mis on värskelt keelatud ainete nimekirja kantud.
Dopingainet leiab ka näokreemist ja šampoonist
Kõige enam leiab apteegis müüdavatest vahenditest sellist tippsportlastele täiesti keelatud ainet nagu mannitool. Seda sisaldavad paljud näopuhastusveed, šampoonid, geelid, kreemid ja palsamid. Sama ainet on apteegis müüdavates närimiskummides, toidulisandites ja isegi mõnedes lastele mõeldud kalaõlikapslites.
Mannitool pole tegelikult midagi muud kui suhkruasendaja ja kreemides kasutatakse seda paakumisvastase ainena. Sportlastele on see aga keelatud, sest see peidab õigeid dopingaineid. Mannitool dopinguküttidele erilist muret ei valmista. Kõigist maailma juhtumitest on vaid kahel korral seda ainet leitud ning kreemist keelatud koguse kättesaamiseks tuleks seda lausa süüa tõenäoliselt liitrite kaupa.
Miks aga pole Eestis võimalikke dopingaineid sisaldavatele toidulisanditele ja kosmeetikatoodetele suurelt peale kirjutatud, et need on doping? Näiteks Therese Johaugi juhtumiga kuulsaks saanud Trofodermini kreemi karbil oli Itaalias see hoiatus selgelt kirjas.
«Märgise lisamise kohustus eeldab seaduse muutmist,» selgitas Kristjan Port. Enne seaduse kallale minekut oleks aga vaja veel mitmele tehnilisele küsimusele vastus saada. «Üks on vastutuse teema. Kui märgis peaks mingil põhjusel karbilt puuduma, on näiteks transpordi käigus kaduma läinud, kas siis läheb vastutus müüjale?»
Samuti tekiks küsimus, kes peab märgistuse kinni maksma, kui probleem puudutab väga väikest osa tarbijatest ehk tippsportlasi. Seetõttu on vaid üksikutes riikides märgistus kohustuslik ja Pordi seletusel domineerib ikkagi arusaam, et vastutab sportlane ise.


description: Pühapäeva õhtupoolikul Facebookis loodud Luule Komissarovi fännikülg kogus esimese ööpäevaga ligi 20 000 jälgijat.

title: Armastatud näitlejanna päästis valla tohutu netisõprade laviini

maintext:
«See, mis lahti läks, oli tõesti viraalse leviku turmtuli,» kinnitas Ugala teatri korraldusjuht Heigo Teder. «Vähem kui ööpäevaga ligi 20 000 jälgijat on Eesti sotsiaalmeedias tõepoolest eriline tähelepanu. Aga seda saab seletada: ongi olemas üks ja ainuke Luule Komissarov.»
Hoog ei rauge
Heigo Teder rääkis, et kõik need 50 aastat, mis Luule Komissarov on laval veetnud, on ta ennast nii inimese kui näitlejana mänginud rahva südamesse ja see hoog ei peatu. Heigo Teder hoiabki Luule Komissarovi fänniküljel silma peal.
«Kõik sellel leheküljel avaldatu on koos Luule Komissaroviga läbi mõeldud,» kinnitas Teder. «Nüüdseks on laekunud sinna postkasti kümneid fännikirju ja hästi paljud inimesed on saatnud Luulele pilte, mis nad temast teinud on. Ma just kogun kõik kokku, et tööl neid Luulele näidata. Huumor oli, jah, selles, et Lull alguses kohmas, et no ei tea, ju sada-kakssada jälgijat tuleb... Tõeline rahva armastus paistab siit taas!»
Heigo Teder selgitas, et üks põhjuseid, miks leht loodi, tuli just nimelt Luule Komissarovi töökusest. Suvel peaosa menukis «Kõrboja perenaine», möödunud laupäeval järjekordne peaosa mastaapses perekonnasaagas «Vanaema ja Issand Jumal», lisaks kümned etendused, mida mängida iga kuu nii kodus kui väljasõitudel, rääkimata mitmest seriaalist, mida grand old lady iga nädalavahetuse ainsal puhkepäeval Tallinnas salvestamas käib.
Annab elule vürtsi
Teder meenutas Luule Komissarovi viimase 12 kuu jooksul asetleidnud teatriväliseid ettevõtmisi, mille hulka kuuluvad avalik DJ-debüüt, esimene ametlik ülesastumine jalgpallurina Ugala Unitedi ametlikus mängus ja kõnepidamine ühiskonnas palju tähelapanu saanud sallivuseteemalisel vabaõhukontserdil «Sõbralik Eesti».
«Luule Komissarov on suurepärane kolleeg, näitleja ja avaliku elu tegelane, kes ise positsioneerib ennast eelkõige kui tavaline pensionär ja vanaema,» rääkis Teder. «Aga me kõik, kes me tema ümber oleme, saame ju aru, et sõna «tavaline» ja Luule Komissarov ei kuulu kokku, mitte üks teps. Ja et anda eeskuju, nii näitleja kui kodanikuna, saigi loodud fännileht, mis aeg-ajalt tooks inimestele näiteid, kuidas on võimalik leida kiires elutempos aega iseendale ja oma hobidele.»
Teder tõdes, et sellist avalikkuse tähelepanu ei osanud oodata keegi.
«Mis kõige toredam: fännilehe postkast on täis kirju austajatelt, sõpradelt, kolleegidelt ning vanadelt koolivendadelt ja -õdedelt,» rääkis ta. «Sellised hetked annavad jõudu juurde ka ühele Ugala hõivatumale näitlejale.»


description: Samal ajal kui politseinikud ja vabatahtlikud eile hommikul Kõpu vallas Iia külas metsatukkade läbikammimiseks ahelikke moodustasid, leidis laupäeval kaduma jäänud Tõnise abikaasa Maie Madi teeäärsest heinast kiivrialuse mütsi, mis kuulus tõenäoliselt mehele.

title: Ära minna lubanud Tõnis jäi kadunuks

maintext:
Olgugi et Tõnis seda mütsi naise sõnul tavaliselt ei kandnud, pidi see olema kotis, mille ta kadumispäeval selga oli pannud. Kui muidu on kauaaegne jahimees metsa alati ka leiba kaasa võtnud, siis seekord mitte. Miks ta aga jahilemineku asemel hoopis taksoga suuna lapsepõlvekodu poole võttis ja miks temast rohkem jälgi ei olnud, olid küsimused, millele eile veel vastust polnud.
Koos abikaasaga Viljandis elanud Tõnis oli laupäeval vaid kurtnud, et tal on paha olla, aga võtnud plaani siiski Tänassilma kanti jahile minna. Enne naise autoga Õissu sõidutanud Tõnist pole ei jahikaaslased ega abikaasa rohkem näinud. Naise sõnul polnud Tõnis kurtja tüüpi ega käinud ka arsti juures, aga midagi pidi laupäeval tema tervisega juhtuma.
Lubas ära minna
Maie Madi, kes on ka ise 37 aastat jahindusega tegelnud, ütles, et mees oli koju tulles pannud relva korralikult kappi tagasi ja relvaloagi koju jätnud. Ka auto oli kodus. Enne lahkumist oli Tõnis teinud naabripoisile kõne, mis andis põhjust muretsemiseks, sest ta oli lubanud ära minna. Kuhu või miks täpsemalt, pole teada, sest pärast seda lülitas mees telefoni välja.
Hiljem selgus, et ta oli sõitnud taksoga Kõpu kanti ning püüdnud lapsepõlvekodule lähemale saada nii hääletades kui kõndides. Ka sellesama kapuutsi meenutava mütsiga, mille abikaasa eile leidis, olid möödasõitjad teda näinud.
Tõnist olid lisaks politseinikele, vabatahtlikele ja lähedastele tulnud eile otsima ka inimesed, kellele ta oli pakkunud folgi ajal võimalust oma koduaias ööbida. Üks neist oli tallinlane Heikki Mändmets, kes nimetaski ennast Tõnise folgilapseks. «Kuulsime pühapäeval, et ta on kadunud. Tõnis on ääretult hea südamega mees ja tal pidi kuuldavasti palju sõpru olema,» ütles elus esimest korda inimese otsinguga liitunud Mändmets.
Teekond teadmata
Viljandi politseijaoskonna patrullitalituse juht Alar Sadam lausus eile õhtul kella viie paiku, et seis on endiselt kehv, sest inimest pole leitud. Kuigi müts andis päeval märgi, et Tõnis on seal kandis liikunud, oli tema täpne teekond teadmata.
Eile õhtul selgus veel, et Tõnist oli viimati nähtud laupäeva õhtul kella nelja või viie paiku hoopis Soomaa rahvuspargi külastuskeskuse läheduses, ning otsijad suundusidki sinna. Sadam lisas, et igasugune info, mis puudutab laupäeval kaduma jäänud Tõnise võimalikku liikumist hääletades, on väga oodatud.
Viljandi politseijaoskonna politseimajor Meelis Rink ütles, et Viljandimaa politseinikele on pakkunud otsingutel tuge nii Valga kui Põltsamaa politseinikud ning kiirreageerijad Tartust. Pühapäeva hommikust õhtuhämaruse saabumiseni väldanud otsingutes osalesid lisaks politseiametnikele ka operatiivse pääste- ja otsingugrupi ESTSAR vabatahtlikud ühes koeraga ja operatiivse otsingugrupi OPEROG vabatahtlikud, lisaks kaasati kopter ja kolm ATV-d.


description: Vabatahtlikud otsijad jätkasid laupäeval kadumajäänud 78-aastase Tõnise otsinguid ka täna ning leidsid mehe surnukeha.

title: Kadumajäänud mees leiti rabast surnuna

maintext:
Politsei pressiesindaja Kerly Virk ütles, et Tõnis leiti rabast üsna aktiivse otsinguala piiri lähedalt. Surma põhjuste kohta politsei midagi kommenteerida ei osanud ning surnukeha saadetakse ekspertiisi.
Politsei lõpetas maastikul mehe otsimise kolmapäeval, kuid vabatahtlikud ja mehe lähedased jätkasid ka täna.
Pärast esmaspäeva hommikul metsast leitud mütsi polnud otsijad saanud kuni täna lõunani Tõnise kohta ühtegi vihjet.
Teada oli, et 78-aastane ja 178 sentimeetrit pikk mees lahkus oma kodust laupäeval ning sõitis Kõppu. Politsei sai küsitluse tulemusena teada, et viimati nähti Tõnist kaks kilomeetrit enne Kõpu asulat, kui ta väljus autost, millele oli end hääletanud. Ta oli rääkinud plaanist minna oma sünnikoju Tipus, mis on Kõpu ja Tõramaa vahelisel maanteel. Sealses majas elavad uued inimesed ja sinna Tõnis ei jõudnud.


description: Kes ikka tahaks väga teada, kuidas vorst valmib. Nii olen minagi ajakirjanikuna lähtunud põhimõttest, et lugeja ei pea teadma, kuidas üks lehelugu küpseb: mitu telefonikõnet ma selle nimel teen, mitu kirja saadan, kui palju kilomeetreid maha sõidan, mitme inimesega vaidlen, mitu solvangut alla neelan või mitu uut sõpra leian. See on ametialane köögipool, millega pole õige kõrvalseisjaid koormata. Täna teen erandi.

title: Kommentaar. Ajakirjaniku ärmatamine ehk Kuidas tükk tunnet helesinise Cadillaciga minema vuras

