description: TV3 menusaate "Su nägu kõlab tuttavalt" viienda hooaja võitis suvesaarlane Kalle Sepp. Auhinnaraha, 10 000 eurot otsustas ta kinkida Kuressaares tegutsevale MTÜ-le Meelespea, mis on tegutsenud juba üheksa aastat. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Näosaate võitja Kalle Sepp toetas MTÜ-d Meelespea 10 000 euroga
Esmaspäev, 05. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Esmaspäev, 05. detsember 2016. FOTO: Erlend Štaub TV3 menusaate "Su nägu kõlab tuttavalt" viienda hooaja võitis suvesaarlane Kalle Sepp. Auhinnaraha, 10 000 eurot otsustas ta kinkida Kuressaares tegutsevale MTÜ-le Meelespea, mis on tegutsenud juba üheksa aastat.
MTÜ Meelespea koondab vabatahtlikke, kes on valmis kaasa aitama heategevusürituste ja – projektide korraldamisele. Organisatsiooni liikmed on korraldanud heategevuslikku müüki – heategevusturgu Kuressaares, heategevusüritusi ja aidanud seeläbi abivajajaid Saare maakonnas.
Ühing kannab ideed: teeme head saarlastelt saarlastele. Esimese sihtgrupina suunab MTÜ heategevuse puudust kannatavatele lastega peredele, kuid võimalusel aidatakse ka teisi abivajajaid.
„Minu jaoks oli see täielik üllatus. Kohe kindlasti ma ei oleks osanud seda oodata, et selline valik on,“ rääkis MTÜ Meelespea asutaja Aive Laanemets.
Ta tõdes, et ootab huviga Kalle Sepaga tuttavaks saamist, et uurida, miks ta just neile otsustas heategevusraha kinkida.
„Ma arvan, et see on meie kahe aasta töö, mis me nüüd ühekorraga kätte saime. Loomulikult on see väga suureks abiks. Seda me ei oska veel öelda, kuidas raha kasutame,“ sõnas Laanemets.
Ta tõdes, et kindlasti ei hakata raha kohe laiali jagama, aga see raha on tulnud kõiki saarlaste jaoks ja järgemööda kulub see kõige suurematele abivajajatele.
Kindlasti plaanitakse viia läbi projekt, mis oli raha puudusel seni soiku jäänud – aidatakse ühel abivajajal köök sisse ehitada. MTÜ liikmed istuvad maha, et rääkida sellest, kuidas heategevusrahaga edasi toimetatakse.
„Meie teema on alati olnud, et märka oma kõrval abivajajat ja anna meile sellest teada. Tänapäeva elu juures on kõik nii diskreetne ja inimesed ei taha tihti välja näidata, et neil on abi vaja. Aga meil on väga hea meel, kui teised inimesed annavad teada, kuid nad näevad enda kõrval kedagi, kes abi vajab,“ rääkis Laanemets.
"Mis seal salata, esimese hooga oli see ühtviisi väga suur hämming ja ka väga suur üllatus. Puht füüsiliselt mu ihukarvad tõusid püsti, see tundus nii uskumatu olevat. Uskumatu eelkõige seepärast, et ühingu tegevust on üleriigiliselt märgatud. See on ikka väga suur tunnustus,“ rääkis Janne Nurmik, MTÜ Meelespea aktiivne tegevliige.
Ta tõdes, et saate võitja annetus on tunnustus kõikidele neile inimestele, kes ühingu tegevusse panustavad. Nii neile, kes MTÜ Meelespeale kaupa annetavad, heategevusturult ostavad kui igapäevaselt turul tegutsevad, seal kaupa vastu võtavad, seda sorteerivad ja müüvad.
Näosaate finaalis kehastus Kalle Sepp Georg Otssaks, et näidata eeskätt oma lauluoskust. Otsa repertuaarist valis ta välja ühe tuntuima hiti „Mõtisklus“, mis pärineb filmist „Vallatud kurvid“.
Sepp tõdes, et lugu toob tema juurde tagasi lapsepõlvemälestused. „Nalja on juba tehtud ka. Pigem proovin nüüd kuidas selline natuke tõsisem lugu läheb,“ rääkis Sepp finaali eel.
Ta tõdes, et finaali proovid nagu ka kõigi eelnevate nädalate proovid olid eelkõige meeldivad.
„Palju nalja ja palju tööd. Finaaliks olnud natuke rohkem aega valmistuda ja viimane nädal olen saanud pühenduda ainult finaalile, seega olen saanud rahulikult nautida mõnusaid proove ja tööd,“ rääkis Sepp. Finaali eel tõdes näitleja, et proovid lähevad kirgastudes.
„Natuke isegi oli tunne nagu sõidaks kambaga lepase reega, sest mul oli loole imeilus fono, mille salvestas Tallinna ülikooli sümfooniaorkester ning finaalis tahtsin teha maksimaalse esituse,“ rääkis Sepp.
Ta tõdes, et otsest hirmu finaali eel ei tundnud, kuid väike närv oli sees ikka, mis Sepa sõnul on oluline käivitaja.
Näosaate finaalis käis kohal ka Saaremaa kultuuritöötaja Pille Mägi. Ta tõdes, et see ei olnud talle esimene kord nii suures saalis olla, kuid näosaate finaal meeldis talle tõesti väga.
„Kohapealne feeling on hoopis teine kui telekast vaadata. Kalle Sepp oli ka minu lemmik läbi terve hooaja. Kohapeal mulle meeldis väga ka see, kuidas laulis Adeele Sepp,“ rääkis Mägi.
Ta tõdes, et väga südantsoojendav oli ka see, kui ta kuulis, et Sepa auhinnaraha jõuab Saaremaale. Saarlasena ütles ta üllatusest valjuhäälselt vau, mis peale kõrvalistujad saalis tema poole vaatasid.
„See oli tõeline üllatus, väga super,“ kinnitas Mägi. Saku Suurhallis toimunud suurejoonelises finaalsõus hääletas rahvas teiseks Raivo E. Tamme, kolmandaks Adeele Sepa ja neljandaks Liis Lassi. MTÜ Meelespea koondab vabatahtlikke, kes on valmis kaasa aitama heategevusürituste ja – projektide korraldamisele. Organisatsiooni liikmed on korraldanud heategevuslikku müüki – heategevusturgu Kuressaares, heategevusüritusi ja aidanud seeläbi abivajajaid Saare maakonnas.Ühing kannab ideed: teeme head saarlastelt saarlastele. Esimese sihtgrupina suunab MTÜ heategevuse puudust kannatavatele lastega peredele, kuid võimalusel aidatakse ka teisi abivajajaid.„Minu jaoks oli see täielik üllatus. Kohe kindlasti ma ei oleks osanud seda oodata, et selline valik on,“ rääkis MTÜ Meelespea asutaja Aive Laanemets.Ta tõdes, et ootab huviga Kalle Sepaga tuttavaks saamist, et uurida, miks ta just neile otsustas heategevusraha kinkida.„Ma arvan, et see on meie kahe aasta töö, mis me nüüd ühekorraga kätte saime. Loomulikult on see väga suureks abiks. Seda me ei oska veel öelda, kuidas raha kasutame,“ sõnas Laanemets.Ta tõdes, et kindlasti ei hakata raha kohe laiali jagama, aga see raha on tulnud kõiki saarlaste jaoks ja järgemööda kulub see kõige suurematele abivajajatele.Kindlasti plaanitakse viia läbi projekt, mis oli raha puudusel seni soiku jäänud – aidatakse ühel abivajajal köök sisse ehitada. MTÜ liikmed istuvad maha, et rääkida sellest, kuidas heategevusrahaga edasi toimetatakse.„Meie teema on alati olnud, et märka oma kõrval abivajajat ja anna meile sellest teada. Tänapäeva elu juures on kõik nii diskreetne ja inimesed ei taha tihti välja näidata, et neil on abi vaja. Aga meil on väga hea meel, kui teised inimesed annavad teada, kuid nad näevad enda kõrval kedagi, kes abi vajab,“ rääkis Laanemets."Mis seal salata, esimese hooga oli see ühtviisi väga suur hämming ja ka väga suur üllatus. Puht füüsiliselt mu ihukarvad tõusid püsti, see tundus nii uskumatu olevat. Uskumatu eelkõige seepärast, et ühingu tegevust on üleriigiliselt märgatud. See on ikka väga suur tunnustus,“ rääkis Janne Nurmik, MTÜ Meelespea aktiivne tegevliige.Ta tõdes, et saate võitja annetus on tunnustus kõikidele neile inimestele, kes ühingu tegevusse panustavad. Nii neile, kes MTÜ Meelespeale kaupa annetavad, heategevusturult ostavad kui igapäevaselt turul tegutsevad, seal kaupa vastu võtavad, seda sorteerivad ja müüvad.Näosaate finaalis kehastus Kalle Sepp Georg Otssaks, et näidata eeskätt oma lauluoskust. Otsa repertuaarist valis ta välja ühe tuntuima hiti „Mõtisklus“, mis pärineb filmist „Vallatud kurvid“.Sepp tõdes, et lugu toob tema juurde tagasi lapsepõlvemälestused. „Nalja on juba tehtud ka. Pigem proovin nüüd kuidas selline natuke tõsisem lugu läheb,“ rääkis Sepp finaali eel.Ta tõdes, et finaali proovid nagu ka kõigi eelnevate nädalate proovid olid eelkõige meeldivad.„Palju nalja ja palju tööd. Finaaliks olnud natuke rohkem aega valmistuda ja viimane nädal olen saanud pühenduda ainult finaalile, seega olen saanud rahulikult nautida mõnusaid proove ja tööd,“ rääkis Sepp. Finaali eel tõdes näitleja, et proovid lähevad kirgastudes.„Natuke isegi oli tunne nagu sõidaks kambaga lepase reega, sest mul oli loole imeilus fono, mille salvestas Tallinna ülikooli sümfooniaorkester ning finaalis tahtsin teha maksimaalse esituse,“ rääkis Sepp.Ta tõdes, et otsest hirmu finaali eel ei tundnud, kuid väike närv oli sees ikka, mis Sepa sõnul on oluline käivitaja.Näosaate finaalis käis kohal ka Saaremaa kultuuritöötaja Pille Mägi. Ta tõdes, et see ei olnud talle esimene kord nii suures saalis olla, kuid näosaate finaal meeldis talle tõesti väga.„Kohapealne feeling on hoopis teine kui telekast vaadata. Kalle Sepp oli ka minu lemmik läbi terve hooaja. Kohapeal mulle meeldis väga ka see, kuidas laulis Adeele Sepp,“ rääkis Mägi.Ta tõdes, et väga südantsoojendav oli ka see, kui ta kuulis, et Sepa auhinnaraha jõuab Saaremaale. Saarlasena ütles ta üllatusest valjuhäälselt vau, mis peale kõrvalistujad saalis tema poole vaatasid.„See oli tõeline üllatus, väga super,“ kinnitas Mägi. Saku Suurhallis toimunud suurejoonelises finaalsõus hääletas rahvas teiseks Raivo E. Tamme, kolmandaks Adeele Sepa ja neljandaks Liis Lassi.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saare maakonna keskraamatukogu teisel korrusel on detsembri lõpuni vaadata animakunstniku Igor Oleinikovi illustratsioonid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Saaremaa raamatukogus Igor Oleinikovi illustratsioonid
Reede, 16. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Saare maakonna keskraamatukogu teisel korrusel on detsembri lõpuni vaadata animakunstniku Igor Oleinikovi illustratsioonid.
Igor Oleinikovi lemmiktehnika(d) on guašš ja paber. “Guašiga ei tööta peaaegu keegi, aga mina eelistan just seda, sest guašš ei kuiva kõvaks – seda saab alati maha pesta, töödelda, selle faktuuri muuta, erinevalt näiteks akrüülist. Ma ei hakka iga raamatut illustreerima, vaid ainult sellist, milles on närvi, pinget, mõistatust, dünaamikat. Mulle ei meeldi kanoniseeritud kujutusviis. Näiteks: “Doktor Valusoni peab joonistama täpselt nii, aga mitte kuidagi teisiti!” Miks?! Arvan, et raamatut illustreerides pole vaja kirjanikku täpselt järgida, vaid tuleb luua paralleelmaailm.“
Näituse pealkiri “11” viitab sellele, et illustratsioonid pärinevad aastatest 2005–2015.
Igor on sündinud 4. jaanuaril 1953 Ljubertsõ linnas Moskva oblastis. Ta lõpetas 1976. aastal Moskva keemia-masinaehituse instituudi ning töötas seejärel insener-projekteerijana. 1979. a asus Oleinikov tööle kunstnik-lavastaja assistendina filmistuudios Sojuzmultfilm; mõne aja pärast sai temast kunstnik-lavastaja. Ta on töötanud ka animastuudiotes Christmas Films, Argus ja Solnetšnõi Dom.
Oleinikov on kunstnikuna osalenud animafilmide “Kolmanda planeedi saladus”, “Lugu kaliif toonekurest”, “Elas kord peni”, “Muinasjutt tsaar Saltaanist”, “Vürst Vladimir” jt tegemisel, kunstnik-lavastajana “Meie Sherlock Holmes’iga”, “Muinasjutt rumalast abikaasast”, “Kingsepp ja merineitsi“ jpt loomisel.
