title: Kesknädal

maintext:
Ühe ettevõtliku mehe maamured
LEMBIT SIKK, 07. September 2016
Minu probleemid algasid juba siis, kui IRL-i kuuluv Helir-Valdor Seeder oli Viljandi maavanem. Minu ema ja tema naabrinaine soovisid erastada maad elamu juurde, mille nad kahepeale ostsid. Vaba maad oli 26 hektarit ja see oli kuulunud ka enne 1940. aastat selle talumaja juurde. Aga Seeder hakkas keerutama, et see maja ei kuulugi taotlejaile, vaid neile kuulub selles ainult kaks korterit. Seepärast neile pakuti sellest maast kahepeale alla ühe hektari. Kahjuks on mõlemad naised juba ammu meie hulgast lahkunud, aga vaidlus Keskkonnaministeeriumiga käib nüüd minul ikka edasi.
Nägin, et see koht sobib ürituste korraldamiseks, sest asub Viljandi külje all (praeguse aadressi järgi: Peetrimõisa, Oja tee 30). Pöördusin vallaametnike poole, et saada luba Hansamessi-nimelise ürituse korraldamiseks. Aasta oli 2001 ja oli veel olemas Saarepeedi vald, mille territooriumile see maa kuulus. Luba vallaametnike poolt anti, aga minu selja taga nad laimasid mind firmadele maha. Põhjus oli maas, mida püüti näidata väärtusetuna. See kestis, kuni kestis Saarepeedi vald. Mõni aasta tagasi, kui neli valda liitusid Viljandi vallaks, ja vallavanemaks sai IRL-i kuuluv Ene Saar, keeldusid vallaametnikud mulle Hansamessi korraldamiseks loa andmisest.
Kardan, et tekkis oht – laimukampaania ei toimi enam ja mul õnnestubki ürituse korraldamine ning ehk koos sellega saan ka selle maa elamu juurde erastada. Põhjused loa mitteandmiseks on vallaametnike poolt ilmselgelt põhjendamata. Kuna olin korduvalt neile kõik lahti seletanud, ei jäänud mul muud üle, kui pöörduda keskkriminaalpolitseisse avaldusega, et kahtlustan korruptsiooni. Tartu osakonnas vastati mulle esimene kord, et vallaametnikel ongi õigus lihtsalt keelduda, aga et seaduse järgi peavad nad keeldumist põhjendama ja et oma valla ettevõtjaid peaks nad igati toetama.
Minu puhul seda küll kuidagi näha ei ole.
Ehk ongi tegemist korruptsiooniga?
LEMBIT SIKK, Viljandi vald
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Aus ja läbipaistev peab olema konkurents ka erakondade sees
EDGAR SAVISAAR, 14. September 2016
Oleme vana põhikirja najal valimisi võitnud, juhime toetust mõõtvates uuringutes ka praegu teiste erakondade ees. Oleme võimul nii pealinnas kui ka teistes omavalitsustes ning teeme seal head tööd. Erakonna büroo töötab, piirkonnad töötavad, käivad ettevalmistused kohalike omavalitsuste valimisteks.
Seega asi ei ole põhikirjas. Sellest saavad kõik aru.
Kui Jüri Ratas või Kadri Simson soovivad kongressil uuesti esimeheks kandideerida, siis tuleb neile anda võimalus ja liigselt oodata ei ole vaja. Eelduseks on, et Ratas või Simson või mõlemad ütlevad selgelt, kas nad kandideerivad, ja panevad oma visiooni lauale. Aus ja läbipaistev konkurents on meile omane ning on meid alati edasi viinud.
Täitsa võimalik, et Jüri ja Kadri vahel ei ole täna üksmeelt, kes neist võiks kongressil minu vastane olla. Ma ei näe selles probleemi või põhjust viivitamiseks. Kandideerida võib rohkem kui üks inimene. Ka viimasel kongressil oli kandidaate rohkem. Lõpuks võidab ikka üks.
Kindlasti ei tohi tähelepanuta jätta poliitilist hetkeseisu. Kontekst on praegu selline, et presidendivalimistel on meie kandidaadil kõige suurem võimalus presidendiks saada. Meie valisime Mailis Repsi varakult ja astusime ühtselt tema selja taha. See ongi aus mäng.
Kuid omavaheline kemplemine ja veesogamine võivad meie võimalusi tugevalt kärpida – ka koalitsiooniläbirääkimistel valitsusse jõudmiseks. Sellist kingitust ootavad konkurendid pikisilmi.
Kindlasti ei tohi nüüd korrata Reformierakonna viga. Kaljuranna ja Kallase vahel valides lükati otsustamist edasi, kuni oli liiga hilja. Kahtlemata keerutamine erakonna esimeheks kandideerimise ümber on üks segaduse tekitaja.
Jüri esitas Kadri omal ajal peaministrikandidaadiks ja Kadri tegi nägu, et talle tuli see ettepanek nagu välk selgest taevast. Nüüd Jaanus esitas Jüri erakonna esimeheks, ja Jüri oli puu otsas, kui pauk käis, teatades, et ei taha sellest midagi kuulda. Jaanus väitis seepeale, et on alles täna hommikul Jüriga pikalt rääkinud ja tema sõnadel on kate. Mehed, mis toimub?
Ajakirjandus pakkus Keskerakonna esimehe rolli ka meie tublile Mailisele. Milleks teha poliitikat läbi intriigide ja peitusemängu? Kel on ambitsioon juhtida, peab selgelt julgema ja ütlema, et jah – mina tahan, mina oskan.
Kui on tugev kandidaat ja selge visioon laual, siis mine tea – ehk tuleb erakond taha, ja nagu me täna toetame koos Mailist, toetaksime ka uut esimeest või esinaist. Minu jaoks on rahva hääl alati olnud tugevam mistahes teistest mõjutajatest. Ka erakonna sees. Kui ikka erakonna otsustuskogu eelistas presidendikandidaadina Mailist, siis mina käitun nii, nagu erakond ütleb.
Pigem on meil viimasel ajal olnud probleem, et osa erakonna juhtidest ei taha kuidagi leppida viimase kongressi tulemustega. Paraku kuulub erakond selle liikmetele ja valijatele.
Ja veel kontekstist – kohalikud valimised tuleb võita. Kõik eeldused selleks on meil olemas. Jah, meid on hetkel üsna rahule jäetud. Kuid pange tähele – kohe, kui president on valitud, tullakse Tallinna peale. Ja tullakse jõuliselt. Nagu on tuldud mitu korda varem. Vajadusel muutes seadusi, rakendades riigi raha valimispropagandasse, läbi õiguskaitseorganite jne. Eesti ei ole viimase nelja aastaga muutunud demokraatlikumaks, ajakirjandus vabamaks. Pigem vastupidi. ERR on valitsusel kindlamalt peos kui varem.
Olgem selleks valmis ja andkem endale aru, et liigse segaduse tekitamine ning toores ja oskamatu lõhkumine võivad pealinnalt röövida asjalikud juhid. Millest oleks kahju. Asju tuleb ajada ausalt ja läbipaistvalt. Kui ikka osale erakonnast tundub, et kongressi on vaja, siis teeme selle pigem varem kui hiljem. Ärme pikendame ise määramatust.
Erakondade vaheline, kuid ka erakondade sisene konkurents peab olema aus ja läbipaistev.
KESKMÕTE: Erakond kuulub selle liikmetele ja valijatele.
EDGAR SAVISAAR,
Keskerakonna esimees
Viimati muudetud: 09/14/16
Jaga
|

fasttext_language: et


title: Kesknädal

maintext:
Õigusapteek nõustab tasuta
07. September 2016
Pärimisõigus, perekonnaõigus, lastele elatisraha nõuded, töölepingu seadus, eraisiku pankrotimenetlus, kohtusse pöördumine, hagiavaldustele esitatavate nõuded, maksekäsu kiirmenetluse, korteriühistu ja korteriühistu otsused, maa- ja omandiküsimused, lepingu- ning võlaõigus.
Õigusabi antakse eesti ja vene keeles.
Täiendav informatsioon Eesti Juristide Liidu kodulehelt aadressil www.juristideliit.ee ja tel 631 30 02
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
„Estonia“ laevahuku teema unustamatult aktuaalne
MAX KAUR, 28. September 2016
Rohkem kui kaks aastakümmet on piisavalt pikk aeg, et tõde toimunu kohta avalikkuse ette tuua. „Estonia“ laevahukku silmas pidades peaksid avalikult rääkima hakkama kõigepealt tolleaegsed juhid ja ametnikud, kellel on tõenäoliselt toimunu kohta rohkem ja hoopis täpsemat informatsiooni. Kas on siis juhus, et selle laevahuku ümber tiirles KGB agent Herman Simm?
Hermann Simm asjaga seotud?
Parvlaeva „Estonia“ huku päevil tegutses Harjumaal politseiprefektina Herman Simm. See oli tähtis lõik, kuna käis veider tegevus Paldiski ülevõtmiseksl või hoopis kuritegelikuks paljaksvarastamiseks.
Just Harjumaal paiknesid siis veel Vene väeosad, mille sõjarelvastuse vastu tunti huvi siin- ja sealpool ookeani, ning mida veeti „Estonial“. Meie võimud peaksid Simmi käest "Estonia" kohta tõe kätte saama. Oli ju Simm teatud isikute usaldusalune ning temast tehti õige pea Eesti politseipealik. Kuna riigireetur Simm pani kindlasti pihta ka Ameerika saladused, siis andkem ta USA-le välja. Ameerikas on reeturitele elektritool ja küll see paneb ka Simmi laulma.
On kahetsusväärne, et Eesti võimud ei pinninud riigireetur Dressenit, kes politseidirektorina samuti valdas informatsiooni laevahuku kohta. Selgitusi ja vastuseid peaksid hakkama andma tolleaegsed Soome, Rootsi ning EL ja NATO juhid, et lõpuks selgitada välja asjaolud seoses laeval toimunuga.
Millal selguvad tõelised laevahuku põhjused?
On hästi teada, et ajal, kui „Estonia“ läks reisile 28. septembril 1994. aastal, toimusid Läänemerel sõjalised õppused. Siinjuures ei saa välistada eksitavaid või mitteeksitavaid laske laeva pihta. On arusaamatu, miks laevad, kes hetkel just õppusi läbi viisid, ei viinud läbi päästeoperatsiooni tsiviilelanike päästmiseks. Ning miks kõigest sellest vaikisid Eesti tolleaegsed juhid? (Eestit valitses tol ajal Mart Laari juhitud koalitsioon – Toim.)
Nüüd vajame uut sõltumatut uurimiskomisjoni parvlaeva uppumise põhjuste ja asjaolude väljaselgitamiseks.
Eesti kui riik saaks käituda tõelise eeskujuna, kes näitab, et meie riigi jaoks on prioriteet kodanik ja tema rahva turvalisus. Olen ise seisukohal ning toetan siinjuures Rootsi ja Eesti poliitikute arvamust, et tõe nimel peab „Estonia“ üles tõstma. Kallis ta tõesti on, aga tehniliselt täiesti võimalik. See oleks igati asjakohane, loogiline samm. Aatomiallveelaev „Kursk“ ju tõsteti! Küsimus on meie endi tegelikes prioriteetides.
MAX KAUR,
„Estoniaga“ igaveseks lahkunute lähedane
Viimati muudetud: 09/28/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Miks on Keskerakond USA jaoks salongikõlbmatu?
KUIDO SÄDE, 28. September 2016
Peaminister Taavi Rõivas on korduvalt välja ütelnud, et Keskerakonna valitsusse võtmisel on takistuseks leping Ühtse Venemaaga ning suhtumine Ukraina ja Krimmi okupeerimisse. Miks need kaks küsimust peaksid nii tähtsad olema, et juttu ei tehta enam astmelisest tulumaksust ega muudest maailmavaatelistest erinevustest? Vastust tuleb otsida hoopis kaugemalt – USA ja Venemaa huvidest ning konkurentsist.
Riikidel ei ole sõpru. Riikidel on vaid huvid. Mida suurem ja võimsam riik, seda suuremad on ka tema huvid. Väikeriikidel, nagu seda on Eesti, on soovitav pugeda mõne suurriigi kaitsva hõlma alla. Loomulikult tuleb suurriikidest eelistada tugevamat ja rikkamat. Tore, kui suur „sõber“ asub piisavalt kaugel, sest lähedal võib ta vastikult tüütuks muutuda. Suurriikide huvid võivad iga hetk muutuda, ning vaenlasest võib saada sõber ja sõbrast vaenlane. Kuidas parajasti kasulik.
USA tasane tulek
NSVL-i ajal eksisteerisid maailmas vastakuti kaks sõjalist blokki – Varssavi Lepingu Organisatsioon (VLO) ja NATO. NSVL-i lagunemisega olemast lakanud VLO-sse kuulunud riigid jäid puhvertsooniks Venemaa ja NATO vahele.
Mõnda aega rahuldas selline olukord mõlemat osapoolt. Üsna peagi aga hakkasid endised VLO liikmesmaad kippuma NATO-sse, ja võetigi liikmeks.
Seejärel hakkasid Ida-Euroopa maadesse, Poolasse ja Rumeeniasse, kippuma USA raketitõrjekompleksid. Loomulikult araabia maadest, mitte Venemaalt, pärineva ohu tõrjumiseks. Sagenesid USA sõjalaevade visiidid Ida-Euroopa sadamatesse. Harjutati vaid rasketehnika mahalaadimist; see viidi kohe tagasi, et mitte ärritada liigselt Venemaad. Korraldati ühiseid õppusi üha suurema hulga inimeste ja tehnika osavõtuga. Taastati sõjaväelennuvälju (meil: Ämari) ja varustati need kõige vajalikuga. Leedus asuva NATO õhuväebaasi lennukid turvasid Eesti õhuruumi. Täna vist pole päevagi, mil NATO lennukeid Ämaris ei oleks. USA ründelennukid A-10 harjutavad maandumist Piibe maanteele. Tapale on rajamisel sõjaväebaas liitlasvägede alaliseks majutamiseks. Kõike seda jäi Vene ohu vastu väheks.
„Et tasakaalustada kasvavat Venemaa sõjalist jõudu Lääne ringkonnas, oleks igasse Balti riiki vaja ühte maavägede brigaadi. See oleks 4000–4500 meest. Võib-olla 3000 meest, kui on tegu soomusbrigaadiga. Ja Poolasse oleks vaja veel kolm brigaadi ja üks brigaad Rumeeniasse," rääkis Leo Kunnas "Aktuaalsele Kaamerale" tänavu aprillis.
8. ja 9. juulil toimus Varssavis NATO tippkohtumine, kus kinnitati otsus tuua Eestisse, Lätisse, Leedusse ja Poolasse igaühte tuhat NATO liitlassõdurit, mis peaks tagama NATO liitlasvägede alalise kohaloleku Ida-Euroopas. “NATO peab pidama läbirääkimisiVenemaaga, aga ta peab tegema seda jõupositsioonilt,“ütles NATO peasekretär Jens Stoltenberg.
Jõudu NATO-l on. Tema Euroopa-liitlased koos USA-ga kulutasid riigikaitsele 871 miljardit dollarit Venemaa 87,8 miljardi vastu. Vahe on ligi 10-kordne, Venemaa kahjuks. (Delfi 31.05.2016, ÄP 22.07.2014).
NATO-s olevate riikide rahvaarv ületab Venemaa oma kuuekordselt. Majanduslik üleolek ja võime toota relvastust, sh täppisrelvastust on masendav.
Kuidas puutuvad siia Keskerakonna salongikõlblikkus ja Savisaar?
Osutub, et kõige otsesemalt! NATO vägesid on võimalik paigutada Ida-Euroopasse ainult ohjeldamatu sõjahüsteeria saatel. Rahvad tuleb panna uskuma, et Venemaa tuleb neile kohe-kohe kallale. Eesti vallutatakse 4 tunniga! Venemaa on sõjakas ja tal polegi muid huvisid, kui rünnata naaberriike! Venemaa soovib taastada NSVL-i endistes piirides! Venemaa tungis kallale Georgiale ja Ukrainale, okupeeris Krimmi! Venemaa ei austa lepinguid!
Kumb pool Georgia–Vene konfliktis esimesena ründas, sellest meie ajakirjandus pigem vaikib. Keda ja kelle eest kaitsesid Vene rahukaitsejõud Abhaasias ja Lõuna-Osseetias, see vajaks ka selgitust. “Millega tegelesid sõja eelõhtul Tbilisi „Eesti köögis“ härrad Laar ja Kross?“ küsis Vene välisminister Lavrov muiates, kui Venemaa oli konflikti tulemusena laiendanud oma territooriumi.
NSVL-i lagunedes jäi Ukrainasse hinnanguliselt 30–40% kogu N Liidu sõjatööstusest. Seal paiknesid väga paljud uurimiskeskused ja tehased. Ukraina iseseisvumisel jäi selle territooriumile 750 sõjatööstusega seotud tehast, kus töötas 1,45 miljonit inimest. Tellimusi täitis 139 tehnilist uurimiskeskust. Ukraina kogu tööstusest oli koguni 39% seotud sõjatööstusega. Samuti moodustas enimarenenud osa Ukraina sõjatööstuse toodangust kosmosevarustus, erinevat klassi sõjalaevad, tankid, soomukid, õhukaitseradarid, transpordilennukid (An).
Kardinaalselt muutusid Vene–Ukraina suhted pärast Maidani sündmusi ja võimuvahetust Ukrainas. Uus võim pööras kohe näo EL ja NATO poole, seades ohtu Venemaa relvatootmise Ukraina tehastes, Musta mere laevastiku põhibaasi Sevastoopoli tuleviku ja ka sõjalis-majandusliku koostöö. Moskval tekkis kartus, et Maidani sündmustest võivad eeskuju võtta Valgevene ja Kasahstan, rääkimata juba Venemaa opositsioonist. Venemaal tekkis karjuv vajadus sekkuda sündmustesse. Aga kuidas? Nagu maailmas kombeks – minnakse sõjaväega võõrasse riiki, mitte vallutama, vaid ikka kedagi kaitsma. Näiteks rahvuskaaslasi kohalike võimude omavoli eest. Et Venemaa saaks ulatada oma abistava käe, s.t sõjaväe, peavad Ukrainas elavad venelased tulema tänavatele ja skandeerima “Rossija, Rossija!“. Esialgu jäi selgusetuks põhjus, miks nad peaksid tulema tänavale.
Vajalikel hetkedel tulevad pähe “head“ ideed
Millegipärast tulevad vajalikel hetkedel inimestele ikka pähe head ideed. Nii tuli Andrus Ansipile ootamatult pähe idee võidelda venelastele pühamast pühamaga – sõjas langenute mälestusega. Tulemuseks olid Pronksiöö, lõhestatud ühiskond ja miljarditesse kroonidesse ulatuv majanduslik kahju.
Meie õnneks puudus Putinil tol hetkel huvi Ida-Virumaal kodusõda algatada. Siit ei olnud lihtsalt midagi saada peale pahanduste ja tüllimineku kogu maailmaga. Muide, see „hea“ idee oli aastaid vindunud Mart Laari ja „Isamaa“ peades. Pisut vähem kui aasta enne Pronksiööd asusid seda ideed intensiivselt äratama ja Ansipile ette söötma ERR („Aeg Luubis“) ja peavoolumeedia. Ansip võttiski tuld – ja tegi ära! Miks korraldas „Aljoša“ ümberpaigutamise Ansip, aga mitte Laar?
Ka Ukraina Ülemraadal tuli ootamatult ja „ei-tea-kust“ kohe peale võitu Maidanil pähe „suurepärane“ idee kuulutada ainsaks riigikeeleks ametlikul tasandil ukraina keel. Enamikust Donbassi elanikest said kohe Ukraina-vastased. Ettevalmistus kodusõja puhkemiseks oli tehtud. Kui kohale saabus Strelkov oma 50–60 võitlejaga, läkski kodusõda lahti. Mõlemasse vaenupoolde voolas palgasõdureid, seiklejaid ja muidu patrioote kogu maailmast. Venemaa toetas omi raha, relvade, vabatahtlike ja puhkuselviibivate sõjaväelastega. Esimestel kodusõja päevadel ja nädalatel toimus Ukraina piiri ületamine väga viisakalt. Nii nagu tollis ikka tavaks. Nagu võis lugeda Ukraina netiportaalidest, maksid Vene relvastatud vabatahtlikud tõrgeteta piiriületamise eest piirivalvuritele viisakalt lõivu. Üksikületajatel oli väiksem taks, aga auto või bussiga ületamise eest tuli maksta rohkem. Aeg-ajalt saadeti piiripunkti piirkonda ka mõni miin, et asi „viisakam“ välja näeks. Hiljem sellisest raharaiskamisest loobuti.
Miks ja millal ründab Venemaa Baltikumi?
Täna teame kõik, et Putini Venemaa on kohe-kohe ründamas Eestit, Baltikumi ja kogu Euroopat. Aga mida siit, rasket russofoobiat põdevast Baltikumist, on Venemaal otsida peale nakkuse ja ülemaailmse pahanduse? Ka siin on asjad selgemast selgemad! Venemaa ründab niipea, kui suudab tuvastada NATO artikkel 5 täpse asukoha. Kui see on Eestis, siis kus? Kas Ermamaal kivikeldris, Kadriorus, Stenbocki majas või hoopis mõnel Kaitseministeeriumi salajasel objektil? Aga meie riigiisadel on asi selgemast selgem: Venemaa ründab Baltikumi selleks, et NATO-le koht kätte näidata! Näidata, et kui artikkel 5 on Venemaa valduses, siis keegi kellelegi appi enam ei tule. NATO laguneb. Venemaa võib siis segamatult okupeerida riike ükshaaval või hulgi!
Aga ikkagi! Mis puutuvad siia Keskerakond ja Savisaar?
Savisaar ning Keskerakond olid ja on huvitatud pigem sõbralikest ja vastastikku kasutoovatest majandussuhetest suure naaberriigiga kui sõjalisest vastasseisust. Rääkimata sõjast!
Kui Eesti oleks senini käitunud sama vaoshoitult kui Soome, kas siis teised Balti riigid ja Poola oleksid saanud kaasa minna sellise sõjahüsteeriaga? Või oleksid nad samuti sunnitud pisut tuure maha võtma? Kas sel juhul oleks täitunud Leo Kunnase suur unistus saada „igasse Balti riiki üks maavägede brigaad...“? Aga kas meie suur sõber ja liitlane USA oleks meie vaoshoituse heaks kiitnud, kui tal oleksid jäänud siia baasid loomata ning peamine eesmärk, suruda Venemaa kõrvale rahvusvaheliste „tegijate“ hulgast, oleks saanud tagasilöögi?
Kõigile nendele küsimustele on vastus üks: Keskerakond ja Savisaar tuleb mis tahes vahenditega võimult eemal hoida. Kõige leebem variant on esitada Savisaarele kahtlustus, ja muudkui kahtlustada, kahtlustada, ja jäädagi elu lõpuni kahtlustama. Või siis pikki aastaid kohtuid mööda loksutama. Kunagi, paljude aastate pärast, löövad kohtunikud otsusele kummitemplid alla. Ja kõik on J.O.K.K! Käsk, mis tuleb piisavalt kõrgelt või kaugelt, ei kuulu vaidlustamisele.
Õnneks oleme ikkagi veel natuke õigusriik, kus füüsilist kõrvaldamist ei harrastata. Ukraina presidendil Viktor Juštšenkol, kes mürgitati, ja Litvinenkol, kes tapeti polooniumiga, läks halvemini. Lisaks kahtlustamisele tuleb .Savisaarelt ja Keskerakonnalt raha ära võtta. Muidu kulutavad veel liiga palju kaitsele, muutes kohtupidamise tülikaks.
Keskerakond ja Savisaar ei ole kahjuks veel senini aru saanud, et valitsemiseks ei piisa sellest, kui oled lojaalne oma rahvale. Peab olema piisavalt lojaalne Ameerika Ühendriikidele. Oma rahva ja riigikesega on nii kuidas on.
Loomulikult on oravatel, IRL-il ja SDE-l ka omad huvid mängus. Ikkagi konkurent on löögi all! KaPo ja Prokuratuur mängivad suurte poiste (loe: riikide) mängu usinasti kaasa. Kui Savisaart õnnestub vähemalt kohalike valimisteni võimult ja erakonna juhtimisest eemal hoida, jäävad Keskerakonnal saamata tõenäoliselt kümned tuhanded hääled. See annaks oravatele lootust saada Tallinn lõpuks ometi omade müügimeeste kätte. See pole enam Tallinna sadam, kus olid ripakil (kümned) miljonid! Tallinnas on oi-oi-oi! kui palju omadele maha müüa! Võidu korral tuleb reformimeelseks muuta Tallinna Televisioon, “Pealinn“ jne. Aga “Kesknädal“ tuleb loomulikult maa pealt ära hävitada! Kui aga õnnestuks kuidagi Savisaare protsessi venitada järgmiste Riigikogu valimisteni...
Tänaseks on otsus liitlasvägede Ida-Euroopasse paigutamiseks langetatud ja suurriikide eesmärgid selleks korraks täidetud. Ehk oleks aeg Keskerakonna- ja Savisaare-vastase nõiajahiga pisut pausi pidada ning ära oodata USA uue presidendi nägemus USA–Venemaa suhetest?
Lõpetuseks jääb veel küsida: Kellel on Eestis piisavalt võimu, et anda käsk alustada sellist Savisaare-vastast nõiajahti?
[esiletõsted]
Keskerakond ja Savisaar ei ole kahjuks veel senini aru saanud, et valitsemiseks ei piisa sellest, kui oled lojaalne oma rahvale. Peab olema piisavalt lojaalne Ameerikale. Oma rahva ja riigikesega on nii kuidas on.
KaPo ja Prokuratuur mängivad suurte poiste (loe: riikide) mängu usinasti kaasa. Kui Savisaart õnnestub vähemalt kohalike valimisteni võimult ja erakonna juhtimisest eemal hoida, jäävad Keskerakonnal tõenäoliselt saamata kümned tuhanded hääled. See annaks oravatele lootust saada Tallinn lõpuks ometi omade müügimeeste kätte.
[fotoallkiri] IMPERIALISM: Riikidel ei ole sõpru. Riikidel on vaid huvid. Mida suurem ja võimsam riik, seda suuremad on ka tema huvid. USA on huvitatud Eestist kui puhvertsoonist ja katsepolügoonist, kuna külgneme Venemaaga.
KUIDO SÄDE, vaatleja
Viimati muudetud: 09/28/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
„Meedia keskpunkt“ TTV-s 14. septembril kl 19.10
14. September 2016
* Kelle nimel ja kelle huvides jookseb mööda toimetusi ning lõhub kodupartei alustalasid Keskerakonna kahe näoga Jaanus?
* Kas kunagi kompenseeritakse ülekohtuse omandireformiga represseeritud sundüürnike kannatused ja see raha, mis kalli uue kodu ostmiseks kulutati?
Vaata kindlasti! Saad teada, mis Eestimaal tegelikult toimub.
Saadet juhib Heimar Lenk, osalevad Urmi Reinde ja Mart Ummelas
Viimati muudetud: 09/14/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Marina Kaljuranna toetajad omast võttest selili
EVELYN SEPP, 07. September 2016
Mingil põhjusel aga jätsid nad valimisseaduse läbi lugemata ja nüüd on omast võttest selili. Panid kandidaadid inimlikult lolli olukorda ja veel lollimasse olukorda erakonna. Kui kampaanias tehakse nii jäme viga, siis see on märk mitte kogenematusest, vaid pealiskaudsusest, silmakirjalikkusest ja eelkõige ebaprofessionaalsusest.
Kas me sellist presidenti tahame, kelle ümber tulevikus toimetavad sellised inimesed, kes ei loe seadusi, kelle sõbrad ei paistagi nii väga sõbrad olema, ja kes ei kuula tegelikult häid nõuandeid, mis laseksid tal teda ennast puudutaval paista objektiivsena? Lihtsalt naljakas on lugeda-kuulata nüüd pettumusest, solvumisest, reetmisest, valetamisest ja millest kõigest veel. Ise te ju sellise plaani püsti panite ja ka erakonna just sellise stsenaariumi teostumiseks fakti ette seadsite...
Point on selles, et Riigikogu 2 parimat kandidaati on automaatselt Valimiskogu kandidaadid ja ei saa end kuidagi sealt taandada. Kes tegi, kes tegi? Ise tegin. On vist selline vanarahvatarkus meil siin Eestis."
2. septembril Facebookis
EVELYN SEPP, endine Keskerakonna poliitik
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
50 õnnelikku ja 50 000 õnnetut
EEVI GEIDIK, 07. September 2016
Üldse aga ei tulnud jutuks tõsiasi, et meil elab 50 000 last riskiolukorras (vt Õhtuleht 9. juuni 2016). Kas tulevase presidendi jaoks laste õnn või õnnetus mingisugust tähtsust ei omagi, nendest justkui ei sõltukski meie riigi tulevik?
Niisugune väärtushinnangute pea peale pööramine tekitab lausa hirmu. Debatt oli üles ehitatud nii, et teravad küsimused päevakorrale ei kerkiks, et asi piirduks ainult ammutuntud tõdede ülekordamisega. Üldist idülli rikkus Mailis Reps, kes jutustas sellest, kuidas riigialamad tegelikult elavad. Saab näha, kas peavoolumeedia trambib Repsi selle eest pihuks-põrmuks.
Näitemänguline külg oli debatil kenasti korraldatud ja niisugune meelelahutusüritus täitis oma ülesande.
Selgeks sai ka see, et oma riigi tuleviku pärast muretsevad ainult Mailis Reps ja Mart Helme. Teiste kandidaatide jaoks võimaldab presidendiamet eelkõige ilukõnede pidamist ja välisriikidega suhtlemist. Majanduse areng või arenematus ega rahva saatus neid ei puuduta.
EEVI GEIDIK, pensionär Rakverest
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Sajandi pettus, mida püütakse unustada
ANTO RAUKAS, 14. September 2016
Juba sama 1995. aasta sügisel tulid Hollandis Amsterdamis registreeritud praktiliselt omakapitalita firma eksperdid Eestisse elektrijaamu uurima ja jäid nendega rahule. Kuid valitsus lõi kõhklema, sest ees oli astumine Euroopa Liitu, mille liikmetele oli täielikult keelatud:
1) igasugune turu garanteerimine, mida loetakse riigiabiks;
2) igasugune tooraine garanteerimine, mida loetakse konkurentsi moonutavaks riigiabiks;
3) igasugune hinna garanteerimine pikaajaliste ostulepingute kaudu;
4) igasugune ainuostja süsteem;
5) igasugune vertikaalne monopol;
6) igasugused piirangud kolmandate ostjate ja müüjate vabale juurdepääsule energia ülekande- ja jaotusvõrkudele;
7) igasugune vaba konkurentsi eirav eksklusiivläbirääkimistega ostusüsteem.
Kuna valitsus ei taganud ettevõttele turge, leidis NRG, et tema partneriks peaks olema hoopis Eesti Energia, kellega sai läbirääkimisi pidada konfidentsiaalsuse nõudele toetudes.
Ameeriklaste nõudmised Eesti Energiale
Need ameeriklaste nõudmisedolid ambitsioonikad. Nad soovisid pikaajalist põlevkivitarnete lepingut, mille järgi hinnatõus kajastuks kohe elektri hinnas; turugarantiid; garanteeritud omanikutulu; ja ka seda, et kui Eesti elektritarbimine on kokkulepitud kogusest suurem, siis maksab Eesti Energia ühisettevõttele kinni püsikulud.
NRG Energy poolt pakutav tootmismaht oli maksimaalselt 6600 GWh, vaid 5000 GWh aastal 2001 ja kõigest 4000 GWH aastal 2015 ei katnuks pooltki Eesti tollasest tarbest (8200 GWh), kusjuures hind tulnuks põhjendamatute investeerimiskulude katmise tõttu vähemalt 140% Põhjamaade keskmisest.
Eesti sinisilmsed poliitikud
Kuid meie sinisilmsed poliitikud olid kõigega nõus, sest algasid USA asevälisministri Strobe Talbotti, USA suursaadiku jt mõjukate isikute kirjad ja kõned pumba juures olevatele poliitikutele ja ärimeestele, kes praegugi käivad Kadriorus kätlemas.
Seni üheks juhtfiguuriks olnud Majandusministeeriumi asekantsler Arvi Hamburg kahiti allkirjaõiguseta etturiks ja majandusminister Jaak Leiman vahetati välja ameeriklastele sobivama ministri vastu. Peagi Hamburg vallandati. Ja kui 1999. aasta 4. juuni koosolekul Majandusministeeriumi juures olnud Eesti Energeetikanõukogu ei toetanud valitsuse kanapimedat otsust Eesti Põlevkivi 51% aktsiate üleandmiseks AS-le Narva Elektrijaamad, siis saadeti nõukogu lihtsalt laiali ja seda pole tänini kokku kutsutud, sest see takistaks ka praegusi valitsuse tarkpäid asju omapäi otsustama.
Lippmaa: see on riigivargus ja lauslollus!
14. juunil 2000 pöördus Teaduste Akadeemia president Jüri Engelbrecht peaminister Mart Laari ja majandusminister Mihkel Pärnoja poole palvega informeerida Teaduste Akadeemia energeetikanõukogu NRG lepingu sõlmimise asjaoludest ja sisust enne lepingu tingimuste heakskiitmist Vabariigi Valitsuses.
26. juunil andsid majandusminister Pärnoja ja riigipoolne pealäbirääkija Raivo Vare energeetikanõukogu koosolekul mõningat informatsiooni, kuid viitasid konfidentsiaalsusele. Energeetikanõukogu avaldas teravas toonis oma rahulolematust lepingu salastamise üle ning arutelu tulemusena otsustas mitte toetada AS Narva Elektrijaamad 49%-lise osaluse omandamist NRG Energy poolt. Energeetikanõukogu otsus esitati peaministrile 27. juuni hommikul, kuid ikkagi kiitis valitsus samal päeval lepingu põhitingimused heaks.
Nagu akadeemik Lippmaa märkis, oli tegu suureulatusliku riigivarguse ja lauslollusega.
Rahvas kaitses elektrijaamu
Suure saladuskatte all toimunu tilkus aga läbi. Rahva seas algas pahameeletorm. Mängu sekkusid õiguskantsler ja Riigikontroll.
Riigikontroll väljastas 4. aprillil 2001 kontrollakti nr. 12-6/006 AS Narva Elektrijaamad strateegilise investori kaasamise kohta. Aktist selgus, et kaasatav investor (NRG) ei investeeri Eestisse tegelikult mitte midagi.
14. juulil 2001 avaldati ajakirjanduses 36 akadeemiku Vabariigi Valitsuse kahjulikku tegevust tauniv kiri, mis oli nagu hane selga vesi. 21. augustil 2001 esinesid akadeemikud Mihkel Veiderma ja Endel Lippmaa NRG-vastaste argumentidega valitsuse istungil, kuid sisulist arutelu ei toimunud, sest valitsuse liikmetel olid peas silmaklapid ja kõrvades vatitupsud.
Eesmärgiga saada detailsemat informatsiooni NRG lepingu kohta pöördus Teaduste Akadeemia energeetikanõukogu esimees 5. septembril 2001 Riigikogu esimehe Toomas Savi poole palvega anda energeetikanõukogu liikmetele võimalus lepinguga tutvuda, mida aga ei võimaldatud. Minister Pärnoja teatas, et NR Generating Holdings’i, Eesti Energia AS ja AS Narva Elektrijaamad vaheline põhitingimuste kokkulepe 25.08.2000 on äriühingute vaheline kokkulepe, mis vastavalt äriseadustikule on konfidentsiaalne.
Meie riigijuhte iseloomustav okupatsiooniaegne salatsemine ja arrogantsus meenutavad paratamatult Iisraelist vanaraua ostmise fiaskot.
Eestis leidub tarku mehi
On tore, et Eestis leidus selliseid vapraid ja tarku mehi nagu Villu Reiljan, kes organiseeris 163 000 allkirja kogumise elektrijaamade erastamise vastu.
Tubli oli ka Edgar Savisaar, kes kirjutas: „Jagan muret lühinägelikkuse ja vastutustundetuse pärast, millega Vabariigi Valitsus on korraldanud Narva Elektrijaamade müügiprotsessi. Olen Eesti vanima erakonna esimehe ja Riigikogu liikmena juhtinud pikka aega tähelepanu samadele probleemidele, millele Teiegi oma avalikus pöördumises viitasite. Olen koos kolleegi Villu Reiljaniga pöördunud erastamisprotsessi peatamiseks ja selle õigustühiseks kuulutamise taotlusega korduvalt kohtusse. Samuti olen osalenud ise ning kutsunud üles kõiki inimesi üle Eesti andma oma toetusallkiri elektrijaamade erastamise vastu.“
Tõstaksin esile ka president Lennart Meri tegevust, kes osales protestiaktsioonis ja Riigikogu 23. augusti erakorralise istungi kokkukutsumises, millega valitsuse ja meie poliitilise eliidi kuritegelik toiming peatati.
Huvitav, kas meie praeguste presidendikandidaatide seas on nii tarka ja otsusekindlat inimest, kui oli seda Lennart Meri, kes ei kartnud korrumpeerunud peavoolule vastu seista.
[esiletõste]
On tore, et Eestis leidus selliseid vapraid ja tarku mehi nagu Villu Reiljan, kes organiseeris 163 000 allkirja kogumise elektrijaamade erastamise vastu. Tubli oli ka Edgar Savisaar.
[fotoallkiri]
SUUR TEGU: Tänaseks unustatud Villu Reiljan organiseeris 2001. aastal 163 000 allkirja kogumise Narva elektrijaamade erastamise vastu. Rahvaliit koos Edgar Savisaare poolt juhitud Keskerakonnaga said oma tahtmise ja elektrijaamad jäid jänkide riiulifirmale müümata. Foto: tallinn.ee.
ANTO RAUKAS, akadeemik
Viimati muudetud: 09/14/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Marina Kaljurand on USA saatkonna ja George Sorose valik?
14. September 2016
Sotsiaalmeedia vaatleja toob välja, et allkirja Kaljuranna toetuseks on andnud need, kes Hartalegi. „See asi hakkabki tunduma kuidagi väga... tuttav. Harta-12 oli analoogiline PR-projekt, mis pidi rahva pöördesse viima ja NB!! millele kogu meedia, ka ERR, otsekohe 100% allus. Tookord oli loosung: „Ansipi valitsus on moraalsed värdjad ja vargad, Reformierakond tuleb likvideerida.“ See meedia in corpore silmapilkne üleminek tookord oli müstiline. Nõustuge. Me pole seda lahti rääkinud,“ arvab Ülla Vähk.
„Minu hinnangul otsustatakse praegu, kui täieliku USA saatkonna ja Soros-globalismi kontrolli all on ja jääb kogu Eesti valitsemine. Eesti on hea väike platsdarm 100% orwelliku kontrolli sisseviimiseks kogu elu ja elanikkonna üle ja edasisteks eksperimentideks. Eesti oli NLiidus katselaboratoorium ja on nüüd jälle,“ kirjutab Ülla Vähk.
Sissekande autori sõnul peab presidendi osas jätkama Ilvese liini. „Kahe kandidaadi olemasolu Reformierakonnas tõestab, et USA saatkonda ei rahulda Siim Kallas, kuna sõltumatult mõtleva eesti taustaga inimesena pole täielikult kontrollitav. Kaljurand aga allub täielikult nukujuhile, ta on juba öelnud: „Me ei tohiks takerduda niisugustesse detailidesse nagu küsimus riiklikust iseseisvusest“,“ märgib Ülla Vähk.
Tema sõnul reaalsus on see, et Kaljurand sobib osale Reformierakonnast, homoagenda- ja globalismigrupile, teisele osale mitte. Vastasseis on reaalne. Aga otsustama peavad Eesti inimesed valimiskogus. Viimane aeg on hakata mõtlema.
„Et nii väike rahvas nagu eestlased on läbi ajaloo püsinud, võlgneme eestlase ratsionaalsele individuaalsele mõtlemislaadile. Küsimus on praegu Eesti saatuses, täpsemalt, iseseisvuses. Just seda küsimust hakkab hääletama valimiskogu. Nii et küsimus on eestlase kvaliteedis oma maa peremehena, otsustusõigusliku ja vastutuskohustusliku subjektina. NB!! Just selle peremehe subjektsuse tahab eestlaselt võõrandada praegune haldusreform. Aga ainult vastutav omanik on vaba inimene. Nii et head valimist!“ kirjutas Ülla Vähk lõpetuseks.
Viimati muudetud: 09/14/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Loodan Mailis Repsi võitu presidendivalimistel
ANDRES HABICHT, 21. September 2016
Paar päeva tagasi TTV saates „Vaba Mõtte Klubi“ ütles Leo Kunnas, et pr. Repsil pole õigeid välispoliitilisi vaateid. Sain aru, et see väljaütlemine puudutas pr. Repsi suhtumist Venemaa-poliitikasse. Minu arust on pr. Reps väga kindlalt välja öelnud, et Venemaaga tuleb dialoogi alustada ja suhteid paremaks muuta. See oleks välispoliitika kontekstis üks põhiline osa. Me ei saa kogu aeg Eesti rahvast hirmu all hoida selle teadmisega, et Venemaa püüab Eestimaad okupeerida. Seda hirmu ja paanikat tekitavad meie seas pidevalt EKRE poliitikud. Need mehed võiksid vahest arutada ka selle üle, kuidas Eestimaal majandust paremale järjele aidata, et meie noored ei läheks välismaale tööle. Aga ei – ükskõik millest ka juttu tuleb, jõutakse lõpuks ikka välja selleni, et Venemaa ohustab meid, ja selleks, et EESTIT kaitsta, on vaja rohkem relvi, igasugust sõjatehnikat ja NATO sõdureid.
Loodan niiväga, et valijamehed teevad valiku õigele presidendikandidaadile, ja see oleks pr. Mailis Reps. Palju jõudu talle edaspidiseks! Loodan, et võime teda laupäeval õnnitleda.
Andres Habicht
Viimati muudetud: 09/21/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Vajame rahu-, mitte sõjapresidenti!
EDGAR SAVISAAR, 21. September 2016
Keskerakonna presidendikandidaat Mailis Reps kujutab väga hästi ette, miks Eesti peab suhtlema nii Venemaa kui ka USA riigipeaga. Eelkõige on see rahu huvides. Rahu on aga eeskätt Eesti huvides, sest sõjaline konflikt kahe suurvõimu vahel tähendaks ränka sõjategevust meie territooriumil. Sõltumata suurvõimude heitluse tulemusest kaotab sõjas eelkõige Eesti.
Eesti välispoliitikas laiemalt
ning Kadriorust alustades on vaja sõja poolelt üle minna rahu poolele, sest see on ainus võimalus Eesti kestmiseks. See on nende presidendivalimiste võtmeküsimus.
Postimees kuulutas, et äärmuslased korraldasid Toompeal rahumarsi – see on näide, kui kergelt lükatakse meie meedias rahu ja äärmuslus ühte lausesse. Samasse kategooriasse kuuluvad Eestit Soomes esindava diplomaadi Margus Laidre mõtteavaldused samas lehes rahu utoopilisusest ning vägivalla ja sõja eitamise ohtlikkusest.
Laidre teooria on juurdunud ka Eesti välissuhtlemise praktikasse. Eesti ametlik vastus Soome algatatud ja Venemaa poolt Balti riikidele, Poolale, Soomele ja Rootsile pakutud julgeolekuarutelule oli, et enne vastamist tuleb NATO liitlastega läbi rääkida. Kohe avaldasid aga meie pistrikud rahulolematust, et Balti riikide, Poola, Soome ja Rootsi kõrval ei olnud julgeolekuarutelule kutsutud Taanit ja Saksamaad. Kui mindi näiteks Iraagi sõtta, siis ma küll ei mäleta, et ametlikku Eestit oleks kuigivõrd häirinud Saksamaa terav vastuseis toonasele avantüürile.
Seejuures oli tunnuslik tugev erutus, millega Eestis võeti vastu Soome juhtivas ajalehes ilmunud analüüs Eesti–Soome suhete madalseisust. Nii Ilves ja Kaljurand kui ka Laidre kuulutasid kooris, et Soome lugu oli sulepeast imetud. Erinevust ametliku Eesti ja Soome suhtumises rahusse pole siiski võimalik varjata.
Tiit Vähi,
ekspeaminister ja Rahvarinde valitsuse transpordiminister, on korduvalt rääkinud, et ametliku rinderiigi retoorika jätkudes pole Eestis majandusareng võimalik. Vene-vastased sanktsioonid ja vastusanktsioonid meile on ainult otsene ning paraku väiksem osa probleemist.
Ise nii Eesti sise- kui ka välispropagandas sõjaohtu võimendades võtame ju esimesena ära motivatsiooni ettevõtjatelt keskmise ja pika perspektiiviga äriks Eestis. Nii põllumajanduses ja transiidis kui ka tööstuses. See kehtib universaalselt kodumaise ja väliskapitali kohta. Sama kehtib siinsete töötajate kohta – eluplaane tehes hakatakse üha enam arvestama sõja puhkemise ohuga. Eestist Soome läinud kümned tuhanded inimesed ei kavatsegi enam naasta. Sest Eesti avalikku ruumi täidab igapäevane sõjajutt, mida Soomes ei kuule.
Sõjaväes teenimisega ja liitlasarmee teenindamisega elab ära ainult väike osa Eesti rahvast. Isegi võimuladviku sugulastele ja koolivendadele jääb sellest väheks. Sõjatööstus elatab suurte riikide majandusi, väikeriikide asi on võtta end nende kõrg- ja madaltehnoloogiliste tapariistade ostujärjekorda. Meile jääb sellises maailmas ainult maksmise rõõm.
Investeeringud
lähevad sinna, kus on vähem tanke ja lennukimürinat. Kusjuures meil pole vaja rääkida ainult välisinvesteeringutest. Sõjamasinate kasvanud manööverdamine paneb paratamatult vaiksemaid paiku otsima ka meie oma ettevõtjate Eestis teenitud vahendid – enam mitte ainult majadena jm luksuse vormis päikeserannikuil, vaid ka uute ettevõtete loomisel turvalisemates maailma osades.
Nii nagu uus president – erinevalt praegusest – peab suhtlema kõigi Eesti käekäigule oluliste riigipeadega, nii tuleb tal meie ühiskonna liitmiseks suhelda ka kogu Eesti rahvaga. Ühtegi osa sellest halvustamata ning välistamata. Reformierakonnast avalikult distantseeruda üritav Kaljurand on oma ametlikus presidendikampaanias pea esimese asjana juba kuulutanud, et tema EKRE juhtidega kohtuda ei kavatse. Nagu ütles Lennart Meri presidendilaulus: „See on ohu märk!“.
Veelgi hinnalisem välisest maailmarahust on meile Eestis kodurahu püsimine. Rahu üheks eelduseks on meie oma riigipea eeskujulik suhtlus kõikide Eesti inimesi esindavate erakondadega. Kaljurand jätkaks reformierakondlikku suhete välistamise liini, mis lõhub Eestit sisemiselt.
[esiletõsted]
Postimees kuulutas, et äärmuslased korraldasid Toompeal rahumarsi – see on näide, kui kergelt lükatakse meie meedias rahu ja äärmuslus ühte lausesse.
Sõjatööstus elatab suurte riikide majandusi, väikeriikide asi on võtta end nende kõrg- ja madaltehnoloogiliste tapariistade ostujärjekorda. Meile jääb sellises maailmas ainult maksmise rõõm.
[fotoallkiri]
UUS NÄGU, VANA TEGU: Savisaar kirjutab, et Eesti ametlik välispoliitika on nii Euroopa Liidu kui ka transatlantilises kontekstis täiesti äärmuslik ning Marina Kaljurand tahab Kadriorus jätkata Toomas Hendrik Ilvese liini. Kui Ilves ja Kaljurand ajavad äärmuslikku sõjapoliitikat, siis pole imestada, et tekkimas on ka vastujõud -- rahumarss sõja vastu. Postimees kirjutas omakorda, et just rahumarss on äärmuslik.
EDGAR SAVISAAR, Keskerakonna esimees
Viimati muudetud: 09/21/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
„Meedia keskpunkt“ TTV-s kolmapäeval, 7. septembril k 19.10
07. September 2016
* Miks Keskerakonna garantiikiri toodi avalikkuse ette hetkel, kui fraktsioon rivistus üksmeelselt Mailis Repsi selja taha? Kellele Keski omadest Repsi edu ei meeldi?
* Taavi Rõivas ise vist veel ei mõista, et tal oleks aeg valitsus laiali saata ja juhtimiskogemuse saamiseks mõnele vabale vallavanemakohale kandideerida?
Vaata kindlasti! Saad teada, mis Eestimaal tegelikult toimub.
Saates Heimar Lenk, Urmi Reinde ja Mart Ummelas
Viimati muudetud: 09/07/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Siiri Sisask Tallinna TV-s
28. September 2016
Räägime hiljuti oma sünnipäeva tähistanud Sisaskiga tema tormilisest noorusest, arengust käsikäes iseseisva Eestiga ning püüame põgusalt ka tulevikku vaadata.
„Teie arvamus, palun!“ on eetris neljapäeval 29. septembril kl 21.20.
Saatejuht Jakko Väli
Viimati muudetud: 09/28/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
24.septembril toimub Tondiloo pargis kogupereüritus
21. September 2016
Päevakava on väga elamusrikas, igaüks leiab meie programmist endale sobiva tegevuse. Kavas on rahvastepalli mängud, kepikõnni treening, teatevõistlused peredele, lauatennis. Tondiloo pargi uus kabe- ja malemängu betoonilaud ootab huvilisi näitama osavust ja strateegilist mõtlemist. Terve päev on kohal tasuta batuut lastele ning kõlab muusika. Osavõtt kõikidest tegevustest (treeningud, mängud, tegevused lastele) on TASUTA! Ürituse sponsorid spordiklubide kett MyFitness ja kaupluste kett Rimi on välja pannud vahvad kingitused ja auhinnad perepäeva külalistele ja osalejatele.
“Kogupere ürituste korraldamine on saanud Lasnamäel traditsiooniks. Linnaosa valitsus pakub ka edaspidi oma elanikele huvitavat, sportlikku ja tasuta ajaviidet,” rõhutas Lasnamäe linnaosa vanem Maria Jufereva.
„Tulge kogu perega osa võtma suurepärasest kogupereüritusest!” lisas Lasnamäe linnaosa vanema asetäitja Oksana Jalakas.
Samuti tehakse üritusel näomaalinguid, jagatakse meeneid ja korraldatakse sportmänge.
Ürituse kava ja lisainfo siin
Viimati muudetud: 09/21/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Kotka: Reformivalitsus võlgneb põllumeestele 70 miljonit eurot
INDREK VEISERIK, 21. September 2016
Milliste tunnetega jälgisid Toompea lossi esist platsi, kuhu oli asetatud 10000 piimapudelit, millel peal rist ning lehma nimi ja surma-aasta? Praegune olukord näib põllumeestele olevat väljakannatamatu.
Eesti põllumajanduses on praegu viimase kümne aasta sügavaim kriis. Rõivase valitsuses ei ole maaelu ja põllumajanduse jätkusuutlikkus kahjuks prioriteediks. Viimast kinnitab ilmekalt ka riigieelarve, kus põllumeestele jäetakse ikka ja jälle tühjad pihud.
Eesti põllumees ei konkureeri enam ammu naaberküla Peebuga, vaid teise põllumehega Euroopa Liidust. Teised Euroopa riigid tahavad ja suudavad oma maameest korralike summadega toetada, et nad saaksid odavamalt toota kodumaist toitu. Eesti valitsus seda kahjuks ei tee. Juba kolmandat aastat järjest pole põllumehi toetatud, kuigi seadus seda ette näeb. Reformierakonna valitsus on põllumeestele juba üle 70 miljoni euro võlgu! See raha on ette nähtud nii kodumaise toidu tootmiseks kui ka maal töökohtade säilitamiseks ja uute loomiseks.
Kui suvel külastasin erinevaid põllumajandusettevõtteid, siis nägin, kuidas inimesed tahavad oma tööd südamega teha, kuid reformierakondliku valitsuse mõistmatus ja soovimatus kriisiolukorras maarahvale appi tulla on kaugel riigimehelikkusest.
Mida Keskfraktsioon on teinud seni põllumeeste toetamiseks?
Keskerakond on Riigikogus ainuke partei, kes on parlamendis põllumeeste kaitseks erinevaid lahinguid pidanud. Ka selle aasta sügisperioodi avaistungil andsime Riigikogus sisse valitsuse otsuse eelnõu, mille eesmärgiks on, et Rõivase valitsus maksaks välja aastatel 2017–2020 ülemineku- ehk kodumaise toidu tootmise toetuse. See on seadustes ette nähtud ja valitsus peab seda kohustust täitma. Paraku näib, et valitsus seisab seadustest kõrgemal.
Kahjuks pole Rõivas ja maaeluminister Kruuse meid kuulda võtnud ning kordavad oma maarahvavaenulikku mantrat: see on paratamatu konkurents turutingimustes; tugevam jääb ellu; nõrgad peavadki välja surema ja mingit toetust põllumeestele pole vaja.
Selle mantra kahetsusväärne tulemus võib tulevikus ollagi see, et eestimaist liha pole enam võimalik osta, ja ainus piim, mida poelettidelt saab, tuleb Poolast ja koos säilitusainetega.
Paljud lihtinimesed usuvad, et praegune põllumajanduse häving, mida Brüsselile alluv Rõivase valitsus vaatab külma kõhuga pealt, on nn. maapuhastus eelolevale fosforiidikaevandamisele ja Rail Balticu rajamisele Eestimaal? See võib ollagi põhjuseks, miks valitsus oma inimestele appi ei tule. On see vandenõu või mitte?
Rail Balticu ja fosforiidikaevandamise omavahelist tugevat seost on mulle kinnitanud ka erinevate ministeeriumide mitmed ametnikud. Kahtlemata annab kaevandamine meie keskkonnale ja põllumajandusele tõsise hoobi. Ka täna peavad nt Ida-Virumaa põllumehed arvestama, et kõiki põlde ei ole võimalik kasutada. Pole ju harvad juhtumid, kus traktor vajub keset põldu maa-alusesse auku, mis on tekkinud põlevkivi kaevandamise tagajärjel.
Mida teeks Keskerakond teisiti, kui ta oleks valitsuses? Brüssel on ju oma direktiividega kõikvõimas. Sanktsioonid Venemaale ei kao samuti kuhugi.
Põllumehed on esitanud mõtteid, mis aitaksid neil kriisi üle elada. Need ettepanekud on olnud mõistlikud ja vastutustundlikud. Soovitakse, et tuleks maksta üleminekutoetust või toetada seakasvatussektorit läbi emisetoetuse. Põllumehi tuleks kuulata ja nende ettepanekud ellu viia.
Kindlasti tuleks Eesti suursaadikud panna reaalselt tööle meie majanduse heaks. Praegused suursaadikud tegelevad paljuski ainult majanduslikult kasutu poliitilise analüüsiga. Olen kohtunud mitme Eesti suursaadikuga, kes tegutsevad mõnes Euroopa Liidu riigis, ja uurinud neilt, et mitu Eesti firmat on konkreetselt selle riigi turul. Vastused on olnud ebamäärased ja stiilis: nad pole reklaamplakateid tänavatel näinud. Tegelikult tähendab see, et nad ei oma ülevaadet ega ka kontakte. Teised riigid, olgu selleks Soome, USA või kasvõi Valgevene, teevad tugevat tööd oma ettevõtete esindamisel. Neile on kodumaa seadnud eesmärgid, kui paljusid ettevõtjaid nad peavad välisturul aitama.
Eesti põllumees toodab kvaliteetset toodangut. Riigi ülesanne ongi aidata neid välisriikidesse turustamisel. Kuna Venemaaga on valitsus suutnud tülli minna, võttes sellega põllumehelt tulusa turu, siis on valitsusel täielik kohustus leida meie põllumeestele asendusturg või -turud. Igasse riiki, kus on Eesti maksumaksja raha eest saadetud suursaadik, peame suutma ja saama ka oma tooteid müüa.
Kas Eesti peaks liituma Visegradi maadega –Tšehhi, Ungari, Poola ja Slovakkia? Poolakad ajavad edukat ja sõltumatut põllumajandust Euroliidus, Ungari põletas GMO-põlde jne. Isegi Austria presidendikandidaat, Vabaduspartei (FPÖ) esindaja Norbert Hofer teatas hiljuti, et ka Austria võiks Visegradi ühendusega liituda. Üksi võideldes jääksime vist nõrgaks?
Eesti on väike riik, ja mida rohkem meil on sõpru, seda parem. Ja uusi sõpru peame ise otsima ja leidma. Endise idabloki riigina on meil rohkem ühist Visegradi riikidega kui nt Hollandi või Iirimaaga. Eesti tihe koostöö Poola, Ungari, Tšehhi ja Slovakkiaga on iseenesest mõistetav. Eesti saab ja peab Visegradi riikidelt õppima, kuidas oma põllumehi hoida ning toetada, sest Eesti valitsus seda teha ei oska ega taha.
Põllumajandusameti andmetel müüdi 2008. aastal Eestis 220 990 kg glüfosaati, mis on peaaegu kaks korda rohkem kui 2002. aastal. Praeguseks on WHO poolt kantserogeenseks kuulutatud glüfosaadi kasutamine veelgi suurenenud. Minu teada on parlamendierakondadest vaid EKRE siiani glüfosaadi kasutamise vastu sõna võtnud. Kuidas sina ja Keskerakond suhtute glüfosaadi kasutamisse Eestis?
Glüfosaadist tekib probleem, kui seda liiga palju ja valesti kasutada. Keskerakondlased, kes seisavad Riigikogus maaelu eest, on seisukohal, et Eesti riik võiks siin eeskuju näidata. Väga palju glüfosaati kasutab talvel Maanteeamet maanteedel ja Eesti Raudtee raudteedel. Riigiasutused peaksid lõpetama glüfosaadi kasutamise, ja alles siis saaks rääkida selle aine piiramisest põllumajanduses.
Glüfosaadi väärkasutamine tekib siis, kui ei osata seda põldudel õigesti kasutada. Suuremad põllumajandusettevõtjad läbivad spetsiaalseid koolitusi ning seetõttu on teadlikud, kuidas seda ainet kasutada. Väiksemad majapidamised aga koolitustel ei käi ja seetõttu tarvitavad seda tihti liiga palju.
Kui lõpetada glüfosaadi kasutamine, siis peaks see kindlasti toimuma järk-järgult üleminekuna ja kogu Euroopa Liidus.
Kust sa ise endale toitu hangid? Kas käid supermarketis või ostad kohalikelt tootjatelt? Kas ligipääs kohalike tootjate kaubale on meil piisavalt lihtne?
Kartuli, porgandi, peedi ja sibula kasvatan ise. Teen ka talveks hoidiseid sisse või panen marju ja seeni sügavkülma. Küll aga tuleb käia nii poes kui ka turul, et maitsev söök lauale jõuaks.
Kurb, aga suured poeketid on suhteliselt väiketootjavaenulikud. Kui ma külastan erinevaid väiketootjaid, siis nende põhiline mure on – kuidas saada oma toodanguga suurpoodidesse. Kaupluseketid esitavad tihti tingimusi, mida on keeruline täita. Kõige sõbralikumaks peetakse Tallinna Kaubamaja ja Stockmanni, kõige vaenulikumaks aga Maxima’t.
[esiletõste] Igasse riiki, kus on Eesti maksumaksja raha eest saadetud suursaadik, peame suutma ja saama ka oma tooteid müüa.
[pildiallkiri] AKTIIVNE: Siret Kotka hinnangul vajavad meie põllumehed enim riigi kaitset. Sest ei konkureerita ammu enam naaberküla Peebuga, vaid teise põllumehega Euroopa Liidust.
Küsis INDREK VEISERIK
Viimati muudetud: 09/21/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Heimar Lenk 70
URMI REINDE, INDREK VEISERIK, 14. September 2016
Mis motiveerib Sind poliitikas jätkama?
Motiveerib üllas soov täita ükskord Eesti Keskerakonna programmi kõige tähtsam punkt: ehitada üles riik, kus kõigil oleks hea elada!
Millised on tavaliselt Su esimesed mõtted hommikul tõustes, mis aitavad päeva virgana mööda saata?
Et ma tavalisel tööpäeval pärast kella nelja reeglina ei söö, siis ärkan hommikul näljasena. Esimene mõte on, et nüüd saab tassi tulist koorega teed ja suure juustuvõileiva selle kõrvale. See mõte virgutab!
TV3-s pihta hakanud sari „Tõelised Eesti mehed“ pani mõtlema sellele, et paljud Sinust poole nooremad mehed on lodevad ja ülekaalulised, kelle parimad sõbrad pärast tööpäeva on TV-jalgpall ja õlu. Mida ütleksid neile noortele Eesti meestele? Mis tulevik neid ootab?