maintext:
Uudis sellest, kuidas president Toomas Hendrik Ilves sai oma isikliku kodutalu ülesehitamiseks Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt (EAS) 171 353 eurot on nüüdseks kõigis Eesti ajakirjandusköökides praadinud nädala ning mida päev edasi, seda kirbemaks on muutunud kõrbehais. Päevad lähevad, aga küsimused ei haju. Aina enam näib olevat neid, kes tunnevad end juhtunust häiritu või petetuna.
Kuulun viimasena mainitute sekka. Esiteks kodanikuna, kellele ei meeldi JOKK-skeemid. Teiseks ajakirjanikuna, kes on kõnealuse teemaga ligi poolteist kuud maadelnud. Tahan oma kogemuse lahti rääkida. Miks? Sest usun, et see võiks mõnes episoodis seletada, miks praeguseks on tervikpilt kujunenud just selliseks, nagu see on, ja miks ütleb nii mõnigi, et president Ilves pani oma ametiajale punkti valega.
Lahtised otsad
Küsimus Ärma edasise kasutuse kohta kerkis Sakala toimetuses millalgi septembri algul. Enamik presidendi avalikest esinemistest oli selleks ajaks ühel või teisel moel seotud ametiasjade kokkuvõtmisega. Üks hüvastijätutseremoonia järgnes teisele. Koos sellega tõstatus küsimus, mida Ilves, kes lõppude lõpuks oli end tõestanud võimeka ja meeldejääva riigipeana, edasi tegema hakkab. Ühtlasi ei saanud jätta pärimata, kuidas ta kavatseb ametiajast ripakile jäänud lahtised otsad kokku sõlmida. Eurotoetuse abil turismitaluks rajatud Ärma kompleks oli neist vaieldamatult peamine, sest oli kriitikaks ainest pakkunud juba ammu ja tõotas seda teha ka pärast ametiaja lõppu.
Korrektsuse huvides vormistan uuesti toona veel vastuseta põhiküsimuse: kas Toomas Hendrik Ilves hakkab 1. jaanuaril 2017 oma kodutalus turismitalu pidama, nagu nägi ette EAS-iga sõlmitud lepe, või ta loobub ja võtab oma õlule tagasimaksekohustuse?
See ei olnud suvaline küsimus suvalisele ettevõtjale.
See ei olnud suvaline küsimus suvalisele ettevõtjale. Olles läbi kümnendi rääkinud ausast ja avatud asjaajamisest, mis kasvatab kodanike usaldust riigi vastu, pidi president teadma, et temalgi lasub kohustus sama sihti hoida. Mitte kellelgi pole olnud põhjust Ärma asjus häbelikult pilku maha lüüa ja kraapjalga vedada, sest presidendi isikliku vara ja avaliku raha seosed ongi avalik asi.
Seepärast helistasin 8. septembril presidendi avalike suhete nõunikule Toomas Sildamile. Meie lühikese vestluse sõnastust on takkajärgi raske täpselt edasi anda, aga tean, et viitasin sissejuhatuseks Ilvese ametiaja lõpu lähenemisele ning uurisin, kas riigipea on Ärma tulevase otstarbe kohta juba otsuse langetanud. Kuna mul selle kõne salvestist pole, võib Sildam väita midagi muud, aga – palun vabandust – mina olen seniajani veendunud, et ta mängis esiotsa teisel pool toru sõna otseses mõttes lolli. Justkui ei saaks ta aru, millest käib jutt või miks üks ajakirjanik ülepea nii tühise teemaga kantseleid koormab.
Pakkusin omal initsiatiivil, et läkitan täpsuse ja kindluse huvides küsimuse ka e-kirja teel. Nii saanuks ametnikud ja president lisaaega ja võimaluse vastuse sõnastust lihvida. Ometi ei võtnud Sildam pakkumist vastu ja teatas nüüd juba tõrjuvalt rutakas toonis, et pole tarvis, sest asi on niigi arusaadav.
Kui pärisin lõpetuseks, kas võiksime kokku leppida, et saan vastuse järgmise tööpäeva jooksul, vedas nõunik jutuotsa umbmääraseks ning lubas ise tagasi helistada, kui on saanud Ilvesega kõnelda.
Vastust ei tulnud
Hea küll. Arusaadav. Jäin ootele. Aga mida ei tulnud, oli vastus.
Hea küll. Arusaadav. Jäin ootele. Aga mida ei tulnud, oli vastus. Tunnistan, et olin siis valmis aktsepteerima kas või ühelauselist selgitust stiilis «Presidendil on praegu ametialaselt erakordselt kiire ning ta eelistab isikliku kodu teemaga tegelda millalgi hiljem». Säärane vastus, juhul kui see vastanuks tõele, olnuks kõigiti mõistetav. Polnud ma ju tol korral lootnudki lõpliku lahendusega leheveergudele jõuda, vaid parimate kavatsustega fikseerida hetkeseisu ning näidata, et pole unustanud küsida.
Kuid vastust ei tulnud. Vaikus kestis viis päeva.
Helistasin uuesti 13. septembril. Seegi kord – palun taas vabandust – jäi mulje, et Sildam mängib lolli. Mälu järgi umbes nii: «Oot, mis teema? Mis küsimus? Ahjaa, see talu. Kuule olgu, uurin välja ja helistan sulle täna tagasi.»
Aga ta ei helistanud. Jälle.
Mul on küll vanast ajast telefonis Toomas Hendrik Ilvese isiklik number, kuid ma ei proovinud seda valida. Esiteks muidugi veendumusest, et ta ise enam ei vasta sellele. Teiseks sellepärast, et presidendiga nii ei suhelda isegi mitte Eestis, kus ajakirjanikud on harjunud kiirete teemade puhul kas või peaministrile otse taskusse helistama. President on erand ja kõik aktsepteerivad seda. Seda põhimõttelisem on aga tema kantselei roll, hoidmaks meediasuhtlust mõistliku ja sujuvana, lubamata endale mõttetut arrogantsi.
Ootasin veel kaks päeva. Esimesest telefonikõnest Sildamile oli möödas seitse päeva. Mis mul muud üle jäi kui avaldada Sakala digilehes lugu pealkirjaga «Presidendi talu kohal püsib saladusloor». Mõni minut hiljem vahendas seda ka Postimehe online-väljaanne. Ehkki kellaaeg oli tööpäeva mõistes juba hiline, laekus seepeale kohe Toomas Sildamilt toimetuse uudistejuhi aadressile vabandav e-kiri: «On tõesti kiired päevad ja palju olulisi asju teha. Vastus ise on lakooniline: Ärma talu tulevikuga seonduv selgub lõplikult pärast president Ilvese ametiaega.»
Kibekiire lõpp
Niisiis jäin veel kord ootele ning uskusin, et Ilves astubki kõige parema riigimehelikkuse näitena mõni nädal pärast ametist vabanemist Ärma-teemalise avaldusega Eesti inimeste ette.
Ehkki väljend «selgub lõplikult» annab võimaluse tagantjärele demagoogitseda, tõlgendasin öeldut kinnitusena, et president ei langeta otsust enne 24 päeva, mis oli jäänud tema ametiaja lõpuni. Niisiis jäin veel kord ootele ning uskusin, et Ilves astubki kõige parema riigimehelikkuse näitena mõni nädal pärast ametist vabanemist Ärma-teemalise avaldusega Eesti inimeste ette. Sellist mõttekäiku toetas ka kaks päeva enne uue presidendi inauguratsiooni Eesti Päevalehes ilmunud usutlus, milles ta andis Kärt Anveltile mõista, et Ärma tulevik on ikka lahti ja vajab EAS-i spetsialistidega läbiarutamist. Kordan: intervjuu nägi trükivalgust napilt kaks päeva enne seda, kui Ilves saatis EAS-i kontorisse Ärma turismitalu rahastamiskokkuleppest loobumise avalduse.
Niisiis, kui kõik olnuks sedasi, nagu hiljem on püütud avalikkusele serveerida, pidanuks Ilves või teda esindavad juristid veel tolsamal nädalavahetusel EAS-i inimesed puhkepäevi pidavate perede juurest välja ajama ja kiirkorras oma «murele» lahenduse kauplema. Kes seda usub? Meenutagem, et järgmise presidendi nimi oli alles äsja selgunud ning käis palavikuline ettevalmistus ameti üleandmise tseremooniaks ja sellega kaasnevaks vastuvõtuks. Ilves ise pakkis Kadrioru kabineti seinalt pilte kastidesse.
Selle pusle tükid ei klapi. Eriti too tükk, mille kohaselt oli Ilvesel (ilmselt siiski mõnel tema esindajal) aega saata EAS-ile avaldus just selsamal päeval, kui ta riigikogu ees Kersti Kaljulaidile ameti üle andis ning õhtul Kadriorus põhiseaduslike institutsioonide esindajaid ja teisi kõrgeid külalisi kätles.
Miks läks Ermamaa avaldus EAS-i teele just siis, kui avalikkus kuulas hinge kinni pidades uue presidendi debüütkõnet ning arutles selle üle, kuidas kullast ametikett tema esimese ametliku kostüümiga klapib? Igaüks, kes vähegi suhtekorralduse nippe teab, oskab siin näha midagi enamat kui lihtsalt juhuslikku ajalist kokkulangevust.
Ei spekuleeri
Et pilt oleks terviklik, kirjeldan ka samateemalist suhtlust EAS-iga. Kui Toomas Hendrik Ilves ise võiks oma käitumise JOKK-skeemina peita pressiesindaja nutika sõnavaliku taha, siis sihtasutuse puhul ei paista segase ja puuduliku info levitamisele ühtki vabandust.
Möödaminnes olgu märgitud, et EAS-i kõneisikute reageerimiskiirusele ja suhtlusmaneerile pole suurt midagi ette heita. Äärmisel juhul ehk vaid seda, et kui olin brändijuht Elina Viljale (tema vastutas tol hetkel EAS-i meediatöö eest) andnud märku oma huvist Ermamaa asjus, oli tema esimeses reaktsioonis selgesti tajutav muie stiilis «Ahjaa, noo-jah, hakkab pihta.» Aga olgu pealegi, inimlikus plaanis võib sellisest reaktsioonist avalikkuse kõrgendatud tähelepanu all oleva teema kontekstis isegi aru saada.
Tavaliselt pole mul ajakirjanikuna kombeks allikatega e-kirja teel suhelda, sest nii kipuvad vastused jääma liialt ümaraks ja kantseliitlikuks. Et aga sedapuhku polnud tuld takus, rääkisin telefonitsi lühidalt oma päringu lahti ja nõustusin täpselt sõnastatud küsimused kirjalikult teele panema. See oli 6. septembri pärastlõunal.
Palusin kinnitust, et EAS-i ja Ermamaa vahel sõlmitud kokkulepe kehtib endisel kujul. Kirja rõhk oli aga viimasel küsimusel, mis saab siis, kui Ilves otsustab kokkuleppe üles öelda. Küsisin nii: «Kui suure summa ta peaks EAS-ile sel juhul tagasi maksma?»
Otsus aastast 2012
«See küsimuse pool on spekuleeriv ning sellele saab vastata alles siis, kui kohustusi ei täideta.»
Sain vastused juba paari tunniga. EAS-i esindaja kinnitas, et kokkulepe kehtib endisel kujul ning vahepeal pole selgunud mingeid täiendavaid asjaolusid, mis sundinuks toetuse kasutamise tingimusi muutma. Potentsiaalse tagasimakse suuruse kohta vastas Elina Vilja nõnda: «See küsimuse pool on spekuleeriv ning sellele saab vastata alles siis, kui kohustusi ei täideta.» Tõlgin: EAS ei tegele tagasimakse summa üle spekuleerimisega enne, kui pole teise poolega reaalseid läbirääkimisi pidanud. Mitte ühestki toonasest sõnast ei järeldunud, et tegelikult olid arvutused ja plaan juba tehtud, kuid neid lihtsalt ei avalikustata.
Alles eelmise nädala keskel, mil tehing oli sooritatud ja Ilves Eestist lahkunud, kinnitati, et EAS vormistas 2012. aasta algul paberi, mis sätestas: äriplaani elluviimisest loobumine toob Ermamaale kohustuse maksta 190 392-eurosest toetusest tagasi kümme protsenti ehk 19 039 eurot. EAS-i kommunikatsioonijuht Kadri Kütt kirjutas: «Ermamaad puudutav 2012. aasta otsus jõustus kohe, kuid selle täitmine oli peatunud kuni hiljemalt 1. jaanuarini 2017 või kuni toetuse saaja teavitab EAS-i, et ta ei kavatse seda objekti sihipäraselt kasutada.» Ja lisas: «Seega ei pidanud EAS mõistlikuks seda avalikkuses kommenteerida ajani, kui oli teada, kas see üldse rakendub.»
Taas on koht korrata. Otsus oli langetatud ja jõustunud! Avalikkusele eelistati aga ajada udujuttu, selmet öelda: kui asjad lähevad nii, on tagajärg selline. Miks ometi? Küsisin Kütilt üle, kas kuskil juriidilises rägastikus võib peituda säte, mis sunnib EAS-i rakendamata otsust salajas hoidma, ent ei saanud vastust. Järeldan, et niisugust punkti ei eksisteeri ja salatsemine oli kas EAS-i ametnike suva või Ermamaaga (loe: president Ilvesega) kokkulepitud tegevusplaan.
Saanuks teisiti
Kui mitte muud, siis vähemalt poleks õhku jäänud Ivar Vigla ammusest laulukesest pärit rida «Rahvas, raibe, söögu heinu – see on happy end!»
Milleks see kõik? Kui mitte Toomas Hendrik Ilves ise, siis miks ei võinud vähemalt EAS aegsasti otse ja ausalt plaani B olemasolu tunnistada ja selgitada? Olen kindel, et asutuses teati juba ammu, kuidas asjad lõpuks lähevad. Seda teadis ka Ilves. Teisiti lihtsalt ei kujuta ette, sest mitusada aastat sama suguvõsa käes olnud Ärma talu jääb talle nii füüsiliselt kui vaimselt oluliseks paigaks. Peremehe, abikaasa, järelkasvu ootava isa ja targa inimesena pidi Ilves teadma, milline on tema kodu puudutav juriidiline seis ning milliseks see tulevikus kujuneb.
Kogu lugu saanuks selgitada kellegi õiglustunnet riivamata. Küllap olnuks läbipaistvama asjaajamise puhul ühiskonnas ka rohkem mõistmist. Ja kriitikalaine paisudes jäänuks aega enne punktipanekut valutum lahendus välja mõelda. Või kui mitte muud, siis vähemalt poleks õhku jäänud Ivar Vigla ammusest laulukesest pärit rida «Rahvas, raibe, söögu heinu – see on happy end!».
Võiksin ajakirjanikuna juhtunu peale käsi hõõruda, sest ärmatamine on andnud üksjagu põnevat tööd. Aga ma ei taha, sest olen esmajoones Eesti kodanik ja hindan kõrgelt seda, millise arengu on minu maa veerandsaja aastaga läbi teinud. Eriti ausa ja õiglase asjaajamise vallas.
Olin 2006. aasta valimiskogus kohal ja tajusin lähedalt vabanemistunnet, mille Ilvese presidendiks saamine nooremale põlvkonnale andis. Nagu aken oleks lahti tehtud ja mõnus annus värsket õhku tuppa lastud. Pidutsesin heade sõprade seltsis öises Tallinnas just nimelt Ilvese auks. See oli äge ja lootust andev tunne, mida olen hiljem mõnuga meenutanud. Paraku võttis eelmisel nädalal Kadriorust minema vuranud helesinine Cadillac sellest tundest tubli tüki kaasa ja allesjäänuga ei oska ma enam õieti midagi peale hakata.


description: Ööl vastu neljapäeva Mõisaküla äärelinnas Paju tänaval tegutsenud varga töö katkestas kõrge kuuseheki taga elav naaber Raimond Elblaus, kes läks koera haukumise peale õue ja kuulis kolkimist.

title: Naabrivalve jättis aiakäruga saaki kokku vedanud varga töö pooleli

maintext:
Kella ühe paiku öösel helistas Raimond Elblaus kahtlase heli peale ka lähedal elavale vennale. Kui ta oli soojemad riided selga pannud, hakkas Elblaus minema naabrite maja poole, kui märkas kuuvalguses mõnekümne meetri kaugusel inimest. Elblaus pidas teda esialgu oma vennaks, kes oli lubanud samuti välja tulla, kuid see oli hoopis suli, kes jooksu pani.
Jäi tabamata
Kehvade jalavarjude tõttu ei saanud Elblaus talle kohe järele joosta. Peagi nägi ta keset teed seismas tühja aiakäru ning selle lähedal kraavis vedelemas kaablit ning hiljem kuuseheki alla peidetud saagi ja autorehve. «Paistis, et varas oli oma asjadega lõpule jõudnud,» ütles Elblaus. Taskulambi valgel ringi vaadates siras eemalt vastu helkur – põgenema saanud mees oli pannud jalgratta äraviimiseks valmis teise kuuseheki juurde.
Minema lipsas ta kahe naabri vahel olevast aianurgast, kus polnud võrku ees. See, et suure kuuse all niisugune auk peitub, tuli elanikele endilegi üllatusena. Ahto Kirikal, kes varga tegutsemise ajal kodus rahulikult maganud oli ja tänu naabritele üles ärkas, tunnistas, et varas pidi ümbruskonda hästi tundma. Seda, kes suli oli, kohalikud aga ei tea.
Politsei välja kutsunud mehed olid varajaste hommikutundideni väljas ja sõitsid autoga ringi, kuid asjatult.
Ahto Kirikal ütles, et ööl vastu neljapäeva tegutsenud varas oli tal kontvõõraks käinud arvatavasti juba varemgi. Viimati kuu aega tagasi, mil tema auto paagist läks kaduma 20 liitrit kütust. Samal korral oli naabritel minema viidud kompressor, elektrimootor ja pisemaid esemeid, millega tekitati omanikule rohkem kui tuhande euro väärtuses kahju.
Et Mõisakülas on viimasel ajal olnud palju vargusi, oli Kirikal pärast kuu aja tagust bensiinivargust, mis oli järjekorras kolmas, üht-teist oma vara kaitsmiseks ette võtnud. Näiteks oli ta pannud kuuriakendele trellid ja paigaldanud ustele sissepoole riivid. Need lõhkus varas seekord nii ära, et peremehel tuli hiljem uks pikkade kruvidega kinni lasta.
Seekord jättis varas maha koti, mille sisu näitas, et ta on lisaks kõigele muule spetsialiseerunud just nimelt bensiinivargustele. Nimelt tuli põgenemishoos murule vedelema jäänud tööriistakotist välja kümmekond autovõtit. Nende seas võis olla ka Kirikali enda võti, sest see oli tal autost, kust varas kütust oli võtnud, kaduma läinud. Lisaks autovõtmele leidus suuremas kotis muukimiseks vajalikke tööriistu ning Kirikali trimmeripea. Varga tööriistakoti võtsid politseinikud sündmuskohalt kaasa.
Külma kõhuga tegelane
Raimond Elblaus leidis, et pätt peab olema ääretult külma kõhuga, kui ei lasknud end häirida naabruses olevate koerte haukumisest ja tegutses lärmakalt enam-vähem Ahto Kirikali akna all, samal ajal kui pererahvas toas magas. Elblaus ütles, et tema on seni õnneks pääsenud, sest tal on kõva häälega koer, tänu kellele ta on varemgi kahtlase liikumise peale välja läinud.
Viljandi politseijaoskonna juhtivuurija Kaarle Kumer ütles, et politseile on viimase nelja kuu vältel teatatud neljast Mõisakülas toimepandud vargusest, mille üksikasjade uurimiseks on alustatud ka kriminaalmenetlust. «Võib-olla on kannatanuid veel, kuid sellisel juhul ei ole nad süütegu veel avastanud või on jätnud politsei juhtunust teavitamata,» lisas Kumer. Seetõttu palus ta elanikel hoovid ja kõrvalhooned üle vaadata.
Mõisakülas asetleidnud varguste puhul on muster olnud sarnane: valdavalt on varastatud kõrvalhoonetest ja kuuridest esemeid, mida on õnnestunud sealt lihtsalt kätte saada.
Kumer pani südamele, et iga kohalik elanik saab kuritegude ennetamisse oma panuse anda, kui paneb tähele piirkonnas liikuvaid kahtlasi isikuid ja sõidukeid ning jagab seda infot politseiga. Politsei soovitab inimestel oma elukoht ja hinnalisem vara võimalust mööda kindlustada.


description: Internetifoorumites kurdavad inimesed, et Eesti telefoninumbrilt 5819 1152 saabuvad kõned, mis vastuvõtmise hetkel katkevad, ja kui tagasi helistada, juhtub sama.

