description: Keskerakonna Saaremaa piirkonna juhatus otsustas 18. oktoobril toimunud juhatuse koosolekul toetada eelseisval erakorralisel kongressil erakonna esimehe kohale Jüri Ratase kandidatuuri. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Keskerakonna Saaremaa piirkond toetab Ratast
Laupäev, 22. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 22. oktoober 2016. Janne Nurmik. Keskerakonna Saaremaa piirkonna juhatus otsustas 18. oktoobril toimunud juhatuse koosolekul toetada eelseisval erakorralisel kongressil erakonna esimehe kohale Jüri Ratase kandidatuuri.
“Näeme, et tal on kompetentsi ja tarkust viia Eesti suurim erakond edasi sihikindla, oma põhimõtteid hoidva, eesmärke ja lubadusi täitva, tugeva ja ühtse meeskonnana,” sõnas Saaremaa piirkonna juht Janne Nurmik.
Erakonna looja ja aastaid selle hinnatud juhi Savisaare tulevikupositsioon ja -roll sõltub Nurmiku hinnangul eelkõige Savisaare enda sisemisest soovist.
Juhatuse kandidaatideks seavad saarlased Tallinna linnavolikogu esimehe Kalev Kallo, Tallinna abilinnapea Kalle Klandorfi, riigikogu liikmed Enn Eesmaa, Jaanus Karilaidi, Mihhail Korbi, Kadri Simsoni ja Mailis Repsi ning Põhja-Tallinna linnaosa vanema Raimond Kaljulaidi.
Aukohtu esimehe kohale esitab Aadu Musta ning revisjonikomisjoni liikme kohale Jaak Aabi kandidatuuri. “Näeme, et tal on kompetentsi ja tarkust viia Eesti suurim erakond edasi sihikindla, oma põhimõtteid hoidva, eesmärke ja lubadusi täitva, tugeva ja ühtse meeskonnana,” sõnas Saaremaa piirkonna juht Janne Nurmik.Erakonna looja ja aastaid selle hinnatud juhi Savisaare tulevikupositsioon ja -roll sõltub Nurmiku hinnangul eelkõige Savisaare enda sisemisest soovist.Juhatuse kandidaatideks seavad saarlased Tallinna linnavolikogu esimehe Kalev Kallo, Tallinna abilinnapea Kalle Klandorfi, riigikogu liikmed Enn Eesmaa, Jaanus Karilaidi, Mihhail Korbi, Kadri Simsoni ja Mailis Repsi ning Põhja-Tallinna linnaosa vanema Raimond Kaljulaidi.Aukohtu esimehe kohale esitab Aadu Musta ning revisjonikomisjoni liikme kohale Jaak Aabi kandidatuuri.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Kersti Kaljulaid valiti esmaspäeval riigikogus veidi enne kella 14.30 järgmiseks Eesti Vabariigi presidendiks.
98 kohal olnud riigikogu liikmest andis Kaljulaidi poolt hääle 81 saadikut. 17 sedelit jäid märgistamata. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
OHHOO, PRESIDENDIL ON SAAREMAA JUURED! Uus president võib seisva vee liikuma panna
Esmaspäev, 03. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Esmaspäev, 03. oktoober 2016. Kersti Kaljulaidi reaktsioon häälte ettelugemise ajal. FOTO: Priit Simson / Delfi Kersti Kaljulaid valiti esmaspäeval riigikogus veidi enne kella 14.30 järgmiseks Eesti Vabariigi presidendiks. 98 kohal olnud riigikogu liikmest andis Kaljulaidi poolt hääle 81 saadikut. 17 sedelit jäid märgistamata.
Riigikogu liige Urve Tiidus ütles, et kogutud häälte arv tähendab, et Kaljulaidile on antud rohkem kui 2/3 riigikogu liikmete häältest.
“Iseenesest on see ju tore, et üks pikk protsess on lõpule jõudnud ja otsus langenud. Kersti Kaljulaid saab kahtlemata sellel ametipostil hakkama, seda on tema mõnepäevased kohtumised ja intervjuud ka kinnitanud,” selgitas Tiidus.
“Kindlasti ei jää tal õpipoisi aega – ta peab endale selgeks tegema julgeoleku- ja välispoliitikateemad. Võib-olla on need talle esialgu uuemad valdkonnad, aga õppimisvõimelise inimesena saab ta kindlasti väga hästi sellega hakkama.”
Riigikogu liige Imre Sooäär arvab, et kõik siin elus juhtub teatud põhjustel. “Võib-olla praegusel hetkel on Kaljulaid see, keda Eestil kõige enam presidendina vaja oleks, arvestades kõike, mis viimastel kuudel on toimunud,” ütles ta, lisades, et võib-olla just Kaljulaid aitab seda veidi seisma jäänud vett liigutada ja riigile uut hoogu sisse anda.
Sooääre meelest on Eestil vaja rahva ühendajat – pädevat, sisukat, empaatiavõime ja teadmistega naisterahvast, kes oskab seda rolli väärikalt kanda. “Kui nii võtta, oli Barack Obama oli ametisse astudes samuti 46-aastane. Kes ütlevad, et ta on liiga noor – las ta enne tõestab ennast,” lisas ta.
Kaljulaidil, kes on nelja lapse ema ja viimased 12 aastat töötanud Euroopa kontrollikojas, on Sooääre meelest piisav elukogemus. “See annab talle väga tugeva rahvusvahelise vaate nii Eestile kui väljapoole,” nentis ta.
Loomulik kadu
Seda, et algsetest mandaadiks antud allkirjadest ei saanud hääletamisel kõigist poolt-sedeleid, pidas Sooäär täiesti normaalseks. “Sellegipoolest oli saadud mandaat ülitugev. See on piisav, et tal on kõigis erakondades toetus olemas,” arvas ta.
Riigikogu liige Raivo Aeg ütles, et tema hinnangul on tegemist igati kompetentse ja energilise inimesega, et seda ametikohta väärikalt täita. Aeg tõdes, et pärast allkirjade andmist tekitati poleemikat, mille tõttu osa hääli kadus.
“Kellele ei meeldinud, et tegemist oli ainsa kandidaadiga, teistele ei sobinud, et ta liiga kiiresti esile kerkis,” pakkus ta.
Aegi arvates ei olnud algul kõigil võib-olla seisukohta, et allkirja mitte anda, kuid hiljem kasutati võimalust salajase hääletuse varjus sõnadest taganeda.
“Samas on oma eitavat hoiakut selgelt näidanud EKRE ja ka Keskerakonna Savisaare pooldajad ning veel mõned sinna hulka, kes sedeli eile tühjaks jätsid.”
Riigikogu liige Kalle Laanet võttis tulemuse lühidalt kokku: naisterahvas ja tubli inimene – usun, et Eesti sai hea presidendi. “Esimene naispresident on Eestile valitud,” lisas ta.
Vastne president on kaudselt ka Saaremaaga seotud. Meie Maale teada olevalt sündis uue riigipea vanaisa Theodor Kaljulaid Pälli külas ja rändas noore mehena Tallinna puusepaks. Presidendi vanaonu poeg Väino Kaljulaid elab Leedri külas. Riigikogu liige Urve Tiidus ütles, et kogutud häälte arv tähendab, et Kaljulaidile on antud rohkem kui 2/3 riigikogu liikmete häältest.“Iseenesest on see ju tore, et üks pikk protsess on lõpule jõudnud ja otsus langenud. Kersti Kaljulaid saab kahtlemata sellel ametipostil hakkama, seda on tema mõnepäevased kohtumised ja intervjuud ka kinnitanud,” selgitas Tiidus.“Kindlasti ei jää tal õpipoisi aega – ta peab endale selgeks tegema julgeoleku- ja välispoliitikateemad. Võib-olla on need talle esialgu uuemad valdkonnad, aga õppimisvõimelise inimesena saab ta kindlasti väga hästi sellega hakkama.”Riigikogu liige Imre Sooäär arvab, et kõik siin elus juhtub teatud põhjustel. “Võib-olla praegusel hetkel on Kaljulaid see, keda Eestil kõige enam presidendina vaja oleks, arvestades kõike, mis viimastel kuudel on toimunud,” ütles ta, lisades, et võib-olla just Kaljulaid aitab seda veidi seisma jäänud vett liigutada ja riigile uut hoogu sisse anda.Sooääre meelest on Eestil vaja rahva ühendajat – pädevat, sisukat, empaatiavõime ja teadmistega naisterahvast, kes oskab seda rolli väärikalt kanda. “Kui nii võtta, oli Barack Obama oli ametisse astudes samuti 46-aastane. Kes ütlevad, et ta on liiga noor – las ta enne tõestab ennast,” lisas ta.Kaljulaidil, kes on nelja lapse ema ja viimased 12 aastat töötanud Euroopa kontrollikojas, on Sooääre meelest piisav elukogemus. “See annab talle väga tugeva rahvusvahelise vaate nii Eestile kui väljapoole,” nentis ta.Seda, et algsetest mandaadiks antud allkirjadest ei saanud hääletamisel kõigist poolt-sedeleid, pidas Sooäär täiesti normaalseks. “Sellegipoolest oli saadud mandaat ülitugev. See on piisav, et tal on kõigis erakondades toetus olemas,” arvas ta.Riigikogu liige Raivo Aeg ütles, et tema hinnangul on tegemist igati kompetentse ja energilise inimesega, et seda ametikohta väärikalt täita. Aeg tõdes, et pärast allkirjade andmist tekitati poleemikat, mille tõttu osa hääli kadus.“Kellele ei meeldinud, et tegemist oli ainsa kandidaadiga, teistele ei sobinud, et ta liiga kiiresti esile kerkis,” pakkus ta.Aegi arvates ei olnud algul kõigil võib-olla seisukohta, et allkirja mitte anda, kuid hiljem kasutati võimalust salajase hääletuse varjus sõnadest taganeda.“Samas on oma eitavat hoiakut selgelt näidanud EKRE ja ka Keskerakonna Savisaare pooldajad ning veel mõned sinna hulka, kes sedeli eile tühjaks jätsid.”Riigikogu liige Kalle Laanet võttis tulemuse lühidalt kokku: naisterahvas ja tubli inimene – usun, et Eesti sai hea presidendi. “Esimene naispresident on Eestile valitud,” lisas ta.Vastne president on kaudselt ka Saaremaaga seotud. Meie Maale teada olevalt sündis uue riigipea vanaisa Theodor Kaljulaid Pälli külas ja rändas noore mehena Tallinna puusepaks. Presidendi vanaonu poeg Väino Kaljulaid elab Leedri külas.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Eile seisis kohtu ees kaks aastat tagasi koos kaaslastega amfetamiini hankimises osalenud mees, kes juhtis mullu mopeedi narkojoobes. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Uimastihankija juhtis mopeedi narkojoobes
Teisipäev, 18. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Teisipäev, 18. oktoober 2016. Foto on illustratiivne. Eile seisis kohtu ees kaks aastat tagasi koos kaaslastega amfetamiini hankimises osalenud mees, kes juhtis mullu mopeedi narkojoobes.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Oktoobri lõppu jäävad traditsiooniliselt raamatukogupäevad. Raamatukogu kui selline on olnud päris pikka aega koht, millel on oma oluline roll paljude inimeste igapäevaelus – kas siis kohtumispaik, nii inimeste kui raamatute, aga ka lehtede ja ajakirjadega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: KULTUUR KIRBUL: Kuidas lõhnab raamat?

maintext:
Kultuur
KULTUUR KIRBUL: Kuidas lõhnab raamat?
Teisipäev, 25. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Oktoobri lõppu jäävad traditsiooniliselt raamatukogupäevad. Raamatukogu kui selline on olnud päris pikka aega koht, millel on oma oluline roll paljude inimeste igapäevaelus – kas siis kohtumispaik, nii inimeste kui raamatute, aga ka lehtede ja ajakirjadega.
Niisiis ei saa alahinnata raamatukogude funktsiooni – olgugi, et ehk ei ole see enam selline, nagu oli ajal, mil nutiseadmed, sealhulgas lugerid polnud veel massiliselt levinud. Samas ei saa raamatukogude rahvalikku funktsiooni kuidagi alahinnata, sest raamatukogu ei ole vaid kogu raamatuid. Need on kogu süsteemipäraselt paigutatud raamatuid, selliselt, et raamatukoguhoidja leiab olemasoleva raamatu ka siis üles, kui lugeja ei suuda.
Niisamuti ei saa alahinnata ka seda, et raamatuid saab tasuta laenutada. Seega, sa ei pea ostma trükist selleks, et seda vaid üks kord lugeda. Muidugi, alati on ja jäävad inimesed, kes eelistavad osta, aga esiteks – see eeldab suhteliselt kopsakat palganumbrit ja ka ruumi. Pahatihti on aga nii, et kui on üks, siis pole teist. Halvemal juhul pole kumbagi…
Ning see raamatufail, mida saab lugerisse tõmmata, sellel pole ju lõhna. Ta on vaid tekst… Ehk, tal puuduvad kindlad kvaliteedid, mida saab omistada ka kõige kehvemalt kujundatud-trükitud raamatule…
Häid trükitud raamatuid! Autor: Ene Kallas Teisipäev, 25. oktoober 2016.Niisiis ei saa alahinnata raamatukogude funktsiooni – olgugi, et ehk ei ole see enam selline, nagu oli ajal, mil nutiseadmed, sealhulgas lugerid polnud veel massiliselt levinud. Samas ei saa raamatukogude rahvalikku funktsiooni kuidagi alahinnata, sest raamatukogu ei ole vaid kogu raamatuid. Need on kogu süsteemipäraselt paigutatud raamatuid, selliselt, et raamatukoguhoidja leiab olemasoleva raamatu ka siis üles, kui lugeja ei suuda.Niisamuti ei saa alahinnata ka seda, et raamatuid saab tasuta laenutada. Seega, sa ei pea ostma trükist selleks, et seda vaid üks kord lugeda. Muidugi, alati on ja jäävad inimesed, kes eelistavad osta, aga esiteks – see eeldab suhteliselt kopsakat palganumbrit ja ka ruumi. Pahatihti on aga nii, et kui on üks, siis pole teist. Halvemal juhul pole kumbagi…Ning see raamatufail, mida saab lugerisse tõmmata, sellel pole ju lõhna. Ta on vaid tekst… Ehk, tal puuduvad kindlad kvaliteedid, mida saab omistada ka kõige kehvemalt kujundatud-trükitud raamatule…Häid trükitud raamatuid!
Veel artikleid samast teemast »


description: Sellele küsimusele said enam kui veerandsada vanavanema rolli jõudnud teadmistealdist õppurit väärikate ülikooli teisel loengupäeval psühholoog Rita Rätsepalt vastuse. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Maakond
Kas me oleme targad vanavanemad või mitte?
Kolmapäev, 26. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Kolmapäev, 26. oktoober 2016. Rita Rätsepp: suhte eest vastutab alati lapsevanem, mitte kunagi laps. FOTO: Vilma Rauniste Sellele küsimusele said enam kui veerandsada vanavanema rolli jõudnud teadmistealdist õppurit väärikate ülikooli teisel loengupäeval psühholoog Rita Rätsepalt vastuse.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kersti Kaljulaid valiti täna riigikogus veidi enne kella 14.30 Eesti Vabariigi presidendiks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: ESIMENE NAISPRESIDENT: Kersti Kaljulaid teenis 81 riigikogulase toetuse ja valiti presidendiks!