Ütleksin, et neid ootab üle rihma rippuv raske, ümar ja rannas rasvast läikiv õllekõht. Ise ma tavaliselt teleka ees õlut ei joo. Üldse olen elu jooksul alkoholi pruukinud enamasti ikka vaid koos naisterahvaga. Mis mõtet on mehel juua niisama joomise pärast? Ikka koos võluva haldjaga! Veiniaroom peab uppuma parfüümi uimastavasse pilve…
Võrreldes 1990. aastate Metsiku Lääne eluga Eestis on praegu kõik rahulikum ja tasakaalukam. Ometi ühiskond seesmiselt keeb ja inimesed on aastal 2016 isegi rahulolematumad oma eluoluga kui aastal 1996. Miks see nii on?
Üks minu hea tuttav vastas umbes samasugusele küsimusele nii: elu oleks nagu palju parem kui nõukogude ajal, aga hing on palju rahutum kui siis. Kõik oleks nagu hea, aga ega ju ei ole?
Sama on üheksakümnendate aastate võrdlusega. Tänaval enam ei tapeta, elu on rahulik, kuid kahjuks ka kiretu. Eestlased on taas vagaks orjarahvaks tehtud – pangaorjuse rahvaks. Argimured varjutavad Maarjamaa mehe tõelise palge. Põsed lähevad punaseks vaid laulupeol, samuti köögis pudeli taga valitsust kirudes.
Peavoolumeedia on aastaid püüdnud nii Sind ja Keskerakonda kui ka Edgar Savisaart personaalselt halvustada. Ometi inimesed valivad teid ja hääletavad teie ideede poolt. Sama toimub praegu USA-s, kus, vaatamata meedia laimukampaaniale Donald Trumpi vastu, lihtrahvas toetab teda. Miks see nii on, et osa inimesi näeb manipulatsioonid läbi ega lase end sellest mõjutada, teine osa aga laseb end mõjutada ja usub televiisorit ja ajalehti liiga palju?
Osa eestlasi on loobunud oma peaga mõtlemisest. See on meie peavoolumeedia 25 aasta tubli töö vili. Mida vähem rahvas mõtleb, seda kergem on teda valitseda. Mida vähem rahvas teab, seda rohkem endale kahjulikke otsuseid ta valimistel teeb. Uinuv rahvas on hea rahvas! Ütled ekraanilt talle, et just see on õige firma, ja ta ostabki just selle teksad ära.
Väiksem osa eestlasi suutis mõtlemisvõime erksana hoida ja mõistab, et aatomipommiga keegi Baltikumi ründama ei tule, kuigi uudistesaates seda talle väidetakse. Trump on populaarne sellepärast, et ta räägib nii, nagu asjad on. Savisaar teeb sama. Sellepärast neid valitakse. Aga sellepärast konkurendid neid ka kardavad ja tappa tahavad.
Miks siis Sina jätkuvalt Savisaart toetad? Seda meest on aastaid poliitiliste vastaste, osa oma erakonnakaaslaste ja prokuratuuri poolt rajalt maha võtta üritatud?
Suuri saab maha võtta vaid reetmise teel või kroonumeeste abiga. Ausaid võib võita vaid valega. Ma olen alati austanud ja toetanud ausaid inimesi. Savisaar on aus. Mitu tema praegust vastast, ihaldades, kes linnapea tooli, kes partei esimehe aupaistet, ei ole ausad. Osa neist on otse alatud. Meil on erakonna tipus inimesi, kes 2015. aasta kevadel ootasid esimehe surma.
Savisaart tuleb nende eest kaitsta. Tõeliselt Suur Inimene on võimas heategija teistele, kuid iseenda kaitsmisel sageli üsna jõuetu. Püha meest ei tohi üksi jätta.
„Meedia keskpunkti“ juhtides oled ka omamoodi diskor, rääkides lugusid muusikast ja muusikutest, kes saatenädalal meediasse on jõudnud. Mis seos Sul muusikamaailmaga õieti on?
Meil on muusikaga oma romaan. Ma armastan teda! Seepärast on mul valus kuulata näiteks Vikerraadio päevaprogrammi muusikalist lahendust, milles päevast päeva korduvad ühed ja samad lamedad lood. Kuigi endaga ollakse väga rahul, on Eesti raadiojaamade muusikamaailm üsna vaene – ühekülgne ja angloameerika poole viltu.
Kuulsad igihaljad pärlid fonoteegis reeglina puuduvad ja noored toimetajad neid ei tea. Mina tean ja mäletan ning püüan igas saates minutikaupa neid ka vaatajale jagada. Ainult kõige kuulsamaid, ja vaid neid, mis antud nädalaga ajalooliselt seotud.
Mis on õnn?
Kreeka filosoof Demokritos ütles juba 400 aastat enne Kristust: "Inimesi ei tee õnnelikuks ei ihuramm ega raha, vaid õiglus ja mitmekülgne tarkus."
Arvan, et meie algajaile poliitikuile võiksid need sõnad saada teenäitajaks tõelise õnne suunas. (Muidugi vaid juhul, kui õnne üldse otsitakse.)
Küsisid URMI REINDE ja INDREK VEISERIK
[fotoallkiri]
HELGE NOORUS JA TEGUS TÄNAPÄEV: Vasakul vana foto Heimar Lengi reporteritööst Venemaal, kus ta sai intervjueerida maailmakuulsusi -- pildil parajasti laulja Cliff Richard. Parempoolsel pildil Heimar Lenk, nagu me kõik teda täna tunneme -- punase lipsuga rahvasaadik ja telesaatejuht.
Viimati muudetud: 09/14/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Sundüürnike esindajad viivad Riigikogusse kompensatsiooninõude üle 5000 allkirjaga
HELLE KALDA, 07. September 2016
13. juunil Rahvarinde muuseumis peetud konverentsil „Kodu ja õigusriik. Omandireformi ülekohtust ja selle tekitatud lõhest ühiskonnas“ tõdeti, et pooleliolev omandireform ongi see känd, mille taga on Eesti areng kinni.
Seoses haldusreformiga meenutas Eesti Omanike Keskliidu volikogu esimees akadeemik Anto Raukas, et omandireform meil äpardus. Ta muretses, kas selle haldusreformiga läheb paremini. „Omandireform lähtus õigest ja õilsast eesmärgist – tagastada õigusjärgsetele omanikele okupatsioonivõimude poolt ebaseaduslikult võõrandatud vara ja luua eeldused riigi majanduse kiireks arenguks. Need õilsad eesmärgid aga ei realiseerunud ja sellel ebaõnnestumisel on konkreetsed süüdlased. Reformi käivitamine ja elluviimine näitas Eesti juhtpoliitikute, juristide ja riigikogu liikmete vaimuvaesust ja piiratust, sest olulisi suuniseid ei osatud korralikult mõtestada ja sõnastada.“ (Õhtuleht, 15. juuli 2016)
Omandireform hälbis õigelt rajalt
Tuginedes Riigikogu stenogrammidele on võimalik jälgida omandireformi õigelt rajalt hälbimise käiku. Näiteks „Endiste omanike õdedele ja vendadele või nende alanejatele sugulastele endise omaniku maal asuvate endise omaniku hoonete ja rajatiste tagastamise seaduse“ arutelul 12. jaanuaril 1993 Riigikogu istungil räägib Liina Tõnisson: „Minu arvates aetakse siin kõnepuldis täna segamini tagastamine ning võtmine ja andmine. Pange tähele, me räägime ju /.../ varade tagastamisest. Andke andeks, need varad ei ole kunagi neile kuulunud. Neile ei saa midagi tagastada, neile saab anda. Neile antakse ja nad võtavad. Neile ei tagastata mitte midagi, järelikult ei ole tegemist ajaloolise õiglusega.“ (Jaan Õmblus, „Kaotatud kodud“ 2009, lk 53)
Unustamatu ja tänaseni ajakohane on Ülo Uluotsa hinnang peale omandireformi aluste seaduse vastuvõtmist parlamendis 13. juunil 1991: ”Me rikkusime ära ilusa asja ja vajaliku seaduse. Annaks Jumal, et meil maareformi seaduse juures oleks rohkem mõistust. Seni aga oleme tegutsenud kui Mäeotsa Peeter, kes iseenese tarkusest tegi panuse tangudele. Idee oli ilus, aga mis sellest välja tuli, teame kõik....“
Tagastamine, andmine, kinkimine ja kalastamine
Vara tagastamise õiguslikuks sisuks peaks olema omaniku õiguste taastamine tema varale, omandiõiguse ennistamine. Kui meil räägitakse 1940. a. varade tagastamisest, siis oleks loomulik, et peetakse silmas vara, mis omanikule pool sajandit tagasi kuulus. 1940-ndal maha jäetud varale on aga 50 aasta jooksul tekkinud uued seaduslikud omanikud. Vastuväited laadis, et euroopalikus õigusruumis omandiõiguse puhul lähtekohaks olev loodusseaduste toime arvestamine ei ole Eestile siduv tulenevalt okupatsioonidest, mahuvad ilmselt selle osa juristkonna taktikasse, kes kalastab varade nn. tagastamisel, nagu õnnestunult märkis tollane justiitsminister ja hilisem Riigikohtu esimees Märt Rask baltisakslaste varade saatuse käsitlemisel Riigikogus ööl vastu 25. novembrit 1999. Sisuliselt täpne oli ka asespiikri, hilisema Europarlamendi saadiku Siiri Oviiri repliik: ”Mina ka juristina leian, et tegelikult me üldse ei saaks mingisugusest kompenseerimisest ja tagastamisest rääkida…” (Üürnike Liidu väljaanne „Kodu ja õigusriik“ 2016, lk 174).
Euroopa Liidu liikmesriigina on meil kohustus austada inimõigusi, sh iga isiku koduõigust, millega omandireformis vastuollu mindi. Taasiseseisvunud Eesti, alustades ulatuslikke majandus- ja sotsiaalreforme, tegi reservatsiooni inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ratifitseerimisel 13. märtsil 1996. a. selle Esimese protokolli artikkel 1 sätetele, välistades selle laienemise omandireformi seadustele. Seega on sundüürnike probleem vahetult seotud inimõiguste konventsiooni teadliku rikkumisega meie riigis.
Eesti riigi juhtimine peab professionaliseeruma
Eesti vajab teaduslikel alustel põhinevat riigijuhtimist, eriti sotsiaalselt tundlikes valdkondades nagu omandireform. Reformide jõudmisel kolmandasse aastakümnesse on meie võimudel aeg vabandada oma rahva ja eriti sundüürnike ees ning asuda heastama omandireformi traagilisi tagajärgi, mis tulenesid põhjendamatult ebavõrdsest kohtlemisest eluruumide erastamisel.
Sundüürnikud teavad, et suur osa riigi arengupeetusest on põhjustatud ebaõnnestunud omandireformist. Iseseisvuse taastamise eufoorias alustatud omandireform tuleb lõpule viia kooskõlas Euroopa õiguskorra ja Eesti põhiseadusega. Sundüürnikud nõuavad kompensatsiooni neile tehtud ülekohtu eest. See oleks õiglus, mis taastaks nende inimeste jaoks koduõiguse mõiste oma kodumaal. Kompensatsiooni nõudmine on põhjendatud ja võimaluse selleks peab leidma Riigikogu.
Märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seaduse vastuvõtmise järel otsustas Eesti Üürnike Liit pöörduda petitsiooniga Riigikogu poole. Me pole loobunud kompensatsiooninõudest Eesti riigi vastu ja oleme selle nõude toetuseks kogunud üle 5000 allkirja, mille esitame järgmisel nädalal Riigikogu juhatusele.
[esiletõste] Sundüürnikud nõuavad kompensatsiooni neile tehtud ülekohtu eest. See oleks õiglus, mis taastaks nende inimeste jaoks koduõiguse mõiste oma kodumaal.
HELLE KALDA, Eesti Üürnike Liidu esimees
[fotoallkiri] 13. SEPTEMBRIL KELL 13.00 läheb Üürnike Liidu esimees Helle Kalda omandireformi käigus õigustest ilma jäetud sundüürnike allkirjadega Riigikokku.
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Käed Oudekkist eemale!
JAAN ÕMBLUS, 28. September 2016
Seda tehakse mis iganes viisil ja meetodil – ehmatades inimesi ajalehtedes mingi segasevõitu lausjuriidika avaldamisega, süüdistades info kinnihoidmises jne. Ehk siis paralleelne/sarnane taktika, nagu näiteks prooviti erakonnas võimalikult palju piirkonnajuhtide kohti enda kätte saada.
Revolutsiooni asemel eksisteerib ka pragmaatika
Pragmaatiliselt on tõsi see, et kui olidki asjad nii nagu juhatuses väideti (ei informeeritud õigeaegselt garantiikirjadest vms.), siis ei oleks kindlasti ka varasem informatsiooni avaldamine juhatuses selle garantiikirjade vaidluse (või vaidluste, või nõuete kujunemise vms.) sisu ja olemust muutnud.
Mida maailmarevolutsioonilist erakonna juhatus siis ikka selle mõne nädalaga korraldanud oleks, kui nad oleksid teadnud? Mida nad oleks saanud ette võtta? Kuidas informatsiooni avaldamisega viivitamine reaalset kahju tekitas peale ego’de solvamise? Isegi kui peasekretär andis info hiljem edasi, siis sellest ei sündinud mingit reaalset kahju ei otseselt ega kaudselt. Tagandamine on antud olukorras kindlasti ebaproportsionaalne meede.
Emotsioonidest õhetav kollektiiv Oudekki vastu
Juriidilised asjad liiguvad oma konkreetse sammuga. See ei ole nii, et emotsioonidest õhetav kollektiiv tormab paar nädalat varem peale ja must pöördub valgeks. Erakonnas on selle juriidilise vaidluse eest parimal võimalikul viisil seistud. Palju vaeva on näinud ka Oudekki Loone. Aitäh peaks talle ütlema, mitte tagandama. Ja üleüldse ei ole garantiikirjad Oudekki poolt kokku keeratud supp, kuid nüüd on justkui tema miski süüdlane.
Seega, kui põhjused peasekretäri tagandamiseks ei ole täiesti tühja koha pealt kokku valetatud või mõeldud, siis on see vähemalt otsitud ja probleemiks üles puhutud. Nii ei peaks ikka asjad erakonnas käima, et nägu ei meeldi, oled kade, tahad võimuvõitlust pidada vms., ja siis sõidad väljamõeldistega või pseudoprobleemiga peale.
Ühesõnaga, hoidku nad oma käed Oudekkist eemale.
Tõde on tavaliselt lihtne
Lihtne tõde on, et Oudekki ei saanud ju eksida kahe asja vastu korraga (mõlemat heideti talle ette):
a) mitte käia asjadest üle, s.t. mitte teada, millal ja mis informatsioon liigub;
b) mitte edastada informatsiooni.
Veelkord – ette heideti mõlemat. Kuid kui on tõsi see, et Oudekki ei käinud asjadest üle ega teadnud sissetulnud kirjadest jms., siis ei ole mõtet teda süüdistada info edastamata jätmises.
Kui aga Oudekki jättis info edastamata, siis ta ju käis asjadest üle ja sai info kätte (jättis seega mõnel muul põhjusel edastamata). Järelikult ei saa teda süüdistada mõlemas punktis, ehk, teisiti öeldes, kogu dramaatiline esitus on kõigest üks suur demagoogia.
Mul on õudselt kurb vaadata, kuidas erakonnas ruulib lollus. Oudekki Loone on näidanud ennast poliitikuna, kes omab suuremat intellektuaalset sisu kui kõik tema tänased ründajad kokku.
JAAN ÕMBLUS,
Keskerakonna liige, Tartu
[esiletõste] Peasekretäri tagandamine on antud olukorras kindlasti ebaproportsionaalne meede.
Viimati muudetud: 09/28/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Mailis Repsist saagu järgmine Eesti Vabariigi president!
HILLAR KOHV, 21. September 2016
Mailis Reps, Teie olete üks Eesti Vabariigi presidendi kandidaatidest ning olete näoga rahva poole. Millal ja kuidas tuli Teil mõte osaleda niiöelda presidendivalimise-rallil?
Minu otsus kandideerida Vabariigi Presidendi ametikohale ei sündinud kergekäeliselt, sest riigipea töö nõuab tõsist vastutust ja pühendumist. Andsin oma nõusoleku pärast põhjalikku kaalumist, kui kandideerimise ettepanekuga olid minu poole pöördunud paljud sõbrad ja erakonnakaaslased. Minu senine haridustee, töökogemus ning perekonna toetus andsid mulle kindlustunde see väljakutse vastu võtta. Kandideerin presidendiks, sest soovin meile kõigile ehitada parima võimaliku Eesti Vabariigi.
Kas Teie arvates peaks saama rahvas õiguse presidenti valida?
Kindlasti. Olen koos mõttekaaslastega aastaid võidelnud selle eest, et rahvas saaks õiguse presidenti otse valida. Vabariigi President on vastavalt põhiseadusele Eesti riigipea. Juba see näitab, et just rahvas peaks saama õiguse teda ka valida. Eesti ei vaja riigipead, kellega lepitakse kokku erakondade tagatubades ning kellega rahvas samastuda ei suuda. Kui saan presidendiks, siis algatan põhiseaduse muutmise, et anda Eesti rahvale presidendi otsevalimise õigus.
/Järgnevat loe: www.kesknadal.ee/
Millised ootused ja lootused on Teil 24. septembriks, mil toimub presidendi valimine valijatekogus?
Järgnevad kolm nädalat tõotavad tulla väga pingelised ning kiired. See aeg saab täidetud peamiselt valijameestega kohtumistega. Viimaste kuude jooksul olen ma külastanud enam kui 170 omavalitsust ning kohtunud paarisaja omavalitsusjuhiga. Olen veendunud, et valimiskogus on mul väga head võimalused valituks osutuda. Loodan, et Eestile valitakse parim võimalik riigipea.
Kui Teid valitakse Eesti Vabariigi presidendiks, siis mida teeksite Eesti riigis teisiti, kui praegu on?
Minu hinnangul peab tulevane Eesti president juhtima rohkem tähelepanu siseriiklike probleemide lahendamisele. Välispoliitiline vaade on ääretult tähtis, kuid esmalt tuleb kodus asjad korras hoida. Presidendi käes pole võluvitsa kõigi probleemide lahendamiseks. Küll aga on riigipea kohustus olulised teemad lauale tuua ning esitada ka omapoolseid ettepanekuid.
Meie riigi peamine mure on täna rahvaarvu langus. Sama tõsiseks probleemiks on jätkuvalt piirkondlik ja sotsiaalne ebavõrdsus, mis saab tihti alguse juba varajases lapsepõlves. Riigipea peab jälgima, et valitsev poliitika toetaks tasakaalus arengut ning aitaks eeskätt raskustes inimesi. Riigipea peab kõnetama ja ühendama kõiki Eesti kogukondi. Presidendina annan oma panuse, et lõppeks pidev vaenu ja sõjahirmu külvamine, mis lõhestab ja hirmutab ühiskonda.
Riigipeaks saades taotlen ka laiapõhjalise riigireformi elluviimist. Riigikogus läbi surutud haldusreformi seadus on poolik lahendus, mis tulnuks jätta välja kuulutamata.
Kas olete minuga nõus, kui ütlen, et praegune president Toomas Hendrik Ilves on näoga ainult välismaa poole ning elu Eesti Vabariigis teda eriti ei huvita?
Ma ei soovi hinnata Toomas Hendrik Ilvese tehtut, vaid ütlen seda, et minu hinnangul peab tulevane president senisest enam tegelema siseriiklike küsimustega. Me ei vaja ülemvälisministrit, vaid riigipead, kes julgeks tegeleda sisemaiselt teravate teemadega.
Kas teie arvates on õige see, et rahvas ei saa Riigikogu valimiste ajal valida kõikide kandideerijate hulgast ning valija peab tegema valiku nende hulgast, kes tema piirkonnas kandideerivad? Ja kas õige on see, et võimule ei pääse need, kes on saanud rahva poolt enim hääli? (Tavaliselt valivad võimulepääsejad ise omale meeskonna nende hulgast, kes on ühte meelt ja sobivad omavahel.)
Selliselt on meie valimissüsteem üles ehitatud ja tegelikult pean ma õigeks, et meil on siiski valimisringkonnad. Sest see suurendab võimalust, et kohalikud eksperdid saavad võimaluse öelda sõna sekka ka riigitasandil.
Koalitsiooni moodustamine on aga omaette küsimus. Minu hinnangul on kindlasti väär see välistamispoliitika, mida on aastaid mänginud Reformierakond. Eesti on liialt pisike, et selliseid mänge mängida, me vajame kõikide jõudude kaasamist.
Kui teid presidendiks valitakse, kas muudaksite siis ka valimisseadust, või teeksite Riigikogule vastava ettepaneku, et rahva sõna rohkem maksaks ja rahval oleks huvi ka rohkem valimistest osa võtta?
Nagu mainitud, algataksin ma presidendiks saades põhiseaduse muutmise, et anda Eesti rahvale presidendi otsevalimise õigus. Siis maksab rahva sõna tänasest enam. Samuti plaanin algatada põhiseaduse muutmise rahvaalgatuse seadustamiseks. Seda tuleks teha nii, et rahva pakutud seadused tuleksid samuti parlamendi ette esimesele lugemisele. Lisaks leian, et Eestis tuleb seadustada ka rahvahääletuse võimalus – piisaval hulgal inimestel peab olema õigus panna nende jaoks tähtsaid küsimusi rahvahääletusele. Need sammud aitaksid kaasa otsedemokraatia kasvule Eestis.
HILLAR KOHV Viinahaualt, Tori vald Pärnumaalt
Viimati muudetud: 09/21/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
„Vürst“ Weinrauch – mässavate omavalitsusjuhtide eestvedaja
JAAN LUKAS, 28. September 2016
Ukrainas Taga-Karpaatias Rahhovi linnas sündinud Jozsef Weinrauch mängis Assikvere külateatris Imre Kalmani opereti „Krahvinna Mariza“ järgi lavastatud muusikalises näitemängus „Roosid krahvinnale“ meespeaosa.
Pühendunult ja kogu hingest mängib Weinrauch oma rolle ka eluteatris. Õieti ei saa seda nimetada mänguks, sest mees ütleb, mida mõtleb, ja teeb, mida õigeks peab. Kui alustasime juttu haldusreformist ja selle võimalikest tagajärgedest, lausus Weinrauch mõnedki krõbedad sõnad tänase peaministri ja tema koduerakonna kohta.
Rahva ühehäälne arvamus
„Meil metsade keskel Peipsi rannikul on väike vald. Praktiliselt tunnen kõiki elanikke. Pidevas suhtlemises inimestega on selgunud rahva arvamus – omavalitsuste sundliitmisele ollakse raudselt vastu. Vallavolikogu otsustas ühehäälselt pöörduda Riigikohtusse tunnistamaks haldusreformi põhiseisukohad põhiseaduse oluliste paragrahvidega vastuolus olevaiks.
Tuntud õigusteadlase analüüs
„Kavandatavates haldusmuudatustes jääb paljugi arusaamatuks. Miks peab omavalitsuses elanike arv olema just 5000 või 11 000, mitte vähem ega rohkem?“ arutles Weinrauch.
Pala vallaga sarnaselt mõeldakse mujalgi. Juuni lõpul vaidlustas Viljandimaa Kõpu vald Riigikohtus haldusreformi sätted. Koos Palaga tellisid Kambja, Luunja, Nõo ja Ülenurme vald kunagise justiitsministri, Tartu Ülikooli emeriitprofessori Paul Varuli advokaadibüroolt haldusreformiseaduse õigusanalüüsi.
Tänaseks on haldusuuenduste vastu protestimas juba üle paarikümne omavalitsuse. Varuli advokaadibüroo tugineb oma seisukohtades ilmselt EV põhiseaduse paragrahvile 158, mis kõlab: „Kohaliku omavalitsuse üksuste piire ei tohi muuta vastavate omavalitsuste arvamust ära kuulamata.“
Samasugust kaitset pakub haldusüksuste iseseisvusele Euroopa kohaliku omavalitsuse harta artikkel 5 „Kohaliku omavalitsuse üksuste piiride kaitse“: „Kohaliku omavalitsuse üksuse piire ei muudeta asjaomase kohaliku kogukonnaga nõu pidamata; kui seadus lubab, võib seda teha rahvahääletuse teel.“
Väike neelatakse alla
„Olen sada protsenti selle poolt, et Pala vald kohtusse pöördus. Inimesi ei saa sundida tahtevastaselt midagi tegema. Mina olen veel selle aja inimene, kes mäletab Stalini aega. Siis tehti ju kõik sunniviisiliselt – väikesed kolhoosid pandi omavahel kokku. Kahest viletsast majandist sai aga veelgi kehvem. „Titanicu“-suurust omavalitsusüksust on raskem juhtida,“ rääkis Pala vallas elav ettevõtja ja maalikunstnik Signe Lelbret.
„Mul pole midagi selle vastu, kui kahe väikese ja tubli valla liitmisel moodustub veelgi tugevam vald. Kui ühinevad aga nõrk ja tugev, neelab tugevam nõrgema alla, ja väikese valla rahvas kaotab. Tõmbekeskusest jäädakse kaugemale, suletakse koolid ja lasteaiad. Rahvaarv väheneb. Seda ahelreaktsiooni ei saa enam peatada. Haldusreform praegusel moel on aga kasulik peaminister Rõivasele ja valitsuskoalitsioonile, mitte rahvale erinevates Eestimaa paikades,“ märkis Lelbret.
Vajalikud asutused vallas olemas
„Meil on lasteaed ja põhiharidust pakkuv kool. Töötavad postkontor ja apteek. Mõni aasta tagasi valmis kaunis veesilm – ökopaisjärv, mis on paikkonna inimestele populaarne ujumis- ja kalapüügikoht. Ilus elukeskkond on suuresti vallavanem Weinrauchi ja kogu meie omavalitsuse töö tulemus,“ räägib Signe.
„Kooli staadion sai hiljuti kaasaegse katte. Huvitegevust jätkub eri põlvkondade inimestele lastest eitede-taatideni,“ jutustab noor Eveli Norring, kes ise tantsib naisrühmas „Keerutajad“. Tantsijaid juhendab vallavanema abikaasa, Anna Haava nimelise Pala kooli direktor Malle Weinrauch.
„Pala vald on väga tore vald, fantastiline vald. Sümpaatselt mõjub ka väike hubane vallamaja koos kellatorniga,“ kiidab Kõpu vallavanem Siim Avi, kes on käinud Palal mälumänge läbi viimas.
Jozsef Weinrauchi järjekindlus Pala valla iseseisvuse kaitsmisel on põhjustanud erinevaid reageeringuid. Ühel arutelul, kus räägiti, mis omavalitsus kellega läbirääkimisi peab, ning mainiti Pala valla kõrvalejäämist sellest protsessist, kostis üks omavalitsusjuht, et „mis me mägede pojast räägime!“.
„Tere, vürst!“ tervitas Jozsef Weinrauchi aupaklikult teenekas Jõgeva linna omavalitsustegelane Aare Olgo, kui Põltsamaal omavalitsusjuhtide kohtumisel presidendikandidaat Mailis Repsiga kokku saadi.
Jozsef Weinrauch asus Eestisse elama 1969. aastal. Lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemias veterinaariateaduskonna, töötas loomaarstina Tartu rajoonis Viktor Kingissepa nim. kolhoosis ja Jõgeva rajoonis Saadjärve kolhoosis.
Pala vallaga on mees seotud 1982. aastast, mil sai siinse kolhoosi aseesimeheks. Turumajanduse algusaastatel juhtis ta Nõva ühismajandit. Taasiseseisvunud Eesti esimestel kohalike omavalitsuste valimistel otsustati, et Pala vallavolikogu esimeheks saab saadikukandidaat, kes kõige rohkem hääli kogub. Suurima häältesaagi sai Weinrauch. Nii algas tema tegevus omavalitsusjuhina. Taas valiti Jozsef vallavolikogu juhtima 2005. aastal ning seoses senise vallavanema otsusega ametist lahkuda, usaldati talle vallavanema amet.
Kas Pala vald ja koos temaga haldusreformi suhtes sarnast seisukohta jagavad omavalitsused Riigikohtus õiguse saavad ja kas nad püsima jäävad, selgub kohtuistungil oktoobris.
„Usun, et otsus tuleb meie jaoks positiivne,“ ütles lõunamaiselt temperamentselt Eesti asja ajav Jozsef Weinrauch optimistlikult.
JAAN LUKAS,
Jõgevamaa ajakirjanik
[pildiallkiri] Weinrauch ütleb, mida mõtleb, ja teeb, mida õigeks peab.
[esiletõsted]
"Miks peab omavalitsuses elanike arv olema just 5000 või 11 000, mitte vähem ega rohkem?" arutles Weinrauch.
Haldusreform praegusel kujul on kasulik peaminister Rõivasele ja valitsuskoalitsioonile, mitte rahvale.
Viimati muudetud: 09/28/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Pinevus ja põnevus püsib – nagu 15 aastat tagasi Rüütli võiduga lõppenud presidendivalimistel
ELMAR TRUU, 07. September 2016
Miks võrdlen just aastaga 2001? Aga sel lihtsal põhjusel, et 2006. aastal ja 2011. aastal oli valimistulemus ette ära otsustatud valitsuserakondade ja nende taga seisvate meediaväljaannete koostöös. Siinjuures ei ole tarvis meenutadagi, milliseid võltsinguid ja missugust laimu fabritseeriti 2006. aastal selleks, et president Arnold Rüütel ei saaks jätkata teisel ametiajal.
Potentsiaalseid presidendikandidaate esitati nagu praegu, nii ka 2001. aastal rohkesti. Kõikide nende nimetamine siin ei olegi vajalik – lõppkokkuvõttes tegid kõik erakonnad valiku, et välja pakkuda oma kandidaat. Valitsuses olid tollal Isamaaliit, Reformierakond ja Mõõdukad (tänane SDE). Isamaaliit esitas presidendikandidaadiks endise Tartu Ülikooli rektori Peeter Tulviste, Reformierakonna kandidaat oli Riigikogu esimees Toomas Savi, Mõõdukatel – ekspeaminister Andres Tarand. Tollalgi opositsiooniline Keskerakond seadis üles haridusminister Peeter Kreitzbergi (muide, ka täna on KE kandidaadiks endine haridusminister!). Samuti opositsioonis olnud Rahvaliit seadis valimiskogus kandidaadiks rahva seas tunnustatud Arnold Rüütli.
Toona Riigikogus kahel päeval kolmes hääletusvoorus president ei selgunud, nagu nüüdki. Kaheks edukamaks osutusid kaks Peetrit – Kreitzberg ja Tulviste, kes pääsesid edasi valimiskogusse. 21. septembril 2001 seati Estonia kontserdisaalis neile lisaks valimiskogus üles Toomas Savi Reformierakonna ja Arnold Rüütel Rahvaliidu poolt.
Esimeses hääletusvoorus anti Rüütlile 114, Savile 90, Peeter Tulvistele 89 ja Peeter Kreitzbergile 72 häält. Samal päeval peeti ka teine hääletusvoor, kuid vahepeal olid pikk lõunapaus ja otsustavad läbirääkimised. Mäletan, et kogunesime (samuti kui varahommikulgi enne esimest vooru) siis veel püsti seisnud „Karla katedraali” nõupidamisele, kus lepiti kokku, et nagu üks mees toetame Rüütli saamist presidendiks. Samal ajal kohtusid omavahel erakondade juhid ja presidendikandidaadid ning otsisid lahendust, kuidas saada Eestile uut parimat presidenti.
Pinevust ja põnevust oli Estonia kontserdisaalis rohkem kui ühegi kontserdi ajal, sest valijamehed adusid, et midagi on õhus. Istusin saali vasakpoolse tiiva teises reas, üsna Rüütli läheduses. Ja mäletan, kuidas sumin saalis paisus, kui loeti järjekordne valimissedel Rüütli nimega.
See, mis juhtus, kui kõik valimissedelid said loetud, on kirjeldamatu. Seda tuleb ise kohal olles läbi elada! Ühelt poolt oli see uskumatu rõõm meil, kes me toetasime Arnold Rüütli saamist presidendiks, teisalt aga kaotajate varjamatu meeleheide ja pettumus. Pettumus selle üle, et opositsioonierakonnad Rahvaliit ja Keskerakond, nende juhid ning presidendikandidaatide taga seisvad valijamehed olid ühisel meelel tegutsedes kindlalt seljatanud tollase valitsuse. Esimeses hääletusvoorus Peeter Kreitzbergile ja Arnold Rüütlile antud häälte arv oli täpselt nii suur, kui tuli neid teises voorus kokku nüüd juba presidendiks valitud Arnold Rüütlile – 186! Mitte ükski valijamees ei vääratanud, kahelnud ega eksinud valimissedeli täitmisel. Toomas Savi kogus 155 valijamehe häält.
Kui avati kontserdisaali vasakpoolne uks, kust ma president Arnold Rüütli järel väljusin, oli huvitav jälgida nördinud meediategelaste nägusid ja nende kohati kohmetuid küsimusi. Esimesena andis president Rüütel intervjuu ETV reporterile Indrek Treufeldtile. Sain huvitava kogemuse, jälgides, kuidas alati tasakaalukas Rüütel närvis reporterile rahulikul moel vastas. Meedia ja arvamusküsitlused olid ju ammu presidendiks tituleerinud Toomas Savi.
Nüüd on valijameestel jäänud kolm nädalat mõelda, keda valida 2016. aastal uueks Eesti rahvale kõige paremaks presidendiks. Pakun välja oma parima kandidaadi – Mailis Reps.
KESKMÕTE: Mitte ükski valijamees ei vääratanud, kahelnud ega eksinud valimissedeli täitmisel.
ELMAR TRUU, endine valijamees
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Euroopa poliitikatuuled muutumas tormideks
07. September 2016
Prantsusmaa Rahvusrinde juht Marine Le Pen, kel on head väljavaated jõuda kevadel presidendivalimiste teise vooru, andis teada, et tema valituks osutumisel viiakse Prantsusmaal läbi referendum Euroopa Liitu kuulumise üle. Kui Ühendkuningriigi kõrval lahkuks Euroliidust ka Prantsusmaa (Fraxit), tähendaks see tõenäoliselt liidu lõppu.
Vladimir Putin aga nimetas sonimiseks väiteid, justkui kavatseks Venemaa tülitseda NATO-ga ja kasutada naabrite, sh Baltimaade vastu tuumarelva. „Kuulge, ma arvan, et kõik terve mõistusega inimesed, kes tegelevad tegeliku poliitikaga, mõistavad, et viited Venemaa ohule, näiteks Baltimaade suhtes, on täielik sonimine,“ ütles Putin usutluses Bloombergile.
Soome päevaleht Helsingin Sanomat kirjutas sellest, et ametiaega lõpetav president Toomas Hendrik Ilves on kahjustanud Eesti ja Soome suhteid. Ta käis välja isegi mõtte, et Eesti üritab Soome ja USA sõjalist koostööd takistada. Seega käib soomlastele tõsiselt närvidele Eesti praegune välispoliitiline kurss, mis destabiliseerib suhteid Läänemere piirkonnas ja kisub kunstlikult üles tüli Venemaaga.
Paraku juhtkirju ja uhkete pealkirjadega analüüse loetletud teemadel meie peavoolumeedias ei kohta. Hea, kui uudisnuppudeski pöördelistel protsessidel peatutakse. Lõputu „analüüs“ käib hoopis Keskerakonna siseelu ja tuleviku teemal. Kas pole tobe?
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
„Meedia keskpunkt“ 28. septembril kl 19.10 TTV-s
28. September 2016
* Kas Keskerakonnas on alanud putš – vandenõul põhinev võimupöörde katse? Rahva nii võimsa toetusega erakond ei saa lubada sosinaid, valesid ega tagatoakindraleid – kõik tuleb tuua avalikkuse ette.
* Lehed kirjutavad üha majanduslangusest, aga majandust tõsta siin riigis keegi ei suuda. Vähemasti mitte need, kes pikalt võimul olnud.
Vaata kindlasti! Saad teada, mis Eestimaal tegelikult toimub.
Saates Heimar Lenk, Urmi Reinde, Mart Ummelas.
Viimati muudetud: 09/28/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Eestlane juhib Kremlit
MAX KAUR, 07. September 2016
Ilmselt siin mängivad rolli geenid. Karl Vaino, erinevalt väärarusaamadest, oli puhas eestlane. Tema isa Heinrich Vaino pärines Järvamaalt, ema oli Liidia Savi. Karl Vaino elukaaslane ei olnud küll eestlane, aga pärit Eestist. Ka Karl Vaino poja Eduardi naine oli pärit Eestist.
Nii et Anton Vaino on tavaline Eesti inimene. Ta oli kogu oma noorusaja Eestiga seotud. Valitsussuvilate rajoon Keila-Joal ning ladviku suvilaterajoon Lohusalust Laulasmaani oli tema pärusmaa kümneid aastaid. Eesti keel oli tal kehvake, aga ikkagi ta rääkis natuke. Fakt on, et ta käis läbi omaealiste eesti noorukitega. Arvan, et eesti keele tundmine tegi võimalikuks, et ta omandas heal tasemel ka jaapani keele, mis pani aluse tema diplomaadikarjäärile Vene välisministeeriumis.
Presidendi administratsiooni protokolli juhtima pääses Anton Vaino loomulikult protektsiooni abil, ning fakt on, et FSB kiitis tema kandidatuuri heaks. Tema karjäär Putini juures on olnud erakordselt pikk. Ja isiklikult pööraselt edukas. Nüüd ongi Anton võimupüramiidi tipus.
Nagu omal ajal vanaisa Karl Vaino Eestis. Kes muide oli eraelus sõbralik papi, nagu tema isa Heinrich Vainogi, partei Tomski oblastikomitee töötaja, kes sai Stalini ajal kuulsaks Turuhanski krais suu- ja sõrataudi vastu võideldes. Aga need sõbralikud papid jõudsid ometi, kuidagimoodi, raskel poliitikarajal võimupüramiidi tippu. Siin juhuse järele ei lõhna. Loevad võimed. Jääb nüüd oodata ainult, kes vene rahval nendest Anton Eduardovitši võimetest ka midagi kasu on.
MAX KAUR, Mustvee
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Tere tulemast, lapsed, reaalsesse ellu!
JAAN ÕMBLUS, 07. September 2016
Ehk oli tehingu olemus selline, et Keskerakonna kampaaniakorraldaja Paavo Pettai rahastas (näiteks panga abil) Keskerakonna valimiskampaaniat (s.t. pani raha alla, et plakatid saaks üles jne.) ning Keskerakond hakkas valimiskulutuste eest tasuma peale riigieelarvelise raha laekumist (nagu see ikka parteidel käib, et valimisvõlgu makstakse tagantjärgi).
Nagu käendus pangale
Aga et Pettai pangast sellise portsu raha kätte saaks, läkski vaja garantiikirja ka erakonna poolt (nagu analoogne on käendus pangale, kui sugulane näiteks võtab kodulaenu). Täiesti normaalne finantstehing, ja nii asju aetaksegi. Ette heita pole minu meelest midagi. Ma ei usu, et Pettai selle finantsskeemi läbi Priit Toobalile hobuseid ostis. Eks ikka tehti reklaami erakonnale, sest seda ju Pettai teeb – vaevalt talle mingit muud äri rahastati.
Ja nüüd, selle garantiikirja abil tagati raha, et reklaamida erakonda, kaasa arvates ning eriti tugevalt Kadrit, Jürit ja paljusid teisi, kes täna on justkui pahased ja tulevad justkui mingit selgitust või õigust nõudma. Nemad, kes reklaamidest on endale selle raha toel poliitilist kapitali kogunud, ei peaks küll siin mingit õigust nõudma või solvumust või midagi muud peale tänutunde üles näitama.
Tavapärane finantstegevus
Jaanus Karilaidu vist jah ei ole väga tugevalt erakonna raha toel upitatud, kuid teisi „õigusenõudjaid“ on. Karilaid sai Riigikokku Kalev Kallo asendusliikmena, kui Kallo lahkus Riigikogust Keskerakonna ja Tallinna võimu eest võitlema. Seetõttu Karilaid muidugi ei peaks nii palju sellel teemal üle Eesti jutustama ja ennast välja elama, tegemist on erakonnasisese dokumendiga täiesti tavapärase finantstegevuse raames. Kuid Karilaiu jutust jääb mulje, justkui oleks kusagil mingi suur probleem, mille osas selgitust nõutakse. Ja ega ühiskond ei saa olemusest aru, kuuleb vaid, et jälle on Keskerakonnas mingi rahaskandaal. Või et Keskerakonna kontorist leiti jälle üks paber.
Kuid üldiselt on see ikkagi see teema, et lapsed avastavad maailma ja neile lihtsalt juhuslikult hakkab kohale jõudma tõdemus, et senine neile tehtud poliitreklaam ei olegi taeva kingitus, kusagil on selle nimel vaeva nähtud, rahalisi riske võetud ja finantstehinguid tehtud. Tere tulemast neile reaalsesse maailma!
[esiletõste] JAAN ÕMBLUS: Ma ei usu, et Pettai selle finantsskeemi läbi Priit Toobalile hobuseid ostis. Eks ikka tehti reklaami erakonnale, sest seda ju Pettai teeb – vaevalt talle mingit muud äri rahastati.
JAAN ÕMBLUS, ettevõtja, majandusanalüütik
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Repliik presidendivalimiste asjus
TOOMAS LEPP, 07. September 2016
Hiljuti külastas meid USA luurejuht James Clapper. Tema teab kõike – just seda, mida meie ei tea.
Aga mida teab Angela Merkel, mida meie ei tea?
Mida teavad USA senaatorid, mida meie ei tea?
Kas nemad teavad, et Eesti viiendaks presidendiks saab Siim Kallas?
Kindlalt teavad seda Kallasele toetusavalduse teinud 26 kohalike omavalitsuste tegelast, kes on ka valijad, ning 21 kunstnikku, vabamüürlast, arsti ja ettevõtjat.
Kindlalt on Kallase vastu septembri alguseks ca 1400 allkirja Marina Kaljuranna toetuseks andnud kodanikku ja Juku-Kalle Raid, aga tema on sotsialist. Teda ei saa päris tõsiselt võtta.
Rooside sõda on alanud. Loodetavasti jätkub see ad finem fidelis*. Saaks õhu puhtaks.
Mõnikord on voorus tagasihoidlikkus, mõnikord on voorus tugevus. Kumb on praegu? Kallas tagasihoidlikkusega ei hiilga.
Kallase kehakeel ütleb: mina olen kuningas. Mis annab talle kindluse? Mida me ei tea?
Kas USA luurejuht, Saksamaa kantsler ja USA senaatorid tuleksid Eestisse loetud tunnid ENNE presidendivalimisi, meile vaid sõprust kinnitama ja meie e-võimekust kiitma? Mis oli nende tegelik sõnum?
TOOMAS LEPP, Tallinna TV, uudishimulik kodanik
*ad finem fidelis – lad k truu kuni lõpuni – Toim.
Viimati muudetud: 09/07/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Meeldetuletus: nimevõistluse tähtaeg kohe-kohe käes
12. September 2016
VÕISTLUSE STATUUT
1. Võistluse eesmärk on juhtida ettevõtjate ja avalikkuse tähelepanu avaliku ruumi võõrkeelestumisele ning väärtustada eestikeelseid äri- ja ettevõttenimesid.
2. Võistlus kuulutatakse välja igal aastal emakeelepäeval.
3. Eheda eesti ettevõttenime auhinda annavad välja Eesti Keelenõukogu ja Emakeele Selts. Auhind määratakse tunnustusena Eesti ettevõtjale, kelle äri- või ettevõttenimi on eestikeelne, kõlalt ja kirjapildilt eestipärane, kujundlik ja eristamisvõimeline.
4. Ehedal eesti ettevõttenimel on oma lugu, mis kajastab nimepaneku põhjendust, nt seost ettevõtja tegevusvaldkonnaga, aja- või kultuurilooga, ettevõtja endaga vms.
5. Võistlusel määratakse auhind neljas kategoorias:
1) tööstusettevõte;
2) teenindusettevõte (sh kaubandus, toitlustus, majutus);
3) vabaühendused;
4) aasta uustulnuk (registreeritud võistluse tähtajale eelneva aasta jooksul).
6. Võistluse auhinnaks on meene ja auaadress.
7. Kandideerida saab iga tegutsev ning Eestis registreeritud ettevõte.
8. Kandidaate võivad Eesti Keelenõukogule ja Emakeele Seltsile esitada kõik ettevõtjad ja füüsilised isikud.
9. Kandidaate saab esitada igal aastal alates 15. märtsist kuni 15. septembrini.
10. Kandidaadid esitatakse elektroonilises keskkonnas sisu.ut.ee/nimekonkurss või posti teel Emakeele Seltsi postiaadressil Roosikrantsi 6, 10119 Tallinn.
11. Eheda eesti ettevõttenime võistluse laureaadid valib žürii, milles on esindatud Eesti keelenõukogu, Emakeele Selts ning Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsioon.
12. Võistluse tulemused tehakse teatavaks ja auhinnad antakse laureaatidele pidulikult üle igal aastal ettevõtjate päeval või vahetult enne seda.
Viimati muudetud: 09/12/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Tartumaa ja Lääne-Virumaa alustasid lootusrikast koostööd
PEETER ERNITS, SIRET KOTKA, 07. September 2016
Käsmus toimunud erakonna suvepäevade melus kohtusid Tartumaa ja Lääne-Virumaa juhatus. Järgmise sammuna saabus nüüd bussitäis Lääne-Virumaa keskerakondlaste juhte Tartumaale.
Kohtumine toimus Võnnu osakonna esinaise Anneli Kööba-Orlovi turismitalus. Ilm oli ilus ja rahvast oli palju. Kohal olid nii Keskerakonna Tartumaa kui ka Lääne-Virumaa osakonna juhid.
Hakatuseks tutvuti talus elutsevate haruldaste suleliste ja karvastega, seejärel istusime lõunalauas ning arutasime põletavaid probleeme pikalt ja põhjalikult. Haldusreformi käigus on Tartumaa omavalitsused kõige mässumeelsemad ja riigikohtusse pöördujaid on silmatorkavalt palju. Arutasime haldusreformi senise käigu ja tuleviku üle, rääkisime tuleva aasta kohalike valimiste ettevalmistamisest, jagasime kogemusi kampaaniate läbiviimisest jpm. Nii Tartumaa kui ka Lääne-Virumaa juhatuste ühine seisukoht on: Eesti suurim ja populaarseim erakond peab senisest palju jõulisemalt tegutsema. Keskerakond peab seadma jõulise sihi kohalike valimiste võitmisele.
PEETER ERNITS, Tartumaa piirkonna esimees
SIRET KOTKA, Lääne-Virumaa piirkonna esimees
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Asjaajamisest eesti keeles
HEINO HARJU, 28. September 2016
Tema kui Hiina riigi võimsusest huvitatud juht ja oma maa patrioot oli sunnitud seda tegema. Sest varem oli Hiinas kirjaoskus väga madal, ja kui kellelgi oli vaja mõnda asutusse mõni kiri-dokument viia-saata, siis pöördus ta kirjutaja poole. Kes siis vajaliku paberi paraja tasu eest valmis tegi.
Kirjaoskus aga tõusis ja vajadus kirjutajate järele langes. Mistõttu viimased hakkasid kasutama hästi keerulisi ja omapäraseid sõnastusi, et rahvas oleks sunnitud nende teenust kasutama. Tekkinud olukord aga hakkas olulisel määral majandust pidurdama. Keiser oli sunnitud sekkuma ja selle korralageduse oma käsuga ära lõpetama.
Tuleb kuidagi tuttav ette. Tänases Eestis on meil lisaks eesti keelele veel kantseliit, millest on raske aru saada; seadusetegijatel on “oma” keel, millest isegi juristid tihti aru ei saa jne. Ka meil nutetakse ja kurdetakse, et majandus ei taha areneda, vaid teeb koguni vähikäiku. Kahjuks pole Eesti juhtide seas ühtegi nii tarka meest kui seda oli keskaegne Hiina keiser. Sellist käsku oleks ka meil hädasti vaja! Majanduse liikumapanemiseks.
HEINO HARJU, Tartu
Viimati muudetud: 09/28/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Riiklik teenetemärk Ain Saarele!
07. September 2016
Aga see kõik on kahjuks juba ununemas. Võitjad on kirjutanud oma ajaloo, Vaba-Sõltumatu Noorte Kolonni Nr.1 tegevust ja tema osa võimalikult vähe kajastades.
Ain Saare sooviks on, et kui ta osutub teenetemärgi kavaleriks, annetab ta teenetemärgi Võrumaa Muuseumile, kus on väljas alaline ekspositsioon Vaba-Sõltumatu Noorte Kolonni Nr. 1 ajaloost. Aini soov on, et teenetemärk oleks tunnustus Kolonnile, Võru noortele, Võru ja Võrumaa rahvale.
Kutsume üles kõiki Võru linna ja Võrumaa inimesi, kes peavad pühaks ning kalliks meie lähiajaloo vabadusvõitlust, tegema omapoolseid ettepanekuid Ain Saare ja Kolonni tunnustamiseks.
Selleks tuleb internetis täita vastav ankeet, mille leiate Vabariigi Presidendi Kantselei kodulehelt:
https://www.president.ee/et/vabariik/teenetemargid/ettepanek
Ain Saare andmed, mida ankeedis tuleb täita, on tema loal järgmised:
Eesnimi: Berthold Ain
Perekonnanimi: Saar
Sünniaeg: 8. august 1968
Kodakondsus: Rootsi
Elukoht, Riik: Rootsi
Linn: Stockholm
Sihtnumber: 12831
Aadress: Tätorpsvägen 19
Töökoht, amet: ettevõtja
Teened: Vaba-Sõltumatu Noorte Kolonn Nr. 1, vabadusvõitleja
Varem antud tunnustused: Võru linna teenetemärk 2007
Ettepaneku esitaja andmed.
Ettepanekud saata Vabariigi Presidendi Kantseleisse hiljemalt 1. novembriks 2016.a.
VÕRU -- EESTI VABADUSVÕITLUSE PEALINN
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Parandame vea!
KESKNÄDAL, 14. September 2016
Kadri Simsoni vastulause
7. septembri Kesknädalas ilmunud Urmi Reinde autorlusega arvamusloos „Kui teile Keskerakond ei meeldi, jääte rongist maha!“ esitas loo autor valeväite, mis kahjustab Keskerakonna ning minu kui erakonna Riigikogu fraktsiooni esimehe mainet ning liigitub otseselt laimu alla. Nimelt omistas Urmi Reinde mulle tsitaadi „polegi meil vaja Tallinnas valimisi võita,“ mida ma olla öelnud viimasel erakonna juhatuse koosolekul. Kinnitan, et selliseid sõnu ei ole mina lausunud. Sama kinnitavad ka juhatuses minu kõrval istunud Enn Eesmaa ning minu vastas istunud tänane Tallinna linnapea kohusetäitja Taavi Aas. On ääretult kummaline, et Urmi Reinde, kes ise juhatuses kohapeal ei viibinud, taolisi tsitaate avaldab. Tegemist on lihtsalt pahatahtlikkusega, mille eesmärgiks ei oska pidada muud, kui mainekahju tegemise soovi. Sama valet korrati mitmeid kordi ka TTV saates Meedia Keskpunkt, mis oli eetris samuti 7. septembril. Leian, et ükski endast lugupidav professionaalne ajakirjanik ei saa lubada endale valeväidete järjepidavat väljendamist. Kesknädalal on aeg lõpetada keskerakondlaste sarjamine ning kunstlike vastasseisude loomine. Kadri Simson
Kui Kadri Simson kinnitab, et tema neid sõnu – polegi meil vaja Tallinnas valimisi võita – pole lausunud, siis pean mina, kes ma ise kohapeal ei viibinud (kuna istung oli salajane), oma kohuseks siinkohal avalikult vabandada minu kui autori ja toimetaja tehtud vea pärast, et ma tõesti omakäeliselt panin Simsonile omistatud sõnumile jutumärgid, mis kirjakeeles teatavasti tähendavad kinnitust, et tsitaat on täpne.
Seega tegemist on klassikalise sõna sõna vastu olukorraga – loomulikult jään mina selle juurde, et minu allikad kinnitasid ühest suust – Simsoni poolt öeldu mõte oli just selline. Allikate avaldamist aga saab minult kui ajakirjanikult nõuda ainult kohtu (mitte aukohtu) kaudu.
Ja jutumärkide eest ma juba vabandasin. See vabandus on tõesti siiras!
Lõpuks tahan täpsustada seda, mis puudutab TTV 7. septembri saadet “Meedia keskpunkt”. Mina, Urmi Reinde, ei lubanud endale „valeväidete järjepidevat väljendamist“. Ütlesin vaid: „Jah, ma võtsin selle vastutuse, et lõpuks /…edastada / ikkagi mingisugune sõnum. Kui meil on nii suur erakond ja on nii palju hääletajaid ja valijaid valimistel – kuidas ma ütlen … nad on ikkagi ära teeninud selle, et teada saada Kesknädalast, mis tegelikult toimub.“
Minu tsitaati võib igaüks kordusest järele vaadata.
Kõiges lugupidamises
Urmi Reinde
Kesknädala peatoimetaja
Oudekki Loone: Rohkem valimisvõite, vähem intriige
Toimetus pöördus küsimusega ka Keskerakonna peasekretäri Oudekki Loone poole – kuidas sellist olukorda kommenteerite?
Mul oli tõesti väga kahju kuulda teatud lauseid, mida mõni juhatuse liige viimasel koosolekul välja ütles. Tahaksin loota, et tegemist oli hetkeliste vääratustega, mis tulenesid suutmatusest oma emotsioone kontrollida. Õnneks juhatuse enamus jäi väga rahulikuks ja konstruktiivseks, sest meil on selge, et valimisi võidetakse ainult meeskonnana töötades.
Loodan ka, et Keskerakonnas õnnestub siiski hoida presidendikampaania ajal saavutatud üksmeelt ning sisemised tülid enam ei kordu. Keskerakond on küll piisavalt suur erakond, et meie liikmetel võiks olla mitmetes küsimustes erinevad arvamused, kuid kindlasti ei saa meil olla ületamatuid erimeelsusi.
Praegu peab olema erakonna juhtpoliitikute jaoks kõige tähtsam ülesanne presidendikampaania ning iga valijameheni jõudmine, et meie kandidaadile toetust küsida. Seejärel aga jõuavad peatselt kätte kohalikud valimised – ja poliitmaastik näitab, et valitsev koalitsioon on ilmselgelt võimetu Eesti elanike heaks töötama. Keskerakondlikud võimuvahetused sõltuvad praegu ainult meist endast: kõik püüded praegu erakonna kindlat edasiliikumist kõigutada teevad halba meie valijatele, kes meie peale loodavad. Rohkem valimisvõite, vähem intriige.
Viimati muudetud: 09/14/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Piirkondade keskerakondlased nõuavad Riigikogu Keskfraktsioonilt Rõivase valitsuse tõhusamat kritiseerimist
Pressiteateist, 21. September 2016
Kahe piirkonna keskerakondlased tõdesid, et Rõivase valitsus on eriti kehva olukorda jätnud maapiirkonnad ning et see pärsib ühiskonna ja majanduse terviklikku arengut. Kohtumisel toodi välja peamised probleemid, mis vajavad ühiskonnas kiiresti lahendamist.
* Üha rohkem koolilapsi peab leppima tühja kõhuga, sest valitsuse makstav 0,78 eurot koolilõuna toetuseks on täisväärtuslikuks toiduks ebapiisav. Kiiresti on vaja, et see summa tõstetakse 1,5 euroni.
* Majandust ja riigi arengut tuleb vaadelda pikemas perspektiivis kui vaid parlamendivalimiste tsükli lõikes, nagu teeb Reformierakonna valitsus.
* Eesti peab panustama naaberriikidega võimalikult heade suhete loomisse. Riigil tuleb kasutada geograafilist positsiooni majandussuhetes Venemaaga. On aeg leida konstruktiivne lahendus, kuidas Eesti ettevõtjad saaksid eksportida oma toodangut ka Venemaale.
* Et maal elamine ei oleks luksus, tuleb tasuta ühistransport luua ka maapiirkondades. Tihti kulub kaugel tööl käimisele suur osa palgast, mis võib jätta inimesed vaesuslõksu. Riigi võimalikult laialdane ja ühtlane asustusega kaetus peab olema valitsuse julgeolekuvaldkonna prioriteet. Inimväärne elu maapiirkonnas on selle eelduseks.
* Praegused pensionid on ajale jalgu jäänud. Pärast kommunaalkulude maksmist ja ravimite ostmist ei jää paljudel üksielavatel eakatel tihti midagi elamiseks. Mh peaks vanaduspension olema vähemalt nii suur, et see suudaks katta hooldekodukoha maksumuse.
Kahe maapiirkonna keskerakondlased on veendunud, et peaminister Rõivas pole suutnud valitsust juhtida ja et riigimehelik samm oleks ametist lahkumine. Ka usuvad ühiskohtumisel osalejad, et ühiskonna probleemidele leiaks lahendusi kõige paremini Keskerakonna valitsus.
Pressiteatest
Viimati muudetud: 09/21/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Loodan Mailis Repsi võitu presidendivalimistel
ANDRES HABICHT, 21. September 2016
Paar päeva tagasi TTV saates „Vaba Mõtte Klubi“ ütles Leo Kunnas, et pr. Repsil pole õigeid välispoliitilisi vaateid. Sain aru, et see väljaütlemine puudutas pr. Repsi suhtumist Venemaa-poliitikasse. Minu arust on pr. Reps väga kindlalt välja öelnud, et Venemaaga tuleb dialoogi alustada ja suhteid paremaks muuta. See oleks välispoliitika kontekstis üks põhiline osa. Me ei saa kogu aeg Eesti rahvast hirmu all hoida selle teadmisega, et Venemaa püüab Eestimaad okupeerida. Seda hirmu ja paanikat tekitavad meie seas pidevalt EKRE poliitikud. Need mehed võiksid vahest arutada ka selle üle, kuidas Eestimaal majandust paremale järjele aidata, et meie noored ei läheks välismaale tööle. Aga ei – ükskõik millest ka juttu tuleb, jõutakse lõpuks ikka välja selleni, et Venemaa ohustab meid, ja selleks, et EESTIT kaitsta, on vaja rohkem relvi, igasugust sõjatehnikat ja NATO sõdureid.
Loodan niiväga, et valijamehed teevad valiku õigele presidendikandidaadile, ja see oleks pr. Mailis Reps. Palju jõudu talle edaspidiseks! Loodan, et võime teda laupäeval õnnitleda.
Andres Habicht
Viimati muudetud: 09/21/2016
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Kalev Kallo kommenteerib garantiikirju
Kn, 07. September 2016
Jah, anti põhjalikke selgitusi ning pilt sai selgemaks. Tont ei ole kunagi nii hirmus, kui teda maalitakse.
Kas pole nii, et Keskerakonna varad ja maksevõime ületavad nende kirjade nõuded tunduvalt?
Keskerakond on ainus Eesti erakond, kellel on kinnisvara, ning erakonna finantsseis on viimaste aastate jooksul oluliselt paranenud. Keskerakonna varad ja maksevõime ületavad garantiikirjade võimalikke nõudeid tunduvalt, kuid see ei oma hetkel suurt tähtsust, sest ühtegi nõuet pole esitatud.
Kuidas hindate seda, et osa ühe suure, kogenud ja endast lugu pidava erakonna juhtidest viib konfidentsiaalsed kokkulepped pikaajaliste lepingupartneritega meediasse – poliitilistele vastastele hekseldamiseks?
Majandusküsimustes ei ole kuigi tark teha otsuseid emotsioonide põhjal, vaid ikka kaalutledes ja ratsionaalselt. Samamoodi polnud tark tegu viia neid majandusküsimusi kõigepealt Delfisse ja alles siis juhatusse. Mõistlikud juhid asju nii ei aja.
Kn
Viimati muudetud: 09/07/16
Jaga
|


title: Kesknädal

maintext:
Üleskutse: Seisame Keskerakonna ühtsuse eest!
28. September 2016
„Meie, pöördumisele alla kirjutanud, ei luba lõhkuda Eesti suurimat, ligi 15 000 liikmega erakonda, mille ülesehitamisele me kõik kaasa oleme löönud. 25 aastat on Keskerakond olnud juhtiv opositsiooniline jõud ühiskonnas. Keskerakond on tasakaalustanud sotsiaalselt viltu vajuvat ühiskonda, seisnud nõrgemate eest ja kaitsnud kaitsetuid. Me tahame, et nii jätkuks see ka tulevikus ja võimas opositsiooniline Keskerakond kestaks kaua,“ seisab avalduses.
Samuti kutsutakse üles kaitsma ja toetama erakonna esimeest, kes ei löönud kartma Nõukogude tankide ees, ei allu parempoolsuse diktaadile ega lase end hirmutada massiivsete kohtulugude ja süüdistustega. „Ebaaususe ja seadusetuse piirimail peetakse võitlust ühekorraga nii müütilise Savisaare kui ka tema lapse, Keskerakonna kestmise vastu. Iroonia peitub selles, et last püüavad hävitada konkurendid erakonna sees, mitte konkureeriv partei. Õpetaja vastu on välja astunud tema enda õpilased, kelle seas on riigikogulasi ja kõrgeid linnaametnikke,“ kinnitatakse üleskutses.
Lõpetuseks kutsutakse ühisrindena kaitsma Savisaart võimuahnete tehnokraatide ja Keskpartei lõhestajate eest.
Viimati muudetud: 09/28/16
Jaga
|