Alates 1986. aastast avaldatakse I. Oleinikovi illustratsioone paljudes lasteajakirjades ning samal ajal hakkas ta ka lasteraamatuid illustreerima. Ta on osalenud näitustel Venemaal, Eestis, Leedus, Saksamaal, Taivanis, aga ka Bratislava illustratsioonibiennaalil 2003, 2004 ja 2005, oli 2004. aastal Bologna lasteraamatumessil illustraatorite näituse finalist, pälvis 2006. aastal Tallinna illustratsioonitriennaali diplomi. Autor: NL Reede, 16. detsember 2016.Igor Oleinikovi lemmiktehnika(d) on guašš ja paber. “Guašiga ei tööta peaaegu keegi, aga mina eelistan just seda, sest guašš ei kuiva kõvaks – seda saab alati maha pesta, töödelda, selle faktuuri muuta, erinevalt näiteks akrüülist. Ma ei hakka iga raamatut illustreerima, vaid ainult sellist, milles on närvi, pinget, mõistatust, dünaamikat. Mulle ei meeldi kanoniseeritud kujutusviis. Näiteks: “Doktor Valusoni peab joonistama täpselt nii, aga mitte kuidagi teisiti!” Miks?! Arvan, et raamatut illustreerides pole vaja kirjanikku täpselt järgida, vaid tuleb luua paralleelmaailm.“Näituse pealkiri “11” viitab sellele, et illustratsioonid pärinevad aastatest 2005–2015.Igor on sündinud 4. jaanuaril 1953 Ljubertsõ linnas Moskva oblastis. Ta lõpetas 1976. aastal Moskva keemia-masinaehituse instituudi ning töötas seejärel insener-projekteerijana. 1979. a asus Oleinikov tööle kunstnik-lavastaja assistendina filmistuudios Sojuzmultfilm; mõne aja pärast sai temast kunstnik-lavastaja. Ta on töötanud ka animastuudiotes Christmas Films, Argus ja Solnetšnõi Dom.Oleinikov on kunstnikuna osalenud animafilmide “Kolmanda planeedi saladus”, “Lugu kaliif toonekurest”, “Elas kord peni”, “Muinasjutt tsaar Saltaanist”, “Vürst Vladimir” jt tegemisel, kunstnik-lavastajana “Meie Sherlock Holmes’iga”, “Muinasjutt rumalast abikaasast”, “Kingsepp ja merineitsi“ jpt loomisel.Alates 1986. aastast avaldatakse I. Oleinikovi illustratsioone paljudes lasteajakirjades ning samal ajal hakkas ta ka lasteraamatuid illustreerima. Ta on osalenud näitustel Venemaal, Eestis, Leedus, Saksamaal, Taivanis, aga ka Bratislava illustratsioonibiennaalil 2003, 2004 ja 2005, oli 2004. aastal Bologna lasteraamatumessil illustraatorite näituse finalist, pälvis 2006. aastal Tallinna illustratsioonitriennaali diplomi.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Novembri lõpus ilmus raamatupoodide lettidele Tahkuna elaniku, ajalooprofessor Raimo Pullati järjekordne mahukas uurimus. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Uurimus tallinlaste eluolust valgustussajandil
Reede, 02. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Novembri lõpus ilmus raamatupoodide lettidele Tahkuna elaniku, ajalooprofessor Raimo Pullati järjekordne mahukas uurimus.
Tegemist on ligi 400-leheküljelise monograafiaga “Tallinlaste asjademaailm valgustussajandil”, mis võtab kokku Eesti tuntuima linnaajaloo uurija mitme aastakümne pikkuse töö Eesti ja välismaa mäluasutustes. Eelkõige on raamatu koostamisel tuginetud Tallinna linnaarhiivis säilitatavatele varandusinventaridele, mis võimaldavad heita pilku lahkunute maisele varale.
Professor Pullat vaatleb uues raamatus oma sünnilinna Tallinna ajalugu 18. sajandil, mil oluliselt kasvas nii linna elanikkond kui laienesid eeslinnad. Sel sajandil toimusid linlaste eluolus märkimisväärsed muutused.
Vaadeldud on, millistes tingimustes elati, mida söödi ja joodi, milliseid rõivaid kanti ning kuidas hoolitseti heakorra ja tervishoiu eest. Samuti seda, mida tollased linlased lugesid, milliseid kunstiteoseid ja mööbliesemeid leidus nende kodudes, kuivõrd oli neil relvi, liiklusvahendeid või muusikariistu. Kõiki neid eluolulisi aspekte on võrreldud naabermaade linnaelanike omaga ning mahukas uurimus võimaldab hoopis paremini mõista tollaste linlaste mõttemaailma ja käitumisharjumusi.
Nõnda on huvipakkuv jälgida, kuidas 18. sajandil hakkasid eelkõige linnades laiemalt levima naudinguained, nagu kohv ja šokolaad, aga ka viin ja tubakas.
Ilmunud detailirikas uurimus pakub rohkesti avastamisrõõmu kõigile kultuurihuvilistele ja avardab oluliselt senist arusaama elust Eesti linnades 200 aastat tagasi. Autor: NL Reede, 02. detsember 2016.Tegemist on ligi 400-leheküljelise monograafiaga “Tallinlaste asjademaailm valgustussajandil”, mis võtab kokku Eesti tuntuima linnaajaloo uurija mitme aastakümne pikkuse töö Eesti ja välismaa mäluasutustes. Eelkõige on raamatu koostamisel tuginetud Tallinna linnaarhiivis säilitatavatele varandusinventaridele, mis võimaldavad heita pilku lahkunute maisele varale.Professor Pullat vaatleb uues raamatus oma sünnilinna Tallinna ajalugu 18. sajandil, mil oluliselt kasvas nii linna elanikkond kui laienesid eeslinnad. Sel sajandil toimusid linlaste eluolus märkimisväärsed muutused.Vaadeldud on, millistes tingimustes elati, mida söödi ja joodi, milliseid rõivaid kanti ning kuidas hoolitseti heakorra ja tervishoiu eest. Samuti seda, mida tollased linlased lugesid, milliseid kunstiteoseid ja mööbliesemeid leidus nende kodudes, kuivõrd oli neil relvi, liiklusvahendeid või muusikariistu. Kõiki neid eluolulisi aspekte on võrreldud naabermaade linnaelanike omaga ning mahukas uurimus võimaldab hoopis paremini mõista tollaste linlaste mõttemaailma ja käitumisharjumusi.Nõnda on huvipakkuv jälgida, kuidas 18. sajandil hakkasid eelkõige linnades laiemalt levima naudinguained, nagu kohv ja šokolaad, aga ka viin ja tubakas.Ilmunud detailirikas uurimus pakub rohkesti avastamisrõõmu kõigile kultuurihuvilistele ja avardab oluliselt senist arusaama elust Eesti linnades 200 aastat tagasi.
Veel artikleid samast teemast »


description: 20. detsembril kell 15.25 sai häirekeskus teate tahmapõlengust Leisi vallas Roobaka külas. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tahmapõleng Roobaka külas

maintext:
Uudised
Tahmapõleng Roobaka külas
Neljapäev, 22. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
20. detsembril kell 15.25 sai häirekeskus teate tahmapõlengust Leisi vallas Roobaka külas.
Päästjad selgitasid sündmuskohal välja, et majas põles tahm korstna alumises otsas.
Kuna midagi ohtlikku mujal ei tuvastatud, ootasid päästjad, kuni tuli oli kustunud ning puhastasid küttekolde üleliigsest tuhast. Kodus asus toimiv suitsuandur. Ka korstnapühkija oli selles majapidamises aasta tagasi käinud.
Päästeamet tuletab meelde, et lisaks korstnapühkijale tuleb ka omanikel küttesüsteemidel silma peal hoida. Tahma ja pigi hulk küttesüsteemides sõltub sellest, kui tihedalt nendes tuld teha ja millega teha.
Autor: MM Neljapäev, 22. detsember 2016.Päästjad selgitasid sündmuskohal välja, et majas põles tahm korstna alumises otsas.Kuna midagi ohtlikku mujal ei tuvastatud, ootasid päästjad, kuni tuli oli kustunud ning puhastasid küttekolde üleliigsest tuhast. Kodus asus toimiv suitsuandur. Ka korstnapühkija oli selles majapidamises aasta tagasi käinud.Päästeamet tuletab meelde, et lisaks korstnapühkijale tuleb ka omanikel küttesüsteemidel silma peal hoida. Tahma ja pigi hulk küttesüsteemides sõltub sellest, kui tihedalt nendes tuld teha ja millega teha.
Veel artikleid samast teemast »


description: Nädalavahetusel teenindas Kuressaare politseijaoskond kokku13 väljakutset, politseisse toimetati 1 inimene. Kainenema ei pidanud kedagi paigutama. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: UUS! Tüli lapse pärast päädis väärteomenetlusega


description: Hea õnne korral on võimalik maakera teisel küljel ära käia ligikaudu 300 euroga. Kui endal pole aega või oskust internetiavarustes soodsaid lende otsida, tuleb appi Traffel, mille üks omanikke ja juht on saarlane Indrek Kald. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Majandus
Traffeli abil ei jää ükski reisiunistus täitumata
Reede, 09. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Reede, 09. detsember 2016. Kevadel 2009 Hongkongis Victoria mäe otsas, lennupilet sinna maksis vaid 270 eurot. FOTO: erakogu Hea õnne korral on võimalik maakera teisel küljel ära käia ligikaudu 300 euroga. Kui endal pole aega või oskust internetiavarustes soodsaid lende otsida, tuleb appi Traffel, mille üks omanikke ja juht on saarlane Indrek Kald.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Täna õhtul lendavad taevasse raketid ja pauguvad šampusekorgid. Hommikul aga potsatas teie postkasti Meie Maa selle aasta viimane number. Lubame teile, et aasta pärast on kõik täpselt samamoodi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Uus algab
Laupäev, 31. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Täna õhtul lendavad taevasse raketid ja pauguvad šampusekorgid. Hommikul aga potsatas teie postkasti Meie Maa selle aasta viimane number. Lubame teile, et aasta pärast on kõik täpselt samamoodi.
Meie Maa on sel aastal pakkunud lugejatele mitmeid üllatusi – intervjuusid põnevate inimestega, huvitavaid avastuslugusid, probleemseid otsinguid ja kõike seda pakume loomulikult ka uuel aastal.
Lisaks on lehel tulemas mõned uuendused, aga sellest kõigest siis, kui aeg on küps.
Leht ei saa kellelegi pakkuda õnne ja rikkust, aga võime teid vahel juhtida sellele lähemale. Ka tänast pikka usutlust Raivo Heinaga tasub hoolikalt ja rahulikult lugeda, sest tarkuseteri sealt kõrvataha panemiseks peaks olema.
Tasuks luua endale suhtumine, et kadedus on ainult siis edasiviiv jõud, kui tahad teha ise veel paremini, selle asemel et teisi maha materdada.
Meie Maa jätkab oma lugejate poolt armastatud rada ning vaadates juba praegu meie järgmise aasta lehetellijate arvu, võib öelda, et meie sõbrad on endiselt meiega.
31. detsember 2016 Autor: MM Laupäev, 31. detsember 2016.Meie Maa on sel aastal pakkunud lugejatele mitmeid üllatusi – intervjuusid põnevate inimestega, huvitavaid avastuslugusid, probleemseid otsinguid ja kõike seda pakume loomulikult ka uuel aastal.Lisaks on lehel tulemas mõned uuendused, aga sellest kõigest siis, kui aeg on küps.Leht ei saa kellelegi pakkuda õnne ja rikkust, aga võime teid vahel juhtida sellele lähemale. Ka tänast pikka usutlust Raivo Heinaga tasub hoolikalt ja rahulikult lugeda, sest tarkuseteri sealt kõrvataha panemiseks peaks olema.Tasuks luua endale suhtumine, et kadedus on ainult siis edasiviiv jõud, kui tahad teha ise veel paremini, selle asemel et teisi maha materdada.Meie Maa jätkab oma lugejate poolt armastatud rada ning vaadates juba praegu meie järgmise aasta lehetellijate arvu, võib öelda, et meie sõbrad on endiselt meiega.31. detsember 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: 28. detsembril kell 16.06 teatati politseile liiklusõnnetusest Saaremaal Orissaare vallas Tagavere-Kareda maantee teisel kilomeetril, kus seni tuvastamata juht sõitis sõiduautoga Chrysler Sebring teelt välja mullavalli ja paiskus teele tagasi, rulludes teel üle katuse. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Noored kihutasid suurel kiirusel teelt välja
Reede, 30. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Reede, 30. detsember 2016. Seni tuvastamata juht sõitis sõiduautoga Chrysler Sebring teelt välja mullavalli ja paiskus teele tagasi, rulludes teel üle katuse. FOTO: Lääne prefektuur 28. detsembril kell 16.06 teatati politseile liiklusõnnetusest Saaremaal Orissaare vallas Tagavere-Kareda maantee teisel kilomeetril, kus seni tuvastamata juht sõitis sõiduautoga Chrysler Sebring teelt välja mullavalli ja paiskus teele tagasi, rulludes teel üle katuse.
Sõidukis viibinud 22-aastane mees ja 25-aastane mees toimetati Kuressaare haiglasse. Mõlemal isikul olid alkoholijoobe tunnused, sõiduki juht on selgitamisel.
Anonüümseks jääda soovinud pealtnägija sõnul olnud auto kiirus nii suur, et vaid tolmujutt oli järel.
“Auto seisab veel praegugi seal, täitsa käkrus on,“ ütles sündmuskohast pärast õnnetust mööda sõitnud autojuht, lisades, et ilmselt põhjustas väljasõidu asjaolu, et sellise kiirusega polnud juhil võimalik kurvi välja võtta.
“Oh seda noorust!“ ohkas ta kurvalt. Sõidukis viibinud 22-aastane mees ja 25-aastane mees toimetati Kuressaare haiglasse. Mõlemal isikul olid alkoholijoobe tunnused, sõiduki juht on selgitamisel.Anonüümseks jääda soovinud pealtnägija sõnul olnud auto kiirus nii suur, et vaid tolmujutt oli järel.“Auto seisab veel praegugi seal, täitsa käkrus on,“ ütles sündmuskohast pärast õnnetust mööda sõitnud autojuht, lisades, et ilmselt põhjustas väljasõidu asjaolu, et sellise kiirusega polnud juhil võimalik kurvi välja võtta.“Oh seda noorust!“ ohkas ta kurvalt.
Veel artikleid samast teemast »


description: Pihtla vallas Nässuma külas möödunud reedel sünnipäeval viibinud külalised tegid koos politseiga naabertalus purjutanud ja sinna omavoliliselt sisse tunginud noortele haarangu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Võõras talus pidutsejad saadi haaranguga kätte
Esmaspäev, 12. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet, Ahto Jakson Esmaspäev, 12. detsember 2016. Nädalavahetuse lagastamise jälgi oli Nässumal näha veel eilegi. FOTO: Valmar Voolaid Pihtla vallas Nässuma külas möödunud reedel sünnipäeval viibinud külalised tegid koos politseiga naabertalus purjutanud ja sinna omavoliliselt sisse tunginud noortele haarangu.
Möödunud reede õhtul seadis seltskond noori ennast sisse Nässuma külla, et võõras suvilas pidada maha üks sünnipäevapidu.
“Kella 18 ajal liikus mööda teed bussi pealt tulnud noorte kamp, seljakotid seljas,” rääkis Meie Maale anonüümseks jääda soovinud naine, kes ise suundus sellesama suvila kõrval asuvasse majja, samuti sünnipäevale.
Politseinikud ja külamehed
Paar tundi hiljem hakkaski naaberkrundilt kostma kahtlasi hääli – tüdrukute kilkeid ja valju muusikat. Naabruses elav mees oli juba mõnda aega hoidnud sellel majal pilku peal. Esimest korda tegi ta väljakutse politseile 7. detsembril, sest paistis, et majja oli sisse murtud. Toona sealt kedagi leida ei õnnestunud.
Reede õhtu andis naabrile taas põhjust samasse majja politsei kutsuda. Ta palus endaga kaasa külas olnud paar meest. Politseinike ning mõne külalise abiga korraldati haarang noorte tabamiseks.
“Olin kõrvaltalus sünnipäeval. Meieni kostis naabertalust peo lärm. Noored ehmatasid selle peale ära, et politsei välja ilmus,” ütles üks sünnipäevapeol osalejatest, kes ka ise politseinikele appi läks. Mees sai ühel tüdrukul natist kinni ja andis ta politseile üle. Osa noori toimetati linna, kuid mõnel õnnestus jooksu pista. Kokku pidas majas pidu 12 noort, sealhulgas alaealised.
Võõras majas magati õndsat und
Majapidamine nägi kohutav välja. Uksed, lambid ning elektriradiaatorid olid puruks pekstud, kõigis hoonetes magatud, rääkimata suurtest kogustest seal vedelevatest alkoholipudelitest.
Järgmisel hommikul sai politsei taas väljakutse samasse majja, kuna naaber oli avastanud, et viis noort magavad võõras majas õndsat und. Meie Maale teadaolevalt peeti seal noorte sünnipäevapidu, kuhu üks noormees, kellel on sama külaga sidemed, oli kutsunud ka teisi. Majaomanik ise elab alaliselt Soomes.
Need alaealised, kes kätte saadi, anti vanematele üle ja neid ootab ees väärteomenetlus karistusseadustiku omavolilise sissetungi paragrahvi alusel. Selle järgi saab karistada kuni 1200 euro suuruse rahatrahvi või arestiga. Möödunud reede õhtul seadis seltskond noori ennast sisse Nässuma külla, et võõras suvilas pidada maha üks sünnipäevapidu.“Kella 18 ajal liikus mööda teed bussi pealt tulnud noorte kamp, seljakotid seljas,” rääkis Meie Maale anonüümseks jääda soovinud naine, kes ise suundus sellesama suvila kõrval asuvasse majja, samuti sünnipäevale.Paar tundi hiljem hakkaski naaberkrundilt kostma kahtlasi hääli – tüdrukute kilkeid ja valju muusikat. Naabruses elav mees oli juba mõnda aega hoidnud sellel majal pilku peal. Esimest korda tegi ta väljakutse politseile 7. detsembril, sest paistis, et majja oli sisse murtud. Toona sealt kedagi leida ei õnnestunud.Reede õhtu andis naabrile taas põhjust samasse majja politsei kutsuda. Ta palus endaga kaasa külas olnud paar meest. Politseinike ning mõne külalise abiga korraldati haarang noorte tabamiseks.“Olin kõrvaltalus sünnipäeval. Meieni kostis naabertalust peo lärm. Noored ehmatasid selle peale ära, et politsei välja ilmus,” ütles üks sünnipäevapeol osalejatest, kes ka ise politseinikele appi läks. Mees sai ühel tüdrukul natist kinni ja andis ta politseile üle. Osa noori toimetati linna, kuid mõnel õnnestus jooksu pista. Kokku pidas majas pidu 12 noort, sealhulgas alaealised.Majapidamine nägi kohutav välja. Uksed, lambid ning elektriradiaatorid olid puruks pekstud, kõigis hoonetes magatud, rääkimata suurtest kogustest seal vedelevatest alkoholipudelitest.Järgmisel hommikul sai politsei taas väljakutse samasse majja, kuna naaber oli avastanud, et viis noort magavad võõras majas õndsat und. Meie Maale teadaolevalt peeti seal noorte sünnipäevapidu, kuhu üks noormees, kellel on sama külaga sidemed, oli kutsunud ka teisi. Majaomanik ise elab alaliselt Soomes.Need alaealised, kes kätte saadi, anti vanematele üle ja neid ootab ees väärteomenetlus karistusseadustiku omavolilise sissetungi paragrahvi alusel. Selle järgi saab karistada kuni 1200 euro suuruse rahatrahvi või arestiga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Esmaspäeval ja teisipäeval toimus pritsumaja taga traditsiooniline heategevuslik kuusemüük, mis läks tänavu üle ootuste edukalt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lionsite kuusemüük osutus menukaks

maintext:
Uudised
Lionsite kuusemüük osutus menukaks
Neljapäev, 22. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Neljapäev, 22. detsember 2016. Esmaspäeval ja teisipäeval toimus pritsumaja taga traditsiooniline heategevuslik kuusemüük, mis läks tänavu üle ootuste edukalt.
“Kuusemüük läks suurepäraselt. Müüdud puude arvu küll ei oska öelda, aga kuusemüügiga teenisime umbes 1500 eurot. See on parem tulemus, kui viimastel aastatel on olnud,” rääkis LC Kuressaare president Mati Leis, kes oli tänulik kõigile kuuse ostjaile. Möödunud aastal koguti kuuskede müügiga ligikaudu 1200 eurot.
Teenitud tulu läheb osalt Kuressaare linnas elavatele üksikutele eakatele jõulupakkide tegemiseks, et tuua ka nende koju natuke jõulurõõmu. Praegu käib pakkide laialivedamine. Ülejäänud raha pannakse üldisesse heategevuskassasse, kust seda avalduste alusel jagatakse.
Kuusemeetri eest küsiti heategevusmüügil 10 eurot ja puud tõid vabatahtlikud Järise kandi metsast.
Leis ütles, et järgmine linnarahvale suunatud heategevuslik tuluüritus tuleb märtsis algul, selleks on heategevuslik tantsuõhtu. “Kuusemüük läks suurepäraselt. Müüdud puude arvu küll ei oska öelda, aga kuusemüügiga teenisime umbes 1500 eurot. See on parem tulemus, kui viimastel aastatel on olnud,” rääkis LC Kuressaare president Mati Leis, kes oli tänulik kõigile kuuse ostjaile. Möödunud aastal koguti kuuskede müügiga ligikaudu 1200 eurot.Teenitud tulu läheb osalt Kuressaare linnas elavatele üksikutele eakatele jõulupakkide tegemiseks, et tuua ka nende koju natuke jõulurõõmu. Praegu käib pakkide laialivedamine. Ülejäänud raha pannakse üldisesse heategevuskassasse, kust seda avalduste alusel jagatakse.Kuusemeetri eest küsiti heategevusmüügil 10 eurot ja puud tõid vabatahtlikud Järise kandi metsast.Leis ütles, et järgmine linnarahvale suunatud heategevuslik tuluüritus tuleb märtsis algul, selleks on heategevuslik tantsuõhtu.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kolmapäevast laupäevani, 7.–10. detsembrini toimub linnateatris Kuressaare filminädal, kus saab näha laia ampluaad värsketest filmidest. Osaliselt kattub see ka tänavuse PÖFF-i programmiga. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Värsked filmid Kuressaare filminädalal

maintext:
Kultuur
Värsked filmid Kuressaare filminädalal
Teisipäev, 06. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kolmapäevast laupäevani, 7.–10. detsembrini toimub linnateatris Kuressaare filminädal, kus saab näha laia ampluaad värsketest filmidest. Osaliselt kattub see ka tänavuse PÖFF-i programmiga.
Kuressaare filminädalat kohapeal koordineeriv Elen Pärtel-Saar sõnas, et filminädala programmi pani kokku Kristi Porila vastavalt Eesti levitajate tabelitele ja sellele, millised filmid lähiajal välja tulevad. Üks neist, “Fantoomipoiss”, on küll veidi vanem, linastus eelmisel aastal PÖFF-il, aga levikusse tuli alles augustikuus. Suurt kajastust pole see veel saanud.
Kuressaare filminädala avafilm on kolmapäeval kell 19 linastuv Soome komöödia “Kõige õnnelikum päev Olli Mäki elus”, mis ühtlasi on Soome kandidaat parimale võõrkeelse filmi Oscarile. Film põhineb tõsielulool, Olli Mäki ja tema Raija elavad siiani õnnelikult koos Kirkkonummis Soomes.
Filminädala jooksul pakutakse animatsioone “Fantoomipoiss”, “Maagiline jõulukarp”, komöödiat “Pisut põrunud”, romantilist sõjadraamat “Liitlased”, katastrooffilmi “Maavärin”, draamat “Edaspidi” ja kaht muusikalist dokumentaali – “Gimme Danger” ja “Meie viimane tango”.
Täpsem info www. Kuressaarelinnateater.ee Autor: Ene Kallas Teisipäev, 06. detsember 2016.Kuressaare filminädalat kohapeal koordineeriv Elen Pärtel-Saar sõnas, et filminädala programmi pani kokku Kristi Porila vastavalt Eesti levitajate tabelitele ja sellele, millised filmid lähiajal välja tulevad. Üks neist, “Fantoomipoiss”, on küll veidi vanem, linastus eelmisel aastal PÖFF-il, aga levikusse tuli alles augustikuus. Suurt kajastust pole see veel saanud.Kuressaare filminädala avafilm on kolmapäeval kell 19 linastuv Soome komöödia “Kõige õnnelikum päev Olli Mäki elus”, mis ühtlasi on Soome kandidaat parimale võõrkeelse filmi Oscarile. Film põhineb tõsielulool, Olli Mäki ja tema Raija elavad siiani õnnelikult koos Kirkkonummis Soomes.Filminädala jooksul pakutakse animatsioone “Fantoomipoiss”, “Maagiline jõulukarp”, komöödiat “Pisut põrunud”, romantilist sõjadraamat “Liitlased”, katastrooffilmi “Maavärin”, draamat “Edaspidi” ja kaht muusikalist dokumentaali – “Gimme Danger” ja “Meie viimane tango”.Täpsem info www. Kuressaarelinnateater.ee
Veel artikleid samast teemast »


description: Saare maavalitsus tegi lennufirmale Transaviabaltika ettekirjutuse, sest alates oktoobrist on Kuressaare ja Tallinna vahel lendava lennuki tehnilistel põhjustel hilinenud viis ning ära jäänud üks reis. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Lennuki tehnilised rikked tõid Transaviabaltikale ettekirjutuse
Kolmapäev, 14. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 14. detsember 2016. Saare maavalitsus tegi lennufirmale Transaviabaltika ettekirjutuse, sest alates oktoobrist on Kuressaare ja Tallinna vahel lendava lennuki tehnilistel põhjustel hilinenud viis ning ära jäänud üks reis.
17. oktoobril hilinesid tehnilistel põhjustel hommikused väljumised Tallinna-Kuressaare ja Kuressaare-Tallinna suunal rohkem kui kolm ja pool tundi. Transaviabaltika seletuste kohaselt põhjustas lendude hilinemise lennuki elektrisüsteemi monitoorimise hoiatustuli, mis andis märku elektrisüsteemi võimalikust rikkest.
2. novembril hilinesid õhtused väljumised mõlemal suunal rohkem kui kaks ja pool tundi, samuti tehnilistel põhjustel. Vedaja selgitas lendude hilinemist asjaoluga, et lennuki parema mootori tiiviku ühe laba soojendus ei töötanud.
1. detsembri õhtused väljumised jäid samuti ära tehnilistel põhjustel. Transaviabaltika väitel põhjustas selle lennuki Jetstream 32 reisijate ukse sulgumise signalisatsiooni häire. Reisijad toimetati sihtkohta bussiga.
4. detsembril hilines õhtune Kuressaare-Tallinna lennuk tehnilistel põhjustel rohkem kui tund aega.
“Lennuki mootori käivitamise ajaks lisatakse mootorisse täiendavalt kütust. Selleks avaneb vastav klapp. Klapi avatud oleku ajal vilgub kokpitis märgutuli. Mootori käivitamisel, pärast tühipööretel töötamise algust peab see klapp sulguma ja vastav märgutuli kustuma. Vasaku mootori käivitamisel vastav märgutuli ei kustunud kohe pärast mootori tühikäigul töötamise algust,” andis Transaviabaltika seletuse. Lennumeeskond järgis protseduurireegleid ning tegi mootorite korduvkäivitamise ja testis käivitamise süsteemi.
Saare maavalitsuse ja Transaviabaltika vahel sõlmitud lepingu järgi on kohustuste rikkumine lennuliinil vabandatav, kui selle on põhjustanud prognoosimatud või poole tegevusest olenematud asjaolud ehk vääramatu jõud.
“Tehnilisi rikkeid ei saa lugeda vääramatuks jõuks ja seega ei ole eespool toodud rikkumised vabandatavad,” leidis Saare maavalitsus.
Saare maasekretäri Jaan Leivategija sõnul piirdus maavalitsus seekord Transaviabaltikale ettekirjutusega hoidumaks edaspidisestest lennugraafiku rikkumistest ning sanktsiooni trahvi näol lennufirma suhtes rakendama ei hakatud.
“Üldiselt on nad üsna korralikult lennanud, kuigi mõnel korral on esinenud tehnilisi rikkeid. Praegu piirdusime ettekirjutusega, et nad hoiaksid oma lennuki korras. Kui see ei mõju, on alati võimalik sanktsioone rakendada,” ütles Leivategija Transaviabaltika kohta. 17. oktoobril hilinesid tehnilistel põhjustel hommikused väljumised Tallinna-Kuressaare ja Kuressaare-Tallinna suunal rohkem kui kolm ja pool tundi. Transaviabaltika seletuste kohaselt põhjustas lendude hilinemise lennuki elektrisüsteemi monitoorimise hoiatustuli, mis andis märku elektrisüsteemi võimalikust rikkest.2. novembril hilinesid õhtused väljumised mõlemal suunal rohkem kui kaks ja pool tundi, samuti tehnilistel põhjustel. Vedaja selgitas lendude hilinemist asjaoluga, et lennuki parema mootori tiiviku ühe laba soojendus ei töötanud.1. detsembri õhtused väljumised jäid samuti ära tehnilistel põhjustel. Transaviabaltika väitel põhjustas selle lennuki Jetstream 32 reisijate ukse sulgumise signalisatsiooni häire. Reisijad toimetati sihtkohta bussiga.4. detsembril hilines õhtune Kuressaare-Tallinna lennuk tehnilistel põhjustel rohkem kui tund aega.“Lennuki mootori käivitamise ajaks lisatakse mootorisse täiendavalt kütust. Selleks avaneb vastav klapp. Klapi avatud oleku ajal vilgub kokpitis märgutuli. Mootori käivitamisel, pärast tühipööretel töötamise algust peab see klapp sulguma ja vastav märgutuli kustuma. Vasaku mootori käivitamisel vastav märgutuli ei kustunud kohe pärast mootori tühikäigul töötamise algust,” andis Transaviabaltika seletuse. Lennumeeskond järgis protseduurireegleid ning tegi mootorite korduvkäivitamise ja testis käivitamise süsteemi.Saare maavalitsuse ja Transaviabaltika vahel sõlmitud lepingu järgi on kohustuste rikkumine lennuliinil vabandatav, kui selle on põhjustanud prognoosimatud või poole tegevusest olenematud asjaolud ehk vääramatu jõud.“Tehnilisi rikkeid ei saa lugeda vääramatuks jõuks ja seega ei ole eespool toodud rikkumised vabandatavad,” leidis Saare maavalitsus.Saare maasekretäri Jaan Leivategija sõnul piirdus maavalitsus seekord Transaviabaltikale ettekirjutusega hoidumaks edaspidisestest lennugraafiku rikkumistest ning sanktsiooni trahvi näol lennufirma suhtes rakendama ei hakatud.“Üldiselt on nad üsna korralikult lennanud, kuigi mõnel korral on esinenud tehnilisi rikkeid. Praegu piirdusime ettekirjutusega, et nad hoiaksid oma lennuki korras. Kui see ei mõju, on alati võimalik sanktsioone rakendada,” ütles Leivategija Transaviabaltika kohta.
Veel artikleid samast teemast »


description: Esmaspäevast 30. detsembrini vältab Saare maakonna keskraamatukogus kampaania, mille jooksul saab raamatuid tagastada viivisevabalt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Raamatuid oodatakse tagasi viivisevabalt
Kolmapäev, 21. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 21. detsember 2016. Esmaspäevast 30. detsembrini vältab Saare maakonna keskraamatukogus kampaania, mille jooksul saab raamatuid tagastada viivisevabalt.
Saare maakonna keskraamatukogu teenindusosakonna juhataja Ivi Veskimäe andis teada, et eilse päeva seisuga oli õigeks ajaks tagastamata 1773 raamatut. “Kõige kauemaks kätte jäänud raamatuid on kaks – “Konn ja talv” ning “Limpa ja mereröövlid”, mis on laenutatud 2. jaanuaril 2008.
Viivisevaba perioodi esimestel päevadel ei ole Veskimäe sõnul väga suurt entusiasmi näha olnud. “Paljud tulevad jõuludeks koju ja loodame, et just pärast jõule saame me rohkem seni tagastamata raamatuid tagasi,” sõnas naine lootusrikkalt.
Sel aastal on toomata palju kohustuslikku kirjandust, keeleõpikuid ning esoteerikat. 1773 raamatust on lasteosakonnale võlgu 218 lugejat, kelle käes on 357 raamatut.
Kõige pikemalt käes olnud raamat, mis nüüd raamatukogus tagasi on, toodi eile ehk 399 päeva tähtajast hiljem.
“Lugejad võiksid aktiivsemalt seda võimalust praegu kasutada, aga on alles teine päev ja loodame, et olukord paraneb,” sõnas Veskimäe.
Eelmisel aastal oodati raamatukogus ka paremat tulemust, aga Veskimäe sõnul nuriseda ei saa, sest siis tagastati nii mõnigi raamat, mis oli üle 1000 päeva inimese käes olnud.
“Enamjaolt tuleb rohkem raamatuid tagasi ikka perioodi lõpus, sest selleks ajaks on info juba paremini liikuma hakanud,” tõdes ta.
Sel korral anti kampaaniast teada juba novembris nii sotsiaalmeedia, kodulehe kui e-maili teel. Samas nentis Veskimäe, et kellel pole raamatukogule e-posti aadressi antud, neile ei saa üle aja veninud laenutust meelde tuletada.
Täna on kojulaenutus avatud tunni võrra vähem ehk kella kuueni õhtul, 23. detsembril kella neljani. 24.–26. ja 31. detsembril ja 1. jaanuaril on maja suletud. Saare maakonna keskraamatukogu teenindusosakonna juhataja Ivi Veskimäe andis teada, et eilse päeva seisuga oli õigeks ajaks tagastamata 1773 raamatut. “Kõige kauemaks kätte jäänud raamatuid on kaks – “Konn ja talv” ning “Limpa ja mereröövlid”, mis on laenutatud 2. jaanuaril 2008.Viivisevaba perioodi esimestel päevadel ei ole Veskimäe sõnul väga suurt entusiasmi näha olnud. “Paljud tulevad jõuludeks koju ja loodame, et just pärast jõule saame me rohkem seni tagastamata raamatuid tagasi,” sõnas naine lootusrikkalt.Sel aastal on toomata palju kohustuslikku kirjandust, keeleõpikuid ning esoteerikat. 1773 raamatust on lasteosakonnale võlgu 218 lugejat, kelle käes on 357 raamatut.Kõige pikemalt käes olnud raamat, mis nüüd raamatukogus tagasi on, toodi eile ehk 399 päeva tähtajast hiljem.“Lugejad võiksid aktiivsemalt seda võimalust praegu kasutada, aga on alles teine päev ja loodame, et olukord paraneb,” sõnas Veskimäe.Eelmisel aastal oodati raamatukogus ka paremat tulemust, aga Veskimäe sõnul nuriseda ei saa, sest siis tagastati nii mõnigi raamat, mis oli üle 1000 päeva inimese käes olnud.“Enamjaolt tuleb rohkem raamatuid tagasi ikka perioodi lõpus, sest selleks ajaks on info juba paremini liikuma hakanud,” tõdes ta.Sel korral anti kampaaniast teada juba novembris nii sotsiaalmeedia, kodulehe kui e-maili teel. Samas nentis Veskimäe, et kellel pole raamatukogule e-posti aadressi antud, neile ei saa üle aja veninud laenutust meelde tuletada.Täna on kojulaenutus avatud tunni võrra vähem ehk kella kuueni õhtul, 23. detsembril kella neljani. 24.–26. ja 31. detsembril ja 1. jaanuaril on maja suletud.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Üks aastaring on taas mööda saamas ning uus, 2017. aasta algamas. Aasta viimane päev on paslik selleks, et me kõik leiaksime viivu, et vaadata tagasi läinud aastale. Mis hästi, mis halvasti ja mõelda samas, mida head saame kaasa võtta järgnevasse aastaringi ja mida võiksime teha teisiti, et taas aasta pärast pilku tagasi heites oleksime rahul iseenda ja oma tegemistega.
Soovime kõigile oma lugejatele erilisi ja meeldejäävaid hetki ning oskust väikestest asjadest rõõmu tunda. Samuti saatke vana aasta väärikalt ning võtke uus vastu meeleolukalt! Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Soovid uueks aastaks

maintext:
Aastalõpp
Soovid uueks aastaks
Laupäev, 31. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Laupäev, 31. detsember 2016. Erki Evestus Üks aastaring on taas mööda saamas ning uus, 2017. aasta algamas. Aasta viimane päev on paslik selleks, et me kõik leiaksime viivu, et vaadata tagasi läinud aastale. Mis hästi, mis halvasti ja mõelda samas, mida head saame kaasa võtta järgnevasse aastaringi ja mida võiksime teha teisiti, et taas aasta pärast pilku tagasi heites oleksime rahul iseenda ja oma tegemistega. Soovime kõigile oma lugejatele erilisi ja meeldejäävaid hetki ning oskust väikestest asjadest rõõmu tunda. Samuti saatke vana aasta väärikalt ning võtke uus vastu meeleolukalt!
Piret Rauk
Kuressaare Linnateatri direktor, Saaremaa Kultuuripärl 2016
Mul on lubadused ja soovid. Lubadused iseendale. Eks see on ikka see, et luban uuel aastal olla hoolsam ja korralikum ja tähelepanelikum jne, jne…
Soovid on. Palju soove. Kõige rohkem seotud oma pere ja lähedaste ja sõpradega. Aga ma ei taha neid välja öelda. See ebausk on küll.
Aga kõige suurem soov on, et selles ebakindlas maailmas oleks ikka sõnal kõige suurem jõud ja lootus, et lahendused saavutatakse läbirääkimistega.
Ülle Sülla,
aasta naiskodukaitsja 2016
Minu soovid on lihtsad – mulle meeldib istuda õues trepil ja vaadata tähti. Nii tunnen, et olen lähemal oma lastele, kes on rajanud endale kodu Inglismaal. Ning seetõttu soovin rohkem selget taevast.
Me oleme kõik siin maailmas erinevad isiksused. Peame seda siis meeles ja püüame ka kriitilistes olukordades sellest lähtuvalt end talitseda ja oma sallivust üles näidata.
Vahel tuleb vaadata enda sisse, mõelda oma salajastele soovidele ja neid lahata, siis võivad ka kõige imelikumad lootused ja ootused täide minna. Tuleb olla aktiivne ja tegutseda, siis võid kohtuda kõigi oma ootuste ja soovidega.
Olge mõistvad ja hoidke lähedasi!
Aasta isa 2016 – Johan Heinmaa
Minu soov on, et meil oleks rahu ja muidugi ka tervis. See on kõige tähtsam. Et inimesed oleksid õnnelikud ja terved, ja mis peamine, et meil oleks rahu maa peal.
Ise võtame uue aasta kodus vastu. Nii palju kui meie lapsi kokku tuleb, nii palju tuleb.
Aasta ema 2016 – Koidu Heinmaa
Minu soov on, et eesti rahvas püsima jääks. Et naistel lapsi oleks! Mille nimel me pingutame, kui eestlasi enam pole? Maa on ju tühi. See Toompeale küll ei paista, aga nii see siiski on.
Käisime siin Torgu pensionäride peol. Bänd mängib, kõik on kena, aga rahvast ei ole. See on esimene asi, mille üle peaks Toompeal mõtlema, kuidas lapsi peredesse juurde sünniks. Meie Johaniga oleme omalt poolt teinud kõik, mis võimalik on.
Ja kui on lapsi, siis tuleb perre ka kodusoojus. Kui sünnib laps, siis sünnib ka leivapäts.
Kristel Nuut,
Kuressaare haigla aasta õendusala töötaja
Minu uue aasta soov on, et inimesed oleksid uuel aastal rõõmsad ja terved. Et kõik need mõtted ja soovid, mida keegi endaga salamisi kaasas kannab, läheksid täide. Sest kui südamest soovida, siis need tihtipeale täituvadki. On see siis aasta, kahe või kolme pärast.
Et jätkuks aega töö kõrvalt oma lähedaste ja pere jaoks. Ka leida igas päevas midagi positiivset, mis silmad särama ja südame rõõmustama paneks!
Maire Sillavee,
Krummi preemia laureaat, Salme valla kultuurijuht
Mina soovin, et inimesed suhtleksid rohkem omavahel, kõik erimeelsused saab lahti rääkida. Tuleb leida iseendas paindlikkust mõista teisi inimesi, nende tegude põhjusi, nende motivatsiooni.
Kindlasti tuleb suuta põhjendada oma seisukohti, jääda kindlaks oma põhimõtetele. Samas ei tohi arvata, et keegi (kas või hetkeline vastane) ärkab hommikul üles mõttega – täna on parim päev teha halba tööd, täna on parim võimalus kellelegi käru keerata.
Soovin, et ka üleüldistes asjades valitseks selgus, et ka riik räägiks rohkem oma inimestega, mitte ei sõidaks jäiga teerullina juba valminud otsustega rahvast üle.
Soovin kolleegidele, kultuuritöötajatele tulevasel keerulisel aastal jõudu ja kindlat meelt, säravaid ideid, õnnetunnet pärast kordaläinud üritusi ja aega iseendale. Mul on lubadused ja soovid. Lubadused iseendale. Eks see on ikka see, et luban uuel aastal olla hoolsam ja korralikum ja tähelepanelikum jne, jne…Soovid on. Palju soove. Kõige rohkem seotud oma pere ja lähedaste ja sõpradega. Aga ma ei taha neid välja öelda. See ebausk on küll.Aga kõige suurem soov on, et selles ebakindlas maailmas oleks ikka sõnal kõige suurem jõud ja lootus, et lahendused saavutatakse läbirääkimistega.Minu soovid on lihtsad – mulle meeldib istuda õues trepil ja vaadata tähti. Nii tunnen, et olen lähemal oma lastele, kes on rajanud endale kodu Inglismaal. Ning seetõttu soovin rohkem selget taevast.Me oleme kõik siin maailmas erinevad isiksused. Peame seda siis meeles ja püüame ka kriitilistes olukordades sellest lähtuvalt end talitseda ja oma sallivust üles näidata.Vahel tuleb vaadata enda sisse, mõelda oma salajastele soovidele ja neid lahata, siis võivad ka kõige imelikumad lootused ja ootused täide minna. Tuleb olla aktiivne ja tegutseda, siis võid kohtuda kõigi oma ootuste ja soovidega.Olge mõistvad ja hoidke lähedasi!Minu soov on, et meil oleks rahu ja muidugi ka tervis. See on kõige tähtsam. Et inimesed oleksid õnnelikud ja terved, ja mis peamine, et meil oleks rahu maa peal.Ise võtame uue aasta kodus vastu. Nii palju kui meie lapsi kokku tuleb, nii palju tuleb.Minu soov on, et eesti rahvas püsima jääks. Et naistel lapsi oleks! Mille nimel me pingutame, kui eestlasi enam pole? Maa on ju tühi. See Toompeale küll ei paista, aga nii see siiski on.Käisime siin Torgu pensionäride peol. Bänd mängib, kõik on kena, aga rahvast ei ole. See on esimene asi, mille üle peaks Toompeal mõtlema, kuidas lapsi peredesse juurde sünniks. Meie Johaniga oleme omalt poolt teinud kõik, mis võimalik on.Ja kui on lapsi, siis tuleb perre ka kodusoojus. Kui sünnib laps, siis sünnib ka leivapäts.Minu uue aasta soov on, et inimesed oleksid uuel aastal rõõmsad ja terved. Et kõik need mõtted ja soovid, mida keegi endaga salamisi kaasas kannab, läheksid täide. Sest kui südamest soovida, siis need tihtipeale täituvadki. On see siis aasta, kahe või kolme pärast.Et jätkuks aega töö kõrvalt oma lähedaste ja pere jaoks. Ka leida igas päevas midagi positiivset, mis silmad särama ja südame rõõmustama paneks!Mina soovin, et inimesed suhtleksid rohkem omavahel, kõik erimeelsused saab lahti rääkida. Tuleb leida iseendas paindlikkust mõista teisi inimesi, nende tegude põhjusi, nende motivatsiooni.Kindlasti tuleb suuta põhjendada oma seisukohti, jääda kindlaks oma põhimõtetele. Samas ei tohi arvata, et keegi (kas või hetkeline vastane) ärkab hommikul üles mõttega – täna on parim päev teha halba tööd, täna on parim võimalus kellelegi käru keerata.Soovin, et ka üleüldistes asjades valitseks selgus, et ka riik räägiks rohkem oma inimestega, mitte ei sõidaks jäiga teerullina juba valminud otsustega rahvast üle.Soovin kolleegidele, kultuuritöötajatele tulevasel keerulisel aastal jõudu ja kindlat meelt, säravaid ideid, õnnetunnet pärast kordaläinud üritusi ja aega iseendale.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui mingi probleem üles kerkib, siis öeldakse tihti, et miks te tavaliste inimeste käest ei küsi. Tähtis on rahva hääl. Meie Maa sõitiski Salmele ja küsis koolidirektori vallandamise kohta rahva käest. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Salme inimesed on hämmingus

maintext:
Uudised
Salme inimesed on hämmingus
Teisipäev, 20. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Teisipäev, 20. detsember 2016. Eilseks oli seisma jäänud ka Salme põhikooli kell. FOTO: Valmar Voolaid Kui mingi probleem üles kerkib, siis öeldakse tihti, et miks te tavaliste inimeste käest ei küsi. Tähtis on rahva hääl. Meie Maa sõitiski Salmele ja küsis koolidirektori vallandamise kohta rahva käest.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Neljapäeva õhtupoolikul olid ooperisõbrad oodatud Pöide pruulikotta, kus kergitati veidike Saaremaa ooperipäevade saladuseloori. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Kivirähk pani Saaremaa ooperile õla alla
Reede, 09. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Reede, 09. detsember 2016. Rein Rannap pidi katkendeid oma uuest ooperist ise esitama, sest teistel polevat veel partiid selged. FOTO: erakogu Neljapäeva õhtupoolikul olid ooperisõbrad oodatud Pöide pruulikotta, kus kergitati veidike Saaremaa ooperipäevade saladuseloori.
“Ka talvel peaks Saaremaal korraldama midagi, kus kostab ooperiheli,” ütles õhtu sissejuhatuseks Eesti Kontserdi direktor Jüri Leiten.
Lisaks sellele, et kahel päeval müüdi siin saarlastele soodushinnaga ooperipileteid, sai pruulikotta kogunenud publik aimu Rein Rannapi ooperipäevadeks kirjutatud teosest “Nurjatu saar”.
Pruulikoda valiti esinemispaigaks aga seetõttu, et Rannapi ooperis kõlab ka õllevalss.
Pöide pruulikoda omalt poolt kostitas tulijaid uue, piparkoogimaitselise jõuluõllega, mida veel müügilgi ei ole.
Saksa täpsus
Enne veel, kui Rannap klaveri taha istus, tegi Leiten väikese kokkuvõtte koostööst sakslastega, kes on Eesti Kontserdi poolt korraldatavate 10. Saaremaa ooperipäevade peaesinejad.
“Ettevalmistustööd Krefeld-Mönchengladbachi teatriga käivad ja sakslased tahavad olla ülitäpsed. Nad korraldavad veebruaris oma teatris dekoratsioonide näidiskokku- ja lahtipakkimise, et saaks Saaremaal ühe ööga korralikult dekoratsioone vahetada. Mitte kunagi pole Saaremaale tulnud ka nii palju dekoratsioone, 13–15 rekatäit. Dirigent Mihkel Kütson, kes on nende muusikaline juht, on teinud head ettevalmistustööd ja sakslased juba teavad, et Riia ei ole Eesti pealinn. Tutvustatud on ka Saaremaad,” uhkustas Leiten.
Sõnad: Kivirähk ja Wimberg
Tulemas on kõige pikemad ooperipäevad, kus vaadata senisest rohkem etendusi.
Uut ooperit tutvustas Rein Rannap ise, öeldes, et see on väga eriline asi, kui ooperi maailmaesietendus toimub ühel väikesel, muidugi Hiiumaast suuremal saarel.
“Olen kogu elu tahtnud kirjutada lavalis-muusikalist teost ja just rokkooperit, kuid ei leidnud materjali, millest kirjutada. Isegi Smuuli “Järvesuu poiste brigaadi” soovitati mulle, aga nüüd oli konkreetne põhjus teha ooperit, sest see telliti,” kõneles Rannap.
Tellijaks oli Leiten, kelle idee oli kirjutada üks noori kõnetav moodne asi, mis räägiks Saaremaa minevikust ja viikingitest.
“Kandsin need mõtted ette Andrus Kivirähule ja talle meeldis see idee. Ta kasutas kõik Jüri mõtted ära ja tegi loo. Kohe alguses oli mõte, et laulusõnad kirjutab keegi teine ja nii pani Kivirähu mõtted luulesse Jaak Urmet ehk Wimberg,” kirjeldas Rannap tööprotsessi.
Sisu kohta Rannap aga midagi ei reeda, sest tahab, et kahele esietendusele jääks üllatuse moment. Isegi kavalehele ei tule sisukokkuvõtet. Küll ütleb Rannap, et etendus on üsna pikk, teine vaatus kestab üks tund ja 15 minutit, esimene vaatus on pisut lühem.
Osatäitjate kohta aga saladust ei tehta. Kokku on seitse solisti, kellest kolm on peategelased – mereröövlite pealik Rullo on Marko Matvere, sepp on Ott Lepland ja tema tüdrukut mängib Lenna Kuurmaa.
Vanapaganat mängib Tõnis Mägi, vanapagana poeg on Bonzo, Piretina astub lavale Kristel Aaslaid. Laval on ka rokkansambel ja keelpilliorkester, puhkpille Rannapi sõnul selle loo juures vaja ei läinud.
Hästi palju koore – kadakate koor, hüljeste koor ja viikingite kambad. Kokku on laval üle 100 inimese.
“Enam-vähem kõik on valmis, vaid hüljeste koori sõnad on puudu,” rääkis helilooja musitseerimise vahele.
Rokkooperist sai popooper
Ehkki alguses oli juttu rokkooperist, kujunesid asjalood siiski teisiti.
“Kui sain Kivirähu teksti ja Urmeti laulusõnad, sain kohe aru, et see pole mingi rokk, vaid on popp. Hästi õrnad ja lüürilised situatsioonid ja nii pean oma teost kutsuma popooperiks. Ehk see ongi parem, sest võibolla rokk ei kõneta nii paljusid inimesi,” on Rannap rahul.
Kui see on kergema muusika ooper, siis tulevikus kirjutaks Rannap hea meelega ka ühe klassikalise ooperi.
“Kuulsin täna esimest korda katkendeid uuest ooperist ja oleksin kurb, kui ma poleks Rannapilt seda tellinud. See on Saaremaa ooperifestivali päris oma ooper ja usun, et sellel on pikk eluiga,” lausus Leiten õhtu lõpetuseks. “Ka talvel peaks Saaremaal korraldama midagi, kus kostab ooperiheli,” ütles õhtu sissejuhatuseks Eesti Kontserdi direktor Jüri Leiten.Lisaks sellele, et kahel päeval müüdi siin saarlastele soodushinnaga ooperipileteid, sai pruulikotta kogunenud publik aimu Rein Rannapi ooperipäevadeks kirjutatud teosest “Nurjatu saar”.Pruulikoda valiti esinemispaigaks aga seetõttu, et Rannapi ooperis kõlab ka õllevalss.Pöide pruulikoda omalt poolt kostitas tulijaid uue, piparkoogimaitselise jõuluõllega, mida veel müügilgi ei ole.Enne veel, kui Rannap klaveri taha istus, tegi Leiten väikese kokkuvõtte koostööst sakslastega, kes on Eesti Kontserdi poolt korraldatavate 10. Saaremaa ooperipäevade peaesinejad.“Ettevalmistustööd Krefeld-Mönchengladbachi teatriga käivad ja sakslased tahavad olla ülitäpsed. Nad korraldavad veebruaris oma teatris dekoratsioonide näidiskokku- ja lahtipakkimise, et saaks Saaremaal ühe ööga korralikult dekoratsioone vahetada. Mitte kunagi pole Saaremaale tulnud ka nii palju dekoratsioone, 13–15 rekatäit. Dirigent Mihkel Kütson, kes on nende muusikaline juht, on teinud head ettevalmistustööd ja sakslased juba teavad, et Riia ei ole Eesti pealinn. Tutvustatud on ka Saaremaad,” uhkustas Leiten.Tulemas on kõige pikemad ooperipäevad, kus vaadata senisest rohkem etendusi.Uut ooperit tutvustas Rein Rannap ise, öeldes, et see on väga eriline asi, kui ooperi maailmaesietendus toimub ühel väikesel, muidugi Hiiumaast suuremal saarel.“Olen kogu elu tahtnud kirjutada lavalis-muusikalist teost ja just rokkooperit, kuid ei leidnud materjali, millest kirjutada. Isegi Smuuli “Järvesuu poiste brigaadi” soovitati mulle, aga nüüd oli konkreetne põhjus teha ooperit, sest see telliti,” kõneles Rannap.Tellijaks oli Leiten, kelle idee oli kirjutada üks noori kõnetav moodne asi, mis räägiks Saaremaa minevikust ja viikingitest.“Kandsin need mõtted ette Andrus Kivirähule ja talle meeldis see idee. Ta kasutas kõik Jüri mõtted ära ja tegi loo. Kohe alguses oli mõte, et laulusõnad kirjutab keegi teine ja nii pani Kivirähu mõtted luulesse Jaak Urmet ehk Wimberg,” kirjeldas Rannap tööprotsessi.Sisu kohta Rannap aga midagi ei reeda, sest tahab, et kahele esietendusele jääks üllatuse moment. Isegi kavalehele ei tule sisukokkuvõtet. Küll ütleb Rannap, et etendus on üsna pikk, teine vaatus kestab üks tund ja 15 minutit, esimene vaatus on pisut lühem.Osatäitjate kohta aga saladust ei tehta. Kokku on seitse solisti, kellest kolm on peategelased – mereröövlite pealik Rullo on Marko Matvere, sepp on Ott Lepland ja tema tüdrukut mängib Lenna Kuurmaa.Vanapaganat mängib Tõnis Mägi, vanapagana poeg on Bonzo, Piretina astub lavale Kristel Aaslaid. Laval on ka rokkansambel ja keelpilliorkester, puhkpille Rannapi sõnul selle loo juures vaja ei läinud.Hästi palju koore – kadakate koor, hüljeste koor ja viikingite kambad. Kokku on laval üle 100 inimese.“Enam-vähem kõik on valmis, vaid hüljeste koori sõnad on puudu,” rääkis helilooja musitseerimise vahele.Ehkki alguses oli juttu rokkooperist, kujunesid asjalood siiski teisiti.“Kui sain Kivirähu teksti ja Urmeti laulusõnad, sain kohe aru, et see pole mingi rokk, vaid on popp. Hästi õrnad ja lüürilised situatsioonid ja nii pean oma teost kutsuma popooperiks. Ehk see ongi parem, sest võibolla rokk ei kõneta nii paljusid inimesi,” on Rannap rahul.Kui see on kergema muusika ooper, siis tulevikus kirjutaks Rannap hea meelega ka ühe klassikalise ooperi.“Kuulsin täna esimest korda katkendeid uuest ooperist ja oleksin kurb, kui ma poleks Rannapilt seda tellinud. See on Saaremaa ooperifestivali päris oma ooper ja usun, et sellel on pikk eluiga,” lausus Leiten õhtu lõpetuseks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Lõppev aasta algas füüsikas teatega, et sügisel 2015 saadi USA-s vajaliku tõenäosuse ja täpsusega jälile gravitatsioonilainele, mis pärineb ajast millalgi ennemuiste. Meie Maa oli siinkandis üks esimesi ajalehti, mis sellele sündmusele reageeris. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Algus ja lõpmatus

maintext:
Arvamus
Algus ja lõpmatus
Esmaspäev, 05. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Lõppev aasta algas füüsikas teatega, et sügisel 2015 saadi USA-s vajaliku tõenäosuse ja täpsusega jälile gravitatsioonilainele, mis pärineb ajast millalgi ennemuiste. Meie Maa oli siinkandis üks esimesi ajalehti, mis sellele sündmusele reageeris.
Aasta lõpeb minu jaoks aga ühe tähtpäevaga astrofüüsikas ja kahe raamatuga. Pool sajandit tagasi, umbes aastal 1966, esitas vene täheteadlane Igor Novikov (1935) hüpoteesi valgetest aukudest (white hole). Vastandina mustadele aukudele, mis ei lase enda seest välja midagi, sest nad neelavad kõik nagu Charybdis Odysseuse teel Messina väinas Calabria ja Sitsiilia vahel, on valged augud niisugused, et nad ei lase midagi sisse.
Mustad augud lekivad
Oletuste järgi on valged augud mateeria väga ajutised seisundid mustade aukude arenguloos. Sellistena on nad vaatlustehnika praegusel tasemel fikseerimatud, esialgu niisiis puhtteoreetiline konstruktsioon.
Olgu lisatud, et Stephen Hawkingi – ja mitte ainult tema – arvates lekivad ka mustad augud. Seda, mida nad välja või ära annavad, nimetatakse Hawkingi kiirguseks (kuidas Hawking selleni jõudis, kirjeldab ta väga põgusalt oma raamatus „Minu lühiajalugu“, Tallinn 2014, lk. 88–93). Sellest ei järgne siiski, nagu oleks valge auk anti-must auk. Kui teravmeelitseda, siis peaks anti-auk olema... mägi. Või kuhi.
Mustad augud puutuvad universumi ehitusse niivõrd, kuivõrd gravitatsioonilainete üheks põhjuseks võib lugeda kahe musta augu kokkupõrget. Mis juhtub siis, kui põrkuvad kokku kaks valget auku ehk kuhja? Kas siis tekib olematus? Praktilisem on minu meelest uurida kas musta augu matemaatikat või vastava teadusaparaadi ehitamist, igatahes midagi sellist, mis viib asjatundmist edasi.
Kaasaegses astrofüüsikas kasutatakse küllalt sageli imitatsioonilisi katseid. Niisugune eelnes ka ülisuure laserinterferomeetri (LIGO) käivitamisele Ameerika Ühendriikides. Sealse interferomeetri õlgade pikkus on 4 km. Vastav mudel koosnes kahest torust pikkusega 40 m (pikemat ruumi polnud lihtsalt kasutada) läbimõõduga pool meetrit. Need ei ole mänguasjad. Nende „pealt” on võimalik mõjutada võimalikke rahastajaid, kuid nende „põhjal” saab täiustada ka valmisehitatud seadmete osi.
Praegu on näiteks Haifas töös Iisraeli tehnoloogiainstituudi füüsikaprofessori Jeff Steinhaueri katsed gravitatsioonilainete imiteerimiseks helisignaalide vormis. Mitte et laborikatse on samaväärne katsega ilmaruumis ja Maale mahub ära kogu universum, ent nende katsetega luuakse tingimused, kus vaatleja asub objektide keskel, mitte kättesaamatus kauguses.
Taevased eksperimendid on tihtipeale kalkulatiivsed, st puhtarvutuslikud ja võib-olla ka väga ligikaudsed. Maapealsed katsed on küll kogemuslikud ehk empiirilised, aga see-eest saab vähendada nende juhuslikkust (mitte küll alati – näiteks keravälk).
„Tartu Tähetorni kalender2017. aastaks” (Tõravere 2016) sisaldab sabas kümme lugemispala, millest dr Piret Kuuse artikkel „Gravitatsioonilainete lugu” ongi pühendatud just nende lainete otsimise ajaloole, riistapuudele lainete detekteerimiseks ja gravitatsioonilainete matemaatikale.
Tihti nihkub selliste artiklite vaatepunkt kas katsete efektile või teadlaste isikuloole. Milles katse tegelikult seisneb ja kuidas see sobitub juba teadaoleva informatsiooniga, see jäetakse kõrvale. Muidugi ei ole ka Piret Kuusk kirjutanud gravitatsioonilainete väikest entsüklopeediat, nii et tema käsitluse lugeja peab juba varasemast teadma, mis on gravitatsioon ja mis on laine füüsikalises mõttes.
Mereäärsele inimesele võib tunduda kummalisena, aga neist kahest on laine kirjeldamine keerulisem, sest kuigi laineid võib inimene näiteks vannis ise luua (füüsikas eristataksegi lihtrahvale ka vannitoafüüsikat), koosneb laine profiil rohkematest osistest kui 3+paar konstanti, mistõttu on ka laine matemaatika aspektirohkem.
Kellele see, mis Piret Kuusel mahub ühele leheküljele (lk 55) käib siiski üle mõistuse, võib kõrvalt lugeda tema ülevaadet ülisuurtest projektidest gravitatsioonilainete kindlakstegemisest, sääraste projektide majandamisest ja rahataotlustest. Nõnda visandab Piret Kuusk meile pildi gravitatsioonilaine-katsete argi- ja pidupäevadest, mitte häbenedes esimesi ning sattumata andumuslikku vaimustusse teistest. Ta ei paku meile reporteri jutuvada mustade aukude avarii sündmuskohalt. Küsimus seisneb mitte selles, mis toimus tegelikult, vaid kuidas püüti kinni sündmuse järelkaja.
Teatripärasemal kujul jutustab musta augu lugu Columbia Ülikooli Barnardi kolledži (New York, Manhattan) füüsikaprofessor Janna Levin (1967) oma raamatus „Musta augu blues ja teisi lugulaule välisest ilmaruumist” (London 2016). Raamatu alapealkiri eksitab pisut, sest Maa-väliseid tsivilisatsioone autor otseselt ei käsitle. Ta kirjeldab ikkagi gravitatsioonilainete tuvastamise viimast vaatust, lähtudes seejuures projektiosaliste astrofüüsikutega tehtud eraintervjuudest ajal, mil kõik on veel väga värske.
Suulise ajaloo talletamine on avatud ühiskonnas tavaline uurimisvõte, see ei ole sul vana mamsli saladused Eesti teaduses ja poliitikas. Meil on vähesed pööranud tähelepanu näiteks tõsiasjale, et teaduslike revolutsioonide sotsioloogia klassik Thomas Kuhn (1922–1996), kes muide esitas omapoolse loo mustast august juba 1978, rajas oma teaduslike revolutsioonide morfoloogia suulisele pärimusele tuuma-uuringute ja tuumapommi ehitamise kohta.
Janna Levin on raamatus „Musta augu blues” tagasihoidlikum; filosoofilised arutlused on jäetud ära. Sisse pole toodud ka kvantfüüsika arengulugu.
Tuleviku füüsika lähemale
„Musta augu blues” on jutustus sellest, kuidas transkontinentaalne teadus võib sündida paljude täiesti juhuslike asjaolude kokkusattumise tõttu ja tihtigi nõnda, et ka asjaosalised ise ei pruugi saada aru, mida nad siis teinud on. Ning vastupidi – kuidas väga sihipärane tegevus kummatigi õiget lahendust ei anna, sest idee ei tööta.
Nii juhtus professor Joe Weberiga (1919–2000), kes konstrueeris alumiiniumist silindrilise gravitatsioonilainedetektori ja uskus, et püüdis selle abil laine kinni juba 1968. aastaks. Paraku ei leidnud see tulemus kinnitust ning kuigi umbes 40 aasta jooksul suurendati Weberi detektori tundlikkust mitme suurusjärgu võrra, võeti projekti LIGO aluseks hoopiski teine lahendus.
Must auk on kujund, nagu neid füüsikas on ohtrasti. Tuleb aeg, mil kujundist saab proosaline oskussõna, mille tarvis on vajalikud vaatlused, korratavad katsed, teooria ja rahvusvaheline nomenklatuur. Selles mõttes toob Piret Kuuse kalendrisaba-artikkel tuleviku füüsika meile lähemale kui Janna Levini raamat.
Viimasel on oma riiul, kuhu musta augu matemaatika ei mahu, aga augu-uurimise tehnika mõistatused küll. Mõistatuste all peab Janna Levin silmas mitte seadmete konstrueerimist ja seadistamist ning suhtlemist tehnoloogiliste firmadega, vaid seda, kuidas seadmetega töötavad teadlased otsivad rohkem kui leiavad.
PS. Ceterum censeo, kui Martin Repinski ise ei saa aru, et ta on Jüri Ratase valitsuses töörahu häirija, peab Jüri Ratasel jätkuma julgust ta vabastada peaministri esildise alusel. Maaeluminister ei saa olla tähtsam kui peaminister. Kui maaeluminister arvab, et tema ohverdamine on vale, siis on ta tähtsust täis. Autor: Peeter Olesk Esmaspäev, 05. detsember 2016.Aasta lõpeb minu jaoks aga ühe tähtpäevaga astrofüüsikas ja kahe raamatuga. Pool sajandit tagasi, umbes aastal 1966, esitas vene täheteadlane Igor Novikov (1935) hüpoteesi valgetest aukudest (white hole). Vastandina mustadele aukudele, mis ei lase enda seest välja midagi, sest nad neelavad kõik nagu Charybdis Odysseuse teel Messina väinas Calabria ja Sitsiilia vahel, on valged augud niisugused, et nad ei lase midagi sisse.Oletuste järgi on valged augud mateeria väga ajutised seisundid mustade aukude arenguloos. Sellistena on nad vaatlustehnika praegusel tasemel fikseerimatud, esialgu niisiis puhtteoreetiline konstruktsioon.Olgu lisatud, et Stephen Hawkingi – ja mitte ainult tema – arvates lekivad ka mustad augud. Seda, mida nad välja või ära annavad, nimetatakse Hawkingi kiirguseks (kuidas Hawking selleni jõudis, kirjeldab ta väga põgusalt oma raamatus „Minu lühiajalugu“, Tallinn 2014, lk. 88–93). Sellest ei järgne siiski, nagu oleks valge auk anti-must auk. Kui teravmeelitseda, siis peaks anti-auk olema... mägi. Või kuhi.Mustad augud puutuvad universumi ehitusse niivõrd, kuivõrd gravitatsioonilainete üheks põhjuseks võib lugeda kahe musta augu kokkupõrget. Mis juhtub siis, kui põrkuvad kokku kaks valget auku ehk kuhja? Kas siis tekib olematus? Praktilisem on minu meelest uurida kas musta augu matemaatikat või vastava teadusaparaadi ehitamist, igatahes midagi sellist, mis viib asjatundmist edasi.Kaasaegses astrofüüsikas kasutatakse küllalt sageli imitatsioonilisi katseid. Niisugune eelnes ka ülisuure laserinterferomeetri (LIGO) käivitamisele Ameerika Ühendriikides. Sealse interferomeetri õlgade pikkus on 4 km. Vastav mudel koosnes kahest torust pikkusega 40 m (pikemat ruumi polnud lihtsalt kasutada) läbimõõduga pool meetrit. Need ei ole mänguasjad. Nende „pealt” on võimalik mõjutada võimalikke rahastajaid, kuid nende „põhjal” saab täiustada ka valmisehitatud seadmete osi.Praegu on näiteks Haifas töös Iisraeli tehnoloogiainstituudi füüsikaprofessori Jeff Steinhaueri katsed gravitatsioonilainete imiteerimiseks helisignaalide vormis. Mitte et laborikatse on samaväärne katsega ilmaruumis ja Maale mahub ära kogu universum, ent nende katsetega luuakse tingimused, kus vaatleja asub objektide keskel, mitte kättesaamatus kauguses.Taevased eksperimendid on tihtipeale kalkulatiivsed, st puhtarvutuslikud ja võib-olla ka väga ligikaudsed. Maapealsed katsed on küll kogemuslikud ehk empiirilised, aga see-eest saab vähendada nende juhuslikkust (mitte küll alati – näiteks keravälk).„Tartu Tähetorni kalender2017. aastaks” (Tõravere 2016) sisaldab sabas kümme lugemispala, millest dr Piret Kuuse artikkel „Gravitatsioonilainete lugu” ongi pühendatud just nende lainete otsimise ajaloole, riistapuudele lainete detekteerimiseks ja gravitatsioonilainete matemaatikale.Tihti nihkub selliste artiklite vaatepunkt kas katsete efektile või teadlaste isikuloole. Milles katse tegelikult seisneb ja kuidas see sobitub juba teadaoleva informatsiooniga, see jäetakse kõrvale. Muidugi ei ole ka Piret Kuusk kirjutanud gravitatsioonilainete väikest entsüklopeediat, nii et tema käsitluse lugeja peab juba varasemast teadma, mis on gravitatsioon ja mis on laine füüsikalises mõttes.Mereäärsele inimesele võib tunduda kummalisena, aga neist kahest on laine kirjeldamine keerulisem, sest kuigi laineid võib inimene näiteks vannis ise luua (füüsikas eristataksegi lihtrahvale ka vannitoafüüsikat), koosneb laine profiil rohkematest osistest kui 3+paar konstanti, mistõttu on ka laine matemaatika aspektirohkem.Kellele see, mis Piret Kuusel mahub ühele leheküljele (lk 55) käib siiski üle mõistuse, võib kõrvalt lugeda tema ülevaadet ülisuurtest projektidest gravitatsioonilainete kindlakstegemisest, sääraste projektide majandamisest ja rahataotlustest. Nõnda visandab Piret Kuusk meile pildi gravitatsioonilaine-katsete argi- ja pidupäevadest, mitte häbenedes esimesi ning sattumata andumuslikku vaimustusse teistest. Ta ei paku meile reporteri jutuvada mustade aukude avarii sündmuskohalt. Küsimus seisneb mitte selles, mis toimus tegelikult, vaid kuidas püüti kinni sündmuse järelkaja.Teatripärasemal kujul jutustab musta augu lugu Columbia Ülikooli Barnardi kolledži (New York, Manhattan) füüsikaprofessor Janna Levin (1967) oma raamatus „Musta augu blues ja teisi lugulaule välisest ilmaruumist” (London 2016). Raamatu alapealkiri eksitab pisut, sest Maa-väliseid tsivilisatsioone autor otseselt ei käsitle. Ta kirjeldab ikkagi gravitatsioonilainete tuvastamise viimast vaatust, lähtudes seejuures projektiosaliste astrofüüsikutega tehtud eraintervjuudest ajal, mil kõik on veel väga värske.Suulise ajaloo talletamine on avatud ühiskonnas tavaline uurimisvõte, see ei ole sul vana mamsli saladused Eesti teaduses ja poliitikas. Meil on vähesed pööranud tähelepanu näiteks tõsiasjale, et teaduslike revolutsioonide sotsioloogia klassik Thomas Kuhn (1922–1996), kes muide esitas omapoolse loo mustast august juba 1978, rajas oma teaduslike revolutsioonide morfoloogia suulisele pärimusele tuuma-uuringute ja tuumapommi ehitamise kohta.Janna Levin on raamatus „Musta augu blues” tagasihoidlikum; filosoofilised arutlused on jäetud ära. Sisse pole toodud ka kvantfüüsika arengulugu.„Musta augu blues” on jutustus sellest, kuidas transkontinentaalne teadus võib sündida paljude täiesti juhuslike asjaolude kokkusattumise tõttu ja tihtigi nõnda, et ka asjaosalised ise ei pruugi saada aru, mida nad siis teinud on. Ning vastupidi – kuidas väga sihipärane tegevus kummatigi õiget lahendust ei anna, sest idee ei tööta.Nii juhtus professor Joe Weberiga (1919–2000), kes konstrueeris alumiiniumist silindrilise gravitatsioonilainedetektori ja uskus, et püüdis selle abil laine kinni juba 1968. aastaks. Paraku ei leidnud see tulemus kinnitust ning kuigi umbes 40 aasta jooksul suurendati Weberi detektori tundlikkust mitme suurusjärgu võrra, võeti projekti LIGO aluseks hoopiski teine lahendus.Must auk on kujund, nagu neid füüsikas on ohtrasti. Tuleb aeg, mil kujundist saab proosaline oskussõna, mille tarvis on vajalikud vaatlused, korratavad katsed, teooria ja rahvusvaheline nomenklatuur. Selles mõttes toob Piret Kuuse kalendrisaba-artikkel tuleviku füüsika meile lähemale kui Janna Levini raamat.Viimasel on oma riiul, kuhu musta augu matemaatika ei mahu, aga augu-uurimise tehnika mõistatused küll. Mõistatuste all peab Janna Levin silmas mitte seadmete konstrueerimist ja seadistamist ning suhtlemist tehnoloogiliste firmadega, vaid seda, kuidas seadmetega töötavad teadlased otsivad rohkem kui leiavad.PS. Ceterum censeo, kui Martin Repinski ise ei saa aru, et ta on Jüri Ratase valitsuses töörahu häirija, peab Jüri Ratasel jätkuma julgust ta vabastada peaministri esildise alusel. Maaeluminister ei saa olla tähtsam kui peaminister. Kui maaeluminister arvab, et tema ohverdamine on vale, siis on ta tähtsust täis.