title: Salapärane number teeb tühje kõnesid

maintext:
Veebilehel Who Calls Me on selle telefoninumbri kohta üheksa eestikeelset postitust tänavu 7. juunist 22. septembrini. Veebilehel CM Security on nimetatud numbri juures ingliskeelne märksõna «harrasment» ehk «kiusamine». Veebileht Showcaller on liigitanud sellelt numbrilt laekuvad kõned spämmi ehk rämpskõnede hulka.
Varem on inimesi samamoodi häirinud eeltooduga üsna sarnane telefoninumber 5819 1154. Veebilehel Who Calls Me on nimetatud numbri tühikõnede asjus 84 postitust tunamullu 11. märtsist tänavu 18. augustini.
Paar näidet
Numbrilt 5819 1152 laekuvale rämpskõnele on kahel korral sattunud Sakala arvamustoimetaja Karl-Eduard Salumäe. Esimest korda juhtus see septembri algul ja uuesti 4. oktoobril.
«Esimesel korral ei jõudnud ma kõnele vastata. Kui helistasin tagasi, siis küll vastati, aga kohe kõne ka lõpetati, keegi midagi ei rääkinud,» rääkis ta. «Teisel korral jõudsin küll kõne vastu võtta, aga kohe seejärel see samuti lõppes.»
Kui Sakala püüdis toimetuse lauatelefonilt samal päeval ehk 4. oktoobril nimetatud numbrile tagasi helistada, kostis vastuseks, et valitud number on ajutiselt suletud. Järgmistel päevadel jäigi see number niisugust vastust andma.
Tehnilise järelevalve ameti avalike suhete peaspetsialist Anu Võlma ütles, et number 5819 1152 kuulub sideettevõttele Tele2. Tema sõnul ei ole ametini selle numbri kasutamise asjus kaebusi jõudnud.
«Tehnilise järelevalve amet peab arvestust ning omab infot ainult sideteenuse osutajatele kuuluvate numbrite kohta,» lisas ta. «Iga sideteenuse osutaja korraldab ise numbri kliendi kasutusse andmist ning omab sealjuures numbri kasutaja ning kasutamisega seotud infot.»
Tele2 selgitab
Tele2 kommunikatsioonijuht Egle Merbach sõnas, et telefoninumber 5819 1152 ei kuulu Tele2-le, vaid selle telefoninumbri omanik on Tele2 klient.
«Kahjuks ei ole meil võimalik avaldada konfidentsiaalseid andmeid, kellele telefoninumber kuulub,» lausus ta. «Omalt poolt saame ehk aidata sellega, et anname numbri omanikule tagasisidet, et inimesed kaebavad tema numbrilt tulevate tühjade kõnede üle.»
Merbach märkis, et Tele2 pole seni saanud kaebusi sellelt numbrilt tulevate veidrate kõnede kohta.
«Meie haldur püüab antud kliendiga ühendust võtta ja annab talle tagasisidet, aga ma ei saa ajalehele niikuinii edastada informatsiooni meie omavahelisest suhtlusest kliendiga – see on ju konfidentsiaalne,» lausus ta.
Kommunikatsioonijuht nentis, et kui Tele2 võrgus toimub midagi kahtlast, siis ettevõte reageerib sellele, aga praegusel juhul on klient sidunud telefoninumbri ilmselt automaatvastajaga, mistõttu ei vastata tagasihelistaja kõnele, ja see ei liigitu otseselt kahtlaseks tegevuseks.
Merbach lisas, et osa ettevõtteid kasutab oma tegevusala spetsiifikast lähtudes teatud telefoninumbreid vaid väljahelistamiseks ja on piiranud neile numbritele sissetulevad kõned, samuti kasutab osa kliente teatud telefoninumbreid vaid periooditi.
«Näitena võib tuua telefonimüügi, andmete kogumise või uuringutega tegelevad asutused,» lausus ta. «Telefoninumber 5819 1152 on teistele mobiilsideklientidele käsitletav täiesti tavalise Tele2 võrgus oleva telefoninumbrina ja sellele helistamine on hinnastatud tavalise hinnakirja järgi.»


description: Kuigi Viljandimaal diagnoositi läinud nädalal esimene gripijuhtum, on hooajaliste haigestumiste arv terviseameti gripikeskuse peaspetsialisti Olga Sadikova andmetel eelmiste aastatega võrreldes tavapärane.

title: Esimene gripidiagnoos on pandud

maintext:
Mõningast kasvu võib siiski täheldada: kui ülemöödunud nädalal registreeriti Eestis 3291 ülemiste hingamisteede viirusnakkuste juhtu, siis eelmisel nädalal oli neid 3698.
Esimene gripijuhtum
Viljandimaal on haigestunuid pisut üle Eesti keskmise. Sealhulgas tuvastati meil ka esimene gripijuhtum.
«Kas see inimene sai nakkuse mõnel reisil käies või kohapealt, seda me praegu ei tea,» ütles Sadikova.
Kõige rohkem on praegu levinud rinoviirus, millega kaasnevad nohu ja köha, mõnikord ka väike palavik. See viirus levib üsna kergesti, aga rasket haigestumist ei põhjusta.
On leitud ka mõningaid gripilaadseid viirusi, nagu Sadikova neid nimetas. Need põhjustavad juba tõsisemat haigestumist.
«Ülemöödunud nädalal diagnoositi Eestis paar paragripi juhtu, samuti kolm RS-viirusesse nakatumist, neist kaks paraku Viljandimaal,» lausus ta.
RS-viirus on eriti ohtlik väikelastele.
Kaitsesüst kaitseb
Rääkides niinimetatud Hongkongi gripi paanikast, mis on meile jõudnud Venemaalt, ütles spetsialist, et see, täpsemalt H3N2 viirus, on meil igal aastal liikunud, kuigi väikeste mutatsioonidega, ja midagi erilist endast ei kujuta. «H3N2 tüved on gripivaktsiinis sees, nii nagu ka seagripiks nimetatud H1N1, lisaks veel mõned B-gripi tüved,» selgitas ta ning lisas: «Praegu on õige aeg gripi vastu vaktsineerida, sest haigus ei ole veel laialt levinud.»
Eriti oluline on Olga Sadikova sõnul, et kaitsesüsti teeksid kroonilisi haigusi põdevad ja eakad inimesed. «Ülemöödunud hooajal, mil domineeris samuti H3N2 tüvi, moodustasid 77 protsenti hospitaliseerimist vajanutest eakad.»
Gripp on ohtlik haigus, mis nõuab Eestis igal aastal üle 20 inimelu. Gripi tagajärjel tüsistustesse surnud inimesed pole olnud vaktsineeritud.


description: 2007. aasta hiliskevadel valminud Erma Park läks maksma umbes üheksa miljonit krooni ehk 575 000 eurot, millest ligikaudu 190 000 eurot tuli Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt (EAS).

title: VANA KULD Loe kirjeldust, milline Ärma külalistemaja avamise ajal välja nägi

maintext:
Ehkki mõnel pool on väidetud, et külalistemaja pole kunagi tegutsema hakanudki, ei vasta see tõele. Majutusasutusel oli kodulehekülg, hinnakiri ja isegi menüü ning ööbijate kõrval võeti vastu ka ekskursioone, kui huvilised ei pidanud ringkäigu eest paljuks 400 krooni ehk 25 eurot välja käia.
Töötada sai asutus aga ainult mõne kuu: juba 6. novembril esitas osaühingu Ermamaa juht ja toonane esileedi Evelin Ilves EAS-ile taotluse äriplaani muuta ja sulgeda Ärma talu külalistemaja president Toomas Hendrik Ilvese ametiaja lõpuni. Nagu sel nädalal selgus, ei avata seda enam kunagi, kuid Ilves peab tagasi maksma vaid 10 protsenti toetusest.
Sakala avaldab uuesti 2007. aasta 7. juunil ilmunud loo, et anda lugejale aimu, milline nägi toona välja külalistemaja, mida enam pole võimalik külastada.
Riigi esimene külalistemaja Erma Park pakub Mulgimaa metsade vahel paljutki erilist
Toomas Hendrik Ilvese kodutallu Ärmale rajatav külalistemaja tõotas eriline tulla juba enne, kui peremehest president sai. Pärast seda muutus majutusasutus aga vaatamisväärsuseks, mille nägemise eest ollakse valmis maksma sama palju, kui tuleb tasuda mõnes odavamas kohas ööd veetes.
Vana lauda maakivist müüride peale, kõrvale ja sisse kerkinud külalistemaja on nagu «Švejkist» tuttav maakera, mille sees pidi peituma veel teinegi, välimisest palju suurem maailm.
Viilkatusega hoone ei tundu ka väljast väike, kuid alles sees ringi uidates jõuab pärale, kui palju see mahutab. Seal on kuus maailma suurmeeste järgi nimetatud numbrituba ja korraliku korteri mõõtu presidendisviit, esinduslik konverentsisaal kuni 40 inimesele, raamatukogu paarikümne tuhande köite tarvis ja restoran. Fuajee, köök, personali ruumid ja muu nipet-näpet muidugi veel lisaks.
Suurusega Erma Park majutusasutuste hulgas siiski ei hiilga, pigem vastupidi: just vähesed voodikohad on peamine põhjus, miks ettevõte ei kanna hotelli tiitlit. Riigi esimeseks külalistemajaks muudavad Erma Pargi hoopis tema omanikud ja nende loodud sisu.
Eksklusiivset Eestist ja kaugemalt
Eksklusiivsuselt on Ermaga raske võistelda isegi hiljuti Tallinna vanalinnas avatud hotellil Telegraaf, mida Evelin Ilves peab elu jooksul nähtutest kauneimaks.
Tõsi, Ärmal ei ole nii palju sära, läiget ja kõrgetasemelist disaini kui Telegraafis, mida on maailma paremate luksushotellide hulgas esile tõstnud koguni Reutersi uudisteagentuur ja USA telekanal ABC, ent Telegraafi restoranis ei saa te ilmselt kunagi imetleda spetsiaalselt villitud veini, mille on majaperemehele kinkinud Gruusia president Mihhail Saakašvili.
Õigupoolest on Ermal hulgaliselt asju, mida kusagilt mujalt ei leia. Näiteks sellesama veinipudeli kohal rippuv pilt, mille Karksi-Nuias elav Juta Räägel just Ilveste jaoks tegi.
Teos, mis pealiskaudsel vaatlemisel näib tavalise maalina, on tegelikult valmistatud vildist. Nagu ütles pererahvale kunstnik Navitrolla, pole materjal ainus, mis selle pildi juures märkimist väärib, sest taies on ka kunstiliselt kõrgel tasemel.
«Selles pildis on Mulgi memme käte soojus,» kiidab Evelin Ilves autorit omalt poolt.
Mulgimaa meistrite loomingut on majas mujalgi: pitskardinad restorani akende ees heegeldati vaid mõne kilomeetri kaugusel Abjas, raamatukogu kamina ladunud Juhan Änilane on aga Paistu mees.
See kamin on muide jällegi omaette vaatamisväärsus. Nimelt oli Änilane juba ehitama asudes kindel, et Ilvesest saab peagi president, ning ta kujundas selle mosaiigina Eestimaast.
Enamik kividest on korjatud Ärma enda maadelt, kuid kaminas peitub ka tükike igast Eesti nurgast. Sealjuures on kivid paigutatud vastavalt ilmakaartele, kust need toodi: dolomiit lääne pool, paas põhjas ja põlevkivi idas. Põlevkivi puhul tuli muidugi peale ilmakaare silmas pidada ka seda, et ta tulele liiga lähedale ei satuks.
Ainulaadne kamin sobib raamatukokku nagu valatult ning tema ümber koha leidnud teoste kollektsioon on vähemalt sama haruldane.
«Üks Toomase sõber, tuntud Kanada luuletaja, nimetas meie külalistemaja ideaalseks majaks, sest selle süda on raamatukogu,» ütleb Evelin Ilves. «Hoone on ehitatud raamatute ümber.»
Nendelt riiulitelt leiab endale meelepärast iga raamatusõber, olgu ta peene maitsega bibliofiil või mõnusat ajaviidet otsiv igavleja. Valik ulatub Lindgrenist Shakespeare’i ja Nabokovist Kivirähkini, kuid ilukirjandus pole selles kogus peamine. Suurema osa raamatutest moodustavad hoopis rahvusvaheliste suhete teemalised teosed, mille poolest Toomas Hendrik Ilvese biblioteek on ilmselt rikkalikem kogu Baltikumis.
Ideest teha kõik need paberile pandud aarded kättesaadavaks ka teistele kasvaski pikapeale välja praegune külalistemaja. Nüüd on välispoliitikahuvilistel võimalik võtta endale Ärmal tuba ja veeta kas või mitu nädalat raamatukogu paksude kiviseinte rahus tööd tehes. Muidugi kui rahakott lubab.
Ainult broneeringutega
Just raamatute pärast pole küll ükski klient veel külalistemajja tulnud. Kümne päeva pärast piduliku avamiseni jõudvas Erma Pargis on kundesid vastu võetud kõigest kaks kuud ja enamasti on need olnud seminare korraldavad firmad või restorani pidulikku söömaaega nautima sõitnud inimesed.
Esimesed külalised saabusid siia juba päev pärast seda, kui ettevõte oli tervisekaitsetalituselt ja päästeametilt kõik vajalikud load kätte saanud. Tegemist polnud siiski juhuslike rännumeestega, kes õnnekombel õigel ajal mööduma trehvasid, vaid pikalt ette planeeritud seminariga. Et ürituse korraldajad tundsid külalistemaja juhatajat Marko Kassi, nõustusid nad ootama täpselt nii kaua, kuni uksed viimaks lahti tehakse.
Nagu Ärmale juhatavad viidad hoiatavad, ei võetagi seal külalisi ilma broneeringuta vastu. Eelregistreerimine on kohustuslik nii ööbima tulijatele, restorani suundujatele kui lihtsalt huvilistele.
Evelin Ilves kurdab, et tema abikaasa presidendiks saamise järel muutus talu justkui turismiatraktsiooniks, mida bussitäite kaupa vaatama tuldi.
«Meie eesmärk on võimaldada klientidele rahu ja privaatsust ning me ei saa lubada, et inimesed siin hulgaviisi uudistamas käivad. Seepärast panime keelavad sildid üles,» nendib ta. «Samas pakume huvilistele uut võimalust, ekskursiooni Ärma talus.»
Päevadel, mil kliente on vähe või neid pole, näidatakse soovijatele tunni aja jooksul talu ja külalistemaja, pakutakse veini ja suupisteid ning kohvi või teed. Iga ekskursandi eest tuleb maksta üle 400 krooni.
«See on Euroopa muuseumipileti hind,» tõrjub perenaine kahtluse, ega külaskäigu hind seepärast nii kõrge ole, et inimesi Ärmalt pigem eemal hoida. «Nüüd saavad kõik, kes tõesti tahavad, seda paika vaatama tulla.»
Ekskursiooniteenuse soovijaid leidub ning tänasekski oodatakse Ärmale 25-liikmelist gruppi. Maja pole sel nädalal tühi peaaegu ühelgi päeval: teisipäeval kohtus Evelin Ilves seal ühe reisibüroo esindajatega, kolmapäevaks oli tellitud pidulik lõunasöök, homme tuleb veerandsada inimest päevasele seminarile ja laupäeval korraldatakse ühe saatkonna tellimusel taas pidulik lõuna.
Äriplaan peab vett
Vastvalminud külalistemajale pole veel eriti reklaami tehtud ja Evelin Ilvese sõnul paljud kindlasti ei teagi, et see avatud on. Enda tutvustamisel keskendutakse praegu reisibüroodele ja internetilehele.
Firma äriplaani kohaselt tasub külalistemajja tehtud 9 miljoni krooni suurune investeering ennast 38-protsendilise täitumuse korral ära 11 aastaga. Esimeste nädalate põhjal peab Ilves seda eesmärki täiesti teostatavaks, seda enam et olukord on rehkenduste tegemisest saadik tublisti muutunud.
«Inimestel on koha vastu suur huvi, sest see on nüüd ju presidendi talu,» selgitab ta. «Eelkõige sõltub aga meie tublidusest, kui hästi äri käima läheb. Kui kliendid lahkuvad rahulolevalt, kiidavad nad meid ka teistele.»
Evelin Ilves tunnistab, et kui pere oleks osanud Toomas Hendrik Ilvese nii kiiret presidendiks saamist ette näha, poleks nad pikka aega plaanitud külalistemaja veel rajama hakanud, sest kes ennast ikka tööga tappa tahab. Aga tolleks hetkeks, kui Ilves otsustas vahetada europarlamendi liikme tooli Wiertzstraatil kabineti vastu Kadriorus, oli rong liikuma lükatud.
Riigi esimene leedi räägib, et üks külalistemaja loomise ajend oli soov muuta talu isemajandavaks. Nii ei sõltu juba veerand tuhat aastat püsinud kodukoht sellest, kas järeltulevad põlved tahavad seda üleval pidada, vaid võib ise oma kulud tasa teenida.
Teine põhjus, miks Ilvesed majutusasutust rajama hakkasid, peitub asukohas. Nagu Evelin Ilves on täheldanud, aitab paiga eriline aura nii neil kui paljudel külas käivatel sõpradel end alati hästi välja puhata, ning nad tahtsid seda ka teistele pakkuda.
Külalistemajas ööbinud pidavatki nüüd sageli ütlema, et nad pole kunagi maganud nõnda hästi kui seal. Üks paar olevat põõnanud Churchilli-nimelises numbritoas lausa kella kaheni päeval, nii et Evelin Ilves oli jõudnud juba muretsema hakata, ega nendega midagi juhtunud ole.
«Inimesed muutuvad siin õnnelikuks,» kiidab Erma Pargi perenaine. «Enamik inimesi on ju olemuselt head ja kui nad saavad pingetest vabaks, tuleb headus välja. Seda me oma klientide nägudest näemegi.»
Evelin Ilvese üheksas amet
Paari nädala eest Erma Parki külastanud Gruusia ajakirjanikud jäid mõneks hetkeks lausa tummaks, kui Evelin Ilves neid koduselt, põll ees, uksel tervitas.
Viimaks kõnevõime tagasi saanud, palusid nad presidendiproualt teleintervjuud. Sel korral too aga keeldus. «Täna ei ole ma esimene leedi, täna olen ma kokk,» teatas ta ja pakkus grusiinidele süüa.
Vaevalt on veel mõnes maailma riigis restoran, mille menüüst on suure osa kokku pannud selle maa president. Säärast toidukohta, kus presidendi abikaasa klientidele ka toitu teeks ja selle neile lauda tooks, pole aga päris kindlasti.
Meditsiiniharidusega Evelin Ilves, kes on töötanud turunduse vallas, olnud ajakirjanik ja juhib praegu paralleelselt esimese leedi kohustuste täitmisega külalistemaja, ei seisa siiski alati ise pliidi ees. Vahel teeb toidud valmis külalistemaja juhataja Marko Kass ja suuremate ürituste puhul palgatakse kokk.
Olenemata sellest, kes parajasti köögis pottide ja pannidega askeldab, võib Ärma restorani külastades kindel olla, et kõik, mis vähegi võimalik, tehakse seal ise ja kodulähedastest toorainetest. Näiteks piimatooted tulevad Pajumäe mahetalust ja leiva küpsetamisel eelistatakse laadalt ostetud rukkijahu.
«See paneb leiva palju paremini hapnema kui poejahu,» teab kokk-presidendiproua Evelin Ilves ning lisab, et poejahu tuleb samuti sisse panna, muidu saab leib liiga hapu.
Külalistemajal on küllaga hüüdlauseid
Evelin Ilves, kelle juhtimisel töötati aastate eest välja palju kirgi kütnud Eesti tunnuslause «Welcome to Estonia», pole slogan’ita jätnud ka Erma Parki.
Külalistemaja peamine reklaamlause on «Salajane aed mõtleva inimese südames», ent kodulehelt võib välja noppida veel kümmekond tunnuslauseks sobivat. Näiteks «Nagu riik riigis,» «Looja selja taga», «Ideaalne keskendumiseks või sootuks kadumiseks», «Justkui mälestus lapsepõlvest». Või siis «Kodu juba veerand tuhat aastat», «Ehe elamus Mulgimaa kuldsete käte tööst», «Tunneta avarust kesk ürgmetsi».
Nende hulgast leiab endale meelepärase ilmselt igaüks.
President on kodutalus klient
1998. aasta juulis Paslepa suveresidentsis toonast USA asevälisministrit Strobe Talbottit vastu võttes osutas president Lennart Meri veidi kaugemal asuvale onnile: «Teie magate seal.»
Talbott heitis pilgu madalale palkmajakesele ja ootas naeratades, millega nali edasi läheb. Ent Meri ei teinudki sel korral nalja, sest väike ehitis sadakonna meetri kaugusel peahoonest on tõepoolest külalistemaja. Tõsi küll, merepoolsest küljest näeb see märksa esinduslikum välja kui Talbottile kätte paistnud tagasihoidlikust tagapoolest.
Võiks arvata, et president Toomas Hendrik Ilvese tähtsate tegelaste võõrustamiseks seda majakest vaja ei lähe — tema saaks ju kasutada presidendisviiti oma kodutalu nooblis külalistemajas. Aeg-ajalt Ilves sinna külalisi ka toob. Näiteks hiljuti veetis Erma Pargis aega Euroopa Komisjoni asepresident Günther Verheugen. Iga kutsutu eest tuleb presidendil maksta omast taskust, sest presidendi kantselei korruptsiooniohu tõttu Erma Pargilt teenust tellida ei tohi.
Vähe sellest: president peab tasuma ka iga öö eest, mille ta ise Ärma külalistemajas veedab! Seejuures tohib ta julgeolekukaalutlustel Ärmale minna vaid siis, kui seal pole teisi kliente.
Nii elabki Ilves enamiku aastast Kadriorus ja käib suviti Noarootsi poolsaarel Paslepa residentsis. Vaid kahel korral aastas on ta oma kodutalus klientide ees eelistatud: jõulude ja jaanipäeva ajal.
ERMA PARK
• Kuulub osaühingule Ermamaa, mille juhatuse liige ja ainuomanik on Evelin Ilves.
• 24 inimest mahutava külalistemaja toad on nimetatud Eestile tähtsate suurmeeste järgi: president Lennart Meri, Suurbritannia peaminister Winston Churchill, Tartu ülikooli asutanud Rootsi kuningas Gustav Adolf, Venemaa esimene demokraatliku valitsuse peaminister Igor Kerenski, rahvaste enesemääramise idee autor Woodrow Wilson ja Saksa filosoof Gottfried Herder.
• Kõrvalhoonele on nime andnud Soome marssal Carl Gustav Emil (Marski) Mannerheim ning konverentsi- ja kinosaal ristiti Euroopa Liidu asutaja Robert Schumanni järgi.
• Tubade hinnad algavad 1170 kroonist (Herder, talveperiood) ja lõpevad 6900 krooniga (presidendisviit, suvi).
• Valik restorani menüüst. Evelini eri: Ärma leib ja leivakõrvane (60 krooni); Ärma Päikesesupp (90 krooni); THI lemmik: puravikurisoto (195 krooni); Mulgi eri: kamakreem (70 krooni).
Allikad: www.ermapark.eu, «Sakala»


