description: Möödunud nädalalõpul koguneti taas Kurtnasse, kus koostöös Eesti sporthobuste kasvatajate seltsiga hinnati ja valiti esmakordselt kahepäevase ülevaatuse jooksul selle aasta parimaid kahe- ja kolmeaastasi hobuseid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Kaisveres kasvav hobune on Eesti parim noor täkk
Neljapäev, 10. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Neljapäev, 10. november 2016. Edward I von Seeder koos Seeder Horses OÜ ratsastaja Merit Milteriga Kurtnas. FOTO: erakogu Möödunud nädalalõpul koguneti taas Kurtnasse, kus koostöös Eesti sporthobuste kasvatajate seltsiga hinnati ja valiti esmakordselt kahepäevase ülevaatuse jooksul selle aasta parimaid kahe- ja kolmeaastasi hobuseid.
Esimene päev algas hobuste hindamisega kõval pinnasel ja jätkus hobuste kommenteeritud hindamisega vabaliikumisel maneežis. Teisel päeval, kui hobused olid eelnevalt juba võõra kohaga tutvunud, oli võimalik saadud hindeid parandada või siis vastupidi. Loomade hindamisel jälgitakse nende liikumist kolmes allüüris – samm, traav ja galopp – ning lisaks käitumist ja välimust.
Arvesse võetakse ka käitumist ja hüpet – kuidas loom keskendub, kui võimekas on hüpe ning selle tehnika. Kohapeale oli kutsutud 28 hobust, peakohtuniku rolli täitis teist aastat järjest belglane Stefaan De Smet.
Kaheaastastest märadest võitis Lääne-Virumaal MTÜ Vao Ratsaklubi juhi Meelis Pihlaku hobune Jalida End, kes on sündinud Hollandis. Täkkudest pärjati parimaks Lääne-Saare vallas Kaisvere külas asuva Seeder Horses OÜ hobusekasvanduse koolisõidupõlvnemisega täkk Edward I Von Seeder, kes valiti ka parimaks Eestis sündinud hobuseks 2016.
Silmapaistev hobune
Eesti sporthobuste kasvatajate seltsi juhatuse esimees Raigo Kollom tõdes, et Seeder Horses OÜ juhatuse liige Raili Pillmann koos abikaasaga on viimase aja ühed kiiremini arenevad hobusekasvatajad Eestis.
“Nad on oma kasvandikega väga kiiresti väga heale sporthobuste tasemele tõusnud,” lisas ta. “See aretus on väga progressiivne, sest Pillmann kasutab maailmatasemel täkkude spermat ning on ostnud Hollandist, Belgiast ja Saksamaalt kvaliteetseid märasid.”
Edward I von Seederi kohta ütles Kollom, et tegu on väga silmapaistva hobusega. “Edward on selgelt koolisõidu hobune ja võib öelda, et kogu ülevaatuse ilusaim, kuigi sellist hinnet ei anta,” nentis ta, lisades, et niiöelda iludust näitav tüübi hinne oli täkule omistatud väga kõrge – 8,5 10-st, mida ta sai selles finaalis ainsana.
Eelmisel aastal olid Seeder Horsesi kasvandusest finaalis kõik kolm kaheaastast hobust. Bavarotti von Seeder oli parim 2-a täkk, Jerry Red von Seeder oli parim koolisõidulootus ja Helsinki von Seeder (Edwardi õde) 2-a märade hulgas kolmas.
Kvaliteet on tähtis
Kui tänavusel ülevaatusel kommenteeriti Edwardit kui hästi treenitud noort hobust, siis Raili Pillmann kinnitas, et pigem on tema puhul sümmeetriliselt arenenud keha ja korralik lihastik tingitud õigest toitumisest.
“Minu meelest pööratakse Eestis liiga vähe tähelepanu hobuse õigele söötmisele. Enne näitust on vaja lisaks trennile ka vastavalt sööta – et ta hea välja näeks, karv läigiks ja oleks tihe ning parajalt lühike,” selgitas ta. Finaalis oli ka teine saarlastel kaasas olnud kaheaastane mära, Piloore von Seeder.
Kaisveres kasvab nüüdseks hulganisti kvaliteetseid sporthobuseid, sest tänavu sündis neil üheteistkümnest maailmas tuntud ja edukast täkust 12 varssa. Seda ka seetõttu, et mullu soovis Pillmannil osta üht väga head koolisõidu mära, aga lõpuks tuldi koju kokku 18 hobusega.
Värskete ilmakodanike isade ja emade hulgas on nii koolisõidu kui takistussõidu hobuseid, kes ise või nende esivanemad on edu saavutanud lausa olümpiamängudel.
Näiteks tänavu kolmeseks saanud ja ratsastusega alustanud Edwardi õest Helsinkist loodab Pillmann, et ta osaleb järgmisel aastal ka noorhobuste tšempionaadil.
Täkkude valiku teeb Pillmann enda sõnul kõhutunde järgi. Kuna maailmas kuulsad täkud ei tule mitte märadele külla, kasutab ta külmutatud spermat, millel käib lausa ise järel. Kunstliku viljastamise teeb aga mandrilt saarele käiv veterinaar Ulrika Tuppits. “Olen märganud, et märad tiinestuvad kodutallis edukamalt,” lisas ta.
Lõpetuseks tõdes Pillmann, et kvaliteedile tasub rõhku panna, sest kui tahta hobust müüa, on ikkagi esmaoluline tema sugupuu. Esimene päev algas hobuste hindamisega kõval pinnasel ja jätkus hobuste kommenteeritud hindamisega vabaliikumisel maneežis. Teisel päeval, kui hobused olid eelnevalt juba võõra kohaga tutvunud, oli võimalik saadud hindeid parandada või siis vastupidi. Loomade hindamisel jälgitakse nende liikumist kolmes allüüris – samm, traav ja galopp – ning lisaks käitumist ja välimust.Arvesse võetakse ka käitumist ja hüpet – kuidas loom keskendub, kui võimekas on hüpe ning selle tehnika. Kohapeale oli kutsutud 28 hobust, peakohtuniku rolli täitis teist aastat järjest belglane Stefaan De Smet.Kaheaastastest märadest võitis Lääne-Virumaal MTÜ Vao Ratsaklubi juhi Meelis Pihlaku hobune Jalida End, kes on sündinud Hollandis. Täkkudest pärjati parimaks Lääne-Saare vallas Kaisvere külas asuva Seeder Horses OÜ hobusekasvanduse koolisõidupõlvnemisega täkk Edward I Von Seeder, kes valiti ka parimaks Eestis sündinud hobuseks 2016.Eesti sporthobuste kasvatajate seltsi juhatuse esimees Raigo Kollom tõdes, et Seeder Horses OÜ juhatuse liige Raili Pillmann koos abikaasaga on viimase aja ühed kiiremini arenevad hobusekasvatajad Eestis.“Nad on oma kasvandikega väga kiiresti väga heale sporthobuste tasemele tõusnud,” lisas ta. “See aretus on väga progressiivne, sest Pillmann kasutab maailmatasemel täkkude spermat ning on ostnud Hollandist, Belgiast ja Saksamaalt kvaliteetseid märasid.”Edward I von Seederi kohta ütles Kollom, et tegu on väga silmapaistva hobusega. “Edward on selgelt koolisõidu hobune ja võib öelda, et kogu ülevaatuse ilusaim, kuigi sellist hinnet ei anta,” nentis ta, lisades, et niiöelda iludust näitav tüübi hinne oli täkule omistatud väga kõrge – 8,5 10-st, mida ta sai selles finaalis ainsana.Eelmisel aastal olid Seeder Horsesi kasvandusest finaalis kõik kolm kaheaastast hobust. Bavarotti von Seeder oli parim 2-a täkk, Jerry Red von Seeder oli parim koolisõidulootus ja Helsinki von Seeder (Edwardi õde) 2-a märade hulgas kolmas.Kui tänavusel ülevaatusel kommenteeriti Edwardit kui hästi treenitud noort hobust, siis Raili Pillmann kinnitas, et pigem on tema puhul sümmeetriliselt arenenud keha ja korralik lihastik tingitud õigest toitumisest.“Minu meelest pööratakse Eestis liiga vähe tähelepanu hobuse õigele söötmisele. Enne näitust on vaja lisaks trennile ka vastavalt sööta – et ta hea välja näeks, karv läigiks ja oleks tihe ning parajalt lühike,” selgitas ta. Finaalis oli ka teine saarlastel kaasas olnud kaheaastane mära, Piloore von Seeder.Kaisveres kasvab nüüdseks hulganisti kvaliteetseid sporthobuseid, sest tänavu sündis neil üheteistkümnest maailmas tuntud ja edukast täkust 12 varssa. Seda ka seetõttu, et mullu soovis Pillmannil osta üht väga head koolisõidu mära, aga lõpuks tuldi koju kokku 18 hobusega.Värskete ilmakodanike isade ja emade hulgas on nii koolisõidu kui takistussõidu hobuseid, kes ise või nende esivanemad on edu saavutanud lausa olümpiamängudel.Näiteks tänavu kolmeseks saanud ja ratsastusega alustanud Edwardi õest Helsinkist loodab Pillmann, et ta osaleb järgmisel aastal ka noorhobuste tšempionaadil.Täkkude valiku teeb Pillmann enda sõnul kõhutunde järgi. Kuna maailmas kuulsad täkud ei tule mitte märadele külla, kasutab ta külmutatud spermat, millel käib lausa ise järel. Kunstliku viljastamise teeb aga mandrilt saarele käiv veterinaar Ulrika Tuppits. “Olen märganud, et märad tiinestuvad kodutallis edukamalt,” lisas ta.Lõpetuseks tõdes Pillmann, et kvaliteedile tasub rõhku panna, sest kui tahta hobust müüa, on ikkagi esmaoluline tema sugupuu.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval, 12. novembril kl 18 toimub Kuressaare kultuurikeskuses trio Romansid esikplaadi kontsert. Esinevad Ruslan Trochynskyi, Andre Maaker, Juhan Suits (pildil). Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Trio Romansid kultuurikeskuses

maintext:
NÄDALALÕPP
Trio Romansid kultuurikeskuses
Reede, 11. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: NL Reede, 11. november 2016. Foto: Facebook Laupäeval, 12. novembril kl 18 toimub Kuressaare kultuurikeskuses trio Romansid esikplaadi kontsert. Esinevad Ruslan Trochynskyi, Andre Maaker, Juhan Suits (pildil).
Tuntud folk- ja jazzmuusikuid ühendab lisaks kodulinnale Viljandile ka huvi eri rahvaste romansside vastu.
Klassikalise haridusega, kuid Eestis pigem folkmuusikuna tuntud tromboonimängija Ruslan Trochynskyi, armastatud jazzkitarrist Andre Maaker ja folgigurust torupillimängija Juhan Suits on leidnud ühise helikeele – ROMANSID!
Spontaansest koosmängimisest Viljandi Rohelise maja kohvikus kasvas idee tuua kuulajateni muusika, mida mehed seni kodus salaja teinud või lapsepõlves kuulsatele artistidele kaasa laulnud.
Plaadilt ei tasu oodata n-ö klassikalist romansikontserti, sest tuntud romansid on muusikute loomusele vastavalt interpreteeritud ja pakutakse nii äratundmis- kui väikese vimkaga üllatuselamusi. Kevadisel debüüdil võttis publik uut kooslust niivõrd hästi vastu, et “publiku tungival soovil” suundusid Ruslan, Andre ja Juss Andre Tuhalaane stuudiosse ning mängisid kogu uusloomingu salvestusmasinasse. Juhtumisi piidles metsaservas fotograaf Lairka Kalamaika. Ukraina romansse on aidanud eesti keelde panna Anzori Barkalaja. CD kujundab Epp Barkalaja.
Piletid müügil Piletilevis ja Kuressaare kultuurikeskuses. Tuntud folk- ja jazzmuusikuid ühendab lisaks kodulinnale Viljandile ka huvi eri rahvaste romansside vastu.Klassikalise haridusega, kuid Eestis pigem folkmuusikuna tuntud tromboonimängija Ruslan Trochynskyi, armastatud jazzkitarrist Andre Maaker ja folgigurust torupillimängija Juhan Suits on leidnud ühise helikeele – ROMANSID!Spontaansest koosmängimisest Viljandi Rohelise maja kohvikus kasvas idee tuua kuulajateni muusika, mida mehed seni kodus salaja teinud või lapsepõlves kuulsatele artistidele kaasa laulnud.Plaadilt ei tasu oodata n-ö klassikalist romansikontserti, sest tuntud romansid on muusikute loomusele vastavalt interpreteeritud ja pakutakse nii äratundmis- kui väikese vimkaga üllatuselamusi. Kevadisel debüüdil võttis publik uut kooslust niivõrd hästi vastu, et “publiku tungival soovil” suundusid Ruslan, Andre ja Juss Andre Tuhalaane stuudiosse ning mängisid kogu uusloomingu salvestusmasinasse. Juhtumisi piidles metsaservas fotograaf Lairka Kalamaika. Ukraina romansse on aidanud eesti keelde panna Anzori Barkalaja. CD kujundab Epp Barkalaja.Piletid müügil Piletilevis ja Kuressaare kultuurikeskuses.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Juba aastakümneid üritatakse Orissaare külje all asuvale Illiku laiule arendajat leida. Teisipäeval toimus vahekokkuvõtete tegemine ning planeeriti lähitulevikku. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Illiku vajab arendajat

maintext:
Uudised
Illiku vajab arendajat
Neljapäev, 17. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Neljapäev, 17. november 2016. Illiku laiule planeeritakse nii sadamat, purjespordi-, konverentsikeskust kui muuseumi. ESKIIS: Orissaare vald Juba aastakümneid üritatakse Orissaare külje all asuvale Illiku laiule arendajat leida. Teisipäeval toimus vahekokkuvõtete tegemine ning planeeriti lähitulevikku.
Orissaare vallavanem Vello Runthal ütles, et arutleti erinevate projekti tingimuste üle: eelarve, kohustused ja kui mitme objektina detailplaneeringut käsitletakse. “Otsustasime edasi minna nelja objektiga: sadam, konverentsikeskus, uisumuuseum ja purjespordikeskus,” kirjeldas ta.
Samas kinnitas Runthal, et kui partner leitakse, on vald paindlik, arvestades tänapäevaseid vajadusi.
Kunagi oli mõistlik sinna muuseum teha, aga kui peetakse paremaks teha konverentsihoone, siis võib plaani muuta. Samuti arvab vallavanem, et kui volikogu peab targemaks need üheks objektiks liita, saab ka nii.
Eesmärk on Runthali sõnul järgmisel nädalal volikogu istungil tegevusi ja projekti tutvustada ning detsembri volikogus saada luba, et vallavalitsus saaks edasi tegutseda ja arendajat otsima hakata.
Kiiremas korras on Runthali sõnul vaja muretseda ka keskkonnaministeeriumi luba, et detailplaneeringu valmides tohiks arendaja otsimiseks konkursi korraldada.
“Keskkonnaministeerium peab andma meile loa, et tohime maa 49 aastaks ehitusloaga kasutusse anda. Kui oled kunagi riigilt maa saanud, siis nad eeldavad, et sa ei müüks seda kohe maha,” sõnas ta, lisades, et tulebki selgitada, et kõik soovitakse jätta kogukonna jaoks.
Kuna teemaga on tegeletud juba pea Vene aja lõpust saati ning vahepeal ka mitmel korral üritatud arendajat leida, siis ei oska vallavanem arvata, kas selgi korral koostööpartner leitakse. “Tuleb proovida ja kui kedagi ei tule, peab vald hakkama ise rohkem asjaga tegelema,” arvas Runthal. Orissaare vallavanem Vello Runthal ütles, et arutleti erinevate projekti tingimuste üle: eelarve, kohustused ja kui mitme objektina detailplaneeringut käsitletakse. “Otsustasime edasi minna nelja objektiga: sadam, konverentsikeskus, uisumuuseum ja purjespordikeskus,” kirjeldas ta.Samas kinnitas Runthal, et kui partner leitakse, on vald paindlik, arvestades tänapäevaseid vajadusi.Kunagi oli mõistlik sinna muuseum teha, aga kui peetakse paremaks teha konverentsihoone, siis võib plaani muuta. Samuti arvab vallavanem, et kui volikogu peab targemaks need üheks objektiks liita, saab ka nii.Eesmärk on Runthali sõnul järgmisel nädalal volikogu istungil tegevusi ja projekti tutvustada ning detsembri volikogus saada luba, et vallavalitsus saaks edasi tegutseda ja arendajat otsima hakata.Kiiremas korras on Runthali sõnul vaja muretseda ka keskkonnaministeeriumi luba, et detailplaneeringu valmides tohiks arendaja otsimiseks konkursi korraldada.“Keskkonnaministeerium peab andma meile loa, et tohime maa 49 aastaks ehitusloaga kasutusse anda. Kui oled kunagi riigilt maa saanud, siis nad eeldavad, et sa ei müüks seda kohe maha,” sõnas ta, lisades, et tulebki selgitada, et kõik soovitakse jätta kogukonna jaoks.Kuna teemaga on tegeletud juba pea Vene aja lõpust saati ning vahepeal ka mitmel korral üritatud arendajat leida, siis ei oska vallavanem arvata, kas selgi korral koostööpartner leitakse. “Tuleb proovida ja kui kedagi ei tule, peab vald hakkama ise rohkem asjaga tegelema,” arvas Runthal.
Veel artikleid samast teemast »


description: Mardi- ja kadripäeval pole tiheasustusega Lahekülas mardisante ega valgetes riietes kadrisid kunagi kodudesse sisse astunud ega neid ka sealkandis jooksmas nähtud, ehkki aastaringselt elavaid peresid on piirkonnas kümneid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: MÕTE: Kus on mardid-kadrid?

maintext:
Arvamus
MÕTE: Kus on mardid-kadrid?
Teisipäev, 15. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Mardi- ja kadripäeval pole tiheasustusega Lahekülas mardisante ega valgetes riietes kadrisid kunagi kodudesse sisse astunud ega neid ka sealkandis jooksmas nähtud, ehkki aastaringselt elavaid peresid on piirkonnas kümneid.
Mis muidugi ei tähenda, et see ilus vana komme oleks päris hääbunud – linnakorterites olevat mõnel pool väiksed mardid ka sel korral käinud ning head karja- ja viljaõnne soovinud.
Kuid värskust on see traditsioon kaotanud ilmselgelt. Miks küll? Kas tänapäeva lastele pole see enam ahvatlev? Või on tõesti nutivahendid ka siin oma töö teinud?
Mitukümmend aastat tagasi oli just see aeg lastele üks oodatumaid – õpiti teemakohaseid salme ja tantsusamme, emad-isad aitasid riiete sättimisel. Ja ehkki siis polnud kommid enam ainult vaid jõuluaja maius, tundsid lapsed mardi- ja kadrijooksul kotisoppi poetatud kommide-küpsiste üle suurt rõõmu. Ilusaim mälestus sest ajast on aga, kui üks Smuuli piirkonna marte vastu võtnud pere saatis ümbrikuga väikestele mardisantidele neist tehtud foto.
Mu enda viimased maskeeringud jäid põllumajandusvalitsuse ja ATK aega, kus oli äge punt naisi eesotsas Helga, Maie ja Hiljaga. Jooks lõppes siis suure mardi- või kadripeoga, asitõendiks Aare tehtud video. Loodetavasti on tal jäädvustused alles.
Vanade tähtpäevade tähistamine oli päevakorras ka rahvakultuurikollektiividel tantsujuht Helgi Alliku tegutsemisajal. Ühel aastal tähistati neid kõiki, alates hingedepäevast ja lõpetades jõuludega. Helgi ja tema rühmade korraldatud pidudel lõi kaasa enamik kollektiive, kultuurikeskuse saal oli maskeerituist ja külastajaist pilgeni täis. Nüüd on vanemaealistel võimalus tähtpäevadest osa saada päevakeskuses koostöös Helga Nurmekannuga.
Õnneks on kadripäeva tähistamine au sisse jäänud ka rivitantsijatel. Juba ülejärgmisel pühapäeval toimub Tornimäe rahvamajas suur kadrimaraton – tantsimisele tuleb 99 tantsu. Ürituse korraldaja on aastaid olnud sealne tantsujuht Helle Peet tütre Kristiinaga. Autor: Vilma Rauniste Teisipäev, 15. november 2016.Mis muidugi ei tähenda, et see ilus vana komme oleks päris hääbunud – linnakorterites olevat mõnel pool väiksed mardid ka sel korral käinud ning head karja- ja viljaõnne soovinud.Kuid värskust on see traditsioon kaotanud ilmselgelt. Miks küll? Kas tänapäeva lastele pole see enam ahvatlev? Või on tõesti nutivahendid ka siin oma töö teinud?Mitukümmend aastat tagasi oli just see aeg lastele üks oodatumaid – õpiti teemakohaseid salme ja tantsusamme, emad-isad aitasid riiete sättimisel. Ja ehkki siis polnud kommid enam ainult vaid jõuluaja maius, tundsid lapsed mardi- ja kadrijooksul kotisoppi poetatud kommide-küpsiste üle suurt rõõmu. Ilusaim mälestus sest ajast on aga, kui üks Smuuli piirkonna marte vastu võtnud pere saatis ümbrikuga väikestele mardisantidele neist tehtud foto.Mu enda viimased maskeeringud jäid põllumajandusvalitsuse ja ATK aega, kus oli äge punt naisi eesotsas Helga, Maie ja Hiljaga. Jooks lõppes siis suure mardi- või kadripeoga, asitõendiks Aare tehtud video. Loodetavasti on tal jäädvustused alles.Vanade tähtpäevade tähistamine oli päevakorras ka rahvakultuurikollektiividel tantsujuht Helgi Alliku tegutsemisajal. Ühel aastal tähistati neid kõiki, alates hingedepäevast ja lõpetades jõuludega. Helgi ja tema rühmade korraldatud pidudel lõi kaasa enamik kollektiive, kultuurikeskuse saal oli maskeerituist ja külastajaist pilgeni täis. Nüüd on vanemaealistel võimalus tähtpäevadest osa saada päevakeskuses koostöös Helga Nurmekannuga.Õnneks on kadripäeva tähistamine au sisse jäänud ka rivitantsijatel. Juba ülejärgmisel pühapäeval toimub Tornimäe rahvamajas suur kadrimaraton – tantsimisele tuleb 99 tantsu. Ürituse korraldaja on aastaid olnud sealne tantsujuht Helle Peet tütre Kristiinaga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Täna, 5. novembril kell 12.26 anti politseile teada liiklusõnnetusest Upa-Leisi maantee 3. kilomeetril. Esialgsetel andmetel oli Upa poolt Leisi poole liikunud sõiduauto Nissan juht kaotanud oma sõiduki üle kontrolli ning kaldus vastassuunavööndisse. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Nissani juht sõitis teelt välja, mees toimetati haiglasse
Laupäev, 05. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Täna, 5. novembril kell 12.26 anti politseile teada liiklusõnnetusest Upa-Leisi maantee 3. kilomeetril. Esialgsetel andmetel oli Upa poolt Leisi poole liikunud sõiduauto Nissan juht kaotanud oma sõiduki üle kontrolli ning kaldus vastassuunavööndisse.
Seal sattus sõiduk külglibisemisse ja paiskus paremale teelt välja vastu puid.
Sõiduki juht, 29-aastane mees sai õnnetuse tagajärjel vigastada ja ta toimetati haiglasse, teatas Lääne prefektuuri pressiesindaja Ruth Vilusaar.
Sõiduki juhil on vastava kategooria sõiduki juhtimisõigus. Sõidukil olid tehnilistele nõuetele vastavad suverehvid. Juhtumi täpsemad asjaolud on selgitamisel. Autor: MM Laupäev, 05. november 2016.Seal sattus sõiduk külglibisemisse ja paiskus paremale teelt välja vastu puid.Sõiduki juht, 29-aastane mees sai õnnetuse tagajärjel vigastada ja ta toimetati haiglasse, teatas Lääne prefektuuri pressiesindaja Ruth Vilusaar.Sõiduki juhil on vastava kategooria sõiduki juhtimisõigus. Sõidukil olid tehnilistele nõuetele vastavad suverehvid. Juhtumi täpsemad asjaolud on selgitamisel.
Veel artikleid samast teemast »


description: Ma ei mäletanud, et kell neli pärastlõunal on väljas juba kottpime ning ilma plinkivate fooritulede ja sädelevate jõulukaunistusteta võtakski maad halastamatu valgusetus nagu öösiti Saaremaa metsades. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Noored
KATARINA PÄEVIK: Aeg küünlaid põletada ja endasse vaadata
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Ma ei mäletanud, et kell neli pärastlõunal on väljas juba kottpime ning ilma plinkivate fooritulede ja sädelevate jõulukaunistusteta võtakski maad halastamatu valgusetus nagu öösiti Saaremaa metsades.
Seal on pimedus kõikehõlmav, teda ei sega sagimine ega lohuta linnakuma, hääletult lehvib ta oma ronkmustas üksilduses ning tilgub vaikselt männiokastelt alla samblasse.
Ma ei mäletanud, et too trööstitu tumedus suudab enamatki, et novembri lõpust valguse vastukäiguni on käia veel pikk maa ning üürikeseks hetkeks maha langenud lumi on taas kui peoga pühitud.
Ka naabrimudilane uuris emalt kurvalt, et kuidas küll talv sel aastal niimoodi läbi sai, et jõuluvana ei tulnudki.
Kakskümmend kaks korda selle valguse surma ja uuestisünni ringi läbi teinud, aga igal aastal lööb saabuv pimedus mind uuesti pahviks. Ma lihtsalt ei mäletanud, kui mustasilmsed need õhtud olla võivad.
Aga ma mäletasin neid vahepealse kolme aastaga täiesti meelest läinud tundeid, mis sirutasid oma kombitsad mu kõhtu tagasi just selsamal hetkel, kui õhtupimeduses küünlaid põletasin ja Elvise loo jälle mängima panin.
Usk, eriti ligimesse, on ilus
Kuidas oli kah jõulueelne pimedusaeg, see paljudele läbihammustamiseks kõige raskem pähkel. Kuidas ma olin jälle õnnetult armunud. Kuidas me õega elutoas istusime ning kitarrimängu saatel todasama Elvise laulu laulsime.
Kuidas see laul oli tol aastal ka Coca-Cola jõulureklaamis, mille lõpus jooksid ekraanil sõnad “Mina usun sinusse ka. Jõuluvana” ja ma selle koha peal alati liigutusin, sest usk, eriti, kui ta on ligimesse, on ilus.
Kuidas väljas oli külm, aga toas oli soe ja emme tuli pärast tööd oma musta vihmast märja mantli ja toidukottidega tuppa. Ta lõhnas hästi ja kallistas meid ja me rääkisime oma päevast ja naersime ja sõime piparkooke ja hakkasime õhtusööki tegema.
Kuidas selliseid pärastlõunaid oli palju ja ma oleksin tegelikult tahtnud oma hinge veel ühe teise hinge võrra täita, aga tema oli kaugel ja kalk ja kättesaamatu ja mina selle võrra veel rohkem armunud ja armetu ja ahastuses.
Aga niimoodi tagasivaates olen alati mõelnud, et need hetked pere ja Elvise ja piparkookidega olid alati need, mis tegelikult lugesid.
Ja üldsegi ei lugenud see kaugete tunnete järele õhkamine, sest armastus oli tegelikult mu ümber ja sees juba ammu olemas ja mul poleks pruukinud teda üldse kusagilt mujalt otsida.
Ilusat pimedat aega! Autor: Ann Katarina Meri Laupäev, 26. november 2016.Seal on pimedus kõikehõlmav, teda ei sega sagimine ega lohuta linnakuma, hääletult lehvib ta oma ronkmustas üksilduses ning tilgub vaikselt männiokastelt alla samblasse.Ma ei mäletanud, et too trööstitu tumedus suudab enamatki, et novembri lõpust valguse vastukäiguni on käia veel pikk maa ning üürikeseks hetkeks maha langenud lumi on taas kui peoga pühitud.Ka naabrimudilane uuris emalt kurvalt, et kuidas küll talv sel aastal niimoodi läbi sai, et jõuluvana ei tulnudki.Kakskümmend kaks korda selle valguse surma ja uuestisünni ringi läbi teinud, aga igal aastal lööb saabuv pimedus mind uuesti pahviks. Ma lihtsalt ei mäletanud, kui mustasilmsed need õhtud olla võivad.Aga ma mäletasin neid vahepealse kolme aastaga täiesti meelest läinud tundeid, mis sirutasid oma kombitsad mu kõhtu tagasi just selsamal hetkel, kui õhtupimeduses küünlaid põletasin ja Elvise loo jälle mängima panin.Kuidas oli kah jõulueelne pimedusaeg, see paljudele läbihammustamiseks kõige raskem pähkel. Kuidas ma olin jälle õnnetult armunud. Kuidas me õega elutoas istusime ning kitarrimängu saatel todasama Elvise laulu laulsime.Kuidas see laul oli tol aastal ka Coca-Cola jõulureklaamis, mille lõpus jooksid ekraanil sõnad “Mina usun sinusse ka. Jõuluvana” ja ma selle koha peal alati liigutusin, sest usk, eriti, kui ta on ligimesse, on ilus.Kuidas väljas oli külm, aga toas oli soe ja emme tuli pärast tööd oma musta vihmast märja mantli ja toidukottidega tuppa. Ta lõhnas hästi ja kallistas meid ja me rääkisime oma päevast ja naersime ja sõime piparkooke ja hakkasime õhtusööki tegema.Kuidas selliseid pärastlõunaid oli palju ja ma oleksin tegelikult tahtnud oma hinge veel ühe teise hinge võrra täita, aga tema oli kaugel ja kalk ja kättesaamatu ja mina selle võrra veel rohkem armunud ja armetu ja ahastuses.Aga niimoodi tagasivaates olen alati mõelnud, et need hetked pere ja Elvise ja piparkookidega olid alati need, mis tegelikult lugesid.Ja üldsegi ei lugenud see kaugete tunnete järele õhkamine, sest armastus oli tegelikult mu ümber ja sees juba ammu olemas ja mul poleks pruukinud teda üldse kusagilt mujalt otsida.Ilusat pimedat aega!
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval Kuressaare spordikeskuses aset leidnud maakonna maleseeniorite (üle 60-aastased) meistrivõistlustele ilmus mõnevõrra ootamatult kohale ka soomlane Ilkka Mustonen, kelle mängutase üllatavalt kõrgetasemeliseks osutus. Nimelt võitis põhjanaaber kõiki Saaremaa meesmaletajaid, mängis viiki ainsa naisseeniori Milde Burkovaga ja saavutas nii 5,5 punktiga kuuest võimalikust esikoha. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Soomlane kimbutas Saaremaa maleveterane


description: Politsei kontrollis etteteatamata Saaremaal viie kooli ümbruses rohkem kui 300 jalakäijat, kellest 145 puudus pimedal ajal helkur. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Kontrolli tulemus: pooltel puudus helkur (1)
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Laupäev, 26. november 2016. Politseinik Meelis Juhandi Kuressaare gümnaasiumi juures kontrollimas, kas õpilased kannavad helkurit. Foto: Valmar Voolaid Politsei kontrollis etteteatamata Saaremaal viie kooli ümbruses rohkem kui 300 jalakäijat, kellest 145 puudus pimedal ajal helkur.
Politsei käis helkuri kandmist kontrollimas Saaremaa ühisgümnaasiumi, Kuressaare gümnaasiumi, Kuressaare Vanalinna kooli, Aste ja Valjala põhikooli lähedal. Näiteks viimase juures avastas politsei 33 “patustajat“. Rikkujate suhtes süüteomenetlust ei alustatud ning politsei piirdus helkurite jagamisega.
“Olukord on väga kurb, kuigi seda teemat on aastaid räägitud. Ka täiskasvanutel, sealhulgas õpetajatel ja töötajatel puudus helkur, mis tähendab, et ka eeskuju on puudulik,” tõdes Kuressaare politseijaoskonna piirkonnavanem Meelis Juhandi.
Alati mõni helkur taskus
Politseiniku sõnul põhjendas üks õpilane helkuri puudumist häbenemisega seda kanda. Juhandi küsis selle peale vastu: “Kas häbened ka haiglavoodis olla, kui sulle on auto pimedas otsa sõitnud, sest ta sind ei näinud?”
Juhandi näeb igal hommikul autoga tööle sõites ilma helkurita jalakäijaid. Sama lugu kordub ka õhtul. Politseinikul on alati mõni helkur taskus ja ta ei mäleta ühtegi õhtut, mil ta seda kellelegi poleks andnud.
Kui inimeste käest küsida, kus nende helkur on, tuleb neilt enamasti vastuseks, et kodus. Kolm täiskasvanut, keda Meelis Juhandi erineval ajal kontrollis, vastasid nagu ühest suust: “Eile kadus ära.”
Otsitakse erinevaid põhjusi
“Ma ei saa ju autoga liikluses osaleda, öeldes, et eile läks tuli katki. Igal hommikul liiklusesse minnes peab veenduma asjade korrasolekus,” manitses Juhandi. Talle tuli meelde paari aasta tagune juhtum, mil politsei eelnevalt teavitades koolide juures helkurite olemasolu kontrollis ja nende puudumisel neid jagas. Üks õpetaja põhjendas helkuri puudumist hoopis nii: “Aga ma teadsin, et täna saab.” Mõni jälle ütles: “Ma tulin autoga.”
Juhandi arvates näitavad taolised vastused suhtumist ja hädavalet ning ei suudeta oma rolli näha, sest helkur aitab nii selle kandjat kui ka teisi.
“Pigem leitakse põhjusi, miks helkurit mitte kanda. Kui panna jope hommikul selga, kas siis on raske vaadata, kas helkur on küljes?” imestas Juhandi.
Kas asendada rääkimine trahvimisega? Juhandi peab seda siiski äärmuslikuks, kuigi autode puhul turvavarustuse kasutamisel oli karistamisest kasu ja asi paranes. “Kõik oleneb olukorrast. Nulltolerantsi rakendamine võib politseist vale mulje jätta,” arutles Juhandi. Samas ei saa politsei pärast trahvimist helkurita inimest liiklusesse lasta ning talle tuleb ikkagi helkur anda.
Kuna olukord helkuri kandmisega on ikka päris hull, tegi politsei koolidele ettepaneku, kuidas saaks kool aidata kaasa helkuri kasutamise populariseerimisele.
Õpetajad kontrollima
Üheks võimaluseks oleks näiteks, et klassijuhataja kontrollib nädala aja jooksul oma õpilasi ja teavitab puudujääkidest lapsevanemaid. Juhandi tõi eeskujuks Lümanda kooli, kus pisteliselt kontrollitakse õpilastel hommikuti helkuri olemasolu.
Kuressaare gümnaasiumi direktori Toomas Takkise sõnul edastas ta politseilt saabunud kirja helkurite vähese kandmise kohta õpetajatele, et viimased lastega vestleksid ja klassijuhatajatundides teemaga tegeleksid.
Politsei andmetel esines KG ümbruses kõige rohkem ilma helkuriteta jalakäijaid. Õpetajatepoolset kontrolli ei ole koolis veel arutatud. “Eks aitame omalt poolt kaasa, et lapsed liikluses ohutumad oleksid,” lubas Takkis.
Politsei plaanib 5.–11. detsembrini korraldada maakonnas teemanädala, kus iga päev kontrollib kergliiklejaid, sealhulgas lasteasutuste ümbruses. Politsei käis helkuri kandmist kontrollimas Saaremaa ühisgümnaasiumi, Kuressaare gümnaasiumi, Kuressaare Vanalinna kooli, Aste ja Valjala põhikooli lähedal. Näiteks viimase juures avastas politsei 33 “patustajat“. Rikkujate suhtes süüteomenetlust ei alustatud ning politsei piirdus helkurite jagamisega.“Olukord on väga kurb, kuigi seda teemat on aastaid räägitud. Ka täiskasvanutel, sealhulgas õpetajatel ja töötajatel puudus helkur, mis tähendab, et ka eeskuju on puudulik,” tõdes Kuressaare politseijaoskonna piirkonnavanem Meelis Juhandi.Politseiniku sõnul põhjendas üks õpilane helkuri puudumist häbenemisega seda kanda. Juhandi küsis selle peale vastu: “Kas häbened ka haiglavoodis olla, kui sulle on auto pimedas otsa sõitnud, sest ta sind ei näinud?”Juhandi näeb igal hommikul autoga tööle sõites ilma helkurita jalakäijaid. Sama lugu kordub ka õhtul. Politseinikul on alati mõni helkur taskus ja ta ei mäleta ühtegi õhtut, mil ta seda kellelegi poleks andnud.Kui inimeste käest küsida, kus nende helkur on, tuleb neilt enamasti vastuseks, et kodus. Kolm täiskasvanut, keda Meelis Juhandi erineval ajal kontrollis, vastasid nagu ühest suust: “Eile kadus ära.”“Ma ei saa ju autoga liikluses osaleda, öeldes, et eile läks tuli katki. Igal hommikul liiklusesse minnes peab veenduma asjade korrasolekus,” manitses Juhandi. Talle tuli meelde paari aasta tagune juhtum, mil politsei eelnevalt teavitades koolide juures helkurite olemasolu kontrollis ja nende puudumisel neid jagas. Üks õpetaja põhjendas helkuri puudumist hoopis nii: “Aga ma teadsin, et täna saab.” Mõni jälle ütles: “Ma tulin autoga.”Juhandi arvates näitavad taolised vastused suhtumist ja hädavalet ning ei suudeta oma rolli näha, sest helkur aitab nii selle kandjat kui ka teisi.“Pigem leitakse põhjusi, miks helkurit mitte kanda. Kui panna jope hommikul selga, kas siis on raske vaadata, kas helkur on küljes?” imestas Juhandi.Kas asendada rääkimine trahvimisega? Juhandi peab seda siiski äärmuslikuks, kuigi autode puhul turvavarustuse kasutamisel oli karistamisest kasu ja asi paranes. “Kõik oleneb olukorrast. Nulltolerantsi rakendamine võib politseist vale mulje jätta,” arutles Juhandi. Samas ei saa politsei pärast trahvimist helkurita inimest liiklusesse lasta ning talle tuleb ikkagi helkur anda.Kuna olukord helkuri kandmisega on ikka päris hull, tegi politsei koolidele ettepaneku, kuidas saaks kool aidata kaasa helkuri kasutamise populariseerimisele.Üheks võimaluseks oleks näiteks, et klassijuhataja kontrollib nädala aja jooksul oma õpilasi ja teavitab puudujääkidest lapsevanemaid. Juhandi tõi eeskujuks Lümanda kooli, kus pisteliselt kontrollitakse õpilastel hommikuti helkuri olemasolu.Kuressaare gümnaasiumi direktori Toomas Takkise sõnul edastas ta politseilt saabunud kirja helkurite vähese kandmise kohta õpetajatele, et viimased lastega vestleksid ja klassijuhatajatundides teemaga tegeleksid.Politsei andmetel esines KG ümbruses kõige rohkem ilma helkuriteta jalakäijaid. Õpetajatepoolset kontrolli ei ole koolis veel arutatud. “Eks aitame omalt poolt kaasa, et lapsed liikluses ohutumad oleksid,” lubas Takkis.Politsei plaanib 5.–11. detsembrini korraldada maakonnas teemanädala, kus iga päev kontrollib kergliiklejaid, sealhulgas lasteasutuste ümbruses.
Veel artikleid samast teemast »


description: Cargo cult on usulahk Melaneesias, mille kummardajad on veendunud, et läänemaailma kaubad on loodud nende esivanemate hingede poolt ja määratud Melaneesia rahvale. Cargo culti järgijad toimetavad maagilisi rituaale, mis kopeerivad valgete inimeste tegevusi, et selle järel taevast neile kaupu alla sajaks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
TOOMAS KÜMMEL AINULT MEIE MAAS: Rail Baltic – cargo cult (1.)
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Toomas Kümmel, ajakirjanik Kolmapäev, 16. november 2016. Meie Maa kolumnist Toomas Kümmel. Cargo cult on usulahk Melaneesias, mille kummardajad on veendunud, et läänemaailma kaubad on loodud nende esivanemate hingede poolt ja määratud Melaneesia rahvale. Cargo culti järgijad toimetavad maagilisi rituaale, mis kopeerivad valgete inimeste tegevusi, et selle järel taevast neile kaupu alla sajaks.
Selle ususekti tuntumad rituaalid on näiteks kookospalmist, bambusest ja õlgedest lennuradade, lennujaamade ja raadiomastide täpsete koopiate rajamine. Usutakse, et sedasi saadavad esivanemate hinged neile transpordilennukeid lääne kaupadega. Cargo culti järgijad korraldavad niimoodi rajatud pühapaikades usuriitusi – riviõppusi, kasutades vintpüsside asemel puuoksi ning joonistades oma kehale ordenite koopiaid.
Selle usulahu klassikalised vormid said erilise hoo Teise maailmasõja ajal. USA sõjavägi rajas sinna oma varustusbaase sõjategevuseks Vaiksel ookeanil Jaapani impeeriumi vastu. USA lennuvägi vedas saartele tohututes kogustes sõjaväele vajalikke kaupu, riideid, konserve, telke, tööriistu, relvi jne. Neid jätkus ka külalislahketele kohalikele elanikele, kelle elukorraldus muutus seeläbi kardinaalselt.
Pärast sõja lõppu jäeti aga lennubaasid lihtsalt maha ja kaupu enam ei tulnud. Et see kõik jätkuks, hakkasidki kohalikud elanikud jäljendama baaside ja seal tegutsenud sõjaväelaste igapäevast tegevust.
Unikaalne cargo cult meenus seoses taas hoogustunud aruteludega Rail Balticu (RB) rajamise üle ja järjest suureneva vastuseisuga sellele kavandataval kujul.
Need arutelud võib kokku võtta hiljuti riigikogu keskkonnakomisjonis toimunud kohtumisega, kus ühel pool olid RB-le praegu kavandataval kujul avaliku vastukirja allkirjastanud 101 ühiskonnategelast ja teisel pool RB elluviimiseks Eesti poolt moodustatud äriühingu bürokraadid, kes tegutsevad majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi (MKM) katuse all. Nagu üks 101 kirjale allakirjutanu mulle kommenteeris: “Viis tundi peaga vastu müüri jooksmist.”
Ülikool ja ERM Pärnusse
Et mõista usku RB praeguse lahendusvariandi kasuks, peaks vastama kahele lihtsale küsimusele: mis asi see RB praegusel kujul täpselt on ning kuidas ja kus selline mõte üldse tekkis?
Esimese küsimusega on lihtsam. Ametlikult esitatud vastus on selline: RB projekt hõlmab kiire rahvusvahelise raudtee ehitust Tallinnast Poola piirini; rööpme laius on 1435 mm ehk Euroopa standard; reisirongid sõidavad kiirusega kuni 240 km/h, kaubarongid kuni 120 km/h; RB trass kulgeb Tallinnast läbi Pärnu Riiga.
Miks valitsus ei taha kuulata ühtegi argumenteeritud vastuväidet ja ajab jäärapäiselt oma rida põhiväitega, et kõik on juba otsustatud ning RB ehitamiseks raha saamiseks enam kavades midagi muuta ei saa? Oponente süüdistatakse selles, et vastutegutsemine võib RB Euroopa rahast üldse ilma jätta. See on klassikaline võte kahtlaste projektide läbisurumiseks – kas ainult nii või üldse mitte midagi.
RB bürokraatia arvates asuvad kõik vastused sisulistele küsimustele Briti konsultatsioonifirma AECOM tehtud uuringus. Uuringu teostas keegi härra P. Constable, kontrollis A. Kakulis ja kinnitas M. Elton. AECOM-i uuring on muutunud cargo culti järgijate absoluutseks piibliks. See on koostatud väljaspool Eestit, abiks ilmselt keskpärane Eesti kaart geograafiaõpikust ning tulemuseks fantaasiad etteantud teemadel reisijate ja kaupade hulga kohta tulevikus.
AECOM-i prognooside igasugune tõeväärtus on korduvalt ümber lükatud, neis on täielikult ignoreeritud tulevase RB sotsiaal-majanduslikku, regionaalset ja looduslike ökosüsteemide terviklikkuse mõju Eesti kui terviku arengule. Samas ei ole sellele nn uuringule tehtud mitte ühtegi ametlikku, vähegi arvestatavat kohalikku ekspertiisi. AECOM-ile, nagu ka eelmistele valitsustele, on RB asi iseenesest – cargo cult.
Kuid on ilmselge, et see asi iseenesest praegu kavandataval kujul mõjutab kogu Eesti regionaalarengut aastasadadeks, sest ruumiline asustusstruktuur ning selle ühendusteede väljakujunemine ja püsivus on mõõdetav lausa sadades aastates. Seetõttu ma ei imestakski, kui RB bürokraadid hakkaksid meile varsti rääkima ka ülikooli, rääkimata ERM-i üleviimise vajadusest Tartust Pärnusse.
Nende inimeste Eesti ruuminägemise äraspidine loogika võib väga vabalt taoliste hullusteni viia.
Berliini viib tee läbi Poola
RB kohta on räägitud mitmeid religioosseid müüte, millel tegelikkusega on kas vähe või pole mitte üldsegi pistmist. See käib näiteks ilusa jutu kohta RB kulgemisest Berliini.
Berliin on paraku lihtsalt ilus unistuslik kujund RB müügimeeste sütitavates kõnedes. Pilk maakaardile tõestab meile üht paratamatut fakti – selleks, et rongiga sõita Kaunasest edasi Berliini, tuleb läbida ka Poola. Kui kaitsepoliitika eksperdid räägivad ammu problemaatilisest Suwalki koridorist NATO idatiival, siis RB ideoloogide jaoks seda probleemi ei eksisteeri. Õigemini eksisteerib sarnaselt cargo culti järgijate arusaamale: kui Baltimaade-sisene RB kiirraudtee on valmis ehitatud, küll siis tekib ka kiire ühendus läbi Poola. See usk ei põhine kahjuks aga tegelikkusel, kui heita kas või põgus pilk Poola raudteede arengukavale.
2014. aastal alustasid Poolas tööd Pendolino kiirrongid, mis võimaldavad praegu olulisematel raudteelõikudel arendada kiirust kuni 200 km/h. Nendeks liinideks on Varssavist algavad suunad Läänemere põhjasadamatesse Gdanskisse ja Gdyniasse, lõunasse Krakowisse ja Katowicesse ning sealt edasi lääne poole Wroclawisse.
Tõeliseks megaprojektiks kujunes 2000. aastate algul nn Y-Line projekt Varssavist lääne poole Kaliszini, kust uus kiirraudtee oleks edasi hargnenud Poznanisse ja Wroclawisse. 2011. aastal seisis Poola aga valiku ees, kas arendada Y-Line’i megaprojekti või kulutada Euroopa raha olemasoleva raudteevõrgu rekonstrueerimiseks. Poola valis teise tee ja loobus Y-Line’ist.
Arengukavades kuni 2030. aastani ei tooda prioriteetsena välja raudteelõigu Bialystok–Suwalki–Trakiszki rekonstrueerimist. Nii ongi teoreetiliselt Baltimaade RB kiirraudteega ühenduma hakkav raudteelõik praegu elektrifitseerimata ühesuunaline külaraudtee, kus kohati kiiruseks 30 km/h. RB bürokraatide sõnul on Poola siiski andnud lubadusi rekonstrueerida see lõik kuni kiiruseni 120 või isegi 160 km/h, kuid mingisugust reaalset kinnitust sellele ei ole. Mingist uue kiirraudtee ehitamisest sellel lõigul ei saa aga isegi juttu olla.
Võib ka aru saada, miks Poola ei kiirusta rekonstrueerima idasuunalisi raudteeharusid. Varssavist kulgeb Bialystokini kaherealine elektrifitseeritud ja sealt edasi kuni Grodnoni üherealine elektrifitseeritud raudtee, mis praegu täidab nende vajadused.
Vilniuse RB-ga ühendamise läbisurumine näitab leedulaste tarkust kaugemale tulevikku vaadata. Batka Lukašenka režiim Valgevenes ei saa olla igavene ja pärast seda võib tulla päevakorda vana Vene impeeriumi ajal rajatud Peterburi–Varssavi raudteelõigu taastamine Vilniusest Grodnoni. See tagaks võrreldes Bialystoki–Suwalki–Trakiszki Podlasia looduskaitsealadel suure ringiga lookleva haruga otseühenduse Varssavini.
Ükskõik, mida RB bürokraadid oma Poola unistustes meile ei räägiks, on sarnaselt RB-ga kavandatava kiirraudtee rajamine seal samasugune perspektiiv kui Saaremaa kokkukasvamine maakerke tagajärjel mandriga.
Euroopa ei kirjuta meile trassi ette
Et vastata eespool esitatud teisele küsimusele, kust RB praegune kava uue Euroopa laiusega kiirraudtee rajamiseks läbi Pärnu üldse tekkis, võiks kuulata endise majandusministri Juhan Partsi vastust selle kohta riigikogus (22.01.2014): “Kümme aastat on olnud vastasseis Tartu versus Pärnu. Üleriigiline planeering aastani 2030 ja mitmed uuringud on tõestanud, et ennekõike majanduslike tõsiasjade tõttu on kiirraudtee, mis suudab teenindada 240 kilomeetrit tunnis sõitvaid ronge, realistlikum Riia suunal, kus trass on lühem.”
Kui heita pilk Euroopa Komisjoni kinnitatud nn abikõlbulike TEN-T koridoridele, näeme seal Eesti alal väljatooduna kahte koridori: olemasoleval raudteel läbi Tartu ja uut Pärnu kaudu.
VAATA SIIT:
(https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/infrastructure/tentec/tentec-portal/site/maps_upload/corridors_png/Europe_Corridors_ALL_web2_07_2014.pdf)
Seega ei öelda meile Euroopast ette, missuguse Baltimaade-sisese kiirraudtee koridori me peame valima.
Parts viitas oma põhjendustes ka üleriigilisele planeeringule “Eesti 2030”. Loeme siis, mis seal kirjas on (lk 30): “Tallinna–Tartu–Valga–Riia liin on sisuliselt osa Rail Balticu ehituse esimesest etapist, millega ühendatakse kolm Balti riiki 2015. aastaks raudteed pidi uuesti Euroopa tuumikosaga.” Selle juures märkus: “Rail Balticu esimest etappi ei tule samastada uuele otsetrassile kavandatava Rail Balticu kiire tavaraudteega.”
Ilmselgelt on viidatud märkus lisatud sinna alles hiljem, kui sisuline töö oli juba tehtud.
Seda väidet kinnitavad ka riigisisese raudteetranspordi arengu eesmärgid (lk 27): “Mandri-Eesti toimepiirkondade omavahelisel sidustamisel ja suuremate keskuste vaheliste liikumisvõimaluste tagamisel on tähtis roll reisirongiliiklusel. /---/ Olemasolevate raudteetrasside lähikonnas elab tervelt 80% Eesti elanikest. See laseb eeldada, et rongiliikluse kasutatavust saaks tuntavalt suurendada. /---/
Tehniliselt heal tasemel raudteeliiklus võimaldab sõita kiirusel 120–160 km/h, laseb ajasäästlikult sõita (sh iga päev tööl käia) ja kaugemale reisida. Lisaks kiirusele on olulised ka kasutusmugavus ja sõidu ohutus. Regionaalne raudteeühendus peab toimima Tallinna–Pärnu, Tallinna–Viljandi, Tallinna–Tartu–Valga/Koidula, Tallinna–Narva ning Valga–Koidula liinil. Kiire (ei peatu kõigis peatustes) linnadevaheline ühendus tuleks kombineerida aeglasemate, väiksemaid asulaid teenindavate liinidega. Tallinna ümber tugineb kohalik raudteeühendus peamiselt elektriraudteele. Alles tuleb jätta võimalus taastada Tallinna–Haapsalu(–Rohuküla) liin.”
Juhan Parts lihtsalt valetas.
Järgneb homses Meie Maas. Selle ususekti tuntumad rituaalid on näiteks kookospalmist, bambusest ja õlgedest lennuradade, lennujaamade ja raadiomastide täpsete koopiate rajamine. Usutakse, et sedasi saadavad esivanemate hinged neile transpordilennukeid lääne kaupadega. Cargo culti järgijad korraldavad niimoodi rajatud pühapaikades usuriitusi – riviõppusi, kasutades vintpüsside asemel puuoksi ning joonistades oma kehale ordenite koopiaid.Selle usulahu klassikalised vormid said erilise hoo Teise maailmasõja ajal. USA sõjavägi rajas sinna oma varustusbaase sõjategevuseks Vaiksel ookeanil Jaapani impeeriumi vastu. USA lennuvägi vedas saartele tohututes kogustes sõjaväele vajalikke kaupu, riideid, konserve, telke, tööriistu, relvi jne. Neid jätkus ka külalislahketele kohalikele elanikele, kelle elukorraldus muutus seeläbi kardinaalselt.Pärast sõja lõppu jäeti aga lennubaasid lihtsalt maha ja kaupu enam ei tulnud. Et see kõik jätkuks, hakkasidki kohalikud elanikud jäljendama baaside ja seal tegutsenud sõjaväelaste igapäevast tegevust.Unikaalne cargo cult meenus seoses taas hoogustunud aruteludega Rail Balticu (RB) rajamise üle ja järjest suureneva vastuseisuga sellele kavandataval kujul.Need arutelud võib kokku võtta hiljuti riigikogu keskkonnakomisjonis toimunud kohtumisega, kus ühel pool olid RB-le praegu kavandataval kujul avaliku vastukirja allkirjastanud 101 ühiskonnategelast ja teisel pool RB elluviimiseks Eesti poolt moodustatud äriühingu bürokraadid, kes tegutsevad majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi (MKM) katuse all. Nagu üks 101 kirjale allakirjutanu mulle kommenteeris: “Viis tundi peaga vastu müüri jooksmist.”Et mõista usku RB praeguse lahendusvariandi kasuks, peaks vastama kahele lihtsale küsimusele: mis asi see RB praegusel kujul täpselt on ning kuidas ja kus selline mõte üldse tekkis?Esimese küsimusega on lihtsam. Ametlikult esitatud vastus on selline: RB projekt hõlmab kiire rahvusvahelise raudtee ehitust Tallinnast Poola piirini; rööpme laius on 1435 mm ehk Euroopa standard; reisirongid sõidavad kiirusega kuni 240 km/h, kaubarongid kuni 120 km/h; RB trass kulgeb Tallinnast läbi Pärnu Riiga.Miks valitsus ei taha kuulata ühtegi argumenteeritud vastuväidet ja ajab jäärapäiselt oma rida põhiväitega, et kõik on juba otsustatud ning RB ehitamiseks raha saamiseks enam kavades midagi muuta ei saa? Oponente süüdistatakse selles, et vastutegutsemine võib RB Euroopa rahast üldse ilma jätta. See on klassikaline võte kahtlaste projektide läbisurumiseks – kas ainult nii või üldse mitte midagi.RB bürokraatia arvates asuvad kõik vastused sisulistele küsimustele Briti konsultatsioonifirma AECOM tehtud uuringus. Uuringu teostas keegi härra P. Constable, kontrollis A. Kakulis ja kinnitas M. Elton. AECOM-i uuring on muutunud cargo culti järgijate absoluutseks piibliks. See on koostatud väljaspool Eestit, abiks ilmselt keskpärane Eesti kaart geograafiaõpikust ning tulemuseks fantaasiad etteantud teemadel reisijate ja kaupade hulga kohta tulevikus.AECOM-i prognooside igasugune tõeväärtus on korduvalt ümber lükatud, neis on täielikult ignoreeritud tulevase RB sotsiaal-majanduslikku, regionaalset ja looduslike ökosüsteemide terviklikkuse mõju Eesti kui terviku arengule. Samas ei ole sellele nn uuringule tehtud mitte ühtegi ametlikku, vähegi arvestatavat kohalikku ekspertiisi. AECOM-ile, nagu ka eelmistele valitsustele, on RB asi iseenesest – cargo cult.Kuid on ilmselge, et see asi iseenesest praegu kavandataval kujul mõjutab kogu Eesti regionaalarengut aastasadadeks, sest ruumiline asustusstruktuur ning selle ühendusteede väljakujunemine ja püsivus on mõõdetav lausa sadades aastates. Seetõttu ma ei imestakski, kui RB bürokraadid hakkaksid meile varsti rääkima ka ülikooli, rääkimata ERM-i üleviimise vajadusest Tartust Pärnusse.Nende inimeste Eesti ruuminägemise äraspidine loogika võib väga vabalt taoliste hullusteni viia.RB kohta on räägitud mitmeid religioosseid müüte, millel tegelikkusega on kas vähe või pole mitte üldsegi pistmist. See käib näiteks ilusa jutu kohta RB kulgemisest Berliini.Berliin on paraku lihtsalt ilus unistuslik kujund RB müügimeeste sütitavates kõnedes. Pilk maakaardile tõestab meile üht paratamatut fakti – selleks, et rongiga sõita Kaunasest edasi Berliini, tuleb läbida ka Poola. Kui kaitsepoliitika eksperdid räägivad ammu problemaatilisest Suwalki koridorist NATO idatiival, siis RB ideoloogide jaoks seda probleemi ei eksisteeri. Õigemini eksisteerib sarnaselt cargo culti järgijate arusaamale: kui Baltimaade-sisene RB kiirraudtee on valmis ehitatud, küll siis tekib ka kiire ühendus läbi Poola. See usk ei põhine kahjuks aga tegelikkusel, kui heita kas või põgus pilk Poola raudteede arengukavale.2014. aastal alustasid Poolas tööd Pendolino kiirrongid, mis võimaldavad praegu olulisematel raudteelõikudel arendada kiirust kuni 200 km/h. Nendeks liinideks on Varssavist algavad suunad Läänemere põhjasadamatesse Gdanskisse ja Gdyniasse, lõunasse Krakowisse ja Katowicesse ning sealt edasi lääne poole Wroclawisse.Tõeliseks megaprojektiks kujunes 2000. aastate algul nn Y-Line projekt Varssavist lääne poole Kaliszini, kust uus kiirraudtee oleks edasi hargnenud Poznanisse ja Wroclawisse. 2011. aastal seisis Poola aga valiku ees, kas arendada Y-Line’i megaprojekti või kulutada Euroopa raha olemasoleva raudteevõrgu rekonstrueerimiseks. Poola valis teise tee ja loobus Y-Line’ist.Arengukavades kuni 2030. aastani ei tooda prioriteetsena välja raudteelõigu Bialystok–Suwalki–Trakiszki rekonstrueerimist. Nii ongi teoreetiliselt Baltimaade RB kiirraudteega ühenduma hakkav raudteelõik praegu elektrifitseerimata ühesuunaline külaraudtee, kus kohati kiiruseks 30 km/h. RB bürokraatide sõnul on Poola siiski andnud lubadusi rekonstrueerida see lõik kuni kiiruseni 120 või isegi 160 km/h, kuid mingisugust reaalset kinnitust sellele ei ole. Mingist uue kiirraudtee ehitamisest sellel lõigul ei saa aga isegi juttu olla.Võib ka aru saada, miks Poola ei kiirusta rekonstrueerima idasuunalisi raudteeharusid. Varssavist kulgeb Bialystokini kaherealine elektrifitseeritud ja sealt edasi kuni Grodnoni üherealine elektrifitseeritud raudtee, mis praegu täidab nende vajadused.Vilniuse RB-ga ühendamise läbisurumine näitab leedulaste tarkust kaugemale tulevikku vaadata. Batka Lukašenka režiim Valgevenes ei saa olla igavene ja pärast seda võib tulla päevakorda vana Vene impeeriumi ajal rajatud Peterburi–Varssavi raudteelõigu taastamine Vilniusest Grodnoni. See tagaks võrreldes Bialystoki–Suwalki–Trakiszki Podlasia looduskaitsealadel suure ringiga lookleva haruga otseühenduse Varssavini.Ükskõik, mida RB bürokraadid oma Poola unistustes meile ei räägiks, on sarnaselt RB-ga kavandatava kiirraudtee rajamine seal samasugune perspektiiv kui Saaremaa kokkukasvamine maakerke tagajärjel mandriga.Et vastata eespool esitatud teisele küsimusele, kust RB praegune kava uue Euroopa laiusega kiirraudtee rajamiseks läbi Pärnu üldse tekkis, võiks kuulata endise majandusministri Juhan Partsi vastust selle kohta riigikogus (22.01.2014): “Kümme aastat on olnud vastasseis Tartu versus Pärnu. Üleriigiline planeering aastani 2030 ja mitmed uuringud on tõestanud, et ennekõike majanduslike tõsiasjade tõttu on kiirraudtee, mis suudab teenindada 240 kilomeetrit tunnis sõitvaid ronge, realistlikum Riia suunal, kus trass on lühem.”Kui heita pilk Euroopa Komisjoni kinnitatud nn abikõlbulike TEN-T koridoridele, näeme seal Eesti alal väljatooduna kahte koridori: olemasoleval raudteel läbi Tartu ja uut Pärnu kaudu.VAATA SIIT:Seega ei öelda meile Euroopast ette, missuguse Baltimaade-sisese kiirraudtee koridori me peame valima.Parts viitas oma põhjendustes ka üleriigilisele planeeringule “Eesti 2030”. Loeme siis, mis seal kirjas on (lk 30): “Tallinna–Tartu–Valga–Riia liin on sisuliselt osa Rail Balticu ehituse esimesest etapist, millega ühendatakse kolm Balti riiki 2015. aastaks raudteed pidi uuesti Euroopa tuumikosaga.” Selle juures märkus: “Rail Balticu esimest etappi ei tule samastada uuele otsetrassile kavandatava Rail Balticu kiire tavaraudteega.”Ilmselgelt on viidatud märkus lisatud sinna alles hiljem, kui sisuline töö oli juba tehtud.Seda väidet kinnitavad ka riigisisese raudteetranspordi arengu eesmärgid (lk 27): “Mandri-Eesti toimepiirkondade omavahelisel sidustamisel ja suuremate keskuste vaheliste liikumisvõimaluste tagamisel on tähtis roll reisirongiliiklusel. /---/ Olemasolevate raudteetrasside lähikonnas elab tervelt 80% Eesti elanikest. See laseb eeldada, et rongiliikluse kasutatavust saaks tuntavalt suurendada. /---/Tehniliselt heal tasemel raudteeliiklus võimaldab sõita kiirusel 120–160 km/h, laseb ajasäästlikult sõita (sh iga päev tööl käia) ja kaugemale reisida. Lisaks kiirusele on olulised ka kasutusmugavus ja sõidu ohutus. Regionaalne raudteeühendus peab toimima Tallinna–Pärnu, Tallinna–Viljandi, Tallinna–Tartu–Valga/Koidula, Tallinna–Narva ning Valga–Koidula liinil. Kiire (ei peatu kõigis peatustes) linnadevaheline ühendus tuleks kombineerida aeglasemate, väiksemaid asulaid teenindavate liinidega. Tallinna ümber tugineb kohalik raudteeühendus peamiselt elektriraudteele. Alles tuleb jätta võimalus taastada Tallinna–Haapsalu(–Rohuküla) liin.”Juhan Parts lihtsalt valetas.Järgneb homses Meie Maas.
Veel artikleid samast teemast »


description: Selle kuu lõpus ilmub Gerli Paju esimene lasteraamat “Kassiparadiis”. Lugu jutustab Gerli enda varalahkunud kassist Timmist ning tema põnevast, võluvärki täis elust pilve peal. Ühtlasi puudutab raamat teemat, kuidas mõjub väikesele lapsele lemmiklooma surm. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saarlane annab välja lasteraamatu

maintext:
Uudised
Saarlane annab välja lasteraamatu
Teisipäev, 08. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 08. november 2016. Selle kuu lõpus ilmub Gerli Paju esimene lasteraamat “Kassiparadiis”. Lugu jutustab Gerli enda varalahkunud kassist Timmist ning tema põnevast, võluvärki täis elust pilve peal. Ühtlasi puudutab raamat teemat, kuidas mõjub väikesele lapsele lemmiklooma surm.
“Lugu tuligi elust enesest. See raamat jutustab meie kassist, kes väga noorelt ära suri. Tütar oli siis viieaastane ja see mõjus talle väga rängalt. Siis tuligi mõte, et äkki selline raamat aitaks teda. Ja aitaski, väga vahva lugu tuli välja,” rääkis Gerli Paju.
Gerli ütles, et ta on alati armastanud kirjutada, esimesi luuletusi hakkas ta kirja panema juba algklassides.
Raamatu esmaesitlus on detsembri alguses mandril. Hiljem soovib Gerli ka Saaremaal raamatut tutvustada. Raamatu sihtrühm on umbes viiendast eluaastast kuni üheteistkümnendani. Esmane tiraaž on 800 eksemplari.
Gerli andis teada, et on alustanud ka juba uue raamatu kirjutamist, mis on samuti lasteraamat. Ka selleks on ta saanud inspiratsiooni oma perelt. “Lugu tuligi elust enesest. See raamat jutustab meie kassist, kes väga noorelt ära suri. Tütar oli siis viieaastane ja see mõjus talle väga rängalt. Siis tuligi mõte, et äkki selline raamat aitaks teda. Ja aitaski, väga vahva lugu tuli välja,” rääkis Gerli Paju.Gerli ütles, et ta on alati armastanud kirjutada, esimesi luuletusi hakkas ta kirja panema juba algklassides.Raamatu esmaesitlus on detsembri alguses mandril. Hiljem soovib Gerli ka Saaremaal raamatut tutvustada. Raamatu sihtrühm on umbes viiendast eluaastast kuni üheteistkümnendani. Esmane tiraaž on 800 eksemplari.Gerli andis teada, et on alustanud ka juba uue raamatu kirjutamist, mis on samuti lasteraamat. Ka selleks on ta saanud inspiratsiooni oma perelt.
Veel artikleid samast teemast »


description: Üks väike maapood sulges jälle uksed. 30. oktoobril sai Rahuste väikepoepidajal Avel see etapp otsa. Õnneks terendab lootus, et mõne aja pärast avatakse pood uuesti. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Maakond
Ave Kaal: kui elad maal ja tahad, et külaelu jätkuks
Laupäev, 12. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Laupäev, 12. november 2016. Kaupluse sildi all Ave Kaal koos töömeeste Madis Sepa ja Silver Oderiga. FOTO: erakogu Üks väike maapood sulges jälle uksed. 30. oktoobril sai Rahuste väikepoepidajal Avel see etapp otsa. Õnneks terendab lootus, et mõne aja pärast avatakse pood uuesti.
Ave Kaal pidas erapoodi tosin aastat, sellest poole aega üksinda, mil tuli olla juhataja, müüja, transporditööline, koristaja. “Mul on alguses ja vahepeal ikka müüjaid ka olnud. Kui oled poeomanik, siis vaatad, kuidas toime tuled. Kui käive enam ei kannata, tuleb paraku müüjatele head aega öelda ja kõike ise teha. Üksinda toimetasin 2010. aastast, kokku kuus aastat. 4. detsembril oleks poepidamist saanud 12 aastat,” rääkis Ave.
Põhjused, miks poed, koolid, postkontorid ja muud elutähtsad asutused maakohtades kaovad, on kõigile ammu teada, paraku pole, eelkõige töökohtade nappusest, suudetud maaelu hääbumist peatada, ammugi mitte tõusule pöörata.
“Ostuealist ja -võimelist elanikkonda võib ju olla, aga tööl käiakse enamasti väljaspool kodukohta, mistõttu ostetakse soodsama hinnaga toit linnast või suuremast keskusest. Minu meelest on asi paigast ära. See, et väikeettevõtja ei saa laost kaupa sisse osta sama hinnaga, millega saab suur ettevõte, on väikepoodide kadumise peamine põhjus. Väike saab tooted palju kallima hinnaga, sellisega, millega on suurtes kauplustes tooted müügil, või veel kallimalt. Loogiline oleks, et hinnad oleksid ühtlased.”
Ave lisas, et palju kallimalt sisse ostetud kaupadele tuleb juurdehindlus nagunii teha. Sellest ei pääse üle ega ümber, sest palgad on vaja maksta, rent tasuda, elekter ja olmekulud katta ning ka riigimaksud on vaja maksta. Ja tulemus on paratamatu – hind kaubahallide omast palju kallim. Ja inimestel on valida.
Lootus jätkata
“Kuid oli ka neid, kes toetasid kohalikku poodi põhimõtteliselt, ostes esmavajaliku väikesest maapoest, et see ikka olemas oleks. Õnneks leidsin ma inimesed, kes on nõus poepidamisega jätkama. Loodan, et nad saavad vallaga asjad sätitud, et pood alles jääb. Ma ei tulnud sealt ära mõttega, et mul on kõrini, hoolitsesin, et pood kestaks, sest pood elavdab külaelu. Sellest on nii palju räägitud, et pood kuulub küla keskuse juurde.”
Kui Avest sai poodnik, arvanud ta, et saab kauba kätte samade hindadega, mis suured ja seega kauba inimestele soodsalt edasi müüa. Selles igati õigustatud ootuses tuli tal kohe pettuda. Aga ta sai teadmise, et maa väikepoodi kallimate hindadega pidavad inimesed ei ole kasuahned, vaid asi on kaupade sisseostuhindade suures erinevuses. “Mina saan laost leiva näiteks selle hinnaga, mille inimene suuremast poest ostes. Nii on, oli algusest peale. Arvan, et see on turumajanduse nägu, kus suured jäävad ellu ja väiksed hääbuvad. Nii ongi.”
Väikepoe pidamine nõuab tihedat suhtlemist elanikkonnaga. “Sortimendiga on nii, et ikka tuli inimestelt küsida, mida nad tahavad ja mis päevaks. Seega toimib see põhiliselt tellimise alusel, et ei jääks palju kaubajääke üle. Olen suurema osa kaupa ise kohale toonud.”
Kogemusterohke aeg
Väikepoe pidamise iseloomustamiseks ütles Ave: “See oli kogemusterohke aeg. Igast asjast on ju midagi õppida. Ma ei ole seda meelt, et viriseda ja edasi teha. Kui leian, et põhimõtted, elukvaliteet või mis iganes on muutunud, tuleb teha muudatus. Minul oli konkreetseks põhjuseks elukoha muutus, nii et poepidamine mitmekümne kilomeetri kaugusel ei olnud enam teostatav.”
Praegu on Avel esimesed päevad, kus ta Rahustesse ei pea sõitma, mis ei tähenda, et sellega on asi ühel pool. “Tuleb veel suhelda firmadega, lõpetada arved ja raamatupidamisega seotud asjad, teha inventuur. Aga kui vaadata korraks veel algusesse, siis 12 aastat tagasi mulle selline pakkumine – teha pood – tuli. Ettepaneku tegi inimene, kes pidi sinna selle poe tegema, aga tema elu võttis teise suuna. Kui elada samas ja inimesel on olemas motivatsioon, et külaelu jätkuks, on see võimalik. Leian, et need üle 20-aastased inimesed, kelle leidsin, on õiged Rahuste kauplusega jätkama. Ma loodan nende peale, selle lapsega noore pere peale.”
Rahustele lähimad poed on Laadla ja Salme, 20 kilomeetrit ühele ja teisele poole, üks kummaski Sõrve poolsaarel asuvas vallas. Ave Kaal pidas erapoodi tosin aastat, sellest poole aega üksinda, mil tuli olla juhataja, müüja, transporditööline, koristaja. “Mul on alguses ja vahepeal ikka müüjaid ka olnud. Kui oled poeomanik, siis vaatad, kuidas toime tuled. Kui käive enam ei kannata, tuleb paraku müüjatele head aega öelda ja kõike ise teha. Üksinda toimetasin 2010. aastast, kokku kuus aastat. 4. detsembril oleks poepidamist saanud 12 aastat,” rääkis Ave.Põhjused, miks poed, koolid, postkontorid ja muud elutähtsad asutused maakohtades kaovad, on kõigile ammu teada, paraku pole, eelkõige töökohtade nappusest, suudetud maaelu hääbumist peatada, ammugi mitte tõusule pöörata.“Ostuealist ja -võimelist elanikkonda võib ju olla, aga tööl käiakse enamasti väljaspool kodukohta, mistõttu ostetakse soodsama hinnaga toit linnast või suuremast keskusest. Minu meelest on asi paigast ära. See, et väikeettevõtja ei saa laost kaupa sisse osta sama hinnaga, millega saab suur ettevõte, on väikepoodide kadumise peamine põhjus. Väike saab tooted palju kallima hinnaga, sellisega, millega on suurtes kauplustes tooted müügil, või veel kallimalt. Loogiline oleks, et hinnad oleksid ühtlased.”Ave lisas, et palju kallimalt sisse ostetud kaupadele tuleb juurdehindlus nagunii teha. Sellest ei pääse üle ega ümber, sest palgad on vaja maksta, rent tasuda, elekter ja olmekulud katta ning ka riigimaksud on vaja maksta. Ja tulemus on paratamatu – hind kaubahallide omast palju kallim. Ja inimestel on valida.“Kuid oli ka neid, kes toetasid kohalikku poodi põhimõtteliselt, ostes esmavajaliku väikesest maapoest, et see ikka olemas oleks. Õnneks leidsin ma inimesed, kes on nõus poepidamisega jätkama. Loodan, et nad saavad vallaga asjad sätitud, et pood alles jääb. Ma ei tulnud sealt ära mõttega, et mul on kõrini, hoolitsesin, et pood kestaks, sest pood elavdab külaelu. Sellest on nii palju räägitud, et pood kuulub küla keskuse juurde.”Kui Avest sai poodnik, arvanud ta, et saab kauba kätte samade hindadega, mis suured ja seega kauba inimestele soodsalt edasi müüa. Selles igati õigustatud ootuses tuli tal kohe pettuda. Aga ta sai teadmise, et maa väikepoodi kallimate hindadega pidavad inimesed ei ole kasuahned, vaid asi on kaupade sisseostuhindade suures erinevuses. “Mina saan laost leiva näiteks selle hinnaga, mille inimene suuremast poest ostes. Nii on, oli algusest peale. Arvan, et see on turumajanduse nägu, kus suured jäävad ellu ja väiksed hääbuvad. Nii ongi.”Väikepoe pidamine nõuab tihedat suhtlemist elanikkonnaga. “Sortimendiga on nii, et ikka tuli inimestelt küsida, mida nad tahavad ja mis päevaks. Seega toimib see põhiliselt tellimise alusel, et ei jääks palju kaubajääke üle. Olen suurema osa kaupa ise kohale toonud.”Väikepoe pidamise iseloomustamiseks ütles Ave: “See oli kogemusterohke aeg. Igast asjast on ju midagi õppida. Ma ei ole seda meelt, et viriseda ja edasi teha. Kui leian, et põhimõtted, elukvaliteet või mis iganes on muutunud, tuleb teha muudatus. Minul oli konkreetseks põhjuseks elukoha muutus, nii et poepidamine mitmekümne kilomeetri kaugusel ei olnud enam teostatav.”Praegu on Avel esimesed päevad, kus ta Rahustesse ei pea sõitma, mis ei tähenda, et sellega on asi ühel pool. “Tuleb veel suhelda firmadega, lõpetada arved ja raamatupidamisega seotud asjad, teha inventuur. Aga kui vaadata korraks veel algusesse, siis 12 aastat tagasi mulle selline pakkumine – teha pood – tuli. Ettepaneku tegi inimene, kes pidi sinna selle poe tegema, aga tema elu võttis teise suuna. Kui elada samas ja inimesel on olemas motivatsioon, et külaelu jätkuks, on see võimalik. Leian, et need üle 20-aastased inimesed, kelle leidsin, on õiged Rahuste kauplusega jätkama. Ma loodan nende peale, selle lapsega noore pere peale.”Rahustele lähimad poed on Laadla ja Salme, 20 kilomeetrit ühele ja teisele poole, üks kummaski Sõrve poolsaarel asuvas vallas.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuigi Tallinna tehnikaülikoolis plaanitakse Kuressaare kolledži ühendamist mereakadeemiaga, väitis haridus- ja teadusminister Maris Lauri eile riigikogu infotunnis, et temale teadaolevalt mingeid muudatusi Kuressaare kolledži osas küll plaanis ei ole. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Minister Lauri ei tea kolledži ühendamise plaanist midagi
Neljapäev, 10. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Neljapäev, 10. november 2016. Tänavu oktoobris toimus TTÜ Kuressaare kolledžis majakoosolek, kus võeti mereakadeemiaga ühinemine ametlikult töösse. FOTO: Valmar Voolaid Kuigi Tallinna tehnikaülikoolis plaanitakse Kuressaare kolledži ühendamist mereakadeemiaga, väitis haridus- ja teadusminister Maris Lauri eile riigikogu infotunnis, et temale teadaolevalt mingeid muudatusi Kuressaare kolledži osas küll plaanis ei ole.
Kuressaare kolledži ja mere-akadeemia ühinemise teemat valgustas septembri lõpus kolledžit külastanud TTÜ rektor Jaak Aaviksoo. Ta põhjendas asutuse ühendamist mereakadeemiaga kolledži väiksusega.
Eelmisel nädalal siin käinud riigikogu Vabaerakonna fraktsiooni aseesimees Andres Ammas kohtus 2. novembril koos teiste riigikogu Vabaerakonna fraktsiooni liikmetega kolledži juhtidega, kes olnud uudisest väga häiritud ja ütlesid, et tegemist on suure ja ebameeldiva protsessi algusega, mille tulemusena erialad võivad kolledžist kaduda.
Miks mitte kolida Saaremaale?
“Võiks mõelda palju suuremalt ja hoopis mereakadeemia Saaremaale tuua,” leidis Ammas, kes ise varem töötanud õpetaja ning koolijuhina. Tema arvates on Saaremaa koolisüsteem hästi toimiv ja olnud pigem teistele eeskujuks.
“Saaremaa ühisgümnaasiumi ja Kuressaare gümnaasiumi tase on üle Eesti teada. Täiskasvanute gümnaasium funktsioneerib palju mitmekesisemalt kui teised samasugused koolid Eestis. Lisaks veel väärikate ülikool, mida suuremates piirkondades ei ole. Ka ametikoolil läheb hästi,” märkis Ammas.
Eile päris Andres Ammas riigikogu infotunnis haridus- ja teadusministrilt Maris Laurilt Kuressaare kolledži kohta, tundes huvi, kas see ikka jätkab oma praeguse nime all ja kujul või mingist hetkest saab kolledžist Tallinna tehnikaülikooli mereakadeemia osakond?
Haridus- ja teadusministri Maris Lauri sõnul on ülikoolidega sõlmitud halduslepingud, mille kohaselt nad peavad kolledžeid ülal pidama ja tagama nende õppetöö seal regionaalsel tasemel.
“Minule teadaolevalt ei ole küll muudatust plaanis, aga järgmine haldusleping ei ole veel sõlmitud ja kindlasti võib juhtuda, et seal tehakse muudatusi, kuid minu teada neid praegu ei ole. See on läbirääkimiste teema, nagu kõikide halduslepingute puhul,” ei lubanud minister midagi kindlat.
Minister ei tea muudatustest
Riigikogulane Artur Talvik vaidles ministrile vastu, sest Vabaerakonnale teadaolevalt muudetakse Kuressaare kolledž siiski mereakadeemia osakonnaks.
“See on tekitanud suurt muret Kuressaare elanike hulgas laiemalt. Tekitab muret ka selles mõttes, et paljudele tundub, et plaani kaudu üritatakse kolledž ära lõpetada ja osakond vähendab õppeaineid, mida seal õpetatakse,” juhtis Talvik ministri tähelepanu. Ta küsis ministrilt, mis üldse mereakadeemiast saab.
Ülikoolidega sõlmitud halduslepingutes määratakse ülikoolide kohustus pakkuda konkreetses piirkonnas kõrgharidust konkreetse spetsiifikaga.
“Jah, lepinguid muudetakse, vaadatakse perioodiliselt üle, aga teatavasti lepingul on kaks osapoolt. Kui kellelgi tekib mõte, et paneks kinni, siis nii lihtsalt see asi ei käi,” kinnitas minister Lauri.
Mereakadeemia ja Kuressaare kolledži võimalikule ühinemise protsessile pani alguse Tallinna tehnikaülikooli uus arengukava, mis näeb ette praeguse kaheksa teaduskonna asemel nelja, teaduskondadesse koonduvad ka 12 praegust õppe- ja teadusasutust.
Uued teaduskonnad on infotehnoloogia, inseneri-, loodus- ja majandusteaduskond, nende kõrval jätkab eraldi üksusena TTÜ Eesti mereakadeemia. Uus struktuur hakkab kehtima alates 1. jaanuarist 2017. Kuressaare kolledži ja mere-akadeemia ühinemise teemat valgustas septembri lõpus kolledžit külastanud TTÜ rektor Jaak Aaviksoo. Ta põhjendas asutuse ühendamist mereakadeemiaga kolledži väiksusega.Eelmisel nädalal siin käinud riigikogu Vabaerakonna fraktsiooni aseesimees Andres Ammas kohtus 2. novembril koos teiste riigikogu Vabaerakonna fraktsiooni liikmetega kolledži juhtidega, kes olnud uudisest väga häiritud ja ütlesid, et tegemist on suure ja ebameeldiva protsessi algusega, mille tulemusena erialad võivad kolledžist kaduda.“Võiks mõelda palju suuremalt ja hoopis mereakadeemia Saaremaale tuua,” leidis Ammas, kes ise varem töötanud õpetaja ning koolijuhina. Tema arvates on Saaremaa koolisüsteem hästi toimiv ja olnud pigem teistele eeskujuks.“Saaremaa ühisgümnaasiumi ja Kuressaare gümnaasiumi tase on üle Eesti teada. Täiskasvanute gümnaasium funktsioneerib palju mitmekesisemalt kui teised samasugused koolid Eestis. Lisaks veel väärikate ülikool, mida suuremates piirkondades ei ole. Ka ametikoolil läheb hästi,” märkis Ammas.Eile päris Andres Ammas riigikogu infotunnis haridus- ja teadusministrilt Maris Laurilt Kuressaare kolledži kohta, tundes huvi, kas see ikka jätkab oma praeguse nime all ja kujul või mingist hetkest saab kolledžist Tallinna tehnikaülikooli mereakadeemia osakond?Haridus- ja teadusministri Maris Lauri sõnul on ülikoolidega sõlmitud halduslepingud, mille kohaselt nad peavad kolledžeid ülal pidama ja tagama nende õppetöö seal regionaalsel tasemel.“Minule teadaolevalt ei ole küll muudatust plaanis, aga järgmine haldusleping ei ole veel sõlmitud ja kindlasti võib juhtuda, et seal tehakse muudatusi, kuid minu teada neid praegu ei ole. See on läbirääkimiste teema, nagu kõikide halduslepingute puhul,” ei lubanud minister midagi kindlat.Riigikogulane Artur Talvik vaidles ministrile vastu, sest Vabaerakonnale teadaolevalt muudetakse Kuressaare kolledž siiski mereakadeemia osakonnaks.“See on tekitanud suurt muret Kuressaare elanike hulgas laiemalt. Tekitab muret ka selles mõttes, et paljudele tundub, et plaani kaudu üritatakse kolledž ära lõpetada ja osakond vähendab õppeaineid, mida seal õpetatakse,” juhtis Talvik ministri tähelepanu. Ta küsis ministrilt, mis üldse mereakadeemiast saab.Ülikoolidega sõlmitud halduslepingutes määratakse ülikoolide kohustus pakkuda konkreetses piirkonnas kõrgharidust konkreetse spetsiifikaga.“Jah, lepinguid muudetakse, vaadatakse perioodiliselt üle, aga teatavasti lepingul on kaks osapoolt. Kui kellelgi tekib mõte, et paneks kinni, siis nii lihtsalt see asi ei käi,” kinnitas minister Lauri.Mereakadeemia ja Kuressaare kolledži võimalikule ühinemise protsessile pani alguse Tallinna tehnikaülikooli uus arengukava, mis näeb ette praeguse kaheksa teaduskonna asemel nelja, teaduskondadesse koonduvad ka 12 praegust õppe- ja teadusasutust.Uued teaduskonnad on infotehnoloogia, inseneri-, loodus- ja majandusteaduskond, nende kõrval jätkab eraldi üksusena TTÜ Eesti mereakadeemia. Uus struktuur hakkab kehtima alates 1. jaanuarist 2017.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuressaare Stanford Musicu kauplus sulgeb 27. jaanuarist uksed. Pood on siin tegutsenud kahel korral, viimati avati uksed 2009. aastal Tallinna tn 11. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Stanford Music sulgeb jaanuaris uksed

maintext:
Uudised
Stanford Music sulgeb jaanuaris uksed
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 29. november 2016. Stanford Musicu poodi hoiti pikalt lahti missioonitundest. Foto: Valmar Voolaid Kuressaare Stanford Musicu kauplus sulgeb 27. jaanuarist uksed. Pood on siin tegutsenud kahel korral, viimati avati uksed 2009. aastal Tallinna tn 11.
“Kuressaare kauplus on aastaid tegutsenud nulli piirimail. See ei ole eriti kasumlik ettevõtmine olnud. Kuna mitmed meie firma töötajad on Saaremaalt pärit või neil on Saaremaaga seos olnud, siis oleme seda kauplust missioonitundest lahti hoidnud. Nüüd otsustasime, et uuest aastat ei plaani kaupluse eest rohkem peale maksta,“ rääkis Stanford Music OÜ juhatuse liige Märt Hirvoja.
Kulukas rendipind
Hirvoja tõdes, et sulgemisotsuse tegemisel mängis rolli ka praegune kulukas rendipind.
“Me viimase hetkeni ei tahtnud kauplust sulgeda. Üks juhatuse liige käis veel möödunud nädalal Kuressaares vaatamas üht pinda, mis on väiksem ja oluliselt soodsam, aga see ikkagi ei vastanud meie soovidele ning paraku tuli selline otsus vastu võtta, et jaanuarist sulgeme kaupluse,“ selgitas Hirvoja.
Ta kinnitas, et senisest enam pööratakse selle arvelt tähelepanu Tallinna ja Tartu poodidele, mille läbimüük on tublisti kasvanud, samuti pööratakse suuremat tähelepanu e-poele, mille külastatavus on hüppeliselt kasvanud.
Hirvoja tõdes, et viimased aastad on näidanud, et ka
saarlased on aktiivselt ostelnud just e-poes, kus kaubavalik on tunduvalt suurem kui kohalikus kaupluses.
Hirvoja tõdes, et aeg-ajalt tuli ette sedagi, et saarlased soetasid mandri poodidest endale suuremaid muusikariistu, mis olid olemas ka Kuressaares, sest nad polnud kursis, et poekett on ka oma kodukohas tegutsenud juba pikki aastaid. “Kuressaare kauplus on aastaid tegutsenud nulli piirimail. See ei ole eriti kasumlik ettevõtmine olnud. Kuna mitmed meie firma töötajad on Saaremaalt pärit või neil on Saaremaaga seos olnud, siis oleme seda kauplust missioonitundest lahti hoidnud. Nüüd otsustasime, et uuest aastat ei plaani kaupluse eest rohkem peale maksta,“ rääkis Stanford Music OÜ juhatuse liige Märt Hirvoja.Hirvoja tõdes, et sulgemisotsuse tegemisel mängis rolli ka praegune kulukas rendipind.“Me viimase hetkeni ei tahtnud kauplust sulgeda. Üks juhatuse liige käis veel möödunud nädalal Kuressaares vaatamas üht pinda, mis on väiksem ja oluliselt soodsam, aga see ikkagi ei vastanud meie soovidele ning paraku tuli selline otsus vastu võtta, et jaanuarist sulgeme kaupluse,“ selgitas Hirvoja.Ta kinnitas, et senisest enam pööratakse selle arvelt tähelepanu Tallinna ja Tartu poodidele, mille läbimüük on tublisti kasvanud, samuti pööratakse suuremat tähelepanu e-poele, mille külastatavus on hüppeliselt kasvanud.Hirvoja tõdes, et viimased aastad on näidanud, et kasaarlased on aktiivselt ostelnud just e-poes, kus kaubavalik on tunduvalt suurem kui kohalikus kaupluses.Hirvoja tõdes, et aeg-ajalt tuli ette sedagi, et saarlased soetasid mandri poodidest endale suuremaid muusikariistu, mis olid olemas ka Kuressaares, sest nad polnud kursis, et poekett on ka oma kodukohas tegutsenud juba pikki aastaid.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile varahommikuks kella 5.30 oli USA suursaadik James D. Melville Jr kutsunud talle tuttavaid inimesi jälgima USA presidendivalimiste lõppvooru Tallinna Eesti Rahvusringhäälingusse. Kohal oli ka Saare maavanem Kaido Kaasik. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Maavanem vaatas valimisi koos USA suursaadikuga
Neljapäev, 10. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Neljapäev, 10. november 2016. Valimisi jälgisid rahvusringhäälingu majas ühises seltskonnas maavanem Kaido Kaasik (vasakult teine) ja USA suursaadik James D. Melville Jr (keskel). FOTO: Siim Lõvi / ERR Eile varahommikuks kella 5.30 oli USA suursaadik James D. Melville Jr kutsunud talle tuttavaid inimesi jälgima USA presidendivalimiste lõppvooru Tallinna Eesti Rahvusringhäälingusse. Kohal oli ka Saare maavanem Kaido Kaasik.
“Me oleme saatkonnaga koostööd teinud ja aktiivselt suhelnud erinevates valdkondades, küllap sellepärast ta mind kutsuski,” põhjendas Kaasik.
Kuna teisipäeval oli Tallinnas ka maavanemate nõupidamine, siis külastas maavanem mitut üritust korraga.
“Läksin televisiooni kohale kohe 5.30 ja seal oli päris huvitav jälgida ning kuulata erinevaid arvamusi. Esinesid mitmed tuntud poliitikud, kes Ameerikat rohkem tunnevad – Igor Gräzin, Marianne Mikko, Andreas Kaju,” lisas Kaasik.
Maavanema sõnul kokkutulnutel väga ülevat meeleolu polnud, sest oodati teistsugust tulemust.
Samas on suursaadik ise demokraat, kuid Kaasiku sõnul mees oma emotsioone välja ei näidanud, oli väga viisakas.
Küll oli aga ärevust ja murelikkust teiste inimeste nägudel. Oli ju alahinnatud rahva häält.
“Minu tutvusringkonnas on paar inimest, kes on head inimeste hingeelu tundjad ja ennustasid Trumpi võitu, kuid mina ei osanud seda ette näha. Kõik küsitlused näitasid ju midagi muud. Nüüd on aga rahvas rääkinud ja tuleb edasi minna,” arutles Kaasik. “Me oleme saatkonnaga koostööd teinud ja aktiivselt suhelnud erinevates valdkondades, küllap sellepärast ta mind kutsuski,” põhjendas Kaasik.Kuna teisipäeval oli Tallinnas ka maavanemate nõupidamine, siis külastas maavanem mitut üritust korraga.“Läksin televisiooni kohale kohe 5.30 ja seal oli päris huvitav jälgida ning kuulata erinevaid arvamusi. Esinesid mitmed tuntud poliitikud, kes Ameerikat rohkem tunnevad – Igor Gräzin, Marianne Mikko, Andreas Kaju,” lisas Kaasik.Maavanema sõnul kokkutulnutel väga ülevat meeleolu polnud, sest oodati teistsugust tulemust.Samas on suursaadik ise demokraat, kuid Kaasiku sõnul mees oma emotsioone välja ei näidanud, oli väga viisakas.Küll oli aga ärevust ja murelikkust teiste inimeste nägudel. Oli ju alahinnatud rahva häält.“Minu tutvusringkonnas on paar inimest, kes on head inimeste hingeelu tundjad ja ennustasid Trumpi võitu, kuid mina ei osanud seda ette näha. Kõik küsitlused näitasid ju midagi muud. Nüüd on aga rahvas rääkinud ja tuleb edasi minna,” arutles Kaasik.
Veel artikleid samast teemast »


description: See juhtus Venemaal elamise aegu, eelmise sajandi 50-ndail aastail. Töötasime talvel erinevais metsapunktides, kuhu meid oli suunatud kolhooside poolt normikohustuste täitmiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Küüditatute sekeldused suurveega

maintext:
Mälestused
Küüditatute sekeldused suurveega
Esmaspäev, 07. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Saima Medell Esmaspäev, 07. november 2016. 1941. aasta 14. juunil küüditatud Saaremaa koolide inspektori Juhan Koppeli pere lapsed 1938. aastal. Vasakult Lille (suri asumisel 1942), Helle, Arvi, Helvi, Saima (Medell) ja Vaino. FOTO: H. Koppeli kogu See juhtus Venemaal elamise aegu, eelmise sajandi 50-ndail aastail. Töötasime talvel erinevais metsapunktides, kuhu meid oli suunatud kolhooside poolt normikohustuste täitmiseks.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeva hommikuks jõudsid uue loodava võimuliidu esindajad kokkuleppele uues koalitsioonileppes. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Hannes Hanso ministrina ei jätka

maintext:
Uudised
Hannes Hanso ministrina ei jätka
Esmaspäev, 21. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 21. november 2016. Laupäeva hommikuks jõudsid uue loodava võimuliidu esindajad kokkuleppele uues koalitsioonileppes.
Samuti said ära jaotatud ministriportfellid ja paika kümme ministrit - Keskerakonna ja sotside valikud. IRL pole omi ministreid veel kokku leppida suutnud. Pühapäeva hommikul andis president Jüri Ratasele volitused valitsus moodustada.
Keskerakonna ministriportfellid on jaotatud järgmiselt:
- Peaminister Jüri Ratas
- Majandus- ja taristuminister Kadri Simson
- Haridus- ja teadusminister Mailis Reps
- Maaeluminister Martin Repinski
- Regionaalminister Mihhail Korb
SDE ministrid:
- Tervise- ja tööminister Jevgeni Ossinovski
- Kultuuriminister Indrek Saar
- Välisminister Sven Mikser
- Siseminister Andres Anvelt
- Ettevõtlus- ja majandusarengu minister Urve Palo.
Seni välisministri kohuseid täitnud saarlane Hannes Hanso järelikult selles ametis ei jätka.
IRL saab kaitse-, rahandus-, sotsiaalkaitse-, keskkonna- ja justiitsministri kohad.
Delfi Samuti said ära jaotatud ministriportfellid ja paika kümme ministrit - Keskerakonna ja sotside valikud. IRL pole omi ministreid veel kokku leppida suutnud. Pühapäeva hommikul andis president Jüri Ratasele volitused valitsus moodustada.- Peaminister Jüri Ratas- Majandus- ja taristuminister Kadri Simson- Haridus- ja teadusminister Mailis Reps- Maaeluminister Martin Repinski- Regionaalminister Mihhail Korb- Tervise- ja tööminister Jevgeni Ossinovski- Kultuuriminister Indrek Saar- Välisminister Sven Mikser- Siseminister Andres Anvelt- Ettevõtlus- ja majandusarengu minister Urve Palo.Seni välisministri kohuseid täitnud saarlane Hannes Hanso järelikult selles ametis ei jätka.IRL saab kaitse-, rahandus-, sotsiaalkaitse-, keskkonna- ja justiitsministri kohad.Delfi
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval Kuressaare spordikeskuses peetud rahvusvahelisel Kuressaare korvpalli karikaturniiril oli Tesmani meeskond ajaloolisele turniirivõidule väga lähedal, kui turniiri hinge Riivo Alliku viimase sekundi vise korvirõngast välja keeras. Nii oli Tesman teine ja Vesse seitsmes. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tesmani võit jäi ühe viske kaugusele

maintext:
Sport
Tesmani võit jäi ühe viske kaugusele
Teisipäev, 08. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Teisipäev, 08. november 2016. Tesmani viisik (vasakult) Riivo Allik, Tõnis Leppik, Kristjan Leedo, Argo Klemmer ja Lembit Soe “lahingusse” minemas. FOTO: Raigo Soär Laupäeval Kuressaare spordikeskuses peetud rahvusvahelisel Kuressaare korvpalli karikaturniiril oli Tesmani meeskond ajaloolisele turniirivõidule väga lähedal, kui turniiri hinge Riivo Alliku viimase sekundi vise korvirõngast välja keeras. Nii oli Tesman teine ja Vesse seitsmes.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Proekspert on 23 aastat tegutsenud Eesti kapitalil põhinev tarkvara- ja disainifirma, kes kavandab, arendab ja elustab tarku masinaid, seadmeid ja roboteid. Täna avab ettevõte kontori ka Kuressaares. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Proekspert annab põhjuse tulla koju tagasi
Reede, 18. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Reede, 18. november 2016. Jalmar Tõnsau toimetab juba uues kontoris, kus nädala alguses käisid veel viimased viimistlustööd. FOTO: Valmar Voolaid Proekspert on 23 aastat tegutsenud Eesti kapitalil põhinev tarkvara- ja disainifirma, kes kavandab, arendab ja elustab tarku masinaid, seadmeid ja roboteid. Täna avab ettevõte kontori ka Kuressaares.
Firmal on kontorid Tallinnas, Tartus ning mõnda aega on tegutsetud ka Saaremaal. Juba avatud kontorites töötab praegu 145 inimest. Kuressaare esindus avatakse ametlikult sel reedel Kuressaare Ajamajas.
Praegu töötab Saaremaal kuus inimest, samuti on seal paar praktikanti. Võimalik on sellele pinnale mahutada üksteist inimest. Kui peaks töötajaid rohkem tulema, hakatakse otsima lisapinda. Lähiajal on töötajate algatusel plaanis avada kontor ka Pärnus.
Kliendid Euroopast
Teistes riikides Proeksperdil harukontoreid ei ole, aga enamik töid, mida Proekspert teeb, on klientidele mujal Euroopas. Proeksperdi 2015. aasta käive oli 8 miljonit eurot ning kaks kolmandikku ettevõtte käibest annavad kliendid Skandinaaviast.
Eestis unikaalne juhtidevaba ettevõte tegutseb äriklienditurul ja tavatarbija puutub firma poolt loodud lahendustega kokku pigem kaudselt.
“Näiteks iga neljas õlu maailmas valmib Proeksperdi kaasabil, sest õlletehased kasutavad firma tarkvara oma liinidel. Monaco autotunnelites hoolitseb eestlaste tarkvara selle eest, et tulekahju korral väljuks saastunud õhk, kuid alles jääks piisavalt värsket õhku,” rääkis Proeksperdi analüütik ja Saaremaa harukontori eestvedaja Urmas Nõgu.
Ettevõte arendab ka tarku voodeid, mis tagavad magajatele parema une, aitab bioreaktorites inimestele kasulikke baktereid kasvatada, paneb päikesepaneelide inverterid omavahel suhtlema, võimaldab tarkadel termostaatidel siseruumides ise kliimat juhtida ning hoolitseb isegi selle eest, et tuumajaamades toimiks jahutus.
Proekspert on värskendanud Soomes Sonera ja Tele Finlandi iseteenindusportaale ning loonud rahasiirdetehingute sisestamise, jälgimise ja aruandluse keskkonna firmale Tavex.
Järgmisena hakatakse Rootsis asuvale rahvusvahelisele teaduskeskusele European Spallation Source neutronkiirguse allika juhtimissüsteemi ehitama.
Ammune idee
Kuressaare kontori idee hakkas idanema mõni aasta tagasi, kui sai kinnitust, et Kuressaares(t) on teisigi tarkvaraarendusega seotud inimesi, kes hea meelega kohapeal töötaksid, mitte ei peaks pidevalt Tallinna või muude keskuste vahet liikuma.
Konkreetsemaks muutus idee umbes poolteist aastat tagasi, kui Proeksperdi Saaremaalt pärit töötaja Urmas Nõgu oli pealinnast tagasi kodusaarele kolinuna mõnda aega kodust köögilaua tagant kaugtööd teinud.
“See on väga oluline, et kontor ka siin avatakse. Inimestel on võimalik töötada seal, kus neile meeldib ja mitte käia tavapärastes keskustes sedasama tööd tegemas, mida saab teha kohapeal,” rääkis Nõgu.
Nõgu on sündinud ja kasvanud Saaremaal, kuid pikki aastaid töötas ta mujal. Saaremaale tagasituleku üks eeldustest oli ka see, et ta saab siin teha meelepärast tööd. “Enne ma ei leidnud siin sobivat tegevust, kuni sai ise töö siia kaasa võetud,” ütles Nõgu.
“Kuigi kaugtöö tegemine kodukontoris on IT valdkonnas väga levinud, on mitmed töötajad öelnud, et neile pigem meeldib meeskonnas töötada kui üksiku hundina tegutseda – koos töötades areneb rohkem,” tõdes Urmas Nõgu. Firmal on kontorid Tallinnas, Tartus ning mõnda aega on tegutsetud ka Saaremaal. Juba avatud kontorites töötab praegu 145 inimest. Kuressaare esindus avatakse ametlikult sel reedel Kuressaare Ajamajas.Praegu töötab Saaremaal kuus inimest, samuti on seal paar praktikanti. Võimalik on sellele pinnale mahutada üksteist inimest. Kui peaks töötajaid rohkem tulema, hakatakse otsima lisapinda. Lähiajal on töötajate algatusel plaanis avada kontor ka Pärnus.Teistes riikides Proeksperdil harukontoreid ei ole, aga enamik töid, mida Proekspert teeb, on klientidele mujal Euroopas. Proeksperdi 2015. aasta käive oli 8 miljonit eurot ning kaks kolmandikku ettevõtte käibest annavad kliendid Skandinaaviast.Eestis unikaalne juhtidevaba ettevõte tegutseb äriklienditurul ja tavatarbija puutub firma poolt loodud lahendustega kokku pigem kaudselt.“Näiteks iga neljas õlu maailmas valmib Proeksperdi kaasabil, sest õlletehased kasutavad firma tarkvara oma liinidel. Monaco autotunnelites hoolitseb eestlaste tarkvara selle eest, et tulekahju korral väljuks saastunud õhk, kuid alles jääks piisavalt värsket õhku,” rääkis Proeksperdi analüütik ja Saaremaa harukontori eestvedaja Urmas Nõgu.Ettevõte arendab ka tarku voodeid, mis tagavad magajatele parema une, aitab bioreaktorites inimestele kasulikke baktereid kasvatada, paneb päikesepaneelide inverterid omavahel suhtlema, võimaldab tarkadel termostaatidel siseruumides ise kliimat juhtida ning hoolitseb isegi selle eest, et tuumajaamades toimiks jahutus.Proekspert on värskendanud Soomes Sonera ja Tele Finlandi iseteenindusportaale ning loonud rahasiirdetehingute sisestamise, jälgimise ja aruandluse keskkonna firmale Tavex.Järgmisena hakatakse Rootsis asuvale rahvusvahelisele teaduskeskusele European Spallation Source neutronkiirguse allika juhtimissüsteemi ehitama.Kuressaare kontori idee hakkas idanema mõni aasta tagasi, kui sai kinnitust, et Kuressaares(t) on teisigi tarkvaraarendusega seotud inimesi, kes hea meelega kohapeal töötaksid, mitte ei peaks pidevalt Tallinna või muude keskuste vahet liikuma.Konkreetsemaks muutus idee umbes poolteist aastat tagasi, kui Proeksperdi Saaremaalt pärit töötaja Urmas Nõgu oli pealinnast tagasi kodusaarele kolinuna mõnda aega kodust köögilaua tagant kaugtööd teinud.“See on väga oluline, et kontor ka siin avatakse. Inimestel on võimalik töötada seal, kus neile meeldib ja mitte käia tavapärastes keskustes sedasama tööd tegemas, mida saab teha kohapeal,” rääkis Nõgu.Nõgu on sündinud ja kasvanud Saaremaal, kuid pikki aastaid töötas ta mujal. Saaremaale tagasituleku üks eeldustest oli ka see, et ta saab siin teha meelepärast tööd. “Enne ma ei leidnud siin sobivat tegevust, kuni sai ise töö siia kaasa võetud,” ütles Nõgu.“Kuigi kaugtöö tegemine kodukontoris on IT valdkonnas väga levinud, on mitmed töötajad öelnud, et neile pigem meeldib meeskonnas töötada kui üksiku hundina tegutseda – koos töötades areneb rohkem,” tõdes Urmas Nõgu.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuigi ministeerium väidab, et pagulasi, vähemalt praegusel hetkel, Saare maakonda majutada ei soovita, on juba agaraid ettevõtjaid, kes oleksid valmis pagulaskeskuse rajama ning vastaval riigihankelgi osalema. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Vastutulek elanike arvelt

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Vastutulek elanike arvelt
Kolmapäev, 02. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kuigi ministeerium väidab, et pagulasi, vähemalt praegusel hetkel, Saare maakonda majutada ei soovita, on juba agaraid ettevõtjaid, kes oleksid valmis pagulaskeskuse rajama ning vastaval riigihankelgi osalema.
Ühelt poolt on hea, kui võimaliku nõudluse ja pakkumise tasakaal on juba ette saavutatud, kuid arvestades teema sensitiivsust, peaks igasugune planeerimine algama läbirääkimistest kohalike inimestega. Muidugi võib öelda, et kuna asi on alles idee tasandil, puudub selleks justkui otsene vajadus, kuid teadmatus külvab alati paanikat, seda eriti väikestes valdades.
Seega võime ühelt poolt soovida tulla riigile vastu, kuid teisalt salatsemisega tekitada olukorra, kus rahvas on juba ette ära hirmutatud ning igasugune info pagulaste saarele paigutamisest suurendab vastuseisu veelgi enam.
2. november 2016 Autor: MM Kolmapäev, 02. november 2016.Ühelt poolt on hea, kui võimaliku nõudluse ja pakkumise tasakaal on juba ette saavutatud, kuid arvestades teema sensitiivsust, peaks igasugune planeerimine algama läbirääkimistest kohalike inimestega. Muidugi võib öelda, et kuna asi on alles idee tasandil, puudub selleks justkui otsene vajadus, kuid teadmatus külvab alati paanikat, seda eriti väikestes valdades.Seega võime ühelt poolt soovida tulla riigile vastu, kuid teisalt salatsemisega tekitada olukorra, kus rahvas on juba ette ära hirmutatud ning igasugune info pagulaste saarele paigutamisest suurendab vastuseisu veelgi enam.2. november 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Leisis toimub 12. novembril kogukondlik mõttekoda teemal “Huvitav kool”. Päeva viib läbi äsja Tallinnas Ülemistel avatud Emili kooli direktor Indrek Lillemägi, kes on eelnevalt sarnast mõttekoda juhtinud Väike-Maarja koolis ning osalenud ka maakondlikus mõttekojas. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Leisis mõeldakse kooli üle

maintext:
Uudised
Leisis mõeldakse kooli üle
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Leisis toimub 12. novembril kogukondlik mõttekoda teemal “Huvitav kool”. Päeva viib läbi äsja Tallinnas Ülemistel avatud Emili kooli direktor Indrek Lillemägi, kes on eelnevalt sarnast mõttekoda juhtinud Väike-Maarja koolis ning osalenud ka maakondlikus mõttekojas.
“Huvitava kooli” mõttekodade idee ja algatus pärineb haridus- ja teadusministeeriumilt. Selle eesmärk on kutsuda kokku kõik haridushuvilised ning kogukonna kaasamisega muuta koolielu huvitamaks.
Mõttekoja eesmärk on mõnusas ja positiivses õhkkonnas kõikide huvigruppidega koos ühiselt kaardistada Leisi valla kooli ja hariduskorralduse tugevused ja eripära.
Teine oluline eesmärk on välja tuua arengukohad ja väljakutsed, millega tuleb tegeleda kohe.
Kolmas eesmärk on koos välja mõelda lahendused ning huvirühmade tegevused nende elluviimiseks. Proovitakse ühiselt muuta Leisi kooli huvitavamaks, atraktiivsemaks ja omanäolisemaks.
Mõttekojas osalemisest saab teada anda hiljemalt 8. novembriks. Autor: MM Reede, 04. november 2016.“Huvitava kooli” mõttekodade idee ja algatus pärineb haridus- ja teadusministeeriumilt. Selle eesmärk on kutsuda kokku kõik haridushuvilised ning kogukonna kaasamisega muuta koolielu huvitamaks.Mõttekoja eesmärk on mõnusas ja positiivses õhkkonnas kõikide huvigruppidega koos ühiselt kaardistada Leisi valla kooli ja hariduskorralduse tugevused ja eripära.Teine oluline eesmärk on välja tuua arengukohad ja väljakutsed, millega tuleb tegeleda kohe.Kolmas eesmärk on koos välja mõelda lahendused ning huvirühmade tegevused nende elluviimiseks. Proovitakse ühiselt muuta Leisi kooli huvitavamaks, atraktiivsemaks ja omanäolisemaks.Mõttekojas osalemisest saab teada anda hiljemalt 8. novembriks.
Veel artikleid samast teemast »