Veel artikleid samast teemast »


description: Valdades toimuvad ühinemisteemalised rahvaküsitlused, millest osavõtt on küll vähene. Ei tea, kas jätab küsimus leigeks, ollakse vaikides nõus või ei puutu asi inimestesse. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
VOOTELE HANSEN AINULT MEIE MAAS: Maa haldamise lained
Esmaspäev, 12. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Valdades toimuvad ühinemisteemalised rahvaküsitlused, millest osavõtt on küll vähene. Ei tea, kas jätab küsimus leigeks, ollakse vaikides nõus või ei puutu asi inimestesse.
Vaadates tagasi mitme inimpõlve taha, võime näha haldusjaotuse kujundamisel mitmeid laineid. Esmalt tuleb muidugi vahet teha, kas haldusüksuseks on omavalitsus, käskude edasiandja või teenindusasutus.
Omavalitsuses tulevad volitatud mehed ja naised kokku ning otsustavad, mida nende käsutuses oleva rahaga teha. Sel aastal remondime lasteaia ja järgmisel teeme staadioni korda, kuid mingi muu töö võib veel oodata. Käsuvõimu esindaja registreerib sünnid ja surmad, teeb inimestele mujalt tulnud korraldused teatavaks ning peab arvestust inimeste üle. Teenindusasutus võtab vastu taotlusi, annab ehitus- ja kasutuslube ning määrab sotsiaaltoetusi.
Mõisa eestkoste all
Eelmise sajandi muutustest haldusjaotuses saab ülevaate Eesti Omavalitsuste Ühenduse ja riigiarhiivi poolt 2002. aastal välja antud teatmikust “Eesti haldusjaotus 20. sajandil”, mille koostas Liivi Uuet.
Silma torkab, et end kindlana tundev keskvõim soosib haldusüksuste arvu vähenemist. Omavalitsuste arv kasvab vabanemise aegadel ja käske edastavate haldusüksuste arv siis, kui uuel võimul tuleb end maksma panna.
Eesti vallad tekkisid XIX sajandil pärast pärisorjuse kaotamist talurahva omavalitsusüksutena. Esialgu olid ühe mõisa talurahva-seisusest inimesed valla rahvaks ja kuulusid mõisa eestkoste alla. Kubermangu omavalitsuseks oli rüütelkond ja seal hääletasid rüütlimõisate omanikud maakondade esinduste kaupa. Kooli, kihelkonna ja kiriku asjad olid samuti mõisaomanikest eestseisjate ajada, valdade esindajatel oli seal pigem nõuandev hääl.
Keiser Aleksander II reformid vabastasid valla mõisa eestkostest ja algas ka valdade ühinemine. XX sajandi alguses oli praeguse Eesti alal 12 linna ja 366 valda. Keisrivõim, mida esindasid nii Eestis kui ka Liivimaal kubernerid, tundis end kindlalt. 1917. aastani liideti Liivimaa kubermangu Eesti osas 16 valda ja loodi üks uus.
Vabaduse tuuli tõi 1917. aasta veebruarirevolutsioon. Järgnevatel aastatel loodi uusi valdu rohkem kui ühendati. Uus seadus võimaldas alates 1917. aastast eraldada valdadest alevid, vald muutus seisuslikust omavalitsusest territoriaalseks ja maakonnad said omavalitsusteks.
Eesti riigi kindlustumisel tuli uuesti esile vajadus suuremate omavalitsuste järele. 1939. aasta vallareform vähendas valdade arvu kolmandiku võrra, 365-st jäi alles 248 valda. Mitmed alevid olid vahepeal saanud linnadeks (Otepää, Nõmme jt), sest 1938. aasta põhiseaduse kohaselt ei olnud alevid enam omavalitused ja need nimetati linnadeks. Võõpsu muutus küll alevist külaks, kuna piir Nõukogude Venemaaga oli kinni ja Peipsi laevanduse vähenemine pani põntsu asula majanduslikule elule. Linnade arv suurenes kokku 33-ni.
Külanõukogud, rajoonid, oblastid...
1940. aastal kaotas okupatsioonivõim kohaliku omavalitsuse. Tallinna linnaga ühendati ka rahvaarvult neljas linn, Nõmme. Sõja järel tuli nõukogude võimul end maksma panna. Kuigi maapiirkondade rahvaarv vähenes, suurendati haldusüksuste arvu. Moodustati uued maakonnad (Hiiu, Jõgeva, Jõhvi jt).
Kadus Petserimaa, millest suur osa koos Narva jõe taguste valdadega liideti Venemaaga. Rajati Kohtla-Järve ja Sillamäe linnad. Valdades loodi külanõukogud, misjärel vallad kaotati. Tallinnas moodustati linnarajoonid. Seejärel kaotati ära maakonnad ja moodustati 39 rajooni, mis koondati oblastiteks.
1950. aastal oli 699 esmatasandi haldusüksust (5 vabariikliku alluvusega linna, 4 Tallinna linnarajooni, 27 rajoonilise alluvusega linna, 22 alevit ja 641 külanõukogu). Seda oli ligilähedaselt sama palju kui 1870-ndatel.
1953. aastal kaotati oblastid. Ühendama hakati kolhoose ja sovhoose. Tegelikku kohalikku elu korraldasid majandid, esialgu ka masina-traktorijaamad. Sageli nimetati asulaid kolhoosi, mitte küla nime järgi. Majandite ühendamine tõi kaasa ka külanõukogude ühendamise, see omakorda rajoonide ühendamise. Mitmed külanõukogud olid allutatud linnade Töörahva Saadikute Nõukogudele ja nende täitevkomiteedele. Nii oli see näiteks Pärnu ümbruses.
Midagi sarnast tekib alanud haldusreformiga, kui Pärnu ümbruse vallad ühinevad Pärnu linnaks. Erinevus on siiski omavalitsuse olemasolus. Huvitav saab olema küsimus, kas tekib Pärnu vald, kus on vallasisene linn, või siis linn, mille sees on veel üks asustusüksus nimega linn.
Tallinna rajoonide täitevkomiteedele olid allutatud näiteks ka Saue alev ja Maardu linn.
Võim on end kindlustanud?
Uus ärkamisaeg ja vabanemine jällegi suurendasid haldusüksuste arvu. Samas said rajoonid uuesti omavalitsuslikeks maakondadeks ning valdadele ja linnadele hakati omistama omavalitsuse staatust arengukavade ja muude nõutud paberite esitamisega.
1989 eraldus Kuressaare külanõukogust Kaarma, millest tekkinud vallad ühinesid omakorda kümme aastat hiljem Kaarma vallaks. 1990 eraldus Pöidest Orissaare ning Kohtla-Järvest Kohtla-Nõmme alev ja 1991 ka Jõhvi linn.1993. aastal eraldus Nissist Kernu, Saku vallast Kiili, Juuru vallast Kaiu, Kadrina vallast Saksi ja Salme vallast Torgu. 1993 muudeti maakonnad riigivõimu haldusüksusteks.
Suuremate haldusüksuste moodustamine algas 1996, kui ühinesid Halinga ja Pärnu-Jaagupi. 1998 ühinesid Abja ja Abja-Paluoja linn, 1999 Otepää linn ja Pühajärve vald, Lihula linn ja vald, Karksi-Nuia ja Karksi vald, Võsu ja Vihula vald, Antsla linn ja vald.
Veel suurem ühendamine toimus riigi erihalduses. Nii jäi alles neli politseiprefektuuri. Sama toimus teiste ametitega.
1997. aastal tegid Koonderakonna ja Maarahva Ühenduse ministrid ettepaneku radikaalseks haldusterritoriaalseks reformiks. Sellest ei saanud asja, kuid 2004. aastal hakati maksma valdadele ühinemistoetust. Ajavahemikul 1997–2008 moodustus 47 omavalitsusest 20. Praegu on Eestis 213 kohalikku omavalitsusüksust – 30 linna ja 184 valda. Uus seadus sunnib neist enamikku ühinema, et igas omavalitsuses oleks vähemalt 5000 elanikku.
Ilmselt on võim end kindlustanud ja kahaneva elanikkonnaga maapiirkondade inimeste soov ennast valitseda omakorda vähenenud.
Põnev nimeteema
Ka asulate liiginimi on tähtis. Mäletan aega, kui olid Abja-Paluoja linn ja Abja vald. Koolid asusid linnas ja noored õpetajad ei saanud maaõpetajale ettenähtud toetust. Asi ei paranenud ka linna ja valla ühinemisel, sest tegemist oli ikka linnaga, mis sest, et vallasisesega.
Huvitav saab olema ühendatud omavalitsuste nimeküsimus. Tõsi, Saaremaal on mõnevõrra lihtsam – ühine vald võib kanda Saaremaa nime. Kuid mida teha siis, kui ühinevad kaks vana kihelkonnakeskust, näiteks Nõo ja Kambja? Ma arvan, et siin võiks kasutada ka muinasmaakondade nimesid, kui need hõlmavad nende tuumikala. Miks mitte Ugandi?!
Reform toob muutusi teisteski nimedes. Ühes vallas või linnas ei saa olla samanimelisi asustusüksusi ja asustusüksuses muid samanimelisi nimeobjekte. Seega tuleb paljudele küladele leida uued nimed. Põnev saab olema ka talu- või tänavanimede küsimus, kui ühinenud omavalitsuste seas on linn ja sel sees veel ka väiksem linn. Mis siis, kui linnas ja ühinenud valla asulas on samanimeline tänav.
Nimi on tähtis – see näitab, kelle hulka kuulutakse, kelle pärast tahetakse koos olla. Ladinlaste ütlus “Nomen est omen” on ilmselt pärit Plautuse komöödiast, kus ostetakse kallis orjatar Lucris (kasu), kuid selles on oluline tõdemus.
Võõras võim tegi meie maa endale omaks ja meile võõraks ka kohanimede kaudu. Meenutame siinkohal Kingissepa linna, Sommerlingi külanõukogu või tänavanimesid meie asulates – Suvorovi, Lomonossovi, Gagarini, Marxi, Belinski, Herzeni, Kreuksi, Kingissepa, Lauristini jt –, samuti Tallinna linnarajoone mis kandsid Kalinini ja Lenini nime.
Loodetavasti säilib omavalitsus ka mujal kui korteriühistutes ning uue nime saanud maa ei muutu võõraks. Autor: Vootele Hansen, kolumnist Esmaspäev, 12. detsember 2016.Vaadates tagasi mitme inimpõlve taha, võime näha haldusjaotuse kujundamisel mitmeid laineid. Esmalt tuleb muidugi vahet teha, kas haldusüksuseks on omavalitsus, käskude edasiandja või teenindusasutus.Omavalitsuses tulevad volitatud mehed ja naised kokku ning otsustavad, mida nende käsutuses oleva rahaga teha. Sel aastal remondime lasteaia ja järgmisel teeme staadioni korda, kuid mingi muu töö võib veel oodata. Käsuvõimu esindaja registreerib sünnid ja surmad, teeb inimestele mujalt tulnud korraldused teatavaks ning peab arvestust inimeste üle. Teenindusasutus võtab vastu taotlusi, annab ehitus- ja kasutuslube ning määrab sotsiaaltoetusi.Eelmise sajandi muutustest haldusjaotuses saab ülevaate Eesti Omavalitsuste Ühenduse ja riigiarhiivi poolt 2002. aastal välja antud teatmikust “Eesti haldusjaotus 20. sajandil”, mille koostas Liivi Uuet.Silma torkab, et end kindlana tundev keskvõim soosib haldusüksuste arvu vähenemist. Omavalitsuste arv kasvab vabanemise aegadel ja käske edastavate haldusüksuste arv siis, kui uuel võimul tuleb end maksma panna.Eesti vallad tekkisid XIX sajandil pärast pärisorjuse kaotamist talurahva omavalitsusüksutena. Esialgu olid ühe mõisa talurahva-seisusest inimesed valla rahvaks ja kuulusid mõisa eestkoste alla. Kubermangu omavalitsuseks oli rüütelkond ja seal hääletasid rüütlimõisate omanikud maakondade esinduste kaupa. Kooli, kihelkonna ja kiriku asjad olid samuti mõisaomanikest eestseisjate ajada, valdade esindajatel oli seal pigem nõuandev hääl.Keiser Aleksander II reformid vabastasid valla mõisa eestkostest ja algas ka valdade ühinemine. XX sajandi alguses oli praeguse Eesti alal 12 linna ja 366 valda. Keisrivõim, mida esindasid nii Eestis kui ka Liivimaal kubernerid, tundis end kindlalt. 1917. aastani liideti Liivimaa kubermangu Eesti osas 16 valda ja loodi üks uus.Vabaduse tuuli tõi 1917. aasta veebruarirevolutsioon. Järgnevatel aastatel loodi uusi valdu rohkem kui ühendati. Uus seadus võimaldas alates 1917. aastast eraldada valdadest alevid, vald muutus seisuslikust omavalitsusest territoriaalseks ja maakonnad said omavalitsusteks.Eesti riigi kindlustumisel tuli uuesti esile vajadus suuremate omavalitsuste järele. 1939. aasta vallareform vähendas valdade arvu kolmandiku võrra, 365-st jäi alles 248 valda. Mitmed alevid olid vahepeal saanud linnadeks (Otepää, Nõmme jt), sest 1938. aasta põhiseaduse kohaselt ei olnud alevid enam omavalitused ja need nimetati linnadeks. Võõpsu muutus küll alevist külaks, kuna piir Nõukogude Venemaaga oli kinni ja Peipsi laevanduse vähenemine pani põntsu asula majanduslikule elule. Linnade arv suurenes kokku 33-ni.Külanõukogud, rajoonid, oblastid...1940. aastal kaotas okupatsioonivõim kohaliku omavalitsuse. Tallinna linnaga ühendati ka rahvaarvult neljas linn, Nõmme. Sõja järel tuli nõukogude võimul end maksma panna. Kuigi maapiirkondade rahvaarv vähenes, suurendati haldusüksuste arvu. Moodustati uued maakonnad (Hiiu, Jõgeva, Jõhvi jt).Kadus Petserimaa, millest suur osa koos Narva jõe taguste valdadega liideti Venemaaga. Rajati Kohtla-Järve ja Sillamäe linnad. Valdades loodi külanõukogud, misjärel vallad kaotati. Tallinnas moodustati linnarajoonid. Seejärel kaotati ära maakonnad ja moodustati 39 rajooni, mis koondati oblastiteks.1950. aastal oli 699 esmatasandi haldusüksust (5 vabariikliku alluvusega linna, 4 Tallinna linnarajooni, 27 rajoonilise alluvusega linna, 22 alevit ja 641 külanõukogu). Seda oli ligilähedaselt sama palju kui 1870-ndatel.1953. aastal kaotati oblastid. Ühendama hakati kolhoose ja sovhoose. Tegelikku kohalikku elu korraldasid majandid, esialgu ka masina-traktorijaamad. Sageli nimetati asulaid kolhoosi, mitte küla nime järgi. Majandite ühendamine tõi kaasa ka külanõukogude ühendamise, see omakorda rajoonide ühendamise. Mitmed külanõukogud olid allutatud linnade Töörahva Saadikute Nõukogudele ja nende täitevkomiteedele. Nii oli see näiteks Pärnu ümbruses.Midagi sarnast tekib alanud haldusreformiga, kui Pärnu ümbruse vallad ühinevad Pärnu linnaks. Erinevus on siiski omavalitsuse olemasolus. Huvitav saab olema küsimus, kas tekib Pärnu vald, kus on vallasisene linn, või siis linn, mille sees on veel üks asustusüksus nimega linn.Tallinna rajoonide täitevkomiteedele olid allutatud näiteks ka Saue alev ja Maardu linn.Uus ärkamisaeg ja vabanemine jällegi suurendasid haldusüksuste arvu. Samas said rajoonid uuesti omavalitsuslikeks maakondadeks ning valdadele ja linnadele hakati omistama omavalitsuse staatust arengukavade ja muude nõutud paberite esitamisega.1989 eraldus Kuressaare külanõukogust Kaarma, millest tekkinud vallad ühinesid omakorda kümme aastat hiljem Kaarma vallaks. 1990 eraldus Pöidest Orissaare ning Kohtla-Järvest Kohtla-Nõmme alev ja 1991 ka Jõhvi linn.1993. aastal eraldus Nissist Kernu, Saku vallast Kiili, Juuru vallast Kaiu, Kadrina vallast Saksi ja Salme vallast Torgu. 1993 muudeti maakonnad riigivõimu haldusüksusteks.Suuremate haldusüksuste moodustamine algas 1996, kui ühinesid Halinga ja Pärnu-Jaagupi. 1998 ühinesid Abja ja Abja-Paluoja linn, 1999 Otepää linn ja Pühajärve vald, Lihula linn ja vald, Karksi-Nuia ja Karksi vald, Võsu ja Vihula vald, Antsla linn ja vald.Veel suurem ühendamine toimus riigi erihalduses. Nii jäi alles neli politseiprefektuuri. Sama toimus teiste ametitega.1997. aastal tegid Koonderakonna ja Maarahva Ühenduse ministrid ettepaneku radikaalseks haldusterritoriaalseks reformiks. Sellest ei saanud asja, kuid 2004. aastal hakati maksma valdadele ühinemistoetust. Ajavahemikul 1997–2008 moodustus 47 omavalitsusest 20. Praegu on Eestis 213 kohalikku omavalitsusüksust – 30 linna ja 184 valda. Uus seadus sunnib neist enamikku ühinema, et igas omavalitsuses oleks vähemalt 5000 elanikku.Ilmselt on võim end kindlustanud ja kahaneva elanikkonnaga maapiirkondade inimeste soov ennast valitseda omakorda vähenenud.Ka asulate liiginimi on tähtis. Mäletan aega, kui olid Abja-Paluoja linn ja Abja vald. Koolid asusid linnas ja noored õpetajad ei saanud maaõpetajale ettenähtud toetust. Asi ei paranenud ka linna ja valla ühinemisel, sest tegemist oli ikka linnaga, mis sest, et vallasisesega.Huvitav saab olema ühendatud omavalitsuste nimeküsimus. Tõsi, Saaremaal on mõnevõrra lihtsam – ühine vald võib kanda Saaremaa nime. Kuid mida teha siis, kui ühinevad kaks vana kihelkonnakeskust, näiteks Nõo ja Kambja? Ma arvan, et siin võiks kasutada ka muinasmaakondade nimesid, kui need hõlmavad nende tuumikala. Miks mitte Ugandi?!Reform toob muutusi teisteski nimedes. Ühes vallas või linnas ei saa olla samanimelisi asustusüksusi ja asustusüksuses muid samanimelisi nimeobjekte. Seega tuleb paljudele küladele leida uued nimed. Põnev saab olema ka talu- või tänavanimede küsimus, kui ühinenud omavalitsuste seas on linn ja sel sees veel ka väiksem linn. Mis siis, kui linnas ja ühinenud valla asulas on samanimeline tänav.Nimi on tähtis – see näitab, kelle hulka kuulutakse, kelle pärast tahetakse koos olla. Ladinlaste ütlus “Nomen est omen” on ilmselt pärit Plautuse komöödiast, kus ostetakse kallis orjatar Lucris (kasu), kuid selles on oluline tõdemus.Võõras võim tegi meie maa endale omaks ja meile võõraks ka kohanimede kaudu. Meenutame siinkohal Kingissepa linna, Sommerlingi külanõukogu või tänavanimesid meie asulates – Suvorovi, Lomonossovi, Gagarini, Marxi, Belinski, Herzeni, Kreuksi, Kingissepa, Lauristini jt –, samuti Tallinna linnarajoone mis kandsid Kalinini ja Lenini nime.Loodetavasti säilib omavalitsus ka mujal kui korteriühistutes ning uue nime saanud maa ei muutu võõraks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Noore hiidlasest helilooja Marianna Liigi looming on juba pälvinud mitu tunnustust – äsja sai see Eesti Kontserdi noorte produtsentide konkursi peaauhinna. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
EK:Labori finaali võitis Liigi “Kommentaarium”
Reede, 09. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Harda Roosna Reede, 09. detsember 2016. Marianna Liik ja Endrik Üksvärav “Kommentaariumi” proovis. FOTO: Collegium Musicale Noore hiidlasest helilooja Marianna Liigi looming on juba pälvinud mitu tunnustust – äsja sai see Eesti Kontserdi noorte produtsentide konkursi peaauhinna.
EK:Labori tänavuseks võitjaks valis rahvusvaheline žürii eelkuulamisega kontsertetenduse “Kommentaarium”, mille eestvedajad on helilooja Marianna Liik ja produtsent Leika Leemets.
Žürii hinnangul paistis 29. novembril Kumu auditooriumis esietendunud ”Kommentaarium” silma uuendusliku loomingulise kontaktiga kuulajate ja esitajate vahel.
Sündmusele eelnevatel nädalatel oli kõigil huvilistel võimalik internetis kuulata esitusele tulevat muusikat: Marianna Liigi kontserti tšellole ja elektroonikale, miniatuuri harfile, “Postluudiumi” ja “Ebakorrapärane pärl IV”.
Loominguline keskkond
Vastavalt projekti pealkirjale oli soovijatel võimalik teoseid vabas vormis kommenteerida. Valik kommentaare põimiti kontsertetenduse osaks – esiettekandele tulnud kooriteoses, visuaalides ning vokaalimprovisatsiooni kaudu.
“Nii on kõigil meist võimalik oma sõnum kirja panna ning helilooja ja improvisaatori abil see ka publiku ees kuuldavaks teha. Tekib uus põnev loominguline keskkond – kommentaarium,” selgitas idee autor.
Näiteks kirjutas kommentaator Irvikkass selle kohta veebilehel http://kommentaarium.wixsite.com/home: “Algus kõlab ootuspäraselt: marimba helid, teadagi, “veerevad nagu pärlid”. Aga ainult algus. Ebakorrapärane pärl on ennustamatu, veereb, kuhu tahab, ka valgustamata paikadesse. Ta ei kuulu korra, vaid kaose maailma.”
Kontserdil esinesid Laura Põldvere (improvisatsioon), Aare Tammesalu (tšello), EMTA löökpilliansambel Vambola Kriguli juhendamisel ja kammerkoor Collegium Musicale Endrik Üksvärava juhatusel. Valgusrežii ja lavastus pärinesid Kristjan Suitsult.
Võitjaid ootavad ees võimalused koostöös Eesti Kontserdiga projekte rahvusvaheliselt tutvustada ja osaleda välisfestivalide programmis.
Konkursi publikupreemia pälvis loomingulise kollektiivi CLOE audiovisuaalne kontsert “Koridor”. Kollektiivi CLOE kuuluvad heliloojad Einike Leppik ja Ove-Kuth Kadak ning videokunstnik Carl-Robert Kagge.
Noortegruppide aastase töö tulemusel valminud projekte hindas žürii koosseisus Kanuti Gildi SAALi juht Priit Raud, helilooja Timo Steiner ning Gilles Ledure, Brüsseli kunstide keskuse Flagey juht, kes oli ka 2016. aasta kestel EK:Labori osalejate mentor.
Suur julgus
Tulemuste väljakuulutamisel tehtud kokkuvõttes hindas Gilles Ledure EK:Labori tänavust finaali õnnestunuks ja kõrgetasemeliseks.
“Nõuab suurt julgust, et tulla lavale selliste erinevaid kunstivorme ühendavate etendustega. Autorid ja esitajad tõestasid, et tegu on tugevate professionaalidega. Mul pole kahtlust, et teie ees on lahti kogu maailm.”
Ledure mainis, et kavatseb ka ise jätkata osalenud noorte produtsentidega koostööd Eestis ja Belgias.
* EK:Labor on Eesti Kontserdi mitmeaastane uue publiku, muusikaekspordi ja haridusprogramm, mille eesmärk on noorte muusikasündmuste korraldajate arendamine ja neile tegutsemisvõimaluste loomine.
Konkureerivatele projektidele luuakse võimalusi koostööks rahvusvaheliselt tunnustatud professionaalidega ning osalemiseks välisfestivalidel. EK:Labori tänavuseks võitjaks valis rahvusvaheline žürii eelkuulamisega kontsertetenduse “Kommentaarium”, mille eestvedajad on helilooja Marianna Liik ja produtsent Leika Leemets.Žürii hinnangul paistis 29. novembril Kumu auditooriumis esietendunud ”Kommentaarium” silma uuendusliku loomingulise kontaktiga kuulajate ja esitajate vahel.Sündmusele eelnevatel nädalatel oli kõigil huvilistel võimalik internetis kuulata esitusele tulevat muusikat: Marianna Liigi kontserti tšellole ja elektroonikale, miniatuuri harfile, “Postluudiumi” ja “Ebakorrapärane pärl IV”.Vastavalt projekti pealkirjale oli soovijatel võimalik teoseid vabas vormis kommenteerida. Valik kommentaare põimiti kontsertetenduse osaks – esiettekandele tulnud kooriteoses, visuaalides ning vokaalimprovisatsiooni kaudu.“Nii on kõigil meist võimalik oma sõnum kirja panna ning helilooja ja improvisaatori abil see ka publiku ees kuuldavaks teha. Tekib uus põnev loominguline keskkond – kommentaarium,” selgitas idee autor.Näiteks kirjutas kommentaator Irvikkass selle kohta veebilehel http://kommentaarium.wixsite.com/home: “Algus kõlab ootuspäraselt: marimba helid, teadagi, “veerevad nagu pärlid”. Aga ainult algus. Ebakorrapärane pärl on ennustamatu, veereb, kuhu tahab, ka valgustamata paikadesse. Ta ei kuulu korra, vaid kaose maailma.”Kontserdil esinesid Laura Põldvere (improvisatsioon), Aare Tammesalu (tšello), EMTA löökpilliansambel Vambola Kriguli juhendamisel ja kammerkoor Collegium Musicale Endrik Üksvärava juhatusel. Valgusrežii ja lavastus pärinesid Kristjan Suitsult.Võitjaid ootavad ees võimalused koostöös Eesti Kontserdiga projekte rahvusvaheliselt tutvustada ja osaleda välisfestivalide programmis.Konkursi publikupreemia pälvis loomingulise kollektiivi CLOE audiovisuaalne kontsert “Koridor”. Kollektiivi CLOE kuuluvad heliloojad Einike Leppik ja Ove-Kuth Kadak ning videokunstnik Carl-Robert Kagge.Noortegruppide aastase töö tulemusel valminud projekte hindas žürii koosseisus Kanuti Gildi SAALi juht Priit Raud, helilooja Timo Steiner ning Gilles Ledure, Brüsseli kunstide keskuse Flagey juht, kes oli ka 2016. aasta kestel EK:Labori osalejate mentor.Tulemuste väljakuulutamisel tehtud kokkuvõttes hindas Gilles Ledure EK:Labori tänavust finaali õnnestunuks ja kõrgetasemeliseks.“Nõuab suurt julgust, et tulla lavale selliste erinevaid kunstivorme ühendavate etendustega. Autorid ja esitajad tõestasid, et tegu on tugevate professionaalidega. Mul pole kahtlust, et teie ees on lahti kogu maailm.”Ledure mainis, et kavatseb ka ise jätkata osalenud noorte produtsentidega koostööd Eestis ja Belgias.* EK:Labor on Eesti Kontserdi mitmeaastane uue publiku, muusikaekspordi ja haridusprogramm, mille eesmärk on noorte muusikasündmuste korraldajate arendamine ja neile tegutsemisvõimaluste loomine.Konkureerivatele projektidele luuakse võimalusi koostööks rahvusvaheliselt tunnustatud professionaalidega ning osalemiseks välisfestivalidel.
Veel artikleid samast teemast »