description: Eile avati Lümanda kultuurimaja endises mängutoas noortekeskus. Kuigi maja avati külalistele alles esmaspäevast, käib noorsootöötaja Marie Kösteri sõnul kohal juba õige mitmeid lapsi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Eile avati Lümanda noortekeskus

maintext:
Uudised
Eile avati Lümanda noortekeskus
Neljapäev, 06. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Neljapäev, 06. oktoober 2016. Lääne-Saare avatud noortekeskuse juhataja Merle Simmer annab Marie Kösterile Aste noortekeskuses valminud pildi. FOTO: Valmar Voolaid Eile avati Lümanda kultuurimaja endises mängutoas noortekeskus. Kuigi maja avati külalistele alles esmaspäevast, käib noorsootöötaja Marie Kösteri sõnul kohal juba õige mitmeid lapsi.
Sel kevadel Tallinna ülikooli lõpetanud verivärske Kihelkonnalt pärit ja seal elav energiline noorsootöötaja on ametis olnud vaid kaks nädalat. Kohe hakkas Marie end lastele tutvustama ja nüüdseks on väiksemad ta omaks võtnud.
Eelmisel nädalal anti noortekeskusele tema sõnul veel viimast lihvi ja esmaspäeval söödi sissejuhatuseks noortega kooki. Esimeste päevadega on Marie arvates kohal käinud 10–15 kuni seitsmenda klassi õpilast. Vanem sihtgrupp ei ole veel oma teed sinna leidnud, aga ta püüab ka neile midagi motiveerivat välja mõelda.
Praegu soovib ta noortes tekitada harjumust, et noorsootöötaja ja noortekeskus on üldse olemas. Toimub koostöö Aste ja Kärlaga, sest ollakse ühiselt Lääne-Saare avatud noortekeskus (ANK). “Plaanime Lümanda omad kokku viia Aste ja Kärla noortega, tehes Lümandas näiteks ühise peo,“ pakkus ta.
Marie loodab, et kuigi varem oli samas ruumis mängude tuba, mida ei tahetud väga kasutada, siis nüüd, kus tema on kohapeal olemas, on kodusem tunne ja see kohta muutub populaarseks.
Alustatakse lihtsamatest ja väiksematest tegevustest ja plaanitakse läbi viia ka inspiratsiooniõhtuid. “Võiks kohale kutsuda Lümanda kuulsusi, nagu näiteks Teele Viira, ja muid tuntud inimesi või poiste seas populaarsed youtuber’id,“ arvas ta.
Tulevik on huvitav
Marie kutsus noori üles, et nad julgeksid kohale tulla ja üritustest osa saada. Samuti aidata välja mõelda, mida nad ise kõige põnevamaks peavad ja loodavad tulevikus noortekeskuses teha.
Uuele noorsootöötajale ja keskusele toodi mitmeid väga erinevaid kingitusi ning sõna võtsid pea kõik kohale tulnud.
Õnnitlustevoo avas Lääne-Saare ANK-i juhataja Merle Simmer, kes avaldas heameelt selle üle, et Lümandasse noorsootöötaja ja keskus sai. Järgmisena astus ligi Lääne-Saare vallavanem Tiina Luks, kes ise samuti noorsootööd õppinuna andis häid ideid.
“Tegelikult on võimalusi tohutult palju, mida noorsootöötaja lastele anda saab,“ sõnas ta, andes lootust, et koos teiste ANK-i töötajate, kooli, lasteaia, rahvamaja ja valla sotsiaaltöötajaga leitakse head ideed üles, et erinevate, nii kohalike kui rahvusvaheliste projektide abil noori õpetada ja kasvatada.
“Nagu ma ikka olen öelnud, et elu saab olla seal, kus on lapsed ja noored. Kui neil on siin järjest enam midagi teha, ei lähe nad ilmselt päriselt ära ja võibolla tulevad tagasi juba oma laste pärast.“
Lõpetuseks tõmbasid kõik kohalolijad Simmeri käes olnud kaardipakist endale ühe pildi. Kaardil kujutatust inspireeritult sai igaüks Mariele midagi soovida. Sel kevadel Tallinna ülikooli lõpetanud verivärske Kihelkonnalt pärit ja seal elav energiline noorsootöötaja on ametis olnud vaid kaks nädalat. Kohe hakkas Marie end lastele tutvustama ja nüüdseks on väiksemad ta omaks võtnud.Eelmisel nädalal anti noortekeskusele tema sõnul veel viimast lihvi ja esmaspäeval söödi sissejuhatuseks noortega kooki. Esimeste päevadega on Marie arvates kohal käinud 10–15 kuni seitsmenda klassi õpilast. Vanem sihtgrupp ei ole veel oma teed sinna leidnud, aga ta püüab ka neile midagi motiveerivat välja mõelda.Praegu soovib ta noortes tekitada harjumust, et noorsootöötaja ja noortekeskus on üldse olemas. Toimub koostöö Aste ja Kärlaga, sest ollakse ühiselt Lääne-Saare avatud noortekeskus (ANK). “Plaanime Lümanda omad kokku viia Aste ja Kärla noortega, tehes Lümandas näiteks ühise peo,“ pakkus ta.Marie loodab, et kuigi varem oli samas ruumis mängude tuba, mida ei tahetud väga kasutada, siis nüüd, kus tema on kohapeal olemas, on kodusem tunne ja see kohta muutub populaarseks.Alustatakse lihtsamatest ja väiksematest tegevustest ja plaanitakse läbi viia ka inspiratsiooniõhtuid. “Võiks kohale kutsuda Lümanda kuulsusi, nagu näiteks Teele Viira, ja muid tuntud inimesi või poiste seas populaarsed youtuber’id,“ arvas ta.Marie kutsus noori üles, et nad julgeksid kohale tulla ja üritustest osa saada. Samuti aidata välja mõelda, mida nad ise kõige põnevamaks peavad ja loodavad tulevikus noortekeskuses teha.Uuele noorsootöötajale ja keskusele toodi mitmeid väga erinevaid kingitusi ning sõna võtsid pea kõik kohale tulnud.Õnnitlustevoo avas Lääne-Saare ANK-i juhataja Merle Simmer, kes avaldas heameelt selle üle, et Lümandasse noorsootöötaja ja keskus sai. Järgmisena astus ligi Lääne-Saare vallavanem Tiina Luks, kes ise samuti noorsootööd õppinuna andis häid ideid.“Tegelikult on võimalusi tohutult palju, mida noorsootöötaja lastele anda saab,“ sõnas ta, andes lootust, et koos teiste ANK-i töötajate, kