description: Ootamatult tulnud talv, mil vahepeal tuli üle hangede hüpata või jalul püsimiseks tasakaaluharjutusi teha, hakkab selleks korraks otsa saama. Esimese külma viimased hingetõmbed päädisid üleeile ja eile lauslibedate Kuressaare tänavatega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ellujäämiskursus libedal asfaldil hakkab lõppema
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 16. november 2016. Marliin Saar ja Afro olid rahul, et eilne vihm hävitas suurema osa lumest, sest sokkide-saabaste jalgapanekul pidavat koerake rahulolematust ilmutama. FOTO: Valmar Voolaid Ootamatult tulnud talv, mil vahepeal tuli üle hangede hüpata või jalul püsimiseks tasakaaluharjutusi teha, hakkab selleks korraks otsa saama. Esimese külma viimased hingetõmbed päädisid üleeile ja eile lauslibedate Kuressaare tänavatega.
Kuigi tänaseks on kraadiklaasi näidud saarel pigem plusspoolel, on päevane sulailm ja öine külmetamine muutnud mitmed kohad tõeliseks liuväljaks. Veel eilegi võis näha libedaid kõnnitee osi, kus trambitud lumest oli saanud salakaval jäine kiht.
Esmaspäeva õhtul lossipargis karges õhus jalutanud ning täiskuud imetlenud naine ütles, et kogu linna asfaltteed olnud kui üks liuväli, aga pargis sai veel lumel käies rahulikult ilma nautida.
“Aga täna hommikul oli seesama lumi, mis eile veel oli kena krobeline, sulades vee alla mattununa tõeliselt libedaks muutunud,“ ütles ta, lisades, et ka munakivid olid kui jääkuulid.
Eile sättis Marliin Saar koos oma väikese sõbra Afroga parajasti samme loomaarsti vastuvõtule, kui ta tõdes, et kuigi kohev lumi talle meeldib, siis kontsakandjana eelistab ta ikkagi lumevaba aega. Ka koerake ei pidavat sallima, kui lumise ilmaga peab sokid ja saapad jalga ajama.
Eelnevad lumised ilmad aga naisele siiski tuska teinud. “Eestis ongi selline kliima ja arvan, et oleme saarlastena parajalt karastunud,“ sõnas ta.
Tema meelest on nii linnas kui maal olukord üldiselt hea. “Kesklinnas ei ole ohtlikke jääpurikaid näha ja meie maja juures on ka kenasti kivipuru pandud. Ka maal on meil alati lumi lükatud.“
Kuressaare R-Kioski juhataja Eve Muul ütles, et tema auto magab lumega garaažis talveund ja tööle käib ta Ida-Niidust jalgsi ning õhtul naaseb bussiga.
“Olen 13 aastat autoga sõitnud, aga talvehirm on liiga suur, nii et käin parem jala,“ selgitas ta.
Uue kõnnite mure
Teisalt aga nentis naine, et tema jaoks oli pigem probleem siis, kui esimese suure lumega pidi Maxima ja uue Smuuli ringi vahelisel lõigul hangedes ekslema. “Teie artikli droonifotolt olin näinud, et teeservast on kõnnitee kuhugi eemale viidud. Igaüks sumpas hommikul kiiruga tööle sealt, kus otsem minna oli,“ rääkis Muul, lisades, et läks siis eelmiste jälgede järgi ega teadnud, kas üldse õiges kohas liigub või mitte.
Eile oli Eve aga otsustanud lumeta ilma tõttu kasutada autot. Garaaži suundudes kukkus ta libeda tõttu põlvele maha ja sai ka peopesa marraskile.
“Suure lumega pole häda olnud, sest siis olid talvesaapad jalas, aga täna eputan siin peenemate saabastega,“ seletas Eve lõbusalt olukorda.
Meie Maaga rääkinud pensioniealine Vaiki liikleb iga päev jalgrattaga ja kuna ta hoidub suurematest teedest, pole probleeme ette tulnud. Selle üle, et kasutatakse killustikku soola asemel, on tal väga hea meel. “Sool teeb lume ja tee pehmeks ning siis ei saa sõita,“ kinnitas ta.
Proua Lille aga jättis lume saabudes ratta koju, sest ei taha riskida. “Libedat kardan, sest olen käeluu ükskord katki kukkunud,“ lausus ta. “Muidu sõidan rattaga nii palju kui ilm lubab, aga lumega käin jalgsi.“
Kuressaare haigla ravijuht Marje Nelis ütles, et õnneks ei ole talle igahommikustest valvekirurgi ettekannetest meelde jäänud, et libedaga oleks kukkumiste arv suurenenud. “Praegu on väga vaikne aeg ja EMO-t külastab üldse suhteliselt vähe inimesi,“ sõnas ta.
***
Novembris tavapäratult palju õnnetusi
Kuressaare politseijaoskonna patrullitalituse juht Matis Sikk nentis, et eilse seisuga on Kuressaare politseijaoskonnale teatatud kuu jooksul 23 liiklusõnnetusest.
“Kuigi nende hulgas on ka kokkupõrked metsloomaga ja parklates toimunud plekimõlkimised, on 23 õnnetust nii lühikese ajavahemiku jooksul tavapäratult suur number,“ selgitas ta.
Siiski on tal hea meel, et raskete tagajärgedega õnnetusi on toimunud vaid üks ja ta arvab, et talvised teeolud mängisid seal kindlasti oma rolli. “Võib öelda, et ootamatult saabunud talv tõi kaasa rohkem õnnetusi, aga nüüd on ilmselt juhid ilmaoludega harjunud, rohkematel juhtidel suverehvid vahetatud ja olukord normaliseerumas,“ arvas Sikk.
Ta avaldas heameelt selle üle, et kuigi ka jalgrattureid on praeguste teeoludega liiklemas näha, pole nad novembrikuus liiklusõnnetustesse sattunud. Kuigi rattaga sõit pole talvisel ajal seadusega keelatud, peaks jalgrattur tegema end teistele võimalikult nähtavaks.
“Soovitan kanda helkurvesti ja rattal peaksid kindlasti olema ööpäevaringselt küljes tuled, kuna nähtavus võib ka päevasel ajal muutuda väga halvaks, näiteks lumetuisu korral. Jalgrattale võiks alla soetada ka naastrehvid,“ rõhutas Sikk.
Ta lisas, et samuti tuleks hoolega valida sõidumarsruuti, eelistada tänavaid ja teid, kus autosid liigub vähem ja võimalusel eelistada kergliiklusteed.
“Autojuhtidel soovitaks praegustes ilmastikuoludes olla eriti valvas. Kui teel on vaja sooritada möödasõit jalgratturist, peab arvestama ohuga, et ta võib libedaga kukkuda ning see võib omakorda kaasa tuua kokkupõrke.“
Vähemtähtis pole Siku arvates ka see, et lisaks piisavale külgepidi arvestatud vahemaale oleks tark möödasõidu eel kiirust vähendada, et olla võimalikeks ootamatusteks paremini valmis. “Neid lihtsaid liiklusreegleid järgides on autojuhtidel ka talvetingimustes võimalik jalgratturitega ühele teele ära mahtuda,“ sõnas Sikk. Kuigi tänaseks on kraadiklaasi näidud saarel pigem plusspoolel, on päevane sulailm ja öine külmetamine muutnud mitmed kohad tõeliseks liuväljaks. Veel eilegi võis näha libedaid kõnnitee osi, kus trambitud lumest oli saanud salakaval jäine kiht.Esmaspäeva õhtul lossipargis karges õhus jalutanud ning täiskuud imetlenud naine ütles, et kogu linna asfaltteed olnud kui üks liuväli, aga pargis sai veel lumel käies rahulikult ilma nautida.“Aga täna hommikul oli seesama lumi, mis eile veel oli kena krobeline, sulades vee alla mattununa tõeliselt libedaks muutunud,“ ütles ta, lisades, et ka munakivid olid kui jääkuulid.Eile sättis Marliin Saar koos oma väikese sõbra Afroga parajasti samme loomaarsti vastuvõtule, kui ta tõdes, et kuigi kohev lumi talle meeldib, siis kontsakandjana eelistab ta ikkagi lumevaba aega. Ka koerake ei pidavat sallima, kui lumise ilmaga peab sokid ja saapad jalga ajama.Eelnevad lumised ilmad aga naisele siiski tuska teinud. “Eestis ongi selline kliima ja arvan, et oleme saarlastena parajalt karastunud,“ sõnas ta.Tema meelest on nii linnas kui maal olukord üldiselt hea. “Kesklinnas ei ole ohtlikke jääpurikaid näha ja meie maja juures on ka kenasti kivipuru pandud. Ka maal on meil alati lumi lükatud.“Kuressaare R-Kioski juhataja Eve Muul ütles, et tema auto magab lumega garaažis talveund ja tööle käib ta Ida-Niidust jalgsi ning õhtul naaseb bussiga.“Olen 13 aastat autoga sõitnud, aga talvehirm on liiga suur, nii et käin parem jala,“ selgitas ta.Teisalt aga nentis naine, et tema jaoks oli pigem probleem siis, kui esimese suure lumega pidi Maxima ja uue Smuuli ringi vahelisel lõigul hangedes ekslema. “Teie artikli droonifotolt olin näinud, et teeservast on kõnnitee kuhugi eemale viidud. Igaüks sumpas hommikul kiiruga tööle sealt, kus otsem minna oli,“ rääkis Muul, lisades, et läks siis eelmiste jälgede järgi ega teadnud, kas üldse õiges kohas liigub või mitte.Eile oli Eve aga otsustanud lumeta ilma tõttu kasutada autot. Garaaži suundudes kukkus ta libeda tõttu põlvele maha ja sai ka peopesa marraskile.“Suure lumega pole häda olnud, sest siis olid talvesaapad jalas, aga täna eputan siin peenemate saabastega,“ seletas Eve lõbusalt olukorda.Meie Maaga rääkinud pensioniealine Vaiki liikleb iga päev jalgrattaga ja kuna ta hoidub suurematest teedest, pole probleeme ette tulnud. Selle üle, et kasutatakse killustikku soola asemel, on tal väga hea meel. “Sool teeb lume ja tee pehmeks ning siis ei saa sõita,“ kinnitas ta.Proua Lille aga jättis lume saabudes ratta koju, sest ei taha riskida. “Libedat kardan, sest olen käeluu ükskord katki kukkunud,“ lausus ta. “Muidu sõidan rattaga nii palju kui ilm lubab, aga lumega käin jalgsi.“Kuressaare haigla ravijuht Marje Nelis ütles, et õnneks ei ole talle igahommikustest valvekirurgi ettekannetest meelde jäänud, et libedaga oleks kukkumiste arv suurenenud. “Praegu on väga vaikne aeg ja EMO-t külastab üldse suhteliselt vähe inimesi,“ sõnas ta.***Kuressaare politseijaoskonna patrullitalituse juht Matis Sikk nentis, et eilse seisuga on Kuressaare politseijaoskonnale teatatud kuu jooksul 23 liiklusõnnetusest.“Kuigi nende hulgas on ka kokkupõrked metsloomaga ja parklates toimunud plekimõlkimised, on 23 õnnetust nii lühikese ajavahemiku jooksul tavapäratult suur number,“ selgitas ta.Siiski on tal hea meel, et raskete tagajärgedega õnnetusi on toimunud vaid üks ja ta arvab, et talvised teeolud mängisid seal kindlasti oma rolli. “Võib öelda, et ootamatult saabunud talv tõi kaasa rohkem õnnetusi, aga nüüd on ilmselt juhid ilmaoludega harjunud, rohkematel juhtidel suverehvid vahetatud ja olukord normaliseerumas,“ arvas Sikk.Ta avaldas heameelt selle üle, et kuigi ka jalgrattureid on praeguste teeoludega liiklemas näha, pole nad novembrikuus liiklusõnnetustesse sattunud. Kuigi rattaga sõit pole talvisel ajal seadusega keelatud, peaks jalgrattur tegema end teistele võimalikult nähtavaks.“Soovitan kanda helkurvesti ja rattal peaksid kindlasti olema ööpäevaringselt küljes tuled, kuna nähtavus võib ka päevasel ajal muutuda väga halvaks, näiteks lumetuisu korral. Jalgrattale võiks alla soetada ka naastrehvid,“ rõhutas Sikk.Ta lisas, et samuti tuleks hoolega valida sõidumarsruuti, eelistada tänavaid ja teid, kus autosid liigub vähem ja võimalusel eelistada kergliiklusteed.“Autojuhtidel soovitaks praegustes ilmastikuoludes olla eriti valvas. Kui teel on vaja sooritada möödasõit jalgratturist, peab arvestama ohuga, et ta võib libedaga kukkuda ning see võib omakorda kaasa tuua kokkupõrke.“Vähemtähtis pole Siku arvates ka see, et lisaks piisavale külgepidi arvestatud vahemaale oleks tark möödasõidu eel kiirust vähendada, et olla võimalikeks ootamatusteks paremini valmis. “Neid lihtsaid liiklusreegleid järgides on autojuhtidel ka talvetingimustes võimalik jalgratturitega ühele teele ära mahtuda,“ sõnas Sikk.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kaasav haridus ei ole Eestile ainuomane, vaid see on saanud üle maailma üha enam hariduskorralduse aluspõhimõtteks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
KOMMENTAAR: Kaasav haridus – mitte “miks”, vaid “kuidas”
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kaasav haridus ei ole Eestile ainuomane, vaid see on saanud üle maailma üha enam hariduskorralduse aluspõhimõtteks.
Eesti Hariduse Infosüsteemi kohaselt on märge ühest või teisest erivajadusest ca 22% põhikooli õpilastest, kellest enamik, ca 75% õpib tavakooli tavaklassis ja 10% jaoks on moodustatud tavakooli juures eriklassid. Vaid 15% kõigist erivajadustega õpilastest õpib erikoolis. Raskemate puuetega õpilastele on parimaid tingimusi võimalik luua erikoolides ja eriklassides.
Erikoolid peavad olema sellised nagu õpilastele vaja ning asuma seal, kus neid on vaja. Erivajadusega õpilasi jagub pea kõigisse koolidesse Eestis. Näiteks õpilasi, kellele on tema erivajadusest tulenevalt näidustatud õppimine väikeklassi tingimustes, õpib 172 koolis, ühele õpilasele keskendatud õpet korraldatakse 76 koolis.
Õpilase toetusvõimalused on põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses loetletud, alustades väiksematest kohandustest, lõpetades õppetulemuste vähendamise, õppekava muutmise või ühele õpilasele keskendunud õppeni välja. Lisaks sellele pakuvad tuge Rajaleidjate keskused ja riigi peetavad hariduslike erivajadustega õpilaste koolid.
Rajaleidja keskused on loodud toetama koolides ja lasteaedades töötavaid tugispetsialiste. Töö jõuab Rajaleidja keskusesse tihti siis, kui probleem on juba kaua kestnud ning süvenenud. Süvenenud probleemi lahendamine aga vajab pikemaajalist ja mitmekülgsemat tuge. Kohaliku omavalitsuse roll on tagada õpilastele vajalikud tugiteenused koolis/lasteaias kohapeal. Varasem märkamine ning kohene abi haridusasutuses kohapeal hoiavad ära pikaajalised raskused õpilaste õppetöös.
Tõepoolest, peab möönma, et tööturul on tekkinud puudus erialaspetsialistide järele, eriti logopeedide ja eripedagoogide järele. Tugispetsialistid peavad olema hariduslike erivajadustega õpilastele kättesaadavad, olenemata piirkonnast või kooli suurusest. Ka riik otsib lahendusi, kuidas seda olukorda leevendada ning ka ametisolevate õpetajate vastavaid oskusi parandada. Autor: Tarmu Kurm, haridus- ja teadusministeeriumi kommunikatsiooniosakond Reede, 04. november 2016.Eesti Hariduse Infosüsteemi kohaselt on märge ühest või teisest erivajadusest ca 22% põhikooli õpilastest, kellest enamik, ca 75% õpib tavakooli tavaklassis ja 10% jaoks on moodustatud tavakooli juures eriklassid. Vaid 15% kõigist erivajadustega õpilastest õpib erikoolis. Raskemate puuetega õpilastele on parimaid tingimusi võimalik luua erikoolides ja eriklassides.Erikoolid peavad olema sellised nagu õpilastele vaja ning asuma seal, kus neid on vaja. Erivajadusega õpilasi jagub pea kõigisse koolidesse Eestis. Näiteks õpilasi, kellele on tema erivajadusest tulenevalt näidustatud õppimine väikeklassi tingimustes, õpib 172 koolis, ühele õpilasele keskendatud õpet korraldatakse 76 koolis.Õpilase toetusvõimalused on põhikooli- ja gümnaasiumiseaduses loetletud, alustades väiksematest kohandustest, lõpetades õppetulemuste vähendamise, õppekava muutmise või ühele õpilasele keskendunud õppeni välja. Lisaks sellele pakuvad tuge Rajaleidjate keskused ja riigi peetavad hariduslike erivajadustega õpilaste koolid.Rajaleidja keskused on loodud toetama koolides ja lasteaedades töötavaid tugispetsialiste. Töö jõuab Rajaleidja keskusesse tihti siis, kui probleem on juba kaua kestnud ning süvenenud. Süvenenud probleemi lahendamine aga vajab pikemaajalist ja mitmekülgsemat tuge. Kohaliku omavalitsuse roll on tagada õpilastele vajalikud tugiteenused koolis/lasteaias kohapeal. Varasem märkamine ning kohene abi haridusasutuses kohapeal hoiavad ära pikaajalised raskused õpilaste õppetöös.Tõepoolest, peab möönma, et tööturul on tekkinud puudus erialaspetsialistide järele, eriti logopeedide ja eripedagoogide järele. Tugispetsialistid peavad olema hariduslike erivajadustega õpilastele kättesaadavad, olenemata piirkonnast või kooli suurusest. Ka riik otsib lahendusi, kuidas seda olukorda leevendada ning ka ametisolevate õpetajate vastavaid oskusi parandada.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Laupäeval selgusid Orissaare kultuurimajas klassikalise laulu konkurss-festival Võluhääl 2016 parimad. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Selgusid parimad võluhääled


description: Eile päeval avati Orissaare kultuurimajas klassikalise laulu konkurss-festival Võluhääl 2016. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Konkurss-festival Võluhääl on pühendatud Orissaare gümnaasiumile
Laupäev, 19. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Laupäev, 19. november 2016. Võluhääle külalisi ja osalejaid tervitas eile Orissaare gümnaasiumi direktor Marjana Prii. FOTO: Valmar VOolaid Eile päeval avati Orissaare kultuurimajas klassikalise laulu konkurss-festival Võluhääl 2016.
”Orissaares elavad julged ja ettevõtlikud inimesed. Orissaare kool on andnud head kooliharidust juba 70 aastat,” sõnas festivali kunstiline juht Triin Ella. ”Kool oli ja on alati kultuuri süda, siit saab alguse laste kultuurihuvi. Pühendame konkurss-festivali Orissaare gümnaasiumile.”
Võluhääli ka Ruhnust
Orissaarlaste Anne Kannu ja Kairit Leviti ellukutsutud festival toimub juba teist aastat ja tõi Saaremaale külalisi nii kaugelt kui lähemalt. Sel aastal võtavad konkursist osa ka Ruhnu põhikooli laululapsed Iti Lauk 5. klassist ja Kaisa Olesk 2. klassist.
”Olen väga suur klassikalise laulustiili austaja,” ütles Ruhnu kooli muusikaõpetaja Kristi Treiman, kes oma hoolealused konkursile tõi. ”See hoiab häält tervena ning harib emotsionaalsust. Ehk siis terves hääles terve vaim.”
Möödunud aasta Võluhääle žürii esimees ja konkursi patroon Risto Joost on öelnud, et laulmine ongi muusikakultuuri alus. Tänavuse žürii esimehe Mikk Üleoja sõnul algab muusika hingest. Triin Ella koondas muusikasse helid ja tunded.
Laskem hingedel laulda
”Siin, Orissaare Võluhäälel, on noorte lauljate instrumentideks nemad ise ja nende hääl. Laskem siis hingedel läbi iseenda laulda!” ütles ta oma kõnes. Orissaare vallavanem Vello Runthal avaldas oma tervituskõnes lootust, et kunagi ehk jõuab mõni Võluhääle konkursil osalenud noor laulja suurele Estonia lavale. ”Siis saab ta ajakirjanike küsimusele, kust algas tema muusikukarjäär, vastata, et Orissaarest, Saaremaalt.”
Pidulikule avamisele oli kogunenud suur hulk huvilisi ja juba päev varem, neljapäeval oli konkursile tulnud võistlejatel võimalik end tutvustada eelkontsertidel Muhus, Tornimäel ja Leisis. Kohe pärast festivali avamist toimusid võistluskontserdid I, II ja III vanuserühma lauljatele.
Täna kell 12 laulavad võistu IV vanuserühma lauljad ning kell 16 autasustatakse konkursi võitjaid, misjärel toimub pidulik galakontsert. ”Orissaares elavad julged ja ettevõtlikud inimesed. Orissaare kool on andnud head kooliharidust juba 70 aastat,” sõnas festivali kunstiline juht Triin Ella. ”Kool oli ja on alati kultuuri süda, siit saab alguse laste kultuurihuvi. Pühendame konkurss-festivali Orissaare gümnaasiumile.”Orissaarlaste Anne Kannu ja Kairit Leviti ellukutsutud festival toimub juba teist aastat ja tõi Saaremaale külalisi nii kaugelt kui lähemalt. Sel aastal võtavad konkursist osa ka Ruhnu põhikooli laululapsed Iti Lauk 5. klassist ja Kaisa Olesk 2. klassist.”Olen väga suur klassikalise laulustiili austaja,” ütles Ruhnu kooli muusikaõpetaja Kristi Treiman, kes oma hoolealused konkursile tõi. ”See hoiab häält tervena ning harib emotsionaalsust. Ehk siis terves hääles terve vaim.”Möödunud aasta Võluhääle žürii esimees ja konkursi patroon Risto Joost on öelnud, et laulmine ongi muusikakultuuri alus. Tänavuse žürii esimehe Mikk Üleoja sõnul algab muusika hingest. Triin Ella koondas muusikasse helid ja tunded.”Siin, Orissaare Võluhäälel, on noorte lauljate instrumentideks nemad ise ja nende hääl. Laskem siis hingedel läbi iseenda laulda!” ütles ta oma kõnes. Orissaare vallavanem Vello Runthal avaldas oma tervituskõnes lootust, et kunagi ehk jõuab mõni Võluhääle konkursil osalenud noor laulja suurele Estonia lavale. ”Siis saab ta ajakirjanike küsimusele, kust algas tema muusikukarjäär, vastata, et Orissaarest, Saaremaalt.”Pidulikule avamisele oli kogunenud suur hulk huvilisi ja juba päev varem, neljapäeval oli konkursile tulnud võistlejatel võimalik end tutvustada eelkontsertidel Muhus, Tornimäel ja Leisis. Kohe pärast festivali avamist toimusid võistluskontserdid I, II ja III vanuserühma lauljatele.Täna kell 12 laulavad võistu IV vanuserühma lauljad ning kell 16 autasustatakse konkursi võitjaid, misjärel toimub pidulik galakontsert.
Veel artikleid samast teemast »


description: Mustjala vallavolikogus läks eile Saaremaa 11 omavalitsuse ühinemisleping napilt läbi, sest ligi pooled volikogu liikmed puudusid istungilt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Mustjalas läks ühinemisleping napilt läbi
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Laupäev, 26. november 2016. Mustjala vallavolikogus läks eile Saaremaa 11 omavalitsuse ühinemisleping napilt läbi, sest ligi pooled volikogu liikmed puudusid istungilt.
Hommikul kogunenud volikogu istungile tulid lisaks esimehele Malve Kollile volinikest veel Heimar Põld, Jüri Ader, Siim Tatter ja Aime Raaper. Kõik nad hääletasid ühinemislepingu poolt ehk teisisõnu sai ühinemisleping viie saadiku toetuse. Mustjala volikogusse kuulub aga üheksa liiget.
Malve Kolli sõnul puudusid tähtsalt istungilt Toivo Lõhmus jahil viibimise ja Tiit Voksepp haiguse tõttu. “Aare Allik ei saanud Hiiumaalt tööülesannete pärast Saaremaale tulla. Mihail Kauber oma puudumisest ette ei teatanud,” ütles Kolli. Kui üks volikogu liige oleks veel istungilt puudunud, ei oleks ühinemisleping läbi läinud, sest vaja on häälte enamust. Kolli väitel ei ole viimaselt istungilt puudunud volinikud oma vastuseisu ühinemislepingu suhtes varasematel istungitel näidanud.
Praeguseks on Saaremaa 11 omavalitsuse ühinemislepingu heaks kiitnud seitsme omavalitsuse volikogud: Kuressaare linnavolikogu ning Laimjala, Valjala, Pihtla,
Kihelkonna, Orissaare ja Mustjala vallavolikogu. Järgmise nädala teisipäeval on ühinemisleping päevakorras Salme volikogus, kolmapäeval Torgu, Lääne-Saare ja Leisi volikogus. Hommikul kogunenud volikogu istungile tulid lisaks esimehele Malve Kollile volinikest veel Heimar Põld, Jüri Ader, Siim Tatter ja Aime Raaper. Kõik nad hääletasid ühinemislepingu poolt ehk teisisõnu sai ühinemisleping viie saadiku toetuse. Mustjala volikogusse kuulub aga üheksa liiget.Malve Kolli sõnul puudusid tähtsalt istungilt Toivo Lõhmus jahil viibimise ja Tiit Voksepp haiguse tõttu. “Aare Allik ei saanud Hiiumaalt tööülesannete pärast Saaremaale tulla. Mihail Kauber oma puudumisest ette ei teatanud,” ütles Kolli. Kui üks volikogu liige oleks veel istungilt puudunud, ei oleks ühinemisleping läbi läinud, sest vaja on häälte enamust. Kolli väitel ei ole viimaselt istungilt puudunud volinikud oma vastuseisu ühinemislepingu suhtes varasematel istungitel näidanud.Praeguseks on Saaremaa 11 omavalitsuse ühinemislepingu heaks kiitnud seitsme omavalitsuse volikogud: Kuressaare linnavolikogu ning Laimjala, Valjala, Pihtla,Kihelkonna, Orissaare ja Mustjala vallavolikogu. Järgmise nädala teisipäeval on ühinemisleping päevakorras Salme volikogus, kolmapäeval Torgu, Lääne-Saare ja Leisi volikogus.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS: Politseile andsid tööd liiklus-ja avaliku korra rikkujad
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kuressaare politseijaoskonna ennetus-ja menetlustalitustalituse juht Kaido Vahter andis teada, et nädalavahetusel teatati politseile 15 probleemist, millest enamik olid seotud tähelepanekutega liikluses ja avaliku korra rikkumistes. Kainenema toimetati üks isik. 26. novembril kell 01.35 sai politsei väljakutse Lääne-Saare valda. Upa külas toimus noorte pidu ja alaealised tarvitasid alkoholi. Politsei kontrollis peol olevaid isikuid ning ühel alaealisel tuvastati ka joove. Isik anti üle lapsevanemale. Alustati väärteomenetlus. 27.novembril kell 03.21 teatati kaklusest Kuressaare kesklinnas, kus peksjad olid minema jooksnud. Kannatanud toimetatud Kuressaare haiglasse. Asjaolud selgitab menetlus. 27.novembril kell 07.19 teatati , et Kuressaare linnas Kiriku tn on mees pikali maas. Kainenema toimetati alkoholijoobes 1991 a sündinud meesterahvas. Autor: MM Laupäev, 26. november 2016.Kuressaare politseijaoskonna ennetus-ja menetlustalitustalituse juht Kaido Vahter andis teada, et nädalavahetusel teatati politseile 15 probleemist, millest enamik olid seotud tähelepanekutega liikluses ja avaliku korra rikkumistes. Kainenema toimetati üks isik. 26. novembril kell 01.35 sai politsei väljakutse Lääne-Saare valda. Upa külas toimus noorte pidu ja alaealised tarvitasid alkoholi. Politsei kontrollis peol olevaid isikuid ning ühel alaealisel tuvastati ka joove. Isik anti üle lapsevanemale. Alustati väärteomenetlus. 27.novembril kell 03.21 teatati kaklusest Kuressaare kesklinnas, kus peksjad olid minema jooksnud. Kannatanud toimetatud Kuressaare haiglasse. Asjaolud selgitab menetlus. 27.novembril kell 07.19 teatati , et Kuressaare linnas Kiriku tn on mees pikali maas. Kainenema toimetati alkoholijoobes 1991 a sündinud meesterahvas.
Veel artikleid samast teemast »


description: “Jah, ma olen õnnelik inimene. Elada elu, kus on olnud vürtsi ja värvi, häid sõpru, usku, lootust ja armastust…” ütles intervjuus Meie Maale kahekordne peaminister, suvesaarlane Mart Laar, kes on tänavu veetnud Saaremaal tervelt kaks toredat kuud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Intervjuu
EKSKLUSIIV! Mart Laar: tervis läheb paremaks ja tempo on õnneks maas
Reede, 18. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Mart Soidro, literaat Reede, 18. november 2016. `Mart Laar pajatas oma Tallinna-kodu töölaua taga rõõmsalt, et ei ole kunagi saanud Saaremaal olla nii kaua kui sel aastal. Vahedat juttu “kuulas tähelepanelikult” Sandor Petöfi büst – Ungari rahvusluuletaja nimelise kaaluka auhinna pälvis Laar 2011. aastal vabaduse ja demokraatia edendamise eest Ida-Euroopas. FOTO: Toomas Huik “Jah, ma olen õnnelik inimene. Elada elu, kus on olnud vürtsi ja värvi, häid sõpru, usku, lootust ja armastust…” ütles intervjuus Meie Maale kahekordne peaminister, suvesaarlane Mart Laar, kes on tänavu veetnud Saaremaal tervelt kaks toredat kuud.
Mart, oleme elus ainult ametlikel puhkudel teineteist teietanud. Jätaksime lugejatele tobeda mulje, kui teeksime seda ka Saaremaa lehes Meie Maa.
Katsuks tõesti sellest teietamisest hoiduda.
13 aastat tagasi tegin sama diktofoniga sinuga viimati intervjuu.
(Vahele) Kas see ikka veel töötab? Tehnikaime!
Kuidas tervis? Kui heas vormis sa oled?
Tänan küsimast. Nagu näed, läheb tervis tasapisi ikka paremaks.
Mis sind seob Saaremaaga? Meheikka jõudes sa ilmselt ei kaalunud võimalust, et “võta naine, kui võimalik, Narvast”?
Sellist mõtet küll ei tekkinud. Võtsin naise hoopis Saaremaalt. Olen suvesaarlane. Meie lapsed on saanud sünnist saati suviti Saaremaal olla.
Kas saare naised on kuidagi erilised?
On küll. Nabast vahest ei hakka rääkima, aga nad on kanged.
Tõsiselt? Oled omal nahal tunda saanud?
No kuule, kuidas ma muidu selliseks olen saanud.
Su hea sõbra Ivo Linnaga meenutasime siinsamas Meie Maas jaanipäeva eel, miks oli Saaremaa nõukogude ajal kui unelmate saar, kuhu kõik minna tahtsid. Nojah, eelkõige rikkumata inimesed, see ö-täht, puutumatu loodus, magushapu Borodino leib, humalapildiga Saaremaa õlu... Jätka loetelu!
Transvaali tänav Kuressaares! Suurbritannia poolt annekteeritud vabariigi auks antakse Kuressaare linna tänavale nimi!
Kusagil 1980. aasta paiku saatsin oma tulevasele abikaasale kirja ja märkisin linna nimeks Kuressaare. Kiri jõudis kohale. Ilus oleks mõelda, et ka Transvaali tänavale, aga 1980. aastaks oli Katrin Nõukogude tänavalt oma vanaema juurest juba ära kolinud.
Katrini teine vanaema, kes oli Siberis käinud, heldis, kui Kuressaare sai oma nime tagasi. Ja minu jaoks oli see esimene kord, kus sain aru, et tasub ikka poliitikas olla.
Enne seda võtsime muinsuskaitse seltsiga Kingissepa ausamba Kuressaare kesklinnast maha. See sai üleval olla vaid aasta. Ühel ööl ilmusid Kingissepa kuju ette kalossid ja kiri: “Hakka astuma, Viktor!”. Peagi Eestimaa Kommunistliku Partei rajaja teisaldatigi.
Minu meelest oled sa olnud Eesti lähiajaloo Forrest Gump, kes viimased kolmkümmend viis aastat on olnud kõigi olulisemate sündmuste keerises, et mitte öelda keskpunktis. TRÜ ajalooteaduskond, Noor-Tartu, servapidi Euromais, muinsuskaitse koos oma pärimuste kogumise ja ausammaste avamisega, kodanike komiteed, viimane ülemnõukogu, Eesti taasiseseisvumine, riigikogu valimised. Siis peaminister, Tallinna volikogu esimees, uuesti peaminister, teaduste doktor, Milton Friedmani auhind vabaduse edendamise eest, IRL-i esimees, kaitseminister, Eesti Panga nõukogu esimees. Sinust saaks teha hea filmi!
(Naerab südamest) Väga huvitav idee. Jah, ma olen õnnelik inimene. Elada elu, kus on olnud vürtsi ja värvi, häid sõpru, usku, lootust ja armastust…
Nüüd oled IRL-i auesimees. Sellesama erakonna, kes tahab korraldada vasakpööret – kui uskuda kindral Laaneotsa – ja viia meid tagasi 1940. aastasse...
Laaneots, kui ta soovib, võib sinna tagasi minna. Mina ei tahaks ja tean, et nii ei lähe. Laaneots peaks peeglisse vaatama ja mõtlema, kuidas me praeguse olukorrani jõudsime.
Aga see oli väga naljakas, kuidas peaminister lasi ennast umbusaldada.
Kunagi oli Edgar Savisaar valitsuse juht ja kõik pensionärid arvasid, et ta on asendamatu. Tuli Tiit Vähi ja selgus, et ei ole asendamatu. Siis tuli Mart Laar ja vaadati, et igaüks võib olla peaminister. Aga Taavi Rõivas tõestas, et igaüks ikka ei või...
Kas Rõivas oli üldse erakonna liider?
Reformierakonna siseelu ei tea, aga mulle tundub, et sinu küsimuses peitus ka vastus.
Mida arvad IRL-i esimehe Margus Tsahkna ideest minna tagasi oma lätete, Isamaa juurde?
Nimevahetusest ei muutu midagi. Tuleb minna tagasi lätete juurde.
Kas Tsahknat võib pidada sinu mantlipärijaks?
Võib. Aga minu mantlisse mahub mitu Tsahknat ära.
Tohoh!
(Naerab) Arvestades minu kehakaalu.
Kas Isamaal ja Vabaerakonnal oleks mõttekas panna seljad jälle kokku?
Mõttekas oleks see kindlasti, aga see ei sõltu enam Isamaast. Õigemini: Isamaa nimel on võimalik rääkida siis, kui käitutakse samamoodi kui veerandsada aastat tagasi. Nagu Reagan ütles kommunistide kohta: “Kui sa kõnnid nagu part, ujud nagu part ja prääksud nagu part, siis sa oledki part.”
Kui Isamaa hakkab kõndima ja prääksuma nagu Isamaa, siis ongi Isamaa. Muidu mitte.
Mis saab sinu erakonnast? Kirjutasid nädalapäevad tagasi, et ei kujuta ette, et Isamaa läheks rahulolevalt valitsusse, mille liikmeil on toimiv koostöölepe Vene võimupartei Ühtse Venemaaga.
Leping Ühtse Venemaaga mulle muidugi ei meeldi. Aga see ei anna veel põhjust rääkida vasakpöördest. Reformierakonda ja Ansipit see lepe omal ajal ei häirinud, kui nad tegid Savisaare ja Keskerakonnaga valitsuse. Vaat siis oleks võinud vasakpöördest rääkida. Ja mis seal salata, ka aastal 2001, kui Siim Kallas moodustas Edgar Savisaarega valitsuse.
Palju saab poliitikule, kunagisele mõttekaaslasele, kes – ülekantud tähenduses – on sul naha üle kõrvade tõmmanud, üldse andeks anda?
Saab ikka andeks anda. Pikka viha ei pea ma kellegi vastu. Võib-olla ei taha ma – ülekantud tähenduses – päris tema kõrval enam istuda.
Paistsid juba ülikooli alguses silma oma nõukogudevastasusega. Kui raudne eesriie poleks avanenud, kas siis oleks sinust saanud Nikluse ja Tarto sarnane dissident või Kelami-tüüpi polüglotist kanakasvataja?
(Üllatunud küsimuse rõhuasetusest) Väga raske vastata! Siin oleks kõik sõltunud õnnest, sest 80-ndate alguses oli vähemasti selles küsimuses “valikuvabadus”. Kui julgeolek oleks teadnud, et raamatu “Eesti 1944” pole kirjutanud mitte Narva rinde veteran, vaid mingisugune poisinolk, oleks mind paremal juhul oodanud kanakasvatus, halvemal juhul aga vangla.
(Mõtlikult) Midagi oleks minuga igatahes juhtunud. Kui ma 1982. aastal abiellusin, ennustas abikaasa, et temast saab dekabristi naine.
Meenub, et ühe 1989. aastal Vikerkaares ilmunud artikli pärast, mis käsitles hävituspataljoni tegevust, algatati Mart Laari suhtes kriminaalasi. Ise olid tollal välismaal. Ilmselt lootis nõukogude võim, et sinna jäädki…
See juhtus ühe minu esimese välissõidu ajal. Ajaloolise pärimuse kogumine oli just hoo sisse saanud ja sellele otsustas tollane võim lõpu teha. Kui vanasti saadeti inimesi Siberisse, siis sel ajal saadeti neid Rootsi. Arvan, et mitmed Eesti avaliku elu tegelased, kes oleksid võinud siin suurt rolli etendada, lülitati sel kombel Eesti elust välja.
Ilmselt oli tollastel võimukandjatel minuga sama plaan, sest ajaloolise pärimuse kogumist ja mälu kardeti väga. Minu puhul ei olnud ju uurimine mitte ainult algatatud, vaid ka lõpetatud. Mis tähendas seda, et suure tõenäosusega ootavad mind tagasipöördumise korral trellid… Aga see mäng oli väga läbinähtav. (Pahaselt) Mulle oli mõeldamatu lahendus, et ma jätan Eestis kas või mõneks ajaks teadmatusse oma naise ja väikesed lapsed.
(Sarkastiliselt) Nõukogude võimule oli see muidugi halb üllatus.
Mind süüdistati eelkõige selles, et levitasin laimu punaarmee kohta. Oleksin kirjutanud, et hävituspataljon tappis naisi ja lapsi, oleks nõukogude võim selle võib-olla alla neelanud.
Pärast seda olid kõva mees!
Astusin ju Moskva vastu. Ka Arnold Rüütlil läks ju seetõttu hästi. (Naerab)
Lisaks pärimuse kogumisele olid tollal ka agar taastatavaid ausambaid avama. Ega sa ole kokku lugenud, mitme Vabadussõja ausamba ja mälestustahvli avamisel 80-ndate lõpus käisid?
Ei ole! (Naerab) Ma hea meelega osaleksin nende avamisel jätkuvalt, sest ajaloo jäädvustamine on mulle siiani väga hingelähedane teema. Tahan ka kõigis tulevastes ametites selle eest hoolt kanda, et mälu ei kaoks.
1990. aastal kandideerisid viimasesse ülemnõukogusse Töökollektiivide Liidu nimekirjas. Ega vist erilisi valikuvõimalusi nimekirjade osas, kes veel kandideerisid (Rahvarinne, venelased, Vaba Eesti), olnudki?
Probleem oli selles, et tollal oli valimistel kandideerimine veel suhteliselt piiratud võimalustega. Eesti Kristlik-Demokraatlikku Liitu, kuhu ma kuulusin, ei olnud ametlikult registreeritudki. Nii oligi meil kokkulepe selle keerulise nimega organisatsiooniga, et me kandideerime küll nende nimekirjas, kuid edaspidi oleme iseseisvad. Nii ka läks.
Pääsesid oma valimisringkonnast nr 1 viimasena ülemnõukogusse ja esimesena jäi välja Lennart Meri.
Umbes 30 häälega võitsin.
1990. aastal oli hästi keeruline valimissüsteem. IX voorus oli sul 5946 ja Lennartil 5915 häält. Savisaar tegi õnneks targa valiku, et Lennarti oma valitsuse välisministriks kutsus.
See oli Eesti Komitee nõudmine. Ja Savisaarel oli meie hääli vaja, et peaministriks saada. EK ei olnud muidugi ühtne. Paljud ei usaldanud juba siis Savisaart kopika eestki ja tagantjärele tuleb tunnistada, et neil oli õigus.
Igatahes sai ülemnõukogus palju nalja! Mind huvitaks museoloogilisest aspektist, mis sai nendest punapassidest, mida sa ülemnõukogu päevil ühte suurde purki korjasid?
(Kimbatuses) Need sai nagu… Aa, mulle meenus, et tegemist oli protestiaktsiooniga. Selle purgi andsin härra Uluotsale, kes esitas eelnõu, mis arvanuks isikut tõendavate dokumentide nimistust välja Eesti kodaniku isikutunnistuse.
1992. aasta riigikogu valimistel oli valimisliidul Isamaa õigupoolest kolm peaministrikandidaati. Mis sai kaalukeeleks, et sind eelistati Kaido Kamale ja Illar Hallastele?
Kust mina pean seda teadma? No ilmselt sai otsustavaks, et valimisnimekirjas olin ma esimene. Aga keegi ei uskunud ju ligilähedaseltki nii head tulemust! Mäletan, et mu abikaasa küsis Tiit Pruulilt korduvalt, et mis siis ikkagi saab, kui Isamaa võidab. Pruuli keerutas ja ütles, et eks me siis vaatame…
Mäletan, et veel 1992. aasta suvel suhtuti sinusse kui vahvasse muinasjullesse ja koduloo-uurijasse, mitte kui riigimehesse. Millal hakkasid uskuma, et Mart Laarist võib tõesti saada peaminister?
Hirm tekkis siis, kui hääletustulemused hakkasid selguma. 1992. aastal saabusid need väga kaootiliselt ja vastu hommikut. Aga samas olid mitmed inimesed mind selleks ette valmistanud. Ma ei saanud näiteks tükk aega aru, miks Carl Bildt mind mitmesugustele majanduslikele ja poliitilistele väljaõpetele kutsus. Neil millegipärast oli juba suvel selline tunne.
Algus ei läinud ju sugugi halvasti! Kui mõned keelevääratused, nagu likviidsuse likvideerimine, kõrvale jätta…
Muuseas, kõik minu nõunikud, kaasa arvatud Ardo Hansson, olid selle kuulsusrikka kõne enne läbi lugenud! Aga mis puudutab majandusega tegelevaid ministreid, siis antud hetkel kedagi teist (Ain Saarmann, praktiline majandusmees – M.S.) polnud lihtsalt panna... See majanduse peal olev pink oli 1992. aastal poliitikute hulgas ikka väga lühike. Oli küll hiilgavaid eksperte, aga inimesi, kes oleks julgenud selles olukorras ameti vastu võtta, paraku polnud.
Olgem ausad: enamus poliitilisi konkurente vaatas ju 1992. aasta valitsust kui surmaminejate valitsust. Valitsust, kes teeb ära hulga ebapopulaarseid otsuseid, kuid kes kirjutab samas alla ka poliitilisele enesetapule.
(Mõtlikult) Jutt, et ebapopulaarne otsus toob kunagi tulevikus sulle populaarsust juurde, on jama.
22. septembril 1994 esitas kuningriiklane Kulbok ultimaatumi, milles ta nõudis Mart Laari tagasiastumist 72 tunni jooksul. Seda ei järgnenud. 26. septembril esitati riigikogule otsuse eelnõu umbusaldamise kohta, mille palusid panna riigikogus samal päeval ka arutlusele. Võib ju mõelda, et kui poleks sel päeval seda arutlusele lasknud panna, oleks kõik võinud teisiti minna…
(Õudusega) Siis ma oleksin ametisse jäänud.
Sest samal ööl uppus parvlaev Estonia.
See oleks küll olnud kõige julmem, mis saab ühe inimesega juhtuda. Jääda tänu sellisele tragöödiale ametisse? Midagi jubedamat ei suuda ma endale ette kujutada.
1999. aastal tegid come back’i ja said taas kõigile üllatuseks peaministriks. Kui Isamaaliitu poleks kaasatud Jüri Mõisa, kes võttis valimistel 7000 häält, oleks peaminister tulnud Reformierakonnast, kes sai valimistel Isamaaliidust 5000 häält vähem. Kuid kas see ei olnud tagantjärele mõeldes mitte Pyrrhose võit?
Pyrrhose võit oli võib-olla 1999. aasta Tallinna kohalike valimiste võitmine. Võib arvata, et all-linnas opositsioonis istudes oleks see taganud kolmikliidule Toompeal pikema ea. See oli Pyrrhose võit Isamaaliidu erakonna, mitte aga tallinlaste jaoks. Sest tuulutamine, mida Jüri Mõis suutis Tallinnas teha, oli tähelepanuväärne.
2001. aasta detsembris teatasid paljudele üllatuseks, et astud valitsusjuhi kohalt tagasi. Oma teise ametiaja suurimaks puuduseks pidasid haldusreformi ebaõnnestumist. Mis olid aga suurimad õnnestumised?
Esiteks see, et me suutsime 1999. aastal Mart Siimanni poolt pärandatud august välja ronida. See on nagu logu jalgrattaga mäkke ronimine! Kui oled aga läbi raskuste tippu jõudnud, on ikka mõnus küll… Hoiad aga lenkstangi, tuul vihiseb kõrvus ja kõik plaksutavad. Kuid ei tohi unustada, et pärast laskumist on vaja edasi vändata.
Suurimaks saavutuseks pean ma seda, et me suutsime ennast NATO-sse murda. Seda poleks ma suutnud ilma Jüri Luige, Toomas Hendrik Ilvese ja tollase rahandusministri Siim Kallaseta. Tõsta kaitsekulutuste SKP 1,4%-lt 2%-le ja teha see populaarseks otsuseks oli omaette kunst. Selle nimel ohverdati väga palju teisi asju.
Aga sellest kirjutan ma oma mälestusteraamatu “Pööre” II osas, mille tahaks tuleva aasta sügiseks valmis saada.
Kas midagi jäi sellest teisest peaministri ajast ka kripeldama?
Ei jäänud. Mul oli kolm kriteeriumi, mille järgi saab mõõta, kas olin hea peaminister. Sõbrad jäid samaks, naine on sama ja lapsed tunnistavad sind jätkuvalt omaks. Julgen jätkuvalt peeglisse vaadata.
Räägime lõpetuseks siis veel päevakajalistel teemadel. Ei saa öelda, et selle aasta poliitikaelu oleks igav olnud.
Alustame sellest, et Reformierakond oleks pidanud kuulama Ansipi soovitust, et ei maksa kõiki ametikohti sihtida või vähemasti mitte endale krahmata. (Irooniliselt) Rõivas teda ei kuulanud, sest neil on mitu head presidendikandidaati.
Sinu teise valitsuse ajal oli meeskonnas ka üks krapsakas tüdruk, kelle nimi vähemasti algusaegadel ei öelnud suurt midagi.
Ühtepidi oli ta tõesti krapsakas, aga teistpidi igav – midagi halba või isegi naljakat ei oskagi Kersti Kaljulaidi kohta esimese hooga meenutada.
Aga need, kes pidasid Kerstit peaministri kantseleis alguses halliks hiirekeseks, said ikka väga kõvasti petta! Kui ta mingi ülesande sai, mõtles ta kõik üksipulgi läbi. Ja ütles alles siis oma arvamuse välja. Kuulsin juba enne ta tööle tulekut, et Kersti oli väitnud, et ma ei tee majandusvallas päris õigeid asju. Või et ei tee nii, nagu peab.
Nüüd, tagantjärele sain Kerstilt kiita, et ta ei kuulnud selle kolme aasta jooksul kordagi, et mõni asi tuleb teha üksnes sellepärast, et seda on erakonnale vaja.
Ühesõnaga: väga hea oli temaga töötada. Ta on lisaks kõigele muule ka bioloog, aga selle eriala inimesed pidid, erinevalt meiesugustest humanitaaridest, õppima füüsikat ja matemaatikat.
Ma kuulen Kadriorust hallide ajurakkude krudinat ka siia, Ao tänavale.
Tervis on inimese kõige kallim vara. Mart, kas see kõik, millest me eespool rääkisime, vääris ikka küünlaid?
Vääris, Mart!
Tervis läheb paremaks ja tempo on õnneks maas. Ma ei ole kunagi saanud Saaremaal olla nii kaua kui sel aastal. Tervelt kaks kuud! Transvaali tänaval käis meil külas palju sõpru, ka endisi peaministreid. Nad võisid küll olla üllatunud tagasihoidlikust elamisest, aga neile meeldis meie juures Saaremaal.
* * *
Kes ta on?
MART LAAR
Sündinud 22. aprillil 1960 Viljandis.
Eesti peaminister aastail 1992–1994 ja 1999–2002, kaitseminister aastail 2011–2012. Praegu Eesti Panga nõukogu esimees.
On olnud erakondade Isamaa, Isamaaliit ning Isamaa ja Res Publica Liit esimees.
Oli Eesti Kongressi, Eesti Komitee ja Eesti Vabariigi ülemnõukogu liige, seejärel valiti nii VII, VIII, IX, X, XI kui ka XII riigikogu liikmeks.
Lõpetas 1978 Tallinna 46. keskkooli ja 1983 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal cum laude. Kaitses 1995 Tartu ülikoolis magistri- ja 2005 doktorikraadi.
Abikaasa Katrin on saarlane, abielu sõlmiti augustis 1982. Mart ja Katrin Laaril on poeg Mihkel ja tütar Kadri.
Allikas: Vikipeedia Katsuks tõesti sellest teietamisest hoiduda.(Vahele) Kas see ikka veel töötab? Tehnikaime!Tänan küsimast. Nagu näed, läheb tervis tasapisi ikka paremaks.Sellist mõtet küll ei tekkinud. Võtsin naise hoopis Saaremaalt. Olen suvesaarlane. Meie lapsed on saanud sünnist saati suviti Saaremaal olla.On küll. Nabast vahest ei hakka rääkima, aga nad on kanged.No kuule, kuidas ma muidu selliseks olen saanud.Transvaali tänav Kuressaares! Suurbritannia poolt annekteeritud vabariigi auks antakse Kuressaare linna tänavale nimi!Kusagil 1980. aasta paiku saatsin oma tulevasele abikaasale kirja ja märkisin linna nimeks Kuressaare. Kiri jõudis kohale. Ilus oleks mõelda, et ka Transvaali tänavale, aga 1980. aastaks oli Katrin Nõukogude tänavalt oma vanaema juurest juba ära kolinud.Katrini teine vanaema, kes oli Siberis käinud, heldis, kui Kuressaare sai oma nime tagasi. Ja minu jaoks oli see esimene kord, kus sain aru, et tasub ikka poliitikas olla.Enne seda võtsime muinsuskaitse seltsiga Kingissepa ausamba Kuressaare kesklinnast maha. See sai üleval olla vaid aasta. Ühel ööl ilmusid Kingissepa kuju ette kalossid ja kiri: “Hakka astuma, Viktor!”. Peagi Eestimaa Kommunistliku Partei rajaja teisaldatigi.(Naerab südamest) Väga huvitav idee. Jah, ma olen õnnelik inimene. Elada elu, kus on olnud vürtsi ja värvi, häid sõpru, usku, lootust ja armastust…Laaneots, kui ta soovib, võib sinna tagasi minna. Mina ei tahaks ja tean, et nii ei lähe. Laaneots peaks peeglisse vaatama ja mõtlema, kuidas me praeguse olukorrani jõudsime.Aga see oli väga naljakas, kuidas peaminister lasi ennast umbusaldada.Kunagi oli Edgar Savisaar valitsuse juht ja kõik pensionärid arvasid, et ta on asendamatu. Tuli Tiit Vähi ja selgus, et ei ole asendamatu. Siis tuli Mart Laar ja vaadati, et igaüks võib olla peaminister. Aga Taavi Rõivas tõestas, et igaüks ikka ei või...Reformierakonna siseelu ei tea, aga mulle tundub, et sinu küsimuses peitus ka vastus.Nimevahetusest ei muutu midagi. Tuleb minna tagasi lätete juurde.Võib. Aga minu mantlisse mahub mitu Tsahknat ära.(Naerab) Arvestades minu kehakaalu.Mõttekas oleks see kindlasti, aga see ei sõltu enam Isamaast. Õigemini: Isamaa nimel on võimalik rääkida siis, kui käitutakse samamoodi kui veerandsada aastat tagasi. Nagu Reagan ütles kommunistide kohta: “Kui sa kõnnid nagu part, ujud nagu part ja prääksud nagu part, siis sa oledki part.”Kui Isamaa hakkab kõndima ja prääksuma nagu Isamaa, siis ongi Isamaa. Muidu mitte.Leping Ühtse Venemaaga mulle muidugi ei meeldi. Aga see ei anna veel põhjust rääkida vasakpöördest. Reformierakonda ja Ansipit see lepe omal ajal ei häirinud, kui nad tegid Savisaare ja Keskerakonnaga valitsuse. Vaat siis oleks võinud vasakpöördest rääkida. Ja mis seal salata, ka aastal 2001, kui Siim Kallas moodustas Edgar Savisaarega valitsuse.Saab ikka andeks anda. Pikka viha ei pea ma kellegi vastu. Võib-olla ei taha ma – ülekantud tähenduses – päris tema kõrval enam istuda.(Üllatunud küsimuse rõhuasetusest) Väga raske vastata! Siin oleks kõik sõltunud õnnest, sest 80-ndate alguses oli vähemasti selles küsimuses “valikuvabadus”. Kui julgeolek oleks teadnud, et raamatu “Eesti 1944” pole kirjutanud mitte Narva rinde veteran, vaid mingisugune poisinolk, oleks mind paremal juhul oodanud kanakasvatus, halvemal juhul aga vangla.(Mõtlikult) Midagi oleks minuga igatahes juhtunud. Kui ma 1982. aastal abiellusin, ennustas abikaasa, et temast saab dekabristi naine.See juhtus ühe minu esimese välissõidu ajal. Ajaloolise pärimuse kogumine oli just hoo sisse saanud ja sellele otsustas tollane võim lõpu teha. Kui vanasti saadeti inimesi Siberisse, siis sel ajal saadeti neid Rootsi. Arvan, et mitmed Eesti avaliku elu tegelased, kes oleksid võinud siin suurt rolli etendada, lülitati sel kombel Eesti elust välja.Ilmselt oli tollastel võimukandjatel minuga sama plaan, sest ajaloolise pärimuse kogumist ja mälu kardeti väga. Minu puhul ei olnud ju uurimine mitte ainult algatatud, vaid ka lõpetatud. Mis tähendas seda, et suure tõenäosusega ootavad mind tagasipöördumise korral trellid… Aga see mäng oli väga läbinähtav. (Pahaselt) Mulle oli mõeldamatu lahendus, et ma jätan Eestis kas või mõneks ajaks teadmatusse oma naise ja väikesed lapsed.(Sarkastiliselt) Nõukogude võimule oli see muidugi halb üllatus.Mind süüdistati eelkõige selles, et levitasin laimu punaarmee kohta. Oleksin kirjutanud, et hävituspataljon tappis naisi ja lapsi, oleks nõukogude võim selle võib-olla alla neelanud.Astusin ju Moskva vastu. Ka Arnold Rüütlil läks ju seetõttu hästi. (Naerab)Ei ole! (Naerab) Ma hea meelega osaleksin nende avamisel jätkuvalt, sest ajaloo jäädvustamine on mulle siiani väga hingelähedane teema. Tahan ka kõigis tulevastes ametites selle eest hoolt kanda, et mälu ei kaoks.Probleem oli selles, et tollal oli valimistel kandideerimine veel suhteliselt piiratud võimalustega. Eesti Kristlik-Demokraatlikku Liitu, kuhu ma kuulusin, ei olnud ametlikult registreeritudki. Nii oligi meil kokkulepe selle keerulise nimega organisatsiooniga, et me kandideerime küll nende nimekirjas, kuid edaspidi oleme iseseisvad. Nii ka läks.Umbes 30 häälega võitsin.See oli Eesti Komitee nõudmine. Ja Savisaarel oli meie hääli vaja, et peaministriks saada. EK ei olnud muidugi ühtne. Paljud ei usaldanud juba siis Savisaart kopika eestki ja tagantjärele tuleb tunnistada, et neil oli õigus.(Kimbatuses) Need sai nagu… Aa, mulle meenus, et tegemist oli protestiaktsiooniga. Selle purgi andsin härra Uluotsale, kes esitas eelnõu, mis arvanuks isikut tõendavate dokumentide nimistust välja Eesti kodaniku isikutunnistuse.Kust mina pean seda teadma? No ilmselt sai otsustavaks, et valimisnimekirjas olin ma esimene. Aga keegi ei uskunud ju ligilähedaseltki nii head tulemust! Mäletan, et mu abikaasa küsis Tiit Pruulilt korduvalt, et mis siis ikkagi saab, kui Isamaa võidab. Pruuli keerutas ja ütles, et eks me siis vaatame…Hirm tekkis siis, kui hääletustulemused hakkasid selguma. 1992. aastal saabusid need väga kaootiliselt ja vastu hommikut. Aga samas olid mitmed inimesed mind selleks ette valmistanud. Ma ei saanud näiteks tükk aega aru, miks Carl Bildt mind mitmesugustele majanduslikele ja poliitilistele väljaõpetele kutsus. Neil millegipärast oli juba suvel selline tunne.Muuseas, kõik minu nõunikud, kaasa arvatud Ardo Hansson, olid selle kuulsusrikka kõne enne läbi lugenud! Aga mis puudutab majandusega tegelevaid ministreid, siis antud hetkel kedagi teist (Ain Saarmann, praktiline majandusmees – M.S.) polnud lihtsalt panna... See majanduse peal olev pink oli 1992. aastal poliitikute hulgas ikka väga lühike. Oli küll hiilgavaid eksperte, aga inimesi, kes oleks julgenud selles olukorras ameti vastu võtta, paraku polnud.Olgem ausad: enamus poliitilisi konkurente vaatas ju 1992. aasta valitsust kui surmaminejate valitsust. Valitsust, kes teeb ära hulga ebapopulaarseid otsuseid, kuid kes kirjutab samas alla ka poliitilisele enesetapule.(Mõtlikult) Jutt, et ebapopulaarne otsus toob kunagi tulevikus sulle populaarsust juurde, on jama.(Õudusega) Siis ma oleksin ametisse jäänud.See oleks küll olnud kõige julmem, mis saab ühe inimesega juhtuda. Jääda tänu sellisele tragöödiale ametisse? Midagi jubedamat ei suuda ma endale ette kujutada.Pyrrhose võit oli võib-olla 1999. aasta Tallinna kohalike valimiste võitmine. Võib arvata, et all-linnas opositsioonis istudes oleks see taganud kolmikliidule Toompeal pikema ea. See oli Pyrrhose võit Isamaaliidu erakonna, mitte aga tallinlaste jaoks. Sest tuulutamine, mida Jüri Mõis suutis Tallinnas teha, oli tähelepanuväärne.Esiteks see, et me suutsime 1999. aastal Mart Siimanni poolt pärandatud august välja ronida. See on nagu logu jalgrattaga mäkke ronimine! Kui oled aga läbi raskuste tippu jõudnud, on ikka mõnus küll… Hoiad aga lenkstangi, tuul vihiseb kõrvus ja kõik plaksutavad. Kuid ei tohi unustada, et pärast laskumist on vaja edasi vändata.Suurimaks saavutuseks pean ma seda, et me suutsime ennast NATO-sse murda. Seda poleks ma suutnud ilma Jüri Luige, Toomas Hendrik Ilvese ja tollase rahandusministri Siim Kallaseta. Tõsta kaitsekulutuste SKP 1,4%-lt 2%-le ja teha see populaarseks otsuseks oli omaette kunst. Selle nimel ohverdati väga palju teisi asju.Aga sellest kirjutan ma oma mälestusteraamatu “Pööre” II osas, mille tahaks tuleva aasta sügiseks valmis saada.Ei jäänud. Mul oli kolm kriteeriumi, mille järgi saab mõõta, kas olin hea peaminister. Sõbrad jäid samaks, naine on sama ja lapsed tunnistavad sind jätkuvalt omaks. Julgen jätkuvalt peeglisse vaadata.Alustame sellest, et Reformierakond oleks pidanud kuulama Ansipi soovitust, et ei maksa kõiki ametikohti sihtida või vähemasti mitte endale krahmata. (Irooniliselt) Rõivas teda ei kuulanud, sest neil on mitu head presidendikandidaati.Ühtepidi oli ta tõesti krapsakas, aga teistpidi igav – midagi halba või isegi naljakat ei oskagi Kersti Kaljulaidi kohta esimese hooga meenutada.Aga need, kes pidasid Kerstit peaministri kantseleis alguses halliks hiirekeseks, said ikka väga kõvasti petta! Kui ta mingi ülesande sai, mõtles ta kõik üksipulgi läbi. Ja ütles alles siis oma arvamuse välja. Kuulsin juba enne ta tööle tulekut, et Kersti oli väitnud, et ma ei tee majandusvallas päris õigeid asju. Või et ei tee nii, nagu peab.Nüüd, tagantjärele sain Kerstilt kiita, et ta ei kuulnud selle kolme aasta jooksul kordagi, et mõni asi tuleb teha üksnes sellepärast, et seda on erakonnale vaja.Ühesõnaga: väga hea oli temaga töötada. Ta on lisaks kõigele muule ka bioloog, aga selle eriala inimesed pidid, erinevalt meiesugustest humanitaaridest, õppima füüsikat ja matemaatikat.Ma kuulen Kadriorust hallide ajurakkude krudinat ka siia, Ao tänavale.Vääris, Mart!Tervis läheb paremaks ja tempo on õnneks maas. Ma ei ole kunagi saanud Saaremaal olla nii kaua kui sel aastal. Tervelt kaks kuud! Transvaali tänaval käis meil külas palju sõpru, ka endisi peaministreid. Nad võisid küll olla üllatunud tagasihoidlikust elamisest, aga neile meeldis meie juures Saaremaal.* * *Sündinud 22. aprillil 1960 Viljandis.Eesti peaminister aastail 1992–1994 ja 1999–2002, kaitseminister aastail 2011–2012. Praegu Eesti Panga nõukogu esimees.On olnud erakondade Isamaa, Isamaaliit ning Isamaa ja Res Publica Liit esimees.Oli Eesti Kongressi, Eesti Komitee ja Eesti Vabariigi ülemnõukogu liige, seejärel valiti nii VII, VIII, IX, X, XI kui ka XII riigikogu liikmeks.Lõpetas 1978 Tallinna 46. keskkooli ja 1983 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal cum laude. Kaitses 1995 Tartu ülikoolis magistri- ja 2005 doktorikraadi.Abikaasa Katrin on saarlane, abielu sõlmiti augustis 1982. Mart ja Katrin Laaril on poeg Mihkel ja tütar Kadri.Allikas: Vikipeedia
Veel artikleid samast teemast »


description: Teist korda viis Kredex õpilased karjääriretkele, kus osales üle Eesti kokku 240 noort. Kuressaare Vanalinna kooli üheksandikud tutvusid Muhu Pagarite ja Sandla Puidu tegemistega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Karjääriretk avas ukse tööinimeste maailma
Laupäev, 19. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 19. november 2016. Sandla Puit OÜ tootmisjuht Sten Auväärt tutvustas Kredexi karjääriretke käigus KVK noortele ettevõtte tegemisi. FOTO: Valmar Voolaid Teist korda viis Kredex õpilased karjääriretkele, kus osales üle Eesti kokku 240 noort. Kuressaare Vanalinna kooli üheksandikud tutvusid Muhu Pagarite ja Sandla Puidu tegemistega.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval, 12. novembril kl 15 annavad Eesti Rahvusraamatukogu suures konverentsisaalis ühiskontserdi “Me pole enam väikesed“ Saaremaa meeskoor SÜM ja Eesti Rahvusraamatukogu naiskoor. Dirigendid on Ester Soe, Mari Ausmees, Anneli Surva ja Oliver Povel-Puusepp. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
SÜM ja rahvusraamatukogu naiskoor tähistavad 20-aastast sõprust
Reede, 11. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Reede, 11. november 2016. Saaremaa meeskoor SÜM suvisel reisil Peterburis. FOTO: erakogu Laupäeval, 12. novembril kl 15 annavad Eesti Rahvusraamatukogu suures konverentsisaalis ühiskontserdi “Me pole enam väikesed“ Saaremaa meeskoor SÜM ja Eesti Rahvusraamatukogu naiskoor. Dirigendid on Ester Soe, Mari Ausmees, Anneli Surva ja Oliver Povel-Puusepp.
“Laulusõprus rahvusraamatukogu naiskooriga sai alguse 1996. aastal, kui 16. märtsil toimus ühiskontsert Tallinna Toomkirikus,“ meenutas Saaremaa meeskoori SÜM juhatuse esimees Tiit Aavik. Ta lisas, et sealtmaalt on olnud kokku 20 ühiskontserti ja esinemist, lisaks veel laulupeod ja laulupäevad.
Ka on toimunud kuus naiskoori kontserdireisi Saaremaale ja neli SÜM-i reisi Tallinnasse, ühiskontserdireisid Lihulasse, Kihnu, Vilsandile ja Haapsallu.
“Seekordne kontsert tuleb jällegi niiöelda täispikk, kus kumbki koor esineb kümnekonna looga, lisaks ühislaulud,“ kirjeldas Aavik, kelle sõnul on meeskoori kavas laule nii varasemast repertuaarist kui ka paar päris uut, sellel hooajal õpitut. Kava on koostanud Saaremaa meeskoori SÜM peadirigent Ester Soe. “Loodame, et kõik kõlab ilusti.“
Kahel kooril palju ühist
Tiit Aavik märkis, et kuna see sõprus on kestnud nii kaua, siis ilmselt on kahel kooril väga palju ühist. Seda nii muusikalises plaanis kui ilmselt ka seltskondlikus läbikäimises. SÜM-il on veel teinegi sõpruskoor ja see on Lätist, Talsi naiskoor Vaiva. Need suhted on veel pikemad, saades alguse juba üsna kohe pärast SÜM-i loomist 1970-ndatel aastatel.
Eesti Rahvusraamatukogu naiskoor tegutseb alates 1991. aastast, liikmeid on 41. Lauljad on rahvusraamatukogu töötajad ja lugejad. Dirigendid on Anneli Surva ja Oliver Povel-Puusepp.
Kooril on vilgas kontserttegevus. Rahvusraamatukogu naiskoor esindab Eesti koorielus Eesti Rahvusraamatukogu. Esinetakse rahvusraamatukogu pidulikel sündmustel (Eesti Vabariigi aastapäeval, emakeelepäeval, emadepäeval, jõuluajal) ja raamatukogundusüritustel. Kontserte on antud üle Eesti ja käidud ka välisreisidel. Repertuaari kujundamisel on esiplaanil Eesti heliloojate koorilooming. Rahvusraamatukogu naiskoor on Eesti Naislaulu Seltsi liige. Aastas on naiskooril keskmiselt 15–20 kontserti ja muud esinemist. “Laulusõprus rahvusraamatukogu naiskooriga sai alguse 1996. aastal, kui 16. märtsil toimus ühiskontsert Tallinna Toomkirikus,“ meenutas Saaremaa meeskoori SÜM juhatuse esimees Tiit Aavik. Ta lisas, et sealtmaalt on olnud kokku 20 ühiskontserti ja esinemist, lisaks veel laulupeod ja laulupäevad.Ka on toimunud kuus naiskoori kontserdireisi Saaremaale ja neli SÜM-i reisi Tallinnasse, ühiskontserdireisid Lihulasse, Kihnu, Vilsandile ja Haapsallu.“Seekordne kontsert tuleb jällegi niiöelda täispikk, kus kumbki koor esineb kümnekonna looga, lisaks ühislaulud,“ kirjeldas Aavik, kelle sõnul on meeskoori kavas laule nii varasemast repertuaarist kui ka paar päris uut, sellel hooajal õpitut. Kava on koostanud Saaremaa meeskoori SÜM peadirigent Ester Soe. “Loodame, et kõik kõlab ilusti.“Tiit Aavik märkis, et kuna see sõprus on kestnud nii kaua, siis ilmselt on kahel kooril väga palju ühist. Seda nii muusikalises plaanis kui ilmselt ka seltskondlikus läbikäimises. SÜM-il on veel teinegi sõpruskoor ja see on Lätist, Talsi naiskoor Vaiva. Need suhted on veel pikemad, saades alguse juba üsna kohe pärast SÜM-i loomist 1970-ndatel aastatel.Eesti Rahvusraamatukogu naiskoor tegutseb alates 1991. aastast, liikmeid on 41. Lauljad on rahvusraamatukogu töötajad ja lugejad. Dirigendid on Anneli Surva ja Oliver Povel-Puusepp.Kooril on vilgas kontserttegevus. Rahvusraamatukogu naiskoor esindab Eesti koorielus Eesti Rahvusraamatukogu. Esinetakse rahvusraamatukogu pidulikel sündmustel (Eesti Vabariigi aastapäeval, emakeelepäeval, emadepäeval, jõuluajal) ja raamatukogundusüritustel. Kontserte on antud üle Eesti ja käidud ka välisreisidel. Repertuaari kujundamisel on esiplaanil Eesti heliloojate koorilooming. Rahvusraamatukogu naiskoor on Eesti Naislaulu Seltsi liige. Aastas on naiskooril keskmiselt 15–20 kontserti ja muud esinemist.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Eilne Meie Maa kajastas Sõmera Kodu kassiprobleemi, mida kommenteerides tõdes Lääne-Saare valla järelevalvespetsialist
Katrin Hämelainen, et enne konkreetsete sammude astumist tuleb selgitada välja, kas tegemist on loomadega, kellel on omanik olemas või on tegu hulkuvate kassidega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sõmera Kodu on kassimures üksi

maintext:
Uudised
Sõmera Kodu on kassimures üksi
Laupäev, 05. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 05. november 2016. Eile oli karge ilm ja hooldekodu juht hoiatas, et tõenäoliselt on kassid kuskile sooja pugenud. Lõhna peale pidavat nad ootama, kui hoolealused sööklast väljuvad, et siis heasüdamlike inimeste käest oma suurte kassisilmadega palukesi norida. Siiski õnnestus Meie Maal lühikese ringkäigu vältel kohata viit kõnealust karvapalli. FOTO: Valmar Voolaid Eilne Meie Maa kajastas Sõmera Kodu kassiprobleemi, mida kommenteerides tõdes Lääne-Saare valla järelevalvespetsialist Katrin Hämelainen, et enne konkreetsete sammude astumist tuleb selgitada välja, kas tegemist on loomadega, kellel on omanik olemas või on tegu hulkuvate kassidega.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Reedel ja laupäeval peeti Eesti korvpalli meistriliigas kokku kolm kohtumist. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Eichfuss ja Paiste kaotasid, Kajupank ja Vahter võitsid


description: Sel pühapäeval, 4. detsembril annavad president Kersti Kaljulaid ja liikumine Kodukant Tallinnas Estonia teatri talveaias üle aasta vabatahtliku aumärgid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Henno Sepp pälvib aumärgi

maintext:
Uudised
Henno Sepp pälvib aumärgi
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Teisipäev, 29. november 2016. Henno Sepp pälvib tunnustuse kui aktiivne vabatahtlik tegutseja. Foto: erakogu Sel pühapäeval, 4. detsembril annavad president Kersti Kaljulaid ja liikumine Kodukant Tallinnas Estonia teatri talveaias üle aasta vabatahtliku aumärgid.
Lisaks ühendustele ja ettevõtetele tunnustatakse ka vabatahtlikke inimesi, kes järjepidevalt tegutsenud vabatahtlikena Eesti ühiskonna heaks. Tunnustusele esitati 98 kandidaati, aumärk antakse üheksale.
Teiste hulgas pälvib selle tunnustuse saarlane Henno Sepp (94), kes elab Pärnus ja tegutseb väga mitmel rindel – Pärnu filatelistide seltsis, Pärnumaa lõõtsahaigete seltsis, Pärnu pensionäride liidus ja Pärnu saarlaste seltsingus.
“Olevat niisugune õnnetus, jah,” lausub Henno ehtsaarlaslikult enda tunnustamise kohta.
Henno on Pärnus vabatahtlikuna tegutsenud üle 60 aasta. Ta korraldab seltsielu ning juhendab laste ja noorte huviringe. Lisaks sellele on ta pillimees, üleriigiliste külapillimeeste kokkutulekute algataja, filatelist, spordimees, giid, pulmavanem jne. Just nimelt Henno innustusel tulid Pärnu kandi filatelistid 1962. aastal kokku ning koos käiakse regulaarselt tänaseni.
Saarlaste jaoks on muidugi kõige toredam koht, kus koos käia, oma seltsing. See loodi 1990. aastal ja algusest peale on Henno olnud seltsingu kultuurielu eestvedaja. Pärnu kandis on tuhandeid saarlasi, sest kui omal ajal Henno pere ja paljud teised Siberist tagasi tulid, ei lubatud neid enam koju Saaremaale, vaid jäeti Pärnusse “asumisele”.
Suhkur on eluliselt vajalik
Saarlaste seltsing käib koos kord kuus ja kohal on tavaliselt umbes 30 inimest. Koos lauldakse, tantsitakse, tehakse viktoriine, käiakse mujal külas. Paraku noorem põlvkond enam sellistest tegemistest huvitatud pole, kuid Hennot on kõik need sahmerdamised väga heas vormis hoidnud. Ja mälu on ka hea.
Henno ütleb, et teda on elus aidanud kaks asja.
“Ma söön palju suhkrut, sellepärast ma mäletan kõike. Valitsus tahab nüüd, et inimesed suhkrut ei sööks, aga siis mälu kaob ära ja keegi ei mäleta enam, mida juhid kehvasti on teinud,” aasib Henno.
“Katsuge elada ilma suhkruta 95 aastat. Siberis vangis oli kõige suurem puudus just suhkrust. Praegu mina kasutan päevas vähemalt kuus teelusikatäit valget suhkrut.”
Elamise jaoks on Hennol teinegi tähtis reegel – sina pead kogu aeg rõõmu tundma, mitte vihastama. “Mina olen miljon korda rõõmustanud, kui olen uue postmargi või mõne muu asja oma kogusse saanud. Tähtis on see, et jumala pärast ära vihasta. Kui pintsakul on kaks nööpi, siis ära vihasta, et üks ära kadus, vaid rõõmusta, et üks on alles,” on Henno elufilosoofia. Lisaks ühendustele ja ettevõtetele tunnustatakse ka vabatahtlikke inimesi, kes järjepidevalt tegutsenud vabatahtlikena Eesti ühiskonna heaks. Tunnustusele esitati 98 kandidaati, aumärk antakse üheksale.Teiste hulgas pälvib selle tunnustuse saarlane Henno Sepp (94), kes elab Pärnus ja tegutseb väga mitmel rindel – Pärnu filatelistide seltsis, Pärnumaa lõõtsahaigete seltsis, Pärnu pensionäride liidus ja Pärnu saarlaste seltsingus.“Olevat niisugune õnnetus, jah,” lausub Henno ehtsaarlaslikult enda tunnustamise kohta.Henno on Pärnus vabatahtlikuna tegutsenud üle 60 aasta. Ta korraldab seltsielu ning juhendab laste ja noorte huviringe. Lisaks sellele on ta pillimees, üleriigiliste külapillimeeste kokkutulekute algataja, filatelist, spordimees, giid, pulmavanem jne. Just nimelt Henno innustusel tulid Pärnu kandi filatelistid 1962. aastal kokku ning koos käiakse regulaarselt tänaseni.Saarlaste jaoks on muidugi kõige toredam koht, kus koos käia, oma seltsing. See loodi 1990. aastal ja algusest peale on Henno olnud seltsingu kultuurielu eestvedaja. Pärnu kandis on tuhandeid saarlasi, sest kui omal ajal Henno pere ja paljud teised Siberist tagasi tulid, ei lubatud neid enam koju Saaremaale, vaid jäeti Pärnusse “asumisele”.Saarlaste seltsing käib koos kord kuus ja kohal on tavaliselt umbes 30 inimest. Koos lauldakse, tantsitakse, tehakse viktoriine, käiakse mujal külas. Paraku noorem põlvkond enam sellistest tegemistest huvitatud pole, kuid Hennot on kõik need sahmerdamised väga heas vormis hoidnud. Ja mälu on ka hea.Henno ütleb, et teda on elus aidanud kaks asja.“Ma söön palju suhkrut, sellepärast ma mäletan kõike. Valitsus tahab nüüd, et inimesed suhkrut ei sööks, aga siis mälu kaob ära ja keegi ei mäleta enam, mida juhid kehvasti on teinud,” aasib Henno.“Katsuge elada ilma suhkruta 95 aastat. Siberis vangis oli kõige suurem puudus just suhkrust. Praegu mina kasutan päevas vähemalt kuus teelusikatäit valget suhkrut.”Elamise jaoks on Hennol teinegi tähtis reegel – sina pead kogu aeg rõõmu tundma, mitte vihastama. “Mina olen miljon korda rõõmustanud, kui olen uue postmargi või mõne muu asja oma kogusse saanud. Tähtis on see, et jumala pärast ära vihasta. Kui pintsakul on kaks nööpi, siis ära vihasta, et üks ära kadus, vaid rõõmusta, et üks on alles,” on Henno elufilosoofia.
Veel artikleid samast teemast »


description: Sihtasutus Kuressaare Haigla tõi koostöös maakonna omavalitsustega projekti raames Saaremaale külla Tartu ülikooli arstiteaduskonna erinevate kursuste tudengid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Haigla värbab tudengeid

maintext:
Uudised
Haigla värbab tudengeid
Laupäev, 05. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Laupäev, 05. november 2016. Tartu ülikooli tudengid külastasid eile Kuressaare haiglat kui võimalikku tulevast töökohta. Ringkäiku viisid läbi sünnitus- ja günekoloogiaüksuse vanemarst Thea Rahumeel (keskel) ja ravijuht Marje Nelis (paremal). FOTO: Valmar Voolaid Sihtasutus Kuressaare Haigla tõi koostöös maakonna omavalitsustega projekti raames Saaremaale külla Tartu ülikooli arstiteaduskonna erinevate kursuste tudengid.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval oli Kärla jahimeeste seltsi blogi fotograafil Kristjan Teärel 21. sünnipäev. Kui ta pühapäeva hommikul sõpradega pidutsemisest välja oli puhanud, otsustas ta vanaisa Kalev Teärele preemiaks antud põdrapulli jälitama minna. Oligi ammu välja valitud loom langil, kuid kaugel ja krudisev sulalumi ei soosinud lähemale hiilimist. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Noor jahimees tegi endale uhke kingi

maintext:
Uudised
Noor jahimees tegi endale uhke kingi
Teisipäev, 15. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Teisipäev, 15. november 2016. Varbad märjad, ent trofee missugune! FOTO: Olav Etverk Laupäeval oli Kärla jahimeeste seltsi blogi fotograafil Kristjan Teärel 21. sünnipäev. Kui ta pühapäeva hommikul sõpradega pidutsemisest välja oli puhanud, otsustas ta vanaisa Kalev Teärele preemiaks antud põdrapulli jälitama minna. Oligi ammu välja valitud loom langil, kuid kaugel ja krudisev sulalumi ei soosinud lähemale hiilimist.
Ehkki Kristjan on aastatelt alles väga noor, ometi on tal jahimehena kogemust üksjagu. Veel enne, kui ta kooliteed alustas, oli ta juba koos vanaisaga mitmel jahiretkel käinud. Poiss talletas kõik kuuldu-nähtu ja eks nii need kogemused tulid. Kristjan teab, et kui midagi väga jalge all krabiseb või krudiseb, siis aitab ainult üks abinõu: saapad jalast ja sokkide väel loomale lähemale! Kogemus aitas ja tulemus on pildil.
“See on tõesti minu esimene põdratrofee, varem olen kitse ja hirve saanud,” ütles Kristjan ning lisas, et ega ta seda tunnet päris täpselt sõnadesse panna suuda. “Kokkuvõttes oli pühapäev väga kummaline – nägin paljusid loomi, sumpasin sokkis mööda metsa ja adrenaliin oli kogu aeg üleval, justkui aimasin oma võimalust.”
Kristjan Teär hakkas vanaisaga metsas käima juba kuueselt. Praegu õpib ta Tallinna tehnikaülikooli esimesel kursusel logistikat ja veedab peaaegu kõik nädalavahetused, nii palju kui õpingud vähegi lubavad, kodusaarel. Seda eriti jahihooajal.
Ka üks teine tähtpäev puudutas sel päeval Kristjanit, ehkki seda ta vaevalt ise teab. Nimelt Kärla jahimeeste blogi sai Kristjani sünnipäeval viieaastaseks. Kogu selle aja on ta blogile kaastööd teinud ja oma kaunite fotodega selle vaatamisväärseks muutnud. Ehkki Kristjan on aastatelt alles väga noor, ometi on tal jahimehena kogemust üksjagu. Veel enne, kui ta kooliteed alustas, oli ta juba koos vanaisaga mitmel jahiretkel käinud. Poiss talletas kõik kuuldu-nähtu ja eks nii need kogemused tulid. Kristjan teab, et kui midagi väga jalge all krabiseb või krudiseb, siis aitab ainult üks abinõu: saapad jalast ja sokkide väel loomale lähemale! Kogemus aitas ja tulemus on pildil.“See on tõesti minu esimene põdratrofee, varem olen kitse ja hirve saanud,” ütles Kristjan ning lisas, et ega ta seda tunnet päris täpselt sõnadesse panna suuda. “Kokkuvõttes oli pühapäev väga kummaline – nägin paljusid loomi, sumpasin sokkis mööda metsa ja adrenaliin oli kogu aeg üleval, justkui aimasin oma võimalust.”Kristjan Teär hakkas vanaisaga metsas käima juba kuueselt. Praegu õpib ta Tallinna tehnikaülikooli esimesel kursusel logistikat ja veedab peaaegu kõik nädalavahetused, nii palju kui õpingud vähegi lubavad, kodusaarel. Seda eriti jahihooajal.Ka üks teine tähtpäev puudutas sel päeval Kristjanit, ehkki seda ta vaevalt ise teab. Nimelt Kärla jahimeeste blogi sai Kristjani sünnipäeval viieaastaseks. Kogu selle aja on ta blogile kaastööd teinud ja oma kaunite fotodega selle vaatamisväärseks muutnud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Mõne nädala eest ilmus Meie Maas artikkel, et Elu ja Ilu salong kolib bussijaama juures paiknevasse hoonesse, kus seni asus tervisesalong Karmen. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ilusalong Mimoos alustab vanade tegijatega
Teisipäev, 15. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 15. november 2016. Mõne nädala eest ilmus Meie Maas artikkel, et Elu ja Ilu salong kolib bussijaama juures paiknevasse hoonesse, kus seni asus tervisesalong Karmen.
Kolm Elu ja Ilu salongi töötajat otsustasid jääda endisele rendipinnale ja luua oma ilusalongi, mille nimeks saab Mimoos.
Uue salongi osanikud on juuksur Tea Tiitson ning kosmeetikud Liisa Tooming ja Kersti Luks. Salongis pakuvad juuksuriteenuseid edasi ka Kerttu Salujärv ja Kadi Kallas.
Jaanuari alguses plaanitakse salongile teha nädalane uuenduskuur, kuid kolimise ajal teenuste pakkumine ei katke. Salong hakkab väiksema kollektiivi tõttu tegutsema ka pisut väiksemal pinnal, kuid asukoht jääb samaks.
“Meil oli see plaan juba varem midagi enda oma luua. Kuna Elu ja Ilu omanik Piret Rüütel ostis uue salongi, siis see oli õige hetk, et teha ära ka enda otsused – see oli asjade loomulik kulg,” rääkis Liisa Tooming.
Kümmekond Elu ja Ilu salongi töötajat kolivad uuele pinnale selle kuu lõpus.
“Meie eesmärk on teha tööd väikese, aga väga püsiva kollektiiviga,” põhjendas Tooming. Kolm Elu ja Ilu salongi töötajat otsustasid jääda endisele rendipinnale ja luua oma ilusalongi, mille nimeks saab Mimoos.Uue salongi osanikud on juuksur Tea Tiitson ning kosmeetikud Liisa Tooming ja Kersti Luks. Salongis pakuvad juuksuriteenuseid edasi ka Kerttu Salujärv ja Kadi Kallas.Jaanuari alguses plaanitakse salongile teha nädalane uuenduskuur, kuid kolimise ajal teenuste pakkumine ei katke. Salong hakkab väiksema kollektiivi tõttu tegutsema ka pisut väiksemal pinnal, kuid asukoht jääb samaks.“Meil oli see plaan juba varem midagi enda oma luua. Kuna Elu ja Ilu omanik Piret Rüütel ostis uue salongi, siis see oli õige hetk, et teha ära ka enda otsused – see oli asjade loomulik kulg,” rääkis Liisa Tooming.Kümmekond Elu ja Ilu salongi töötajat kolivad uuele pinnale selle kuu lõpus.“Meie eesmärk on teha tööd väikese, aga väga püsiva kollektiiviga,” põhjendas Tooming.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile külastas “Teeme ära!“ talgumeeskonna tuumik Saaremaad, et kohtuda siinse koordinaatori Reet Viiraga, eesmärgiks uute sihtide seadmine. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Talgupäeva entusiastid väisasid saart

maintext:
Uudised
Talgupäeva entusiastid väisasid saart
Reede, 11. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Reede, 11. november 2016. Teeme ära meeskonna liikmed Kadi Rutens (vasakult), Erkki Peetsalu, Tarmo Tüür ja kohalik koordinaator Reet Viira. FOTO: Valmar Voolaid Eile külastas “Teeme ära!“ talgumeeskonna tuumik Saaremaad, et kohtuda siinse koordinaatori Reet Viiraga, eesmärgiks uute sihtide seadmine.
“Tulime seepärast, et alustada 2017. aasta talgute ettevalmistamisega, et enne kevadist suurt spurti kokku saada ja kõik korralikult läbi mõelda. Saaremaale tulime tegelikult sellepärast, et oleme ammu tahtnud siia tulla, sest Saaremaa on olnud Eestis juba mitu-mitu aastat talgute suunanäitaja. Inimesed on siin kõige aktiivsemad. Tänavu korraldasid Saaremaal talguid 191 inimest ja üle nelja tuhande lõi kaasa. Seda on kordades rohkem kui Eestis keskmiselt. See on põhjus, miks just Saaremaal oma ringkäiguga alustasime,“ rääkis talgupealik Tarmo Tüür.
“Kevadel tuleb juba kümnes talgupäev. Talgujuhid ja need, kes veel ei ole tihanud talgute korraldamist enda kanda võtta, võiksid mõtlema hakata, sest talgupäev toimub juba 6. mail.“
Ka läheneval talgupäeval otsustab kohalik kogukond ise, mis on kõige olulisem töö ära teha ning kaasab tegijad ja toetajad. See formaat Tüüri sõnul ei muutu, sest see on inimestele omaseks saanud. “Küll aga märtsis, kui talgud välja kuulutame, lisame mõned rõhuasetused, mis sellele aastale on omased. Seega, kellel veel ideid ei ole, võib sellest kinni hakata või liita teistele plaanidele, nii nagu sel aastal oli läbivaks teemaks veeohutus, kus Saare maakonnas püstitati 43 veekogu äärde ohutusstend juhisega ja viskeliin.“
Tarmo Tüür meenutas, et idee algataja oli Rainer Nõlvak, kuid esimesel kolmel aastal oli peakorraldaja just kuressaarlane Eva Truuverk. “Võtsime selle teatepulga neilt üle ja muutsime talgud püsiformaadiga talguteks, mis tähendab, et talgute korralduslik pool tehakse nüüd igal aastal ära kohtadel,“ lisas Tüür.
Minu hinnangul on uue süsteemi peamine väärtus just see, et inimesed saavad kohtadel ise otsustada, mida teha ja selleks inimesi kaasa kutsuda. Kui soov midagi ära teha sünnib nende endi sees, see tahtmine ja tunne on olemas, siis hakatakse ka teisi kaasa kutsuma. Ainult nii see töötabki, kui kohapealsed algatused on inimeste endi südame külge kasvanud. Meie meeskond on kaasakutsuja ja eestkostja, kogukonnad ise aga otsustajad ja tegijad,“ lisas Erkki Peetsalu.
Peetsalu toonitas, et talgud pole ju mingi uus ettevõtmine, neid on tehtud ajast aega, ka nõukogude ajal. Pigem on see vana ülessoojendamine ja kaasajastamine, millel on eriline tähtsus just noortele, kellel arvuti ja nutitelefoni tõttu suhtlemist ehedal kujul on väga väheseks jäänud. “Talgupäev pakub võimalust kodust välja tulla, midagi koos teha ja tunda õlatunnet, märgata toredat naabrit, leida uus sõber, mida iganes. Kui seda järjekindlalt igal aastal teha, kasvab talgupäev loomulikuks iga-aastaseks toimetamiseks. Mõnel pool juba on, Saaremaal vaieldamatult palju rohkem kui mujal Eestis. Me kutsume seda maikuu esimest laupäeva hoolimise päevaks.“
Talgumeeskonna õrnema soo esindaja Kadi Rutens lisas, et hoolimispäeva kõrval on talgud ka kogukonna suur pidupäev. “Saaremaal tundub see eriti hästi välja tulevat, ilmselt on see siinse eestvedaja Reeda jaoks ka üks suur pidupäev. Kui varem tulid saare noored koju jõuludeks ja jaanipäevaks, siis nüüd on lisandunud ka talgupäev. See on väga tore!“ “Tulime seepärast, et alustada 2017. aasta talgute ettevalmistamisega, et enne kevadist suurt spurti kokku saada ja kõik korralikult läbi mõelda. Saaremaale tulime tegelikult sellepärast, et oleme ammu tahtnud siia tulla, sest Saaremaa on olnud Eestis juba mitu-mitu aastat talgute suunanäitaja. Inimesed on siin kõige aktiivsemad. Tänavu korraldasid Saaremaal talguid 191 inimest ja üle nelja tuhande lõi kaasa. Seda on kordades rohkem kui Eestis keskmiselt. See on põhjus, miks just Saaremaal oma ringkäiguga alustasime,“ rääkis talgupealik Tarmo Tüür.“Kevadel tuleb juba kümnes talgupäev. Talgujuhid ja need, kes veel ei ole tihanud talgute korraldamist enda kanda võtta, võiksid mõtlema hakata, sest talgupäev toimub juba 6. mail.“Ka läheneval talgupäeval otsustab kohalik kogukond ise, mis on kõige olulisem töö ära teha ning kaasab tegijad ja toetajad. See formaat Tüüri sõnul ei muutu, sest see on inimestele omaseks saanud. “Küll aga märtsis, kui talgud välja kuulutame, lisame mõned rõhuasetused, mis sellele aastale on omased. Seega, kellel veel ideid ei ole, võib sellest kinni hakata või liita teistele plaanidele, nii nagu sel aastal oli läbivaks teemaks veeohutus, kus Saare maakonnas püstitati 43 veekogu äärde ohutusstend juhisega ja viskeliin.“Tarmo Tüür meenutas, et idee algataja oli Rainer Nõlvak, kuid esimesel kolmel aastal oli peakorraldaja just kuressaarlane Eva Truuverk. “Võtsime selle teatepulga neilt üle ja muutsime talgud püsiformaadiga talguteks, mis tähendab, et talgute korralduslik pool tehakse nüüd igal aastal ära kohtadel,“ lisas Tüür.Minu hinnangul on uue süsteemi peamine väärtus just see, et inimesed saavad kohtadel ise otsustada, mida teha ja selleks inimesi kaasa kutsuda. Kui soov midagi ära teha sünnib nende endi sees, see tahtmine ja tunne on olemas, siis hakatakse ka teisi kaasa kutsuma. Ainult nii see töötabki, kui kohapealsed algatused on inimeste endi südame külge kasvanud. Meie meeskond on kaasakutsuja ja eestkostja, kogukonnad ise aga otsustajad ja tegijad,“ lisas Erkki Peetsalu.Peetsalu toonitas, et talgud pole ju mingi uus ettevõtmine, neid on tehtud ajast aega, ka nõukogude ajal. Pigem on see vana ülessoojendamine ja kaasajastamine, millel on eriline tähtsus just noortele, kellel arvuti ja nutitelefoni tõttu suhtlemist ehedal kujul on väga väheseks jäänud. “Talgupäev pakub võimalust kodust välja tulla, midagi koos teha ja tunda õlatunnet, märgata toredat naabrit, leida uus sõber, mida iganes. Kui seda järjekindlalt igal aastal teha, kasvab talgupäev loomulikuks iga-aastaseks toimetamiseks. Mõnel pool juba on, Saaremaal vaieldamatult palju rohkem kui mujal Eestis. Me kutsume seda maikuu esimest laupäeva hoolimise päevaks.“Talgumeeskonna õrnema soo esindaja Kadi Rutens lisas, et hoolimispäeva kõrval on talgud ka kogukonna suur pidupäev. “Saaremaal tundub see eriti hästi välja tulevat, ilmselt on see siinse eestvedaja Reeda jaoks ka üks suur pidupäev. Kui varem tulid saare noored koju jõuludeks ja jaanipäevaks, siis nüüd on lisandunud ka talgupäev. See on väga tore!“
Veel artikleid samast teemast »


description: Esiliiga B parimaks juhendajaks valiti FC Kuressaare mängiv treener Sander Viira (pildil). Oktoobris võitsid saarlased neljast mängust kolm, viigistasid ühe ja kindlustasid liigavõidu, kirjutab jalgpall.ee. Kuu parimatele paneb auhinnad välja Postimees. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sander Viira valiti oktoobris parimaks


description: Pühapäeval korraldas Vätta Külade Selts koostöös vabatahtlike merepäästjatega 61-aastase kalur Paavo otsingud, kes jäi Kasti lahel kadunuks 26. oktoobril. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Ilm nurjas kadunud Paavo otsingud

maintext:
Uudised
Ilm nurjas kadunud Paavo otsingud
Teisipäev, 08. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 08. november 2016. Vabatahtlik merepääste kadunud Paavo otsingul. Foto: vabatahtlik merepääste Pühapäeval korraldas Vätta Külade Selts koostöös vabatahtlike merepäästjatega 61-aastase kalur Paavo otsingud, kes jäi Kasti lahel kadunuks 26. oktoobril.
Umbes paarkümmend osalist kammisid pühapäeval Tirbi rannas läbi rannikuääre ning ka rannikuäärse mere kuni rinnuni ulatuvas vees. Sügavamas vees otsisid vabatahtlikud merepäästjad. Madalamasse vette lubati inimesed, kellel oli korkvest ning ujuvülikond või kaluripüksid.
Otsinguid alustati kell 11.30, kuid kehv ilm paraku kaua otsida ei lasknud.
“Ilm ei olnud algusest peale soosiv. Läksime appi ikkagi vabatahtlikule merepäästele, mitte vastupidi. Hetkel ma ei oska öelda, millal otsinguid jätkatakse, kuid oleme valmis uuesti minema,” rääkis otsinguoperatsiooni eestvedaja Kunnar Keskküla.
Saaremaa Vabatahtliku Merepääste Seltsi juhatuse liige Koit Kull tõdes, et imetlusväärne on see, kuidas kogukonna inimesed välja tulevad ja nentis, et kaaskondsed otsivad Paavot tegelikult iga päev.
“Pühapäeval jäime merepäästjatega lumetormi kätte ja väga karmid tingimused olid,” sõnas Kull. Ta ütles, et otsinguid veel kindlasti ei lõpetata, kuid meri on juba nii jahe, et võib võimaliku uppunu mustema stsenaariumi järgi välja anda alles kevadel.
Keskküla tõdes, et pühapäevased otsingud kahjuks oodatud tulemust ei toonud. Ei leitud meest ega temale kuuluvaid esemeid. Otsinguid alustati kell 11.30 ja lõpetati 14.30 paiku. Merepääste lõpetas otsimise kella kolme paiku.
Õnnetuse võisid põhjustada hülged
Kui algselt arvati, et õnnetuse võis põhjustada lainetus, mis võrkude kontrollimise ajal paadi ümber lükkas, on kohalikel juhtunu kohta oma versioon, kirjutab Postimees.
Näiteks teadis Pihtla vallavanem Jüri Saar rääkida, et paadi võis uppi ajada hoopis asjaolu, et kalamehel oli mõrda jäänud kolm hüljest. Arvestades, kui palju kõigest üks hüljes kaalub, võiski selle mõrra väljatõmbamine mereõnnetuseni viia. Ka politseist kinnitati Postimehele, et mõrras oli tõepoolest kolm hüljest.
“Võib arvata, et mõrra paati tõmbamisel kallutas see oma raskusega paadi serva liiga madalale ning õnnetus juhtuski. Täna seda versiooni siiski kinnitada ei saa ning õnnetuse täpsetest põhjustest on veel vara rääkida,” ütles Kuressaare politseijaoskonna juhtivpiirivalvur Tanel Nuut.
Seda, et kalurid hüljeste pärast mures on, kinnitas ka MTÜ Saarte Kalandus juhatusse kuuluv Jüri Saar.
Turvanõuetest tuleb kinni pidada
Hallhülge jahihooaeg sai tänavu alguse aprilli keskel ning keskkonnaamet teatas toona, et aasta lõpuni võib küttida 42 hüljest. Aasta varem oli see number pisut suurem, 53. Võrdluseks: samal aastal loendati Eestis kokku üle 5000 looma.
Sealjuures on hülgejahikvoot jagatud kolme piirkonna vahel: Liivi lahes 30, saarte põhja- ja läänerannikul kuus ning Soome lahes kuus looma.
Ehkki ühelt poolt näib hüljestele jahipidamise lubamine kalameestele rõõmu-uudisena, ei ole Saare hinnangul kõik nii mustvalge. Küttimine on lubatud, kuid traditsioonid on vahepeal muutunud ning seda ei tehta loast hoolimata. Näiteks ei kütitud tema teada mullu Saaremaal mitte ühtegi hüljest.
“Mulle tundub, et enam ei teata, mida selle mahalastud hülgega edasi teha,” ütles Saar Postimehele.
Hüljeste teemal Koit Kull kaasa rääkida ei soovinud ja ütles, et pigem ei ole viisakas üldse spekuleerida.
Tema sõnul tuleb esmalt kinni pidada turvanõuetest, et taolisi õnnetusi ei juhtuks. Umbes paarkümmend osalist kammisid pühapäeval Tirbi rannas läbi rannikuääre ning ka rannikuäärse mere kuni rinnuni ulatuvas vees. Sügavamas vees otsisid vabatahtlikud merepäästjad. Madalamasse vette lubati inimesed, kellel oli korkvest ning ujuvülikond või kaluripüksid.Otsinguid alustati kell 11.30, kuid kehv ilm paraku kaua otsida ei lasknud.“Ilm ei olnud algusest peale soosiv. Läksime appi ikkagi vabatahtlikule merepäästele, mitte vastupidi. Hetkel ma ei oska öelda, millal otsinguid jätkatakse, kuid oleme valmis uuesti minema,” rääkis otsinguoperatsiooni eestvedaja Kunnar Keskküla.Saaremaa Vabatahtliku Merepääste Seltsi juhatuse liige Koit Kull tõdes, et imetlusväärne on see, kuidas kogukonna inimesed välja tulevad ja nentis, et kaaskondsed otsivad Paavot tegelikult iga päev.“Pühapäeval jäime merepäästjatega lumetormi kätte ja väga karmid tingimused olid,” sõnas Kull. Ta ütles, et otsinguid veel kindlasti ei lõpetata, kuid meri on juba nii jahe, et võib võimaliku uppunu mustema stsenaariumi järgi välja anda alles kevadel.Keskküla tõdes, et pühapäevased otsingud kahjuks oodatud tulemust ei toonud. Ei leitud meest ega temale kuuluvaid esemeid. Otsinguid alustati kell 11.30 ja lõpetati 14.30 paiku. Merepääste lõpetas otsimise kella kolme paiku.Kui algselt arvati, et õnnetuse võis põhjustada lainetus, mis võrkude kontrollimise ajal paadi ümber lükkas, on kohalikel juhtunu kohta oma versioon, kirjutab Postimees.Näiteks teadis Pihtla vallavanem Jüri Saar rääkida, et paadi võis uppi ajada hoopis asjaolu, et kalamehel oli mõrda jäänud kolm hüljest. Arvestades, kui palju kõigest üks hüljes kaalub, võiski selle mõrra väljatõmbamine mereõnnetuseni viia. Ka politseist kinnitati Postimehele, et mõrras oli tõepoolest kolm hüljest.“Võib arvata, et mõrra paati tõmbamisel kallutas see oma raskusega paadi serva liiga madalale ning õnnetus juhtuski. Täna seda versiooni siiski kinnitada ei saa ning õnnetuse täpsetest põhjustest on veel vara rääkida,” ütles Kuressaare politseijaoskonna juhtivpiirivalvur Tanel Nuut.Seda, et kalurid hüljeste pärast mures on, kinnitas ka MTÜ Saarte Kalandus juhatusse kuuluv Jüri Saar.Hallhülge jahihooaeg sai tänavu alguse aprilli keskel ning keskkonnaamet teatas toona, et aasta lõpuni võib küttida 42 hüljest. Aasta varem oli see number pisut suurem, 53. Võrdluseks: samal aastal loendati Eestis kokku üle 5000 looma.Sealjuures on hülgejahikvoot jagatud kolme piirkonna vahel: Liivi lahes 30, saarte põhja- ja läänerannikul kuus ning Soome lahes kuus looma.Ehkki ühelt poolt näib hüljestele jahipidamise lubamine kalameestele rõõmu-uudisena, ei ole Saare hinnangul kõik nii mustvalge. Küttimine on lubatud, kuid traditsioonid on vahepeal muutunud ning seda ei tehta loast hoolimata. Näiteks ei kütitud tema teada mullu Saaremaal mitte ühtegi hüljest.“Mulle tundub, et enam ei teata, mida selle mahalastud hülgega edasi teha,” ütles Saar Postimehele.Hüljeste teemal Koit Kull kaasa rääkida ei soovinud ja ütles, et pigem ei ole viisakas üldse spekuleerida.Tema sõnul tuleb esmalt kinni pidada turvanõuetest, et taolisi õnnetusi ei juhtuks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Sigade Aafrika katk (SAK), mis selle suve lõpus Saaremaale jõudis, on jätnud oma jälje ka jahiturismi käekäigule, sest on pidurdanud välismaalastest jahimeeste siiatulekut. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Välismaalastest kütte veerandi võrra vähem
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Teisipäev, 29. november 2016. Kaks õnnelikku hundikütti – laskjaau läks vasakul olevale Pasi Hienonenile, teine on armupaugu teinud Tony Svensson. Susi lasti 19. novembril kell 18.50 Koki soos. FOTO: erakogu Sigade Aafrika katk (SAK), mis selle suve lõpus Saaremaale jõudis, on jätnud oma jälje ka jahiturismi käekäigule, sest on pidurdanud välismaalastest jahimeeste siiatulekut.
“Üks põhjus on see, et mujalt tulnud jahimehed ei saa liha kaasa viia ja teine põhjus see, et kardetakse katku endaga kaasa viia,” selgitas Saarte Jahimeeste Seltsi esimees Ive Kuningas.
Kuningase sõnul on arvuliselt raske öelda, kui palju välismaalasi Saaremaal käib, sest selle kohta head arvestust ei ole.
“Tunnistus, mis neile väljastatakse, kehtib aasta ja mitu korda see välismaalane selle aasta jooksul siin käib, seda me ei tea. Neid tunnistusi väljastavad mitmed asutused ja mitte ainult Saaremaal. Kui vaadata nende tunnistuste järgi, mida konkreetselt meie väljastame, siis võib öelda, et mingi tagasiminek on olemas,” lisas Kuningas.
Seltsi esimehe arvates võib välismaalasi olla umbes veerandi võrra vähem.
Kõige rohkem on mujalt tulnud jahimehed huvitatud seajahist, sest põder ja hirv on oluliselt kallimad, siga aga taskukohasem. Hiljuti sai üks soomlane Kuressaare jahiseltsi maadelt Koki kandist üllatuslikult ka hundi kätte.
“Eks turism sigade katku tõttu kannatab, sest jaht oli hea hooajaväline võimalus elavdada siin inimeste liikumist,” tähendas Kuningas.
Vaevalt, et ka lähiajal mingit hüppelist seajahi tõusu tuleb, sest sigu on kütitud tavapärasest rohkem ja osa sigu on katku surnud.
“Suund on sinnapoole, et sigade arvukus alla viia, et haigusest lahti saada,” lisas Kuningas.
Rõõmustada saavad vahest siis need inimesed, kelle maade peal sead varem ohtralt tõngumas on käinud ja kus nüüd ehk vähem kahju sünnib. “Üks põhjus on see, et mujalt tulnud jahimehed ei saa liha kaasa viia ja teine põhjus see, et kardetakse katku endaga kaasa viia,” selgitas Saarte Jahimeeste Seltsi esimees Ive Kuningas.Kuningase sõnul on arvuliselt raske öelda, kui palju välismaalasi Saaremaal käib, sest selle kohta head arvestust ei ole.“Tunnistus, mis neile väljastatakse, kehtib aasta ja mitu korda see välismaalane selle aasta jooksul siin käib, seda me ei tea. Neid tunnistusi väljastavad mitmed asutused ja mitte ainult Saaremaal. Kui vaadata nende tunnistuste järgi, mida konkreetselt meie väljastame, siis võib öelda, et mingi tagasiminek on olemas,” lisas Kuningas.Seltsi esimehe arvates võib välismaalasi olla umbes veerandi võrra vähem.Kõige rohkem on mujalt tulnud jahimehed huvitatud seajahist, sest põder ja hirv on oluliselt kallimad, siga aga taskukohasem. Hiljuti sai üks soomlane Kuressaare jahiseltsi maadelt Koki kandist üllatuslikult ka hundi kätte.“Eks turism sigade katku tõttu kannatab, sest jaht oli hea hooajaväline võimalus elavdada siin inimeste liikumist,” tähendas Kuningas.Vaevalt, et ka lähiajal mingit hüppelist seajahi tõusu tuleb, sest sigu on kütitud tavapärasest rohkem ja osa sigu on katku surnud.“Suund on sinnapoole, et sigade arvukus alla viia, et haigusest lahti saada,” lisas Kuningas.Rõõmustada saavad vahest siis need inimesed, kelle maade peal sead varem ohtralt tõngumas on käinud ja kus nüüd ehk vähem kahju sünnib.
Veel artikleid samast teemast »


description: MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu rahaprobleemid on hetkeks lahenduse saanud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Turvakodu sai mitu rahasüsti

maintext:
Uudised
Turvakodu sai mitu rahasüsti
Kolmapäev, 23. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 23. november 2016. TTÜ Tallinna kolledži esmakursuslaste ettevõtlustunni raames loodud MTÜ Kuivikud liikmed (vasakult) Mari-Liis Viisma, Ragnar Kalde ja Paula Aigro kogusid õunte ja kartulite müügiga Saaremaa lemmikloomade turvakodule 1000 eurot. FOTO: erakogu MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu rahaprobleemid on hetkeks lahenduse saanud.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saalijalgpalli liigas pandi pall mängu laupäeval, kui Kuressaare spordikeskuses toimusid esimese vooru mängud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saalivutis üllatas Niidu FC