description: Seadusest tulenevalt korraldab linnavalitsus küsitluse, et selgitada välja Kuressaare linna elanike arvamus Kuressaare linna ning Kihelkonna, Laimjala, Leisi, Lääne-Saare, Mustjala, Orissaare, Pihtla, Salme, Torgu ja Valjala valla ühinemise kohta, teatas linna pressiesindaja Kristiina Maripuu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kuressaare küsib rahva arvamust


description: Eeloleval nädalavahetusel sõidetakse Kataloonias autoralli tänavuse MM-sarja 12. etapp ehk Kataloonia ralli. Taas saab kaasa elada ka eestlastele, sest WRC-klassis on rajal Ott Tänak ja Raigo Mõlder. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Tänaku päev Hispaania rallil sai kurva alguse
Laupäev, 15. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 15. oktoober 2016. FOTO: DMack Eeloleval nädalavahetusel sõidetakse Kataloonias autoralli tänavuse MM-sarja 12. etapp ehk Kataloonia ralli. Taas saab kaasa elada ka eestlastele, sest WRC-klassis on rajal Ott Tänak ja Raigo Mõlder.
Neljapäevaõhtuse publikukatse võitnud Tänak kaotas reede hommikul palju aega. Teisel kiiruskatsel kaotas ta Thierry Neuville’ile 41,7 sekundiga, neljandal kiiruskatsel kogunes kiireimale kaotust 52 sekundit.
Kokkuvõttes hoidis Tänak nelja kiiruskatse järel kümnendat kohta, kaotust esikohta hoidvale Sebastien Ogierile oli eile lõunaks kogunenud 1.32,0. Saarlane ütles ralliraadiole, et tal on probleeme diferentsiaaliga ning lisaks segab ka teel olev rohke vesi, mis ei luba sõita kiiremini kui kolmanda käiguga. Neljapäevaõhtuse publikukatse võitnud Tänak kaotas reede hommikul palju aega. Teisel kiiruskatsel kaotas ta Thierry Neuville’ile 41,7 sekundiga, neljandal kiiruskatsel kogunes kiireimale kaotust 52 sekundit.Kokkuvõttes hoidis Tänak nelja kiiruskatse järel kümnendat kohta, kaotust esikohta hoidvale Sebastien Ogierile oli eile lõunaks kogunenud 1.32,0. Saarlane ütles ralliraadiole, et tal on probleeme diferentsiaaliga ning lisaks segab ka teel olev rohke vesi, mis ei luba sõita kiiremini kui kolmanda käiguga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eesti sõudmise tõelised tipptegijad, olümpiamängudelt medaleid võitnud mehed Jüri Jaanson ja Andrei Jämsä väisasid Lümanda kooliperet, et rääkida lastele nende endi eduloost ja sporditegemisest üldisemalt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Olümpiasangarid Lümanda koolis

maintext:
Sport
Olümpiasangarid Lümanda koolis
Esmaspäev, 03. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Esmaspäev, 03. oktoober 2016. Jüri Jaanson (esiplaanil vasakul) ja Andrei Jämsä Lümanda kooli juures koos lastega sportimas. Foto: Tiina Niit Eesti sõudmise tõelised tipptegijad, olümpiamängudelt medaleid võitnud mehed Jüri Jaanson ja Andrei Jämsä väisasid Lümanda kooliperet, et rääkida lastele nende endi eduloost ja sporditegemisest üldisemalt.
Jaanson pani lastele südamele, et igaühel tuleb elus leida siht, püstitada eesmärk. “See võib olla spordis, laulmises, joonistamises või mis iganes alal. Siis tuleb tegutseda ja arengut jälgida, saavutused tulevad ise ning kolmandaks tuleb teha koostööd end ümbritsevate inimestega,” rääkis Jaanson.
Andrei Jämsa rõhutas, et kogu teadliku elu on talle suureks eeskujuks olnud just Jaanson. “Olime Pärnus ühises treeningrühmas ja Jüri saavutused innustasid noori sõudjaid igal sammul,” meenutas Jämsä.
Tuli välja, et Jaansoni sporditee algus on õige pisut, kuid siiski otseselt just Lümanda vallaga soetud. Tema isa oli eelmise sajandi viimase veerandi alguses Pilgusel peaarstiks ning nii veetis Jüri Jaanson koos vend Erkiga Saaremaal mitmeid suvesid.
“Olen koos isaga palju merel käinud ja Lääne-Saaremaa rannik on üsna tuttav. Ajaviiteks sai rattaga sõidetud marsruudil Pilguse – Lümanda – Kihelkonna – Karala – Pilguse (kokku 32 km, toim.), see oli minu tavaline sõidumaa,” meenutas Jaanson.
Vend lubas end herneks naerda
Jaanson rääkis ka lõbusa loo hernestest. Nimelt oli ta 16-aastaselt vennaga kihla vedanud, et tuleb sõudmise maailmameistriks. Vend lubas end seepeale herneks hirnuda, mispeale tehti leping. Kui Jüri 25-aastaselt maailmameistriks tuli, kinkis vend talle purgi konservherneid nimega Erki. Purk oli reliikviaks mõnda aega, lõpuks sõi Jüri herned siiski ära.
Peale autogrammitundi toimusid kogu koolipere osalusel teatevõistlused. Päev lõppes kooli jalgpalluritega palli taga ajades. “Jalgpall oli päeva parim osa. Oleme päris pikalt puhanud ja nüüd oli see korralik jalgpallimäng uue hooaja nurgakiviks, et uue hooga alustada”, nentis Jämsä end koduteele asutades. Koolis oli avatud ka näitus olümpiaraamatutest, stend külalistest ja spordimehed näitasid oma tiitlivõistluste medaleid.
Koos võideti MM-pronks
50-aastane Jüri Jaanson on Eestis tõeline elav spordilegend. Ta on kuue aasta jooksul võitnud ühepaadil maailmameistrivõistlustelt terve medalikomplekti. Lisaks on tema auhinnakapis kaks olümpiamängude hõbemedalit.
Jaanson on valitud Eesti aasta meessportlaseks aastatel 1990, 1995 ja 2004. Tähelepanuväärne on siin see, et ühegi teise eesti aasta sportlase tiitleid pole lahutanud 14 aastat.
34-aastane Andrei Jämsä võitis Eesti neljapaadis pronksmedali äsja lõppenud Rio de Janeiro OM-ilt. Mehed on ka ühes paadis sõudes võitnud MM-pronksi. Nimelt 11 aastat tagasi võideti Jaapanis koos Tõnu Endreksoni ja Leonid Guloviga meeste paarisaeruliste neljapaadil pronksmedal. Jaanson pani lastele südamele, et igaühel tuleb elus leida siht, püstitada eesmärk. “See võib olla spordis, laulmises, joonistamises või mis iganes alal. Siis tuleb tegutseda ja arengut jälgida, saavutused tulevad ise ning kolmandaks tuleb teha koostööd end ümbritsevate inimestega,” rääkis Jaanson.Andrei Jämsa rõhutas, et kogu teadliku elu on talle suureks eeskujuks olnud just Jaanson. “Olime Pärnus ühises treeningrühmas ja Jüri saavutused innustasid noori sõudjaid igal sammul,” meenutas Jämsä.Tuli välja, et Jaansoni sporditee algus on õige pisut, kuid siiski otseselt just Lümanda vallaga soetud. Tema isa oli eelmise sajandi viimase veerandi alguses Pilgusel peaarstiks ning nii veetis Jüri Jaanson koos vend Erkiga Saaremaal mitmeid suvesid.“Olen koos isaga palju merel käinud ja Lääne-Saaremaa rannik on üsna tuttav. Ajaviiteks sai rattaga sõidetud marsruudil Pilguse – Lümanda – Kihelkonna – Karala – Pilguse (kokku 32 km, toim.), see oli minu tavaline sõidumaa,” meenutas Jaanson.Jaanson rääkis ka lõbusa loo hernestest. Nimelt oli ta 16-aastaselt vennaga kihla vedanud, et tuleb sõudmise maailmameistriks. Vend lubas end seepeale herneks hirnuda, mispeale tehti leping. Kui Jüri 25-aastaselt maailmameistriks tuli, kinkis vend talle purgi konservherneid nimega Erki. Purk oli reliikviaks mõnda aega, lõpuks sõi Jüri herned siiski ära.Peale autogrammitundi toimusid kogu koolipere osalusel teatevõistlused. Päev lõppes kooli jalgpalluritega palli taga ajades. “Jalgpall oli päeva parim osa. Oleme päris pikalt puhanud ja nüüd oli see korralik jalgpallimäng uue hooaja nurgakiviks, et uue hooga alustada”, nentis Jämsä end koduteele asutades. Koolis oli avatud ka näitus olümpiaraamatutest, stend külalistest ja spordimehed näitasid oma tiitlivõistluste medaleid.50-aastane Jüri Jaanson on Eestis tõeline elav spordilegend. Ta on kuue aasta jooksul võitnud ühepaadil maailmameistrivõistlustelt terve medalikomplekti. Lisaks on tema auhinnakapis kaks olümpiamängude hõbemedalit.Jaanson on valitud Eesti aasta meessportlaseks aastatel 1990, 1995 ja 2004. Tähelepanuväärne on siin see, et ühegi teise eesti aasta sportlase tiitleid pole lahutanud 14 aastat.34-aastane Andrei Jämsä võitis Eesti neljapaadis pronksmedali äsja lõppenud Rio de Janeiro OM-ilt. Mehed on ka ühes paadis sõudes võitnud MM-pronksi. Nimelt 11 aastat tagasi võideti Jaapanis koos Tõnu Endreksoni ja Leonid Guloviga meeste paarisaeruliste neljapaadil pronksmedal.
Veel artikleid samast teemast »


description: Täna õhtul saab Kuressaare kultuurikeskuses kohtuda kohvik-klubi “Rahva lemmikud“ raames tuntud näitlejatega seriaalist “Naabriplika“. Kohal on vallavanem Paavel Koosaar ehk Harry Kõrvits, vallavanema naine Liina Vahtrik ja kirikuõpetaja Andrus Eelmäe. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
“Naabriplika” avab “Rahva lemmikute” uue hooaja
Reede, 14. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Reede, 14. oktoober 2016. Kohtuvad rahvaga, vasakul vallavanema rollis Harry Kõrvits ja pastori osatäitja Andrus Eelmäe ning vallavanema proua osas Liina Vahtrik. Täna õhtul saab Kuressaare kultuurikeskuses kohtuda kohvik-klubi “Rahva lemmikud“ raames tuntud näitlejatega seriaalist “Naabriplika“. Kohal on vallavanem Paavel Koosaar ehk Harry Kõrvits, vallavanema naine Liina Vahtrik ja kirikuõpetaja Andrus Eelmäe.
“Me ei räägi mitte ainult “Naabriplikast“, vaid üleüldse elust-olust,“ ütles Harry Kõrvits Nädalalõpule telefonitsi kolmapäeva õhtul teel Saaremaale. Tema sõnul on kohtumisele oodatud kõik, eriti need, kes on seriaalis mängivate näitlejate fännid ja muidugi ka kõik need, kes on huvitatud näitlemisest. “Silmast silma pole me ju varem kohtunud, nii et selles mõttes oleks tore kokku saada,“ pakkus ta.
Küsimusele, kas tema poole on tänaval ka kui omavalitsusjuhi poole pöördutud mõne murega, vastas näitleja, et eks inimesed toovad ju paralleele. “See on ka arusaadav, aga see, mis seal seriaalis toimub, on ju naljategemine,“ tähendas ta, viidates, et reaalne elu on ju teistmoodi.
Kõige keerulisemaks näitlemise juures pidas Harry Kõrvits just seda, et see amet on füüsiliselt üsna tappev. Kolmapäeval alustati näiteks kell üheksa ning tööpäevad kipuvad venima kuni kümnetunnisteks, sealhulgas on väike lõunapaus. “Näiteks täna oli mul üle kahekümne stseeni, ja see vallavanem on ju veel selline, et rabeleb ka kangesti, seepärast tuleb olla vormis,“ kõneles Harry Kõrvits, kelle sõnul tuleb lisaks ära teha möödapääsmatu kodutöö –tavaline näitlejatöö iseendaga.
Küsimusele, mis on tema arvates seriaali populaarsuse võti, vastas Kõrvits, et seda peab rahva käest küsima. “Mina ei saa sellest aru, sest on ju veel paremaid seriaale veel paremate näitlejatega, kes on väga populaarsed. Aga miks just “Naabriplika“, seda ma ei oska tõesti öelda. See tuli üllatusena ka minule ja arvan, et ka teistele.“ Vallavanema rollis plaanib Harry Kõrvits jätkata nii kaua, kuni on vaatajaid. “Kui fännid hakkavad soovima vallavanema surma, siis kirjutatakse mind välja,“ naeris ta.
Kuressaare Kultuurivara juhataja Tiiu Tammoja märkis, et ürituste sarja “Rahva lemmikud“ käivitasid nad eelmise aasta sügisel. Esimene üritus oli neil “Prillitoosi“ ja Reet Linnaga. Sellele järgnesid äärmiselt emotsionaalne õhtu “Õnne 13“ osatäitjatega – Helgi Sallo, Luule Komissarovi ja Anne Veesaarega ning sarjast “Pilvede all“ olid külalisteks Inga Lunge, Rita Rätsepp ja Piret Rauk. “Nii et tegemist on juba väikestviisi traditsioonilise üritusega. “Naabriplika“ on siis selle hooaja esimene ja küllap tuleb asjale ka järge,“ kinnitas Tiiu Tammoja. Kohvik-klubi algab kl 19. Õhtut juhib Tõnis Kipper ning avatud on ka puhvet. “Me ei räägi mitte ainult “Naabriplikast“, vaid üleüldse elust-olust,“ ütles Harry Kõrvits Nädalalõpule telefonitsi kolmapäeva õhtul teel Saaremaale. Tema sõnul on kohtumisele oodatud kõik, eriti need, kes on seriaalis mängivate näitlejate fännid ja muidugi ka kõik need, kes on huvitatud näitlemisest. “Silmast silma pole me ju varem kohtunud, nii et selles mõttes oleks tore kokku saada,“ pakkus ta.Küsimusele, kas tema poole on tänaval ka kui omavalitsusjuhi poole pöördutud mõne murega, vastas näitleja, et eks inimesed toovad ju paralleele. “See on ka arusaadav, aga see, mis seal seriaalis toimub, on ju naljategemine,“ tähendas ta, viidates, et reaalne elu on ju teistmoodi.Kõige keerulisemaks näitlemise juures pidas Harry Kõrvits just seda, et see amet on füüsiliselt üsna tappev. Kolmapäeval alustati näiteks kell üheksa ning tööpäevad kipuvad venima kuni kümnetunnisteks, sealhulgas on väike lõunapaus. “Näiteks täna oli mul üle kahekümne stseeni, ja see vallavanem on ju veel selline, et rabeleb ka kangesti, seepärast tuleb olla vormis,“ kõneles Harry Kõrvits, kelle sõnul tuleb lisaks ära teha möödapääsmatu kodutöö –tavaline näitlejatöö iseendaga.Küsimusele, mis on tema arvates seriaali populaarsuse võti, vastas Kõrvits, et seda peab rahva käest küsima. “Mina ei saa sellest aru, sest on ju veel paremaid seriaale veel paremate näitlejatega, kes on väga populaarsed. Aga miks just “Naabriplika“, seda ma ei oska tõesti öelda. See tuli üllatusena ka minule ja arvan, et ka teistele.“ Vallavanema rollis plaanib Harry Kõrvits jätkata nii kaua, kuni on vaatajaid. “Kui fännid hakkavad soovima vallavanema surma, siis kirjutatakse mind välja,“ naeris ta.Kuressaare Kultuurivara juhataja Tiiu Tammoja märkis, et ürituste sarja “Rahva lemmikud“ käivitasid nad eelmise aasta sügisel. Esimene üritus oli neil “Prillitoosi“ ja Reet Linnaga. Sellele järgnesid äärmiselt emotsionaalne õhtu “Õnne 13“ osatäitjatega – Helgi Sallo, Luule Komissarovi ja Anne Veesaarega ning sarjast “Pilvede all“ olid külalisteks Inga Lunge, Rita Rätsepp ja Piret Rauk. “Nii et tegemist on juba väikestviisi traditsioonilise üritusega. “Naabriplika“ on siis selle hooaja esimene ja küllap tuleb asjale ka järge,“ kinnitas Tiiu Tammoja. Kohvik-klubi algab kl 19. Õhtut juhib Tõnis Kipper ning avatud on ka puhvet.
Veel artikleid samast teemast »


description: Jätke meelde see numbrikombinatsioon – 3.10.2016, 14.30. See on mõnes mõttes uue ajastu algus Eesti riigi jaoks, sest sellel kuupäeval astus ametisse meie esimene naispresident. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Uus ajastu

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Uus ajastu
Teisipäev, 04. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Jätke meelde see numbrikombinatsioon – 3.10.2016, 14.30. See on mõnes mõttes uue ajastu algus Eesti riigi jaoks, sest sellel kuupäeval astus ametisse meie esimene naispresident.
See on võimalus luua täiesti uus käitumuslik olukord ja mall, sest siiani on mehed seda rida oma kätes hoidnud. Nüüd peab kõige sellega toime tulema naine ja selle üle on ainult hea meel, sest Kersti Kaljulaid on näidanud, kuidas ta suutis kogu viimase nädala olla täiesti üksi meedia ja poliitikute turmtule all ja ellu jääda.
Ta ei hakanud eputama ja küsimustele pikki vastuseid konstrueerima, vaid jäi asjalikuks ja napisõnaliseks. Arvatavalt on tal oma ametisse sisse elades tulemas ka teistsuguseid pressikonverentse. Põnev on näha sedagi, kuidas 46-aastane nelja lapse ema ja vanaema nüüd oma meeskonda ehk tagatuba moodustama hakkab. Kes talle külje alla proovib pugeda ja keda ta sõbraks võtab.
Igatahes on moodne Tuhkatriinu-lugu sündinud ja kui teistel kandidaatidel oleks olnud pärast valituks saamist kerge ülevalt alla kukkuda, siis Kaljulaidil on hea võimalus poliitikas ülespoole tõusta.
4. oktoober 2016 Autor: MM Teisipäev, 04. oktoober 2016.See on võimalus luua täiesti uus käitumuslik olukord ja mall, sest siiani on mehed seda rida oma kätes hoidnud. Nüüd peab kõige sellega toime tulema naine ja selle üle on ainult hea meel, sest Kersti Kaljulaid on näidanud, kuidas ta suutis kogu viimase nädala olla täiesti üksi meedia ja poliitikute turmtule all ja ellu jääda.Ta ei hakanud eputama ja küsimustele pikki vastuseid konstrueerima, vaid jäi asjalikuks ja napisõnaliseks. Arvatavalt on tal oma ametisse sisse elades tulemas ka teistsuguseid pressikonverentse. Põnev on näha sedagi, kuidas 46-aastane nelja lapse ema ja vanaema nüüd oma meeskonda ehk tagatuba moodustama hakkab. Kes talle külje alla proovib pugeda ja keda ta sõbraks võtab.Igatahes on moodne Tuhkatriinu-lugu sündinud ja kui teistel kandidaatidel oleks olnud pärast valituks saamist kerge ülevalt alla kukkuda, siis Kaljulaidil on hea võimalus poliitikas ülespoole tõusta.
Veel artikleid samast teemast »


description: Esmaspäeva õhtul kogunes Nasva klubisse kokku ligi poolsada erinevas vanuses last. Seda eesmärgiga pidada maha üks vahva koolialguse pidu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Nasval peeti kostüümipidu

maintext:
Noored
Nasval peeti kostüümipidu
Laupäev, 29. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Laupäev, 29. oktoober 2016. Tantsumaraton tõi kokku hulgaliselt lustakates kostüümides lapsi. FOTO: Hiie Kuusk Esmaspäeva õhtul kogunes Nasva klubisse kokku ligi poolsada erinevas vanuses last. Seda eesmärgiga pidada maha üks vahva koolialguse pidu.
“Minu jaoks oli üllatus, et nii palju lapsi kokku tuli,“ ütles Nasva klubi juhataja Hiie Kuusk, lisades, et arvanud ise, et kui ka paarkümmend mudilast kokku tuleb, on hästi. Kokkutulnute nii suur arv näitab Hiie Kuuse arvates ilmselt seda, et lastel on huvi ja tahtmine koos olla.
Kokku tuli 44 last nii Lääne-Saare vallast, Kuressaarest kui ka mujalt, neist noorimad kolme- ja vanemad 12-aastased.
Kõigepealt vaadati üheskoos filmi ning peale seda meisterdati valmis üks uhke võileivauss. Lapsed jagati töögruppidesse: kes lõikas leiba kolmnurkseks, kes määris peale võid ja kes lisas vorsti. Kõige lõpuks kaunistati. Peale filmivaatamist ja võileivaussi tegemist läks lahti üks õige pidu. Tantsumaratonil võeti mõõtu diskor Urmas Rämmali videodisko järgi ning need, kes suutsid ära tantsida ning kõige täpsemini järgida videol nähtut, said auhinna. Teised pälvisid lohutusauhinnad.
Lisaks tantsudele võeti mõõtu erinevates sportlikes võistlustes. “Võistlusi oodati väga ja imestama pani, et lastele meeldib nii väga tantsida,“ sõnas Hiie Kuusk, kelle sõnul on tal juba kindel plaan korraldada lastele üritus ka novembrikuus. Mis kujul täpsemalt see sünnib, on veel teadmata. “Minu jaoks oli üllatus, et nii palju lapsi kokku tuli,“ ütles Nasva klubi juhataja Hiie Kuusk, lisades, et arvanud ise, et kui ka paarkümmend mudilast kokku tuleb, on hästi. Kokkutulnute nii suur arv näitab Hiie Kuuse arvates ilmselt seda, et lastel on huvi ja tahtmine koos olla.Kokku tuli 44 last nii Lääne-Saare vallast, Kuressaarest kui ka mujalt, neist noorimad kolme- ja vanemad 12-aastased.Kõigepealt vaadati üheskoos filmi ning peale seda meisterdati valmis üks uhke võileivauss. Lapsed jagati töögruppidesse: kes lõikas leiba kolmnurkseks, kes määris peale võid ja kes lisas vorsti. Kõige lõpuks kaunistati. Peale filmivaatamist ja võileivaussi tegemist läks lahti üks õige pidu. Tantsumaratonil võeti mõõtu diskor Urmas Rämmali videodisko järgi ning need, kes suutsid ära tantsida ning kõige täpsemini järgida videol nähtut, said auhinna. Teised pälvisid lohutusauhinnad.Lisaks tantsudele võeti mõõtu erinevates sportlikes võistlustes. “Võistlusi oodati väga ja imestama pani, et lastele meeldib nii väga tantsida,“ sõnas Hiie Kuusk, kelle sõnul on tal juba kindel plaan korraldada lastele üritus ka novembrikuus. Mis kujul täpsemalt see sünnib, on veel teadmata.
Veel artikleid samast teemast »