description:
Elephants From The Neptune

Oh No

Birdeye Entertainment

Hinne: 4

title: Nädala plaat. Kindel minek

maintext:
Vallo Toomla ei teeskle
Palun väga, järjekordne pika filmi debütant: Vallo Toomla, 33 aastat vana. Õppinud teoloogiat, mänginud üliõpilasteatris, Jüri Sillarti õpilane. Tootis juba lapsepõlves filme – mängult. Praegu lihtsalt õnnelik inimene. Ja mitte ainult sellepärast, et tänasest on kinos tema psühholoogiline draama / triller «Teesklejad» – lugu sellest, kuidas suhetega puntras Anna ja Juhan tõmbavad juhuslikud külalised julma mängu, mida nad ei suuda lõpuks enam kontrollida.


description: Vilniuse Kaasaegse Kunsti Muuseum (CAC) loodi 1992 ja on Baltikumis institutsioonina nüüdiskunsti vallas olnud pioneer ja suunanäitaja. Algusest peale on muuseumi juhiks olnud Kestutis Kuizinas. Laupäevast on Tallinna Kunstihoone kõikides ruumides avatud Kuizinase kureeritud näitus «Südamepekslemine», mis annab märku viimase kolme aasta jooksul CACis toimunust.

title: Vilnius - Baltikumis see esimene

maintext:
Professor Veidemanni veidemeekum
Saame professor Veidemanniga kokku umbes tund enne viimaste kirjandus-Nobelite teadasaamist. «Tund enne igavikku» on muide tema viimase romaani pealkiri, nii et jooksutagem ka pisut metafoorset jõudu. Pärast intervjuu valmis kirjutamist saadan talle selle üle lugeda, sest nii on parem töötada, ikka võib ette tulla parandusi ja täpsustusi. Ega ma midagi väga parandama ei hakka, sest olen ka ise küllalt intervjuusid teinud ja see on ikkagi sinu tekst, ütleb ta selle peale. Eriti ei teinudki.


description: 1990. Lootustandva ansambli Alice In Chains debüütalbumit «Facelift» hakkab produtseerima Dave Jerden, kes oli just teinud Jane’s Addictioni plaadid. Neist «Ritual de lo Habitual» polnud isegi veel väljas, kuid Alice said seda kuulata ja see avaldas neile sügavat muljet. Jane’s Addiction oli bänd, mis ameeriklastele ei tohtinuks just väga meeldida, kuna ameeriklased ei viitsi eriti mõista kunstipärast rokki, ja ega nii väga ei meeldinudki.

title: Aja auk. Heroiini õied

maintext:
Tuumhoone tulemine: uus Eesti Rahva Muuseum
Kui 2006. aasta veebruaris sai valmis üks eesti kultuuri tüvimaju Kumu, olid järgmise tuumhoone – Eesti Rahva Muuseumi – arhitektuurivõistluse ümbrikud juba avatud ja maja tulevased kavandajad teada: noored arhitektid Pariisist, kes lõid võidu järel ruttu oma büroo DGT.


description: Igasuguse kunsti (nii teatri kui kirjanduse kui mis iganes kunstiliigi) edu ja mõju seisnevat eelkõige vaataja võimaluses ennast ära tunda, näha teoses iseennast. Selles ohhoo-hetkes, kus publik tunneb, et ta ei ole üksi, keegi mõistab teda ja mõtleb veel samamoodi. Mistõttu edukas looja on see, kes suudab tabada teemat, mis kõnetab võimalikult suurt hulka inimesi, ning esitada seda viisil, mida nad mõistavad.

title: Bukahooliku märg unenägu

maintext:
Paha oled, kapitalismike!
Richard Wagneri ooperid, mida Eestis nõukogude ajal ideoloogilistel põhjustel peaaegu üldse ei esitatud, on viimasel kümnendil hakanud vähemalt meie rahvusooperi repertuaaris võtma enesele seda kohta, mis varasematel aastakümnetel kuulus Giuseppe Verdi muusikadraamadele.


description: Priit Võigemast toob Von Krahlis lavale kurva ja õpetliku loo.  Vanuses 7-77 vaatajatele mõeldud «Kummi T» põhineb Ole Lund Kirkegaardi lasteraamatul «Kummi-Tarzan».

title: Priit Võigemast teeb esimese lastelavastuse

maintext:
12. oktoobril esietenduvas tükis mängivad Kait Kall, Ott Kartau, Tõnis Niinemets ja Priit Pius.
«Kummi T» avab ühe teistest täiesti erineva poisi maailma rahuluolematute täiskasvanute ja kiusavate koolikaaslaste keskel. Narritud koolipoisi Ivani maailm muutub üheks päevaks, kui kõik tema soovid täituvad ning ta saabki tõeliseks meheks ja kardetud tüübiks. Kuid juba järgmisel päeval on kõik tagasi – Tarzan on jälle Kummi-Tarzan, pükste märgamine jätkub ja isa karjub Ivani peale samamoodi kui enne. Õnneliku lõputa, veidi kurb aga õpetlik lugu sellest, kuidas meie ootused lastele on tihti liiga suured ja me ei taha neil lasta olla need, kes nad päriselt on.


description: Neljapäeval, 6. oktoobril kell 17.30 toimub Neitsitorni  muuseumkohviku lektooriumis «Eestimaa ja Tallinna nõidade õhtu».

title: Neitsitornis tuleb nõidade õhtu

maintext:
Kohal on tänavu raamatu «Nõiaprotsessid Eestis» üllitanud Aarne Ruuben. Autor on tegelenud teemaga aastaid ja jagab kohapeal oma teadmisi. Muuseas tuleb juttu sellest, miks nõiaprotsessid tekkisid, kes kuulutati nõiaks, milliseid erinevusi oli nõiajahil Eestis ja Euroopas?
Ruuben pajatab ka lugusid, mis raamatusse ei jõudnud.
Pääse neli eurot, pakutakse ürditeed. Kohtade arv on piiratud, vajalik eelregistreerimine: 601 2751, neitsitorn@linnamuuseum.ee


description: Maanteemuuseum kogub lugusid lääne autode saabumisest. Milline oli sinu esimene välismaa auto? Datsun 100 amprit? Või Ford Sierra?

title: Milline oli sinu esimene välismaa auto?

maintext:
Eesti Maanteemuuseum alustas üheskoos teiste Eesti muuseumitega mälestuste ja fotode kogemist, mis räägiksid lugusid lääne autode saabumisest 1990. aastate alguses. Kogutud materjali kasutatakse 2017. aasta lõpus valmival näitusel ning 2018. aastal avatavas autokultuuri tutvustavas püsiekspositsioonis.
Üheksakümnendate alguses jõudsid Eesti teedele välismaised sõidukid, mis tõid liiklejate mõtetesse ja liiklusesse nii uuelaadseid unistusi kui ka roosteplekilisi muremõtteid.
«Maanteemuuseum ootab mälestusi ja fotosid, mis räägivad lugusid esimestest kohtumistest lääne autodega, autoostmisest ja ostureisidest välismaale, sõidurõõmudest ja -muredest ning ühiselt läbitud kilomeetritest,» rääkis maanteemuuseumi kuraator Paavo Kroon. Oodatud on nii kirjapanekud, fotod, heli- ja videomaterjal kui ka võimalusel esemed ja dokumendid, reklaambrošüürid, tehnilised passid jne.
Kogumise aktsioon toimub Eesti muuseumite ühise kampaania raames. RAHVALOOD on 18 Eesti muuseumi ühine ettevõtmine, millega kutsutakse kõiki mõtlema tagasi murrangulisele ajale 1980. aastate lõpust kuni 2000. aastate alguseni ning jagama oma mälestusi suurtest ja väikestest muutustest igapäevaelus ja ühiskonnas «Ühises kogumisveebis www.rahvalood.ee saab lugeda teiste lugusid ja ennastki ajalukku kirjutada» kutsub Kroon kõiki oma panust andma.
Lugusid lääne autode saabumisest ootab muuseum kuni 2017. aasta augusti lõpuni.


description: «Hmm, kõht on tühi. Kuhu täna lõunale minna?» See on tegelikult tööinimese põhiküsimus.

title: See on linna parim lõunapakkumine!

maintext:
Neljapäeval ei pea pikalt mõtlema. Parim päevapakkumine on eriüritus Lunch & Laugh, mis nagu nimigi ütleb, seob omavahel lõunasöögi ja naeru ja seda kõike naeruväärse 9 euro eest. Valida saab kahe vrapi vahel (vegani või kana), joogiks on värskes õhus puuokstel kasvavatest puuviljadest tehtud õunamahl ning nalja eest vastutavad kolm väga head koomikut: oma poisid Kaarel Nõmmik ja Tigran Gevorkjan ning väliskülaline Keith Farnan Iirimaalt.
Tallinn Comedy Festivali korraldaja Andrus Purde selgitab: «Tööinimesel Tallinnas on kogu aeg kiire. Harva jõutakse lõunale, veel harvem meelt lahutama. Tegime siis kontorirahvale ürituse, mis need kaks asja omavahel ühendab. Eriti suured rööprähklejad võivad Lunch & Laughi ajal ka meili lugeda ning lepinguid digiallkirjastada.»
Lunch & Laugh toimub südalinnas LHV panga kliendikontoris, Tartu mnt 2. Kaarel Nõmmik ja Tigran Gevorkjan esinevad eesti keeles, Keith Farnan inglise keeles. Üritus kestab ca 50 minutit (ka koomikutel algab 15.00 strateegiakoosolek).
Muuseas, Keith Farnan kuulub nende väheste koomikute hulka, kes panevad su ühtemoodi nii kaasa naerma kui ka kaasa mõtlema. Tema materjal on päevakajaline ning vahel ka poliitiline, aga ta kannab seda ette iirlaslikult kergelt. Farnan on üles astunud klubides, festivalidel ja telestuudiotes Montrealist Hong Kongini, rääkimata Euroopast.
Tallinn Comedy Festivali korraldavad Teater Point, Komeediklubi ja Kinoteater.


description: Klassikaraadios algab eesti koorimuusikale pühendatud sari «Luukamber».

title: Kuula Klassikaraadiost "Luukambrit"

maintext:
27. oktoobrist saab Klassikaraadiost kuulata saatesarja «Luukamber»mis peegeldab eesti koorimuusikakultuuri. Millist muusikat laulavad koorid, mis on uued suunad, mis laadi mõõduvõtmised valitsevad konkurssidel, milliseid heliplaate üllitatakse ja milline paistab tuleva suve noortepidu. Vaatluse all on seegi, mida võiks teha paremini.
Esimeses saates kuulatakse jutuajamisi ja laule Jõhvi kammerkooride festivalilt, kommenteerib võistulaulmist kuulanud žürii. Teises saates on intervjuu Rudolf Tobiase lapselapse Maaja Roosiga, kes sel suvel kodumaal oma vanaisa ja ema muusikat dirigeeris. Saatesarja kaasatakse ka koore - jälgida tasub saate Facebooki lehte.
Saate autor Marge-Ly Rookäär usub, et saade on mõeldud laiemale kuulajaskonnale kui vaid koorilauljad, sest eestlased on koorimuusikaga väga sina peal ja teemad puudutavad paljusid.
«Luukamber» on Klassikaraadios kaks korda kuus neljapäeviti kell 21, kordusena laupäeviti kell 10.
Sõna luukamber teab iga koorilaulja, kes on pidanud kooriproovis üksi kõigi kuuldes oma partii ette laulma, et dirigent saaks kontrollida, kas ja kus on kitsaskohad. Kodumaises koorielus nimetataksegi sellist pingelist ja kohati pisaraterohketki ettelaulmist luukambriks.