description: Nii see on – homme sätivad Marju sajad “tüdrukud ja poisid” end üles, et minna õpetaja raamatuesitlusele. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
MART SOIDRO AINULT MEIE MAAS: Marju Lauristinile mõeldes
Neljapäev, 13. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Mart Soidro, literaat Neljapäev, 13. oktoober 2016. Meie Maa kolumnist Mart Soidro. FOTO: Toomas Huik Nii see on – homme sätivad Marju sajad “tüdrukud ja poisid” end üles, et minna õpetaja raamatuesitlusele.
Ene Hion, Margot Visnap ja Marju Lauristin on kirjastuse Hea Lugu kaasabil välja andnud mälestusteraamatu “Marjustini sajand. Kõnelused Marju Lauristiniga elust, Eestist, Euroopast”.
Esimene mälupilt
Aasta 1982. Suvi. Žurnalistikaosakonna sisseastumiskatsetel oli mul lisaks ajakirjanduses ilmunud materjalidele ette näidata ka Õpilaste Teaduslikus Ühingus hõbemedaliga pärjatud uurimistöö – ““Noor-Eesti“ konsolidatsioon ja kirjanduskriitilised eneseavaldused”. Pluss minu juhendaja Maie Kalda soovituskiri!
Kui olulised need olid, sellest sain aru sisseastumiskonkursi suulises voorus. Marju Lauristin ütles mulle otse: “Te kirjutasite kirjaliku töö teemast mööda ja õigupoolest ei oleks me pidanud teid suulistele katsetele laskmagi. Aga te olete kirjutanud ühe tõsise uurimuse ja teil on soovituskiri ühelt väga lugupeetud inimeselt – seetõttu te siin istutegi.”
Ma ei tea, kui palju mu kaks Suurt Õpetajat elus kokku puutusid (peale “40 kirja” muidugi!), igatahes hindasid kaks naisteadlast teineteist kõrgelt. Mis ei ole sugugi tavapärane.
Ja nii saigi Marjust minu õpetaja. Või vanem õde. Nädalapäevad tagasi kirjutasin: “Meenus 80-ndate keskpaiga Marju Lauristin. Muidugi oli mu õpetaja juba siis jutukam, sest üliõpilased olid lorud ja massikommunikatsiooni iseärasused tuli loengutes ja seminarides mitu korda üle seletada. Ta ei saanud olla nii napisõnaline kui Kaljulaid eelmise nädala esinemistes. /---/ Muidugi, Marju positsioon ühiskonnas oli juba 80-ndate keskel 20 korda suurem kui Kerstil praegu, aga on vaid aja küsimus, millal vahe vähenema hakkab.” (Meie Maa, 6.10.2016)
Liiga vähe on vett vahepeal merre voolanud, et eelöeldule midagi lisada. Vahest niipalju, et isegi tollal oli ajakirjandus – ja eriti muidugi Marju – põnev!
Meie esmakohtumisel oli Lauristin 42-aastane, 10 aastat noorem kui mina praegu. Ta oli juba siis nii tark, et paljud kommunistliku partei jõujuurikad tundsid tema kõrval ennast viletsasti, suisa kartsid. Vist oli see aastal 1987, kui nägin pealt, kuidas kolm tolle aja mõistes suurkuju sisenesid ajakirjanduskateedrisse. Marju ees, tuliselt midagi seletamas ja argumenteerimas, ning Rein Ristlaan ja Arnold Koop häbelikult söaka dotsendi järel. Kohmetunult, sest oli juba perestroika (loe: ka Marju) aeg.
Samal aastal palusime Marjut endale appi. Loengutest jäi väheseks, tahtsime veel targemaks saada ja lõime vaidlusklubi Alternatiiv. Mäletan, kuidas Marju tassis (tema ikka ees ja Peeter Vihalemm suurte raamatukottidega järel) meile Lääne kaasaegse filosoofia käsitlusi, mida ei leidunud tol ajal üheski Eesti NSV raamatukogus.
Läks veel aastake ja me tundsime Õpetajast puudust.
Marjust oli saanud NSV Liidu ülemnõukogu saadik ja tal polnud enam nii palju aega oma üliõpilaste jaoks. Ta tundis ka meist puudust. Oma üliõpilasi armastab ta vist peaaegu samapalju kui oma kaht tütart, kuut lapselast ja viit lapselapselast.
Oli mõistev, sugugi mitte pahane, et tema tollased tudengid Rahvarindesse ei astunud.
Hilisemad tähelepanekud
Augustis 15 aastat tagasi tegin Marjuga ühe pikema intervjuu, mis ilmus ajalehes KesKus (ja hiljem raamatus “Ajastu märgid”, Tallinn 2008). Marju oli siis napilt üle kuuekümne, muretses, et 65-aastaselt saadetakse ta pensionile.
Lõik sellest vestlusest:
“Kui me räägime inimese vanusest, on see kõik väga suhteline. Ka mina, kes ma olen 61, paratamatult mõtlen selle peale. Mõned võiks 55-selt pensionile lasta, aga teised, kelle hulka ma ka ise kuulun, tunnevad ennast puudutatuna. Kõik sõltub ju ikkagi potentsiaalist ja võimest vaim värske hoida. Mul on kahju öelda, aga ma näen, et minul on energiat rohkem kui minu 35-aastastel kolleegidel. Nemad on ilmastilma väsinud, haiged, ei jõua… Ja kes on siis see, kes peab jõudma? Loomulikult peab jõudma…”
“…Marju Lauristin.”
“Jah, mina või mõni teine minuealine. Teaduse ja loomingu puhul on kõik individuaalne. Võtame Einsteini, Habermasi või Ariste. Võtame Jaan Krossi, kes oma parima romaani “Paigallend” kirjutas 75-aastaselt. On neid, kes ei vanane surmani.”
“Olete õnnelik inimene, Marju Lauristin!”
“Mul on temperament selline! Olen puhas sangviinik. Näen asju alati paremalt poolt, usun inimestesse, milleks nad võiksid parimal viisil võimelised olla.”
Kui me viis aastat hiljem järelvestluse tegime, tõdes Marju: “Kui me sinuga eelmine kord rääkisime, oli mul maagiline hirm selle 65. eluaasta ees. Nüüd saan varsti 68, aga midagi pole muutunud (naerab). Tunnen, et päris puupea ma veel ei ole, endalgi on veel lusti õppida! Kui asi niimoodi jätkub ja ei tule mingit hirmsat vanainimese tõbe, siis ma võib-olla jätkan viie aasta pärast samamoodi.”
Kümme aastat on möödunud ja Marju on jätkanud samamoodi. Tema lootus on noortes, kes läksid kooli vabas Eestis.
“Kui veel kolm–neli aastat tagasi olid ülikooli sisseastujad haritud, aga ikkagi turumajanduslikud noored, siis nüüd on sissesaajad karvased ja vastuhakkajad. Nendes on lootust!” ütles ta mulle toona.
Nüüd? Nüüd on Marju Brüsselis ja Strasbourgis.
Neid ridu kirjutades helistas mu sõber, üks kuuest Eestist valitud Euroopa Parlamendi liikmest.
“Kas ma võin loo lõpetuseks kirjutada, et Marju on seal kõledates koridorides sinu kaitsva tiiva all?”
“Võid küll kirjutada,” ütles sõber.
Polegi tähtis, oli see Yana Toom, Urmas Paet, Kaja Kallas või keegi teine. Tähtis on, et Marju oleks hoitud.
Lauristinist kirjutatakse veel palju raamatuid ja Suur Õpetaja kirjutab ise ka – ta pole veel 80-aastanegi! Tema lemmikmurelast natukene häirib selle sajandi-raamatu puhul vahest see, et peategelane on kärsituvõitu. Marju tahaks panna juba enne raamatu lõppu punkti ja minna tagasi oma üliõpilaste juurde. Teha nendega midagi uut ja huvitavat. Ene Hion, Margot Visnap ja Marju Lauristin on kirjastuse Hea Lugu kaasabil välja andnud mälestusteraamatu “Marjustini sajand. Kõnelused Marju Lauristiniga elust, Eestist, Euroopast”.Aasta 1982. Suvi. Žurnalistikaosakonna sisseastumiskatsetel oli mul lisaks ajakirjanduses ilmunud materjalidele ette näidata ka Õpilaste Teaduslikus Ühingus hõbemedaliga pärjatud uurimistöö – ““Noor-Eesti“ konsolidatsioon ja kirjanduskriitilised eneseavaldused”. Pluss minu juhendaja Maie Kalda soovituskiri!Kui olulised need olid, sellest sain aru sisseastumiskonkursi suulises voorus. Marju Lauristin ütles mulle otse: “Te kirjutasite kirjaliku töö teemast mööda ja õigupoolest ei oleks me pidanud teid suulistele katsetele laskmagi. Aga te olete kirjutanud ühe tõsise uurimuse ja teil on soovituskiri ühelt väga lugupeetud inimeselt – seetõttu te siin istutegi.”Ma ei tea, kui palju mu kaks Suurt Õpetajat elus kokku puutusid (peale “40 kirja” muidugi!), igatahes hindasid kaks naisteadlast teineteist kõrgelt. Mis ei ole sugugi tavapärane.Ja nii saigi Marjust minu õpetaja. Või vanem õde. Nädalapäevad tagasi kirjutasin: “Meenus 80-ndate keskpaiga Marju Lauristin. Muidugi oli mu õpetaja juba siis jutukam, sest üliõpilased olid lorud ja massikommunikatsiooni iseärasused tuli loengutes ja seminarides mitu korda üle seletada. Ta ei saanud olla nii napisõnaline kui Kaljulaid eelmise nädala esinemistes. /---/ Muidugi, Marju positsioon ühiskonnas oli juba 80-ndate keskel 20 korda suurem kui Kerstil praegu, aga on vaid aja küsimus, millal vahe vähenema hakkab.” (Meie Maa, 6.10.2016)Liiga vähe on vett vahepeal merre voolanud, et eelöeldule midagi lisada. Vahest niipalju, et isegi tollal oli ajakirjandus – ja eriti muidugi Marju – põnev!Meie esmakohtumisel oli Lauristin 42-aastane, 10 aastat noorem kui mina praegu. Ta oli juba siis nii tark, et paljud kommunistliku partei jõujuurikad tundsid tema kõrval ennast viletsasti, suisa kartsid. Vist oli see aastal 1987, kui nägin pealt, kuidas kolm tolle aja mõistes suurkuju sisenesid ajakirjanduskateedrisse. Marju ees, tuliselt midagi seletamas ja argumenteerimas, ning Rein Ristlaan ja Arnold Koop häbelikult söaka dotsendi järel. Kohmetunult, sest oli juba perestroika (loe: ka Marju) aeg.Samal aastal palusime Marjut endale appi. Loengutest jäi väheseks, tahtsime veel targemaks saada ja lõime vaidlusklubi Alternatiiv. Mäletan, kuidas Marju tassis (tema ikka ees ja Peeter Vihalemm suurte raamatukottidega järel) meile Lääne kaasaegse filosoofia käsitlusi, mida ei leidunud tol ajal üheski Eesti NSV raamatukogus.Läks veel aastake ja me tundsime Õpetajast puudust.Marjust oli saanud NSV Liidu ülemnõukogu saadik ja tal polnud enam nii palju aega oma üliõpilaste jaoks. Ta tundis ka meist puudust. Oma üliõpilasi armastab ta vist peaaegu samapalju kui oma kaht tütart, kuut lapselast ja viit lapselapselast.Oli mõistev, sugugi mitte pahane, et tema tollased tudengid Rahvarindesse ei astunud.Augustis 15 aastat tagasi tegin Marjuga ühe pikema intervjuu, mis ilmus ajalehes KesKus (ja hiljem raamatus “Ajastu märgid”, Tallinn 2008). Marju oli siis napilt üle kuuekümne, muretses, et 65-aastaselt saadetakse ta pensionile.Lõik sellest vestlusest:“Kui me räägime inimese vanusest, on see kõik väga suhteline. Ka mina, kes ma olen 61, paratamatult mõtlen selle peale. Mõned võiks 55-selt pensionile lasta, aga teised, kelle hulka ma ka ise kuulun, tunnevad ennast puudutatuna. Kõik sõltub ju ikkagi potentsiaalist ja võimest vaim värske hoida. Mul on kahju öelda, aga ma näen, et minul on energiat rohkem kui minu 35-aastastel kolleegidel. Nemad on ilmastilma väsinud, haiged, ei jõua… Ja kes on siis see, kes peab jõudma? Loomulikult peab jõudma…”“…Marju Lauristin.”“Jah, mina või mõni teine minuealine. Teaduse ja loomingu puhul on kõik individuaalne. Võtame Einsteini, Habermasi või Ariste. Võtame Jaan Krossi, kes oma parima romaani “Paigallend” kirjutas 75-aastaselt. On neid, kes ei vanane surmani.”“Olete õnnelik inimene, Marju Lauristin!”“Mul on temperament selline! Olen puhas sangviinik. Näen asju alati paremalt poolt, usun inimestesse, milleks nad võiksid parimal viisil võimelised olla.”Kui me viis aastat hiljem järelvestluse tegime, tõdes Marju: “Kui me sinuga eelmine kord rääkisime, oli mul maagiline hirm selle 65. eluaasta ees. Nüüd saan varsti 68, aga midagi pole muutunud (naerab). Tunnen, et päris puupea ma veel ei ole, endalgi on veel lusti õppida! Kui asi niimoodi jätkub ja ei tule mingit hirmsat vanainimese tõbe, siis ma võib-olla jätkan viie aasta pärast samamoodi.”Kümme aastat on möödunud ja Marju on jätkanud samamoodi. Tema lootus on noortes, kes läksid kooli vabas Eestis.“Kui veel kolm–neli aastat tagasi olid ülikooli sisseastujad haritud, aga ikkagi turumajanduslikud noored, siis nüüd on sissesaajad karvased ja vastuhakkajad. Nendes on lootust!” ütles ta mulle toona.Nüüd? Nüüd on Marju Brüsselis ja Strasbourgis.Neid ridu kirjutades helistas mu sõber, üks kuuest Eestist valitud Euroopa Parlamendi liikmest.“Kas ma võin loo lõpetuseks kirjutada, et Marju on seal kõledates koridorides sinu kaitsva tiiva all?”“Võid küll kirjutada,” ütles sõber.Polegi tähtis, oli see Yana Toom, Urmas Paet, Kaja Kallas või keegi teine. Tähtis on, et Marju oleks hoitud.Lauristinist kirjutatakse veel palju raamatuid ja Suur Õpetaja kirjutab ise ka – ta pole veel 80-aastanegi! Tema lemmikmurelast natukene häirib selle sajandi-raamatu puhul vahest see, et peategelane on kärsituvõitu. Marju tahaks panna juba enne raamatu lõppu punkti ja minna tagasi oma üliõpilaste juurde. Teha nendega midagi uut ja huvitavat.
Veel artikleid samast teemast »


description: Reedel avas tuntud Saaremaa kunstnik Liia Peedu Kuressaare Linnateatris juubelinäituse “Kontrastid”, mis kajastab nii varasemat kui hilisemat loometeed. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Leidliku meelega juubilar Liia Peedu avas näituse
Esmaspäev, 10. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ene Kallas Esmaspäev, 10. oktoober 2016. Saaremaa Kunstiklubi esimees Reet Truuväärt õnnitles Liia Peedut klubi poolt. FOTO: Ene Kallas Reedel avas tuntud Saaremaa kunstnik Liia Peedu Kuressaare Linnateatris juubelinäituse “Kontrastid”, mis kajastab nii varasemat kui hilisemat loometeed.
“Täna on meil eriline päev, sest üks meie saare tuntumaid, populaarsemaid ja mitmekülgsemaid kunstnikke, kunstiga mitmes laadis ühenduses olev kunstnik Liia Peedu on toonud oma juubeli sügisesse – tema õige juubeldamine jäi küll kevadesse – aga selle üürikese aja jooksul valmis nii palju toredaid töid, et Liia pidas vajalikuks teha kokkuvõttev näitus,” juhatas Saaremaa Kunstiklubi eestvedaja Reet Truuväärt näituse avamise sisse.
Märkides, et Liia Peedu on klubi liige, rääkis Truuväärt Peedust eelkõige sest aspektist lähtudes. Ükski näitus nimelt ei lähe ilma Liiata mööda. Kõnelemata sellest, et kunstnikul on väga tugev tehniline baas. “Liia inspireerib meid sageli,” sõnas Truuväärt, “ta annab meile ideid.”
Sinine saal on kokkuvõte kunstniku möödunud aja töödest, valge aga seevastu sisaldab värskeid taieseid. Nii on just see viimane tõeline kunstiline üllatus – Liia hoidnud seda parajas saladuses.
See saal näitab ehedalt, kui otsinguline on Liia – kui vaadata kollaažitehnikas töid, siis on näha, et on kunstnik välja arendanud oma stiili. Niisamuti on ta katsetanud 3D-ga, proovinud kujutada merd ruumilisena.
Pärast lillede üleandmist rääkis Liia Peedu ise näitusest. Esteks ta aga tänas linnateatri juhti, Piret Rauki.
“Minu jaoks on see väga väärt koht – kunstide kunst on see teater,” sõnas Peedu ja ütles, et tema jaoks on see suur asi – tulla oma näitusega Kuressaare Linnateatrisse. Saaremaale naasnud ta 2000. aastal, ja sealt alates on teinudki kodusaare teemalisi pilte.
“Ma olin siis nii vaimustatud,” märkis ta, “sest lapsepõlvemälestused ei lähe põuest mitte kuskile. Kui ma maalin, siis ma justkui kuuleks nende inimeste häälekõla.” Ta võrdles lapsepõlvemälestusi kui sooja tuld, mis loob õnnetunde.
Katsetav ja otsiv
“Kui aga tulin siia näitust tegema, siis mõtlesin, et ei tahaks jätta inimestele muljet, et ma muud teha ei oskagi kui ainult neid taluõuesid maalida,” kõneles Liia Peedu. Et teeks midagi kontrastiks või nii. Ja pea hakanud tööle. “Hakkasin meredest pihta. Meremaalid on alati ju pinnalised, aga äkki annaks kuidagi teisiti teha,” arutles kunstnik. Nii kasutanud ta kõigepealt kortsus jõupaberit, aga sest jäänud odav mulje. Siis jõudnud ta päris lõuendini.
“Ma väänutasin ta selliseks, et seal oleks nagu lained ja andsin sinna toone. Ning veel täna hommikul olin rebasesaba kallal,” viitas Peedu maalile, mis asub otse merepiltide kõrval – loomake on saanud endale väga uhke 3D saba.
Liia Peedu kõneles ka sellest, kui keeruline on luua eriilmelistest töödest tervik. Nii näiteks on tal kollaažitööd, kus ühel peal naine juukserullidega, teisel hulk vidinaid möödunud ajast, ja kohe seal kõrval on taies, mis esialgsel vaatlusel näeb välja kui tavaline maal. Siiski – täpsemal uurimisel selgub, et kasutatud on omalaadset “sukavardatehnikat”.
Nimelt valas kunstnik oma sõnutsi värvi lõuendile ja keerutas seda niimoodi, et tekiks mingisugune mulje.
Edasi rääkis ta fotodest, mis õieti polegi fotod. “Ükskord tuli mul mõte panna pimedas toas siidikangad hunnikusse, ja hästi valge elektrilambiga neid samal ajal valgustada kui pildistan. Lamp vasakus, aparaat paremas käes, ja nii ma klõpsutasin,” selgitas ta protsessi. Kõik selleks, et leida inspiratsiooni – et pärast vaadata, mida pildid meenutavad ning tekkinud kompositsioone täiendada värviga.
“Ma hindan pildi juures kõige rohkem meeleolu ja seda, et ta oleks selline, mida inimene tahaks näha. Et töö oleks positiivne,” selgitas Liia Peedu seda, millest üldisemas plaanis lähtub. “Seda halba ja koledat on niipalju, et las ta vaatab seda kenat rahulikku pilti.”
Liia Peedut tuntakse eelkõige kui tundliku närvi ja leidliku loomekeelega mitmekülgset kunstnikku, kes pikaaegselt Tallinnas ja Tartus reklaamikunstniku ja portselanmaalijana leiba teeninuna on kodusaarele naastes pöördus taas maalikunsti poole.
80-aastane Liia Peedu on Kärlal sündinud, õppinud Tartu Kunstikoolis maalimist ja joonistamist ja suurema osa oma elust töötanud kunstnik-dekoraatorina Tallinnas Reklaamikombinaadis. Liia Peedu on Saaremaa Kunstiklubi aktiivne liige, kelle omanäolistel maalidel on kindel koht igal kunstiklubi näitusel. “Täna on meil eriline päev, sest üks meie saare tuntumaid, populaarsemaid ja mitmekülgsemaid kunstnikke, kunstiga mitmes laadis ühenduses olev kunstnik Liia Peedu on toonud oma juubeli sügisesse – tema õige juubeldamine jäi küll kevadesse – aga selle üürikese aja jooksul valmis nii palju toredaid töid, et Liia pidas vajalikuks teha kokkuvõttev näitus,” juhatas Saaremaa Kunstiklubi eestvedaja Reet Truuväärt näituse avamise sisse.Märkides, et Liia Peedu on klubi liige, rääkis Truuväärt Peedust eelkõige sest aspektist lähtudes. Ükski näitus nimelt ei lähe ilma Liiata mööda. Kõnelemata sellest, et kunstnikul on väga tugev tehniline baas. “Liia inspireerib meid sageli,” sõnas Truuväärt, “ta annab meile ideid.”Sinine saal on kokkuvõte kunstniku möödunud aja töödest, valge aga seevastu sisaldab värskeid taieseid. Nii on just see viimane tõeline kunstiline üllatus – Liia hoidnud seda parajas saladuses.See saal näitab ehedalt, kui otsinguline on Liia – kui vaadata kollaažitehnikas töid, siis on näha, et on kunstnik välja arendanud oma stiili. Niisamuti on ta katsetanud 3D-ga, proovinud kujutada merd ruumilisena.Pärast lillede üleandmist rääkis Liia Peedu ise näitusest. Esteks ta aga tänas linnateatri juhti, Piret Rauki.“Minu jaoks on see väga väärt koht – kunstide kunst on see teater,” sõnas Peedu ja ütles, et tema jaoks on see suur asi – tulla oma näitusega Kuressaare Linnateatrisse. Saaremaale naasnud ta 2000. aastal, ja sealt alates on teinudki kodusaare teemalisi pilte.“Ma olin siis nii vaimustatud,” märkis ta, “sest lapsepõlvemälestused ei lähe põuest mitte kuskile. Kui ma maalin, siis ma justkui kuuleks nende inimeste häälekõla.” Ta võrdles lapsepõlvemälestusi kui sooja tuld, mis loob õnnetunde.“Kui aga tulin siia näitust tegema, siis mõtlesin, et ei tahaks jätta inimestele muljet, et ma muud teha ei oskagi kui ainult neid taluõuesid maalida,” kõneles Liia Peedu. Et teeks midagi kontrastiks või nii. Ja pea hakanud tööle. “Hakkasin meredest pihta. Meremaalid on alati ju pinnalised, aga äkki annaks kuidagi teisiti teha,” arutles kunstnik. Nii kasutanud ta kõigepealt kortsus jõupaberit, aga sest jäänud odav mulje. Siis jõudnud ta päris lõuendini.“Ma väänutasin ta selliseks, et seal oleks nagu lained ja andsin sinna toone. Ning veel täna hommikul olin rebasesaba kallal,” viitas Peedu maalile, mis asub otse merepiltide kõrval – loomake on saanud endale väga uhke 3D saba.Liia Peedu kõneles ka sellest, kui keeruline on luua eriilmelistest töödest tervik. Nii näiteks on tal kollaažitööd, kus ühel peal naine juukserullidega, teisel hulk vidinaid möödunud ajast, ja kohe seal kõrval on taies, mis esialgsel vaatlusel näeb välja kui tavaline maal. Siiski – täpsemal uurimisel selgub, et kasutatud on omalaadset “sukavardatehnikat”.Nimelt valas kunstnik oma sõnutsi värvi lõuendile ja keerutas seda niimoodi, et tekiks mingisugune mulje.Edasi rääkis ta fotodest, mis õieti polegi fotod. “Ükskord tuli mul mõte panna pimedas toas siidikangad hunnikusse, ja hästi valge elektrilambiga neid samal ajal valgustada kui pildistan. Lamp vasakus, aparaat paremas käes, ja nii ma klõpsutasin,” selgitas ta protsessi. Kõik selleks, et leida inspiratsiooni – et pärast vaadata, mida pildid meenutavad ning tekkinud kompositsioone täiendada värviga.“Ma hindan pildi juures kõige rohkem meeleolu ja seda, et ta oleks selline, mida inimene tahaks näha. Et töö oleks positiivne,” selgitas Liia Peedu seda, millest üldisemas plaanis lähtub. “Seda halba ja koledat on niipalju, et las ta vaatab seda kenat rahulikku pilti.”Liia Peedut tuntakse eelkõige kui tundliku närvi ja leidliku loomekeelega mitmekülgset kunstnikku, kes pikaaegselt Tallinnas ja Tartus reklaamikunstniku ja portselanmaalijana leiba teeninuna on kodusaarele naastes pöördus taas maalikunsti poole.80-aastane Liia Peedu on Kärlal sündinud, õppinud Tartu Kunstikoolis maalimist ja joonistamist ja suurema osa oma elust töötanud kunstnik-dekoraatorina Tallinnas Reklaamikombinaadis. Liia Peedu on Saaremaa Kunstiklubi aktiivne liige, kelle omanäolistel maalidel on kindel koht igal kunstiklubi näitusel.
Veel artikleid samast teemast »


description: Nädalavahetusel peeti korvpalli meeste OlyBet karikavõistluste veerandfinaale. Kuna mitu saarlast on hetkel vigastuse tõttu rivist väljas, siis parima etteaste eest kandis hoolt muhulane Timo Eichfuss (pildil). Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Sport
Eichfussi superesitus Tarvast karikal edasi ei viinud
Esmaspäev, 31. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Aldo Maksimov Esmaspäev, 31. oktoober 2016. FOTO: Siim Semiskar /ERR Nädalavahetusel peeti korvpalli meeste OlyBet karikavõistluste veerandfinaale. Kuna mitu saarlast on hetkel vigastuse tõttu rivist väljas, siis parima etteaste eest kandis hoolt muhulane Timo Eichfuss (pildil).
Paraku Rakvere Tarva edurivimängija kõrge panus – 28 punkti, meeskonda karika Final Fouri siiski ei aidanud. Juhtinud 70:65, suutis Tarvas Jõhvi peetud kohtumises lõpuks Pärnu Sadamale alla jääda 78:83. Eichfuss kogus niisiis 28 punkti (neist 23 avapoolajal), lisaks 5 lauapalli (visked 16st 11).
Alexela Meistriliigas on Tartust Rakverre kolinud muhulase näitajad tänavu olnud: 11,3 punkti ja 7,5 lauapalli. Kui Eichfuss suudab vormis püsida, vigastusi vältida ning kevadelgi head minekut näidata, on koondiseuks talle kindlasti avatud. Tulevalgi suvel on koondis mängus, sest pidada tuleb MMi eelkvalifikatsiooni mängud (2.-19. august).
Konkurentsist langes ka AVIS Rapla ja Indrek Kajupank. Kui hooaja avamängus oli Rapla suutnud kodus suurfavoriiti BC Kalev/Cramot lüüa (82:66), siis Haapsalus peetud karika veerandfinaalis võttis Cramo veenva revanši – 82:55.
Vahter Rumeenias klubi parim
Kui avamängus kogus “Kaju” 9 punkti, 7 lauda ja 5 vaheltlõiget, siis reedel võeti vahepeal vigastusega eemal olnud saarlane kalevlaste poolt kenasti kinni – kirja läks talle vaid kaks punkti (visked 5st 1).
Kuna Mario Paiste (Tarvas) ja Tormi Niits (Sadam) on hetkel vigastatud, jääb üle põgusalt rääkida veel Janis Vahterist (TLÜ/Kalev).
Klubi hooaeg on alanud väga konarlikult ning KMLis on neil kuiv seis – neli kaotust.
Peeti ka esimene mäng FIBA Europe Cup’ sarjas, võõrsil Targu Mures’iga ning TLÜ/Kalev kaotas 58:70.
Rumeenias oli 30-aastane Vahter 11 p, 4 lp ja 3 korvisööduga meeskonna edukaim. Koduses liigas on ta nelja mängu ja keskmiselt 17 minutiga 4,5 p+3,5 lp+1,5 rs. Paraku Rakvere Tarva edurivimängija kõrge panus – 28 punkti, meeskonda karika Final Fouri siiski ei aidanud. Juhtinud 70:65, suutis Tarvas Jõhvi peetud kohtumises lõpuks Pärnu Sadamale alla jääda 78:83. Eichfuss kogus niisiis 28 punkti (neist 23 avapoolajal), lisaks 5 lauapalli (visked 16st 11).Alexela Meistriliigas on Tartust Rakverre kolinud muhulase näitajad tänavu olnud: 11,3 punkti ja 7,5 lauapalli. Kui Eichfuss suudab vormis püsida, vigastusi vältida ning kevadelgi head minekut näidata, on koondiseuks talle kindlasti avatud. Tulevalgi suvel on koondis mängus, sest pidada tuleb MMi eelkvalifikatsiooni mängud (2.-19. august).Konkurentsist langes ka AVIS Rapla ja Indrek Kajupank. Kui hooaja avamängus oli Rapla suutnud kodus suurfavoriiti BC Kalev/Cramot lüüa (82:66), siis Haapsalus peetud karika veerandfinaalis võttis Cramo veenva revanši – 82:55.Kui avamängus kogus “Kaju” 9 punkti, 7 lauda ja 5 vaheltlõiget, siis reedel võeti vahepeal vigastusega eemal olnud saarlane kalevlaste poolt kenasti kinni – kirja läks talle vaid kaks punkti (visked 5st 1).Kuna Mario Paiste (Tarvas) ja Tormi Niits (Sadam) on hetkel vigastatud, jääb üle põgusalt rääkida veel Janis Vahterist (TLÜ/Kalev).Klubi hooaeg on alanud väga konarlikult ning KMLis on neil kuiv seis – neli kaotust.Peeti ka esimene mäng FIBA Europe Cup’ sarjas, võõrsil Targu Mures’iga ning TLÜ/Kalev kaotas 58:70.Rumeenias oli 30-aastane Vahter 11 p, 4 lp ja 3 korvisööduga meeskonna edukaim. Koduses liigas on ta nelja mängu ja keskmiselt 17 minutiga 4,5 p+3,5 lp+1,5 rs.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuressaare gümnaasiumi ja Saaremaa Merispordi Seltsi koostöös on jõutud selleni, et kooli teise klassi õpilastele on kahel kuul kavas merel purjetamine. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kehalise tunniks merele

maintext:
Uudised
Kehalise tunniks merele
Neljapäev, 06. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kuressaare gümnaasiumi ja Saaremaa Merispordi Seltsi koostöös on jõutud selleni, et kooli teise klassi õpilastele on kahel kuul kavas merel purjetamine.
Õpilased tuuakse kehalise kasvatuse tundi bussiga ning selles kuus ongi kõik seni toimunud kaheksa koolitundi leidnud aset Kuressaare jahisadamas ja selle akvatooriumis merel.
“Me nimetame seda ametlikus keelepruugis õppekava arenduseks,” ütles kooli direktor Toomas Takkis intervjuus ERR-ile.
“On olemas kehaline kasvatus, seal on üks väike osa nüüdsest purjetamine teiste klasside õpilastele. Oli just lastevanemate koosolek ja mitte ühtegi negatiivset tagasisidet pole olnud.” Autor: ERR Neljapäev, 06. oktoober 2016.Õpilased tuuakse kehalise kasvatuse tundi bussiga ning selles kuus ongi kõik seni toimunud kaheksa koolitundi leidnud aset Kuressaare jahisadamas ja selle akvatooriumis merel.“Me nimetame seda ametlikus keelepruugis õppekava arenduseks,” ütles kooli direktor Toomas Takkis intervjuus ERR-ile.“On olemas kehaline kasvatus, seal on üks väike osa nüüdsest purjetamine teiste klasside õpilastele. Oli just lastevanemate koosolek ja mitte ühtegi negatiivset tagasisidet pole olnud.”
Veel artikleid samast teemast »


description:
Riigi ilmateenistuse värske prognoosi kohaselt sajab homme ja ka ülehomme Eestis lörtsi.

Merevee tase on madal ja jääb 50-60 cm, Soome lahes kuni 65 cm keskmisest tasemest madalamale, teatas ilmateenistus.

Teisipäeval liigub madalrõhkkond Kesk-Euroopast Leedu poole ja laieneb servaga Eesti kohale. Vihma- ja lörtsisadu jõuab esmalt Saaremaale, Liivi lahe ümbrusse ja Eesti lõunaserva ning laieneb hommikuks üle Eesti. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Värske ilmaprognoos: lörtsisadu hakkab homme pihta Saaremaalt ja laieneb üle kogu Eesti
Esmaspäev, 24. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 24. oktoober 2016. Riigi ilmateenistuse värske prognoosi kohaselt sajab homme ja ka ülehomme Eestis lörtsi.
Merevee tase on madal ja jääb 50-60 cm, Soome lahes kuni 65 cm keskmisest tasemest madalamale, teatas ilmateenistus.
Teisipäeval liigub madalrõhkkond Kesk-Euroopast Leedu poole ja laieneb servaga Eesti kohale. Vihma- ja lörtsisadu jõuab esmalt Saaremaale, Liivi lahe ümbrusse ja Eesti lõunaserva ning laieneb hommikuks üle Eesti.
Päeval sajab aeg-ajalt lörtsi ja vihma. Kagutuul on suurema osa ajast tuge, puhanguid 12, rannikul 15 m/s, päeval Liivi lahe ümbrusest alates nõrgeneb. Õhutemperatuur on öösel -1..+3, saarte rannikul kuni +5, päeval 1..3, saarte rannikul kuni 6°C.
Kolmapäeval liigub madalrõhkkond Eesti kohale ja toob sajupilvi lisaks. Öösel sajab laialdaselt lörtsi, Lääne-Eestis ka vihma ja sadu võib tihe olla. Tugev kagutuul hommikul rahuneb. Päeval sadu hõreneb ja nõrgeneb ning lörts asendub enamasti vihmaga. Tuul pöördub järk-järgult läänekaarde. Õhutemperatuur on öösel -1..+2, saarte rannikul kuni +5, päeval 0..+3, saartel ja läänerannikul kuni +6°C.
Neljapäeval madalrõhkkond eemaldub ja hääbub. Sajuhooge on kohati. Läänekaare tuul on mõõdukas, sisemaal võib vaibuda. Õhutemperatuur on öösel -1..+3, saarte rannikul kuni +5, päeval 2..7°C.
Reedene prognoosväli on tavapärasele Läänemere ümbruse sügisilmale sarnane. Skandinaaviasse jõuab madalrõhkkond ja selle serv laieneb üle Läänemere ümbruse, tõstab lõuna- ja edelatuule tugevaks ja toob päevaks vihma. Õhutemperatuur on öösel -1..+3, saarte rannikul kuni +6, päeval 3..8°C. Päeval sajab aeg-ajalt lörtsi ja vihma. Kagutuul on suurema osa ajast tuge, puhanguid 12, rannikul 15 m/s, päeval Liivi lahe ümbrusest alates nõrgeneb. Õhutemperatuur on öösel -1..+3, saarte rannikul kuni +5, päeval 1..3, saarte rannikul kuni 6°C.Kolmapäeval liigub madalrõhkkond Eesti kohale ja toob sajupilvi lisaks. Öösel sajab laialdaselt lörtsi, Lääne-Eestis ka vihma ja sadu võib tihe olla. Tugev kagutuul hommikul rahuneb. Päeval sadu hõreneb ja nõrgeneb ning lörts asendub enamasti vihmaga. Tuul pöördub järk-järgult läänekaarde. Õhutemperatuur on öösel -1..+2, saarte rannikul kuni +5, päeval 0..+3, saartel ja läänerannikul kuni +6°C.Neljapäeval madalrõhkkond eemaldub ja hääbub. Sajuhooge on kohati. Läänekaare tuul on mõõdukas, sisemaal võib vaibuda. Õhutemperatuur on öösel -1..+3, saarte rannikul kuni +5, päeval 2..7°C.Reedene prognoosväli on tavapärasele Läänemere ümbruse sügisilmale sarnane. Skandinaaviasse jõuab madalrõhkkond ja selle serv laieneb üle Läänemere ümbruse, tõstab lõuna- ja edelatuule tugevaks ja toob päevaks vihma. Õhutemperatuur on öösel -1..+3, saarte rannikul kuni +6, päeval 3..8°C.
Veel artikleid samast teemast »


description: Oktoobrikuus pakub ETV2 vaatamiseks auhinnatud dokumentaalfilme, mis keskenduvad inimõigustele kogu maailmas. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Inimõiguste kuu filmid kutsuvad kaasa mõtlema
Reede, 07. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Oktoobrikuus pakub ETV2 vaatamiseks auhinnatud dokumentaalfilme, mis keskenduvad inimõigustele kogu maailmas.
ERR-i dokumentaalfilmide hankija, Saaremaalt Tagavere külast pärit Viola Salu kirjeldas lähemalt ekraanile jõudvaid filme.
“Motley õigus“ 11. oktoobril kell 22.05
Räägib ühest hästi inspireerivast Ameerika naisest, kes töötab Afganistanis juristina. Ta läks sinna Ameerika Ühendriikide riikliku projekti raames lühikeseks ajaks ja nüüd ta on sinna jäänud kaheksaks aastaks ja pakub tasuta õigusabi noortevanglates naistele, kellel muidu puudub juurdepääs õigusabile.
“Süüria armastuslugu“ 18. oktoobril kell 22.05
See on film, mis puudutas mind väga sügavalt, sest see on filmitud pika perioodi jooksul, režissöör oli seal rohkem kui viis aastat. Ta läks Süüriasse 2009. aastal. Kuna filmitegija Sean McAllister jälgis seda perekonda nii pikalt, siis ta lõpuks oli nagu pereliige, kõik need toored emotsioonid, igapäevaelu ja mured ja kõik see draama, mis seal juhtus, kõik on vaataja ees.
“Müürid“ 25. oktoobril kell 22.05
Me mõtlesime, et tõmbame joone alla natuke teistlaadi filmiga. See räägib müüridest erinevates maailma paikades. See räägibki sellest, et vaatamata Berliini müüri langemisele juba 27 aastat tagasi on maailmas ikkagi tuhandeid kilomeetreid müüre. See film räägib inimestest, kes elavad nii ühel kui teisel pool müüre, mida need füüsiliselt kõrged müürid nende elus tähendavad, mis rolli nad mängivad. See on selline meditatiivne rännak, selline ilus film.
Inimõiguste kuu filmid on ETV2 eetris teisipäeviti kell 22.05.
Valikud sõltuvad sellest, mis on turul uut
Viola Salu töötab ERR-is juba aastast 2007. Juba siis ta valis ja ostis muu hulgas ka dokfilme. Ainult dokfilmide hankimisele keskendus ta aastal 2012 ning siis hakati tema sõnul rohkem korraldama igasugu temaatilisi kuid. Keskkonnakuu looduse, toidu ja muu põneva keskkonnaga seotud temaatiliste dokfilmidega on ETV2-s juba iga-aastane traditsioon 2008. aastast.
Lisaks on ERR paar aastat varem ka korra inimõiguste kuud korraldanud. Eelmise aasta detsembris korraldati moefilmide kuu, näidates detsembri igal teisipäeval moeteemalist dokfilmi. Selle aasta detsembris toimub moefilmide kuu samuti – igal teisipäeval näidatakse ETV2-s lahedat moeteemalist dokfilmi. “Valikud sõltuvad sellest, mis on turul uut ja head saadaval,“ ütles Viola Salu. Autor: Ivika Laanet Reede, 07. oktoober 2016.ERR-i dokumentaalfilmide hankija, Saaremaalt Tagavere külast pärit Viola Salu kirjeldas lähemalt ekraanile jõudvaid filme.“Motley õigus“ 11. oktoobril kell 22.05Räägib ühest hästi inspireerivast Ameerika naisest, kes töötab Afganistanis juristina. Ta läks sinna Ameerika Ühendriikide riikliku projekti raames lühikeseks ajaks ja nüüd ta on sinna jäänud kaheksaks aastaks ja pakub tasuta õigusabi noortevanglates naistele, kellel muidu puudub juurdepääs õigusabile.“Süüria armastuslugu“ 18. oktoobril kell 22.05See on film, mis puudutas mind väga sügavalt, sest see on filmitud pika perioodi jooksul, režissöör oli seal rohkem kui viis aastat. Ta läks Süüriasse 2009. aastal. Kuna filmitegija Sean McAllister jälgis seda perekonda nii pikalt, siis ta lõpuks oli nagu pereliige, kõik need toored emotsioonid, igapäevaelu ja mured ja kõik see draama, mis seal juhtus, kõik on vaataja ees.“Müürid“ 25. oktoobril kell 22.05Me mõtlesime, et tõmbame joone alla natuke teistlaadi filmiga. See räägib müüridest erinevates maailma paikades. See räägibki sellest, et vaatamata Berliini müüri langemisele juba 27 aastat tagasi on maailmas ikkagi tuhandeid kilomeetreid müüre. See film räägib inimestest, kes elavad nii ühel kui teisel pool müüre, mida need füüsiliselt kõrged müürid nende elus tähendavad, mis rolli nad mängivad. See on selline meditatiivne rännak, selline ilus film.Inimõiguste kuu filmid on ETV2 eetris teisipäeviti kell 22.05.Viola Salu töötab ERR-is juba aastast 2007. Juba siis ta valis ja ostis muu hulgas ka dokfilme. Ainult dokfilmide hankimisele keskendus ta aastal 2012 ning siis hakati tema sõnul rohkem korraldama igasugu temaatilisi kuid. Keskkonnakuu looduse, toidu ja muu põneva keskkonnaga seotud temaatiliste dokfilmidega on ETV2-s juba iga-aastane traditsioon 2008. aastast.Lisaks on ERR paar aastat varem ka korra inimõiguste kuud korraldanud. Eelmise aasta detsembris korraldati moefilmide kuu, näidates detsembri igal teisipäeval moeteemalist dokfilmi. Selle aasta detsembris toimub moefilmide kuu samuti – igal teisipäeval näidatakse ETV2-s lahedat moeteemalist dokfilmi. “Valikud sõltuvad sellest, mis on turul uut ja head saadaval,“ ütles Viola Salu.
Veel artikleid samast teemast »


description: “Ei ole inimesel hea üksi olla,” ütles Jumal ja lõi mehele naise. Oleme oma lähedaste olemasoluga nii harjunud, et ei pane neid enda kõrval enam tähelegi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
ROLAND TÕNISSONI KOLUMN: Inimsuhted nagu ühekordsed pappnõud
Laupäev, 15. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
“Ei ole inimesel hea üksi olla,” ütles Jumal ja lõi mehele naise. Oleme oma lähedaste olemasoluga nii harjunud, et ei pane neid enda kõrval enam tähelegi.
Harva ütleme üksteisele midagi head, sest nii ei ole Eestis kombeks. Aga üksteisest hoolimine võiks saada Eesti uueks normaalsuseks. Selle poolt oleksin kahe käega!
Käesolevas loos jõuab lugejani mõni lõik sellest, kuidas eestlasest trammijuht Rommi Helsingis oma soomusrongiga ringi kolistas ja elu üle mõtteid heietas.
Iseendale ostetud lilled
Uudiste jaoks oli Rommil nüüd aega palju, sest trammikabiini raadio tõi kõik maailmas juhtuva ilusti kohale – kui peo peale. Rommi ihukarvad tõstis püsti üks raadioreklaam, milles naishääl tunnistas otsekoheselt üles, et ostis endale ise lilled, ja olles nüüd tõmmanud jalga soojad sokid, hakkab nautima teleõhtut diivanil, manustades poest ostetud sushit.
Üritati jätta muljet õnnelikust naisest või siis üldse õnnelikult üksinda elavast inimesest. Selge see, et sarnaseid reklaame toodetakse, sest sihtgrupp on täiesti olemas.
Nagu oli kuulda raadiouudistest, moodustuvad pooled Helsingi leibkondadest üksikutest inimestest. Ja Rommi oli ise samuti üks nende hulgast.
Läbi rööbaste ragina kuuldus kurjakuulutav uudis, mida luges ükskõikselt tundetu ja monotoonne diktorihääl: “Veel 1990. aastatel oli Soomes alla 30-aastastest naistest sünnitanud 2/3, nüüd on selles vanuserühmas sünnitanuid umbes 50%. 40-aastastest naistest ei ole sünnitanud 20%. Helsingis on lastetuid kuni 40-aastasi naisi 36%.”
Uudises oleks võinud mainida ka mehi, kelle vastutustundetu enesekesksus ei saagi julgustada naisi lapsi ilmale tooma.
Olukord ei ole ju palju parem ka Tallinnas või Moskvas, kus juba paarkümmend aastat tagasi oli keskmises peres 1,2 last. Rääkimata New Yorgist. Ega siis ilmaasjata keskendu meedia üksikutele keskealistele inimestele. Vananevad lastetud filmistaarid kinnitavad, kui kvaliteetne võib olla elu, kui hangid endale teatud “eseme”, näiteks minisea või korraliku koerakarja.
Üks teine uudis meeldis Rommile palju enam – selles öeldi, et uuringute põhjal on lapsevanemad õnnelikumad kui üksikud inimesed. Tore oli seda kuulda, kuigi tundus imelik, et sellise ammutuntud tõe väljaselgitamiseks peab raha ja tööjõudu kulutama.
Muidugi on kahju, kui inimene ei saa lapsi tervislikel põhjustel. Kuid suurlinn, see kauniks võõbatud koletis, neelab alla Inimese ning teeb temast just sellise mutuka, millist ta vajab. Ehk siis tootliku lüpsilehma, kelle ekspluateerimisel on lapsed vaid takistuseks. See on ju siililegi selge. Ning raha kulutamine seda tõendavate uurimuste jaoks tähendas Rommi arvates raha tuulde loopimist.
Ükskord ammu oli Rommi ühel meretagusel maal kutsutud peenele kohviõhtule. Sinna kogunes umbes paarkümmend üpris eakat väliseestlast. See oli siis kohaliku eestlaskonna mingit sorti koorekihi kohviklubi, kus joodi peenelt kohvi, eputati keelepruugiga, tiitlite ja tutvuskonnaga. Sellel seltskonnal oli kogu kamba peale kokku neli last – ühel paaril üks poeg ja teisel paaril kolm last.
Elavate surnute keskel
Kolme lapse emasse suhtuti üleolevalt kui rumalasse kanasse, kellega saab rääkida vaid mähkmetest ja beebipuudritest. Eeldati ilmselt, et sünnitus kutsub naises esile ajukärbumise. Selles seltskonnas olles tundis Rommi end istuvat elavate surnute keskel – puuderdatud näod, peenelt tühised jutud, ketid kilisemas kondiste randmete ümber ja proteesid kõlisemas vastu tasse… Olukord oli liiga irreaalne, et seda õhtut nautida.
Niiviisi ei saa olla rahul ka olukorraga, kui meie rahvas elab ennasthävitavat elu alkoholi, meelemürkide ja egoismi kütkeis. Ja ikkagi – parim on meie jaoks veel ees, kui õpime hoolima inimestest enda kõrval. Andeks andma ja koos edasi minema. Inimsuhtedki on meil nüüd ühekordsed nagu pappnõud – kui on ära pruugitud, viskame minema. Meie ajastu egoistlik inimesekesksus teeb meid üksildaseks.
Hoolides ligimesest armastame aga ka iseennast. Autor: Roland Tõnisson, EAÕK Kuressaare koguduse preester Laupäev, 15. oktoober 2016.Harva ütleme üksteisele midagi head, sest nii ei ole Eestis kombeks. Aga üksteisest hoolimine võiks saada Eesti uueks normaalsuseks. Selle poolt oleksin kahe käega!Käesolevas loos jõuab lugejani mõni lõik sellest, kuidas eestlasest trammijuht Rommi Helsingis oma soomusrongiga ringi kolistas ja elu üle mõtteid heietas.Uudiste jaoks oli Rommil nüüd aega palju, sest trammikabiini raadio tõi kõik maailmas juhtuva ilusti kohale – kui peo peale. Rommi ihukarvad tõstis püsti üks raadioreklaam, milles naishääl tunnistas otsekoheselt üles, et ostis endale ise lilled, ja olles nüüd tõmmanud jalga soojad sokid, hakkab nautima teleõhtut diivanil, manustades poest ostetud sushit.Üritati jätta muljet õnnelikust naisest või siis üldse õnnelikult üksinda elavast inimesest. Selge see, et sarnaseid reklaame toodetakse, sest sihtgrupp on täiesti olemas.Nagu oli kuulda raadiouudistest, moodustuvad pooled Helsingi leibkondadest üksikutest inimestest. Ja Rommi oli ise samuti üks nende hulgast.Läbi rööbaste ragina kuuldus kurjakuulutav uudis, mida luges ükskõikselt tundetu ja monotoonne diktorihääl: “Veel 1990. aastatel oli Soomes alla 30-aastastest naistest sünnitanud 2/3, nüüd on selles vanuserühmas sünnitanuid umbes 50%. 40-aastastest naistest ei ole sünnitanud 20%. Helsingis on lastetuid kuni 40-aastasi naisi 36%.”Uudises oleks võinud mainida ka mehi, kelle vastutustundetu enesekesksus ei saagi julgustada naisi lapsi ilmale tooma.Olukord ei ole ju palju parem ka Tallinnas või Moskvas, kus juba paarkümmend aastat tagasi oli keskmises peres 1,2 last. Rääkimata New Yorgist. Ega siis ilmaasjata keskendu meedia üksikutele keskealistele inimestele. Vananevad lastetud filmistaarid kinnitavad, kui kvaliteetne võib olla elu, kui hangid endale teatud “eseme”, näiteks minisea või korraliku koerakarja.Üks teine uudis meeldis Rommile palju enam – selles öeldi, et uuringute põhjal on lapsevanemad õnnelikumad kui üksikud inimesed. Tore oli seda kuulda, kuigi tundus imelik, et sellise ammutuntud tõe väljaselgitamiseks peab raha ja tööjõudu kulutama.Muidugi on kahju, kui inimene ei saa lapsi tervislikel põhjustel. Kuid suurlinn, see kauniks võõbatud koletis, neelab alla Inimese ning teeb temast just sellise mutuka, millist ta vajab. Ehk siis tootliku lüpsilehma, kelle ekspluateerimisel on lapsed vaid takistuseks. See on ju siililegi selge. Ning raha kulutamine seda tõendavate uurimuste jaoks tähendas Rommi arvates raha tuulde loopimist.Ükskord ammu oli Rommi ühel meretagusel maal kutsutud peenele kohviõhtule. Sinna kogunes umbes paarkümmend üpris eakat väliseestlast. See oli siis kohaliku eestlaskonna mingit sorti koorekihi kohviklubi, kus joodi peenelt kohvi, eputati keelepruugiga, tiitlite ja tutvuskonnaga. Sellel seltskonnal oli kogu kamba peale kokku neli last – ühel paaril üks poeg ja teisel paaril kolm last.Kolme lapse emasse suhtuti üleolevalt kui rumalasse kanasse, kellega saab rääkida vaid mähkmetest ja beebipuudritest. Eeldati ilmselt, et sünnitus kutsub naises esile ajukärbumise. Selles seltskonnas olles tundis Rommi end istuvat elavate surnute keskel – puuderdatud näod, peenelt tühised jutud, ketid kilisemas kondiste randmete ümber ja proteesid kõlisemas vastu tasse… Olukord oli liiga irreaalne, et seda õhtut nautida.Niiviisi ei saa olla rahul ka olukorraga, kui meie rahvas elab ennasthävitavat elu alkoholi, meelemürkide ja egoismi kütkeis. Ja ikkagi – parim on meie jaoks veel ees, kui õpime hoolima inimestest enda kõrval. Andeks andma ja koos edasi minema. Inimsuhtedki on meil nüüd ühekordsed nagu pappnõud – kui on ära pruugitud, viskame minema. Meie ajastu egoistlik inimesekesksus teeb meid üksildaseks.Hoolides ligimesest armastame aga ka iseennast.
Veel artikleid samast teemast »


description: 1960. aastate keskpaigas möödus Eesti NSV moodustamisest juba 25 aastat. Statistika keskvalitsus teatas sel puhul, et nende aastate jooksul on Eesti muutunud kõrgeltarenenud tööstus- ja põllumajandusvabariigiks. Tööstustoodang on kasvanud 18-kordseks, paranenud on rahva elujärg ja kultuuritase. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
EV100
Suurte ehitiste, võimupöörde ja haruldaste külaliste aastad
Esmaspäev, 31. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Priit Kivi Esmaspäev, 31. oktoober 2016. Kosmonaut German Titovi vastuvõtt Kuressaare lossihoovis. FOTO: A. Allik, 20.07.1965 1960. aastate keskpaigas möödus Eesti NSV moodustamisest juba 25 aastat. Statistika keskvalitsus teatas sel puhul, et nende aastate jooksul on Eesti muutunud kõrgeltarenenud tööstus- ja põllumajandusvabariigiks. Tööstustoodang on kasvanud 18-kordseks, paranenud on rahva elujärg ja kultuuritase.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuressaare linnavolikogust valitud valimiskogu liige Jaanis Prii andis 7. oktoobri Meie Maas hea ülevaate presidendi valimistega kaasnenud segaduse põhjustest (“Presidendivalimistest ilma loteriita ehk Ühe valijamehe mõtted”). Ta kirjutas: “Probleem ei seisne selles, kuidas president ära valiti, vaid selles, mis eelnevalt toimus.” Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
VOOTELE HANSEN AINULT MEIE MAAS: Malelaual nipsu mängima
Kolmapäev, 12. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vootele Hansen, kolumnist Kolmapäev, 12. oktoober 2016. Meie Maa kolumnist Vootele Hansen. Kuressaare linnavolikogust valitud valimiskogu liige Jaanis Prii andis 7. oktoobri Meie Maas hea ülevaate presidendi valimistega kaasnenud segaduse põhjustest (“Presidendivalimistest ilma loteriita ehk Ühe valijamehe mõtted”). Ta kirjutas: “Probleem ei seisne selles, kuidas president ära valiti, vaid selles, mis eelnevalt toimus.”
Sportlastelt me eeldame reeglite teadmist ja võistlustel nende reeglite järgimist. Ka Eesti riigi institutsioonid moodustatakse reeglite kohaselt ning meie erakonnad teavad neid. Reeglid on kirjas põhiseaduses ja selle alusel antud seadustes.
Põhjendamatud väited
Mida mõtlesid Põhiseaduse Assamblee liikmed, saab lugeda stenogrammist. 1992. aasta 7. veebruari istungil tutvustas Liia Hänni toimkonna esindajana presidendi valimiste korda: “Juhul kui riigikogu ei suuda valida kolmes hääletusvoorus oma koosseisu 2/3 häälteenamusega vabariigi presidenti, tuleb kasutusele teine presidendi valimise viis, kus riigikogu liikmetele tulevad lisaks omavalitsuste volikogude esindajad. /---/ Niisuguse skeemi väljatöötamisel lähtuti eesmärgist, et valitav president oleks konsensuskandidaat. See tähendab, et riigikogu jaoks jääb igal juhul kehtima 2/3 koosseisu häälteenamuse nõue. Juhul kui riigikogu sellist kandidaati ise leida ei suuda, viib teine valimisviis riigipea valimise palju laiemale alusele, mis igal juhul võimaldab valida kandidaadi, kes peaks olema ühiskonna poolt aktsepteeritud kui konsensuskandidaat.”
Hänni rõhutas veel, et võitja peab saama valimiskogus hääletamisest osavõtnute häälteenamuse ja et tähtis on see, et ta kindlasti valitakse.
Jüri Adams kiitis väljapakutud lahendust kui arukat kompromissi. Hando Runnel küll küsis, et mis saab siis, kui valimiskogu teises voorus ei suudeta otsustada. Liia Hänni vastas, et mõned küsimused võib jätta ka presidendi valimise seadusega lahendada.
Võib öelda, et Kersti Kaljulaidi valimise viis vastas täpselt põhiseaduse koostajate soovile. Enamik riigikogu fraktsioone leppisid kokku ja esitasid ühise kandidaadi, teise kandidaadi ülesseadmiseks ei jätkunud 21 riigikogu liiget.
Põhiseaduse kohaselt on meie president kokkuleppe tulemusel ametisse saav, mitte valimisvõitluse tagajärjel napi või suure enamuse president.
Paraku on erakonnad juba mitmendat korda otsustanud male asemel nipsu mängida. Kui esitatakse erakonna kandidaat, siis on teistel parteidel raske sellega leppida, sest iga valimist tõlgendatakse järgmiste valimiste eelmänguna. Kui üks partei on oma kandidaadi esitanud, siis üritab iga erakond oma võimekuse näitajana koguda 21 esitajat ning viia valimistele oma mehe või naise.
Valimiskorda võib muuta, kuid selle ettevalmistamine ei peaks töötama viisil, et kõigepealt mängime korvpalliväljakul jalgpalli ja siis ütleme, et seda mängu ei saa siiski nii mängida, sest mängijatel on kogu aeg pall käes. Minu arvates on kehtiv seadus hea. President on valitud, aega küll läks, kuid üksmeelele siiski jõuti.
Võimalikud valimiskorra muudatused on häälteenamuse nõude alandamine riigikogus või valimiskogus, valimiste läbiviimine emmas-kummas kogus senise kaheastmelise korra asemel või presidendi otsevalimine.
Minu arvates on väited, et rahva enamus tahab presidenti valida, põhjendamatud. Muidugi, me ei tea seda enne, kui pole küsitud. Kui mõelda lähema 15 aasta peale, siis oleks presidendi otsevalimise korral meil järgnevatel aastatel järgmised valimised: 2017 kohalike omavalitsuste volikogud, 2019 riigikogu ja Euroopa Parlament, 2021 president ja kohalikud volikogud, 2023 riigikogu, 2024 Euroopa Parlament, 2025 kohalikud volikogud, 2026 president, 2027 riigikogu, 2029 Euroopa Parlament ja kohalikud volikogud, 2031 riigikogu ja president.
Valimisi ei oleks 2018., 2020., 2022., 2028. ja 2030. aastal ehk vaid viiel aastal 15-st. Minu arvates on taoline pidev kampaania väsitav, lisaks kasvab erakondade rahavajadus ning ka riigile läheb valimiskomisjonide moodustamine ja nende töö eest tasumine kalliks.
Jah, samal aastal toimuvaid valimisi võib ju läbi viia korraga, hoiab raha kokku. Kuid see ei ole minu arvates hea mõte. Üks valimine varjutaks siis teist, mille tulemused saavad olema märksa juhuslikumad.
Teiseks on presidendi otsevalimistel erakondade roll suurem. Nemad suudavad esitada kandidaate (kui selleks on vaja ka allkirju korjata, siis nende kogumiseks on erakondadel samuti võimekus olemas) ja kampaaniaid läbi viia, sest neil on selleks kogenud inimesed. Kokkuleppe-president on siiski vähem erakondadega seotud.
Terav vastandumine
1992. aasta presidendivalimised olid otsevalimised, kuid Arnold Rüütel ei saanud nõutud häälteenamust (ta sai 42% häältest, kuid vaja oli üle poole hääletamisest osavõtnute häältest) ja presidendi valis riigikogu.
Otsevalimiste seadustamisel tõstatub sama küsimus. Kas valituks osutub enim hääli saanu või on vaja kvalifitseeritud häälteenamust (näiteks üle poole häältest). Kui otsustatakse häälteenamuse kasuks, siis võib presidendiks saada ka 30% valijate toetusega, kui on palju kandidaate. Kvalifitseeritud häälteenamuse nõue tagab suuremad kokkulepped ühiskonnas, kuid toob kaasa vähemalt kaks valimiste vooru.
Viimaks peab tunnistama sedagi, et otsevalimistel võib olla kandidaatide vahel üsna terav vastandumine (see ei loe, et presidendil pole täidesaatvat võimu). Saavutamaks olukorda, kus vastaskandidaadi poolt hääletanud inimesed tunnistaksid võitjat oma presidendina, eeldab head poliitilist kultuuri. Kokkuleppe-presidendi korral on see lihtsam. Sportlastelt me eeldame reeglite teadmist ja võistlustel nende reeglite järgimist. Ka Eesti riigi institutsioonid moodustatakse reeglite kohaselt ning meie erakonnad teavad neid. Reeglid on kirjas põhiseaduses ja selle alusel antud seadustes.Mida mõtlesid Põhiseaduse Assamblee liikmed, saab lugeda stenogrammist. 1992. aasta 7. veebruari istungil tutvustas Liia Hänni toimkonna esindajana presidendi valimiste korda: “Juhul kui riigikogu ei suuda valida kolmes hääletusvoorus oma koosseisu 2/3 häälteenamusega vabariigi presidenti, tuleb kasutusele teine presidendi valimise viis, kus riigikogu liikmetele tulevad lisaks omavalitsuste volikogude esindajad. /---/ Niisuguse skeemi väljatöötamisel lähtuti eesmärgist, et valitav president oleks konsensuskandidaat. See tähendab, et riigikogu jaoks jääb igal juhul kehtima 2/3 koosseisu häälteenamuse nõue. Juhul kui riigikogu sellist kandidaati ise leida ei suuda, viib teine valimisviis riigipea valimise palju laiemale alusele, mis igal juhul võimaldab valida kandidaadi, kes peaks olema ühiskonna poolt aktsepteeritud kui konsensuskandidaat.”Hänni rõhutas veel, et võitja peab saama valimiskogus hääletamisest osavõtnute häälteenamuse ja et tähtis on see, et ta kindlasti valitakse.Jüri Adams kiitis väljapakutud lahendust kui arukat kompromissi. Hando Runnel küll küsis, et mis saab siis, kui valimiskogu teises voorus ei suudeta otsustada. Liia Hänni vastas, et mõned küsimused võib jätta ka presidendi valimise seadusega lahendada.Võib öelda, et Kersti Kaljulaidi valimise viis vastas täpselt põhiseaduse koostajate soovile. Enamik riigikogu fraktsioone leppisid kokku ja esitasid ühise kandidaadi, teise kandidaadi ülesseadmiseks ei jätkunud 21 riigikogu liiget.Põhiseaduse kohaselt on meie president kokkuleppe tulemusel ametisse saav, mitte valimisvõitluse tagajärjel napi või suure enamuse president.Paraku on erakonnad juba mitmendat korda otsustanud male asemel nipsu mängida. Kui esitatakse erakonna kandidaat, siis on teistel parteidel raske sellega leppida, sest iga valimist tõlgendatakse järgmiste valimiste eelmänguna. Kui üks partei on oma kandidaadi esitanud, siis üritab iga erakond oma võimekuse näitajana koguda 21 esitajat ning viia valimistele oma mehe või naise.Valimiskorda võib muuta, kuid selle ettevalmistamine ei peaks töötama viisil, et kõigepealt mängime korvpalliväljakul jalgpalli ja siis ütleme, et seda mängu ei saa siiski nii mängida, sest mängijatel on kogu aeg pall käes. Minu arvates on kehtiv seadus hea. President on valitud, aega küll läks, kuid üksmeelele siiski jõuti.Võimalikud valimiskorra muudatused on häälteenamuse nõude alandamine riigikogus või valimiskogus, valimiste läbiviimine emmas-kummas kogus senise kaheastmelise korra asemel või presidendi otsevalimine.Minu arvates on väited, et rahva enamus tahab presidenti valida, põhjendamatud. Muidugi, me ei tea seda enne, kui pole küsitud. Kui mõelda lähema 15 aasta peale, siis oleks presidendi otsevalimise korral meil järgnevatel aastatel järgmised valimised: 2017 kohalike omavalitsuste volikogud, 2019 riigikogu ja Euroopa Parlament, 2021 president ja kohalikud volikogud, 2023 riigikogu, 2024 Euroopa Parlament, 2025 kohalikud volikogud, 2026 president, 2027 riigikogu, 2029 Euroopa Parlament ja kohalikud volikogud, 2031 riigikogu ja president.Valimisi ei oleks 2018., 2020., 2022., 2028. ja 2030. aastal ehk vaid viiel aastal 15-st. Minu arvates on taoline pidev kampaania väsitav, lisaks kasvab erakondade rahavajadus ning ka riigile läheb valimiskomisjonide moodustamine ja nende töö eest tasumine kalliks.Jah, samal aastal toimuvaid valimisi võib ju läbi viia korraga, hoiab raha kokku. Kuid see ei ole minu arvates hea mõte. Üks valimine varjutaks siis teist, mille tulemused saavad olema märksa juhuslikumad.Teiseks on presidendi otsevalimistel erakondade roll suurem. Nemad suudavad esitada kandidaate (kui selleks on vaja ka allkirju korjata, siis nende kogumiseks on erakondadel samuti võimekus olemas) ja kampaaniaid läbi viia, sest neil on selleks kogenud inimesed. Kokkuleppe-president on siiski vähem erakondadega seotud.1992. aasta presidendivalimised olid otsevalimised, kuid Arnold Rüütel ei saanud nõutud häälteenamust (ta sai 42% häältest, kuid vaja oli üle poole hääletamisest osavõtnute häältest) ja presidendi valis riigikogu.Otsevalimiste seadustamisel tõstatub sama küsimus. Kas valituks osutub enim hääli saanu või on vaja kvalifitseeritud häälteenamust (näiteks üle poole häältest). Kui otsustatakse häälteenamuse kasuks, siis võib presidendiks saada ka 30% valijate toetusega, kui on palju kandidaate. Kvalifitseeritud häälteenamuse nõue tagab suuremad kokkulepped ühiskonnas, kuid toob kaasa vähemalt kaks valimiste vooru.Viimaks peab tunnistama sedagi, et otsevalimistel võib olla kandidaatide vahel üsna terav vastandumine (see ei loe, et presidendil pole täidesaatvat võimu). Saavutamaks olukorda, kus vastaskandidaadi poolt hääletanud inimesed tunnistaksid võitjat oma presidendina, eeldab head poliitilist kultuuri. Kokkuleppe-presidendi korral on see lihtsam.
Veel artikleid samast teemast »


description: Reedel ja laupäeval toimus Kuressaare muusikakoolis XV rahvusvaheline poiste keelpillifestival. Kohal oli koos seenioritega 110 osalejat nii Eestist, Lätist kui Moskvast ja kohal oli ka palju lapsevanemaid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Poisid mängisid pilli

maintext:
Uudised
Poisid mängisid pilli
Esmaspäev, 24. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Esmaspäev, 24. oktoober 2016. Festivali pidulikul avamisel esines publikule eelmise aasta lemmik Uku Toots (vasakult), kellega koos astusid üles varasemate aastate lemmikud Toomas Hendrik Ellervee ja Joosep Reimaa ning õpetaja Heiki Palm. Klaveril saatis Ebe Müntel. Foto: Valmar Voolaid Reedel ja laupäeval toimus Kuressaare muusikakoolis XV rahvusvaheline poiste keelpillifestival. Kohal oli koos seenioritega 110 osalejat nii Eestist, Lätist kui Moskvast ja kohal oli ka palju lapsevanemaid.
Ürituse ellukutsuja, hing ja eestvedaja viiuliõpetaja Laine Sepp rõhutas, et see üritus on alati suurejooneline, kus traditsiooniliselt mängib avamisel eelmise festivali kõige suurem lemmik ja seekord esines viiuliga 10-aastane Uku Toots.
Sepa sõnul oli üllatajaks aga tema kunagine õpilane Sander Mölder, kes koos Valle-Rasmus Rootsi ja Karret Sepaga kandsid ette Sanderi enda loodud muusikapala “Lainetused ja kiigutused”.
“Muusika või pilli õppimine muudab laste vaimse arengu hoopis teiseks. Poisid, kes on lõpetanud lastemuusikakooli, neil on teised väärtushinnangud, nad viivad oma tüdruku ja hiljem oma pere kontserdile, näitusele, teatrisse. Need poisid, kes tänapäeval, kus on nii palju ahvatlusi, suudavad siiski pilli harjutada, need poisid on imetlust väärt,” rõhutas Sepp.
Eelmisel aastal kirjutas pärast festivali üks väike Tallinna poiss Laine Sepale. “Osalesin festivalil juba mitmendat korda ning järjest rohkem meeldib, aitäh, et olete olemas.”
Selliste ilusate sõnade pärast tasub jätkata. Ürituse ellukutsuja, hing ja eestvedaja viiuliõpetaja Laine Sepp rõhutas, et see üritus on alati suurejooneline, kus traditsiooniliselt mängib avamisel eelmise festivali kõige suurem lemmik ja seekord esines viiuliga 10-aastane Uku Toots.Sepa sõnul oli üllatajaks aga tema kunagine õpilane Sander Mölder, kes koos Valle-Rasmus Rootsi ja Karret Sepaga kandsid ette Sanderi enda loodud muusikapala “Lainetused ja kiigutused”.“Muusika või pilli õppimine muudab laste vaimse arengu hoopis teiseks. Poisid, kes on lõpetanud lastemuusikakooli, neil on teised väärtushinnangud, nad viivad oma tüdruku ja hiljem oma pere kontserdile, näitusele, teatrisse. Need poisid, kes tänapäeval, kus on nii palju ahvatlusi, suudavad siiski pilli harjutada, need poisid on imetlust väärt,” rõhutas Sepp.Eelmisel aastal kirjutas pärast festivali üks väike Tallinna poiss Laine Sepale. “Osalesin festivalil juba mitmendat korda ning järjest rohkem meeldib, aitäh, et olete olemas.”Selliste ilusate sõnade pärast tasub jätkata.
Veel artikleid samast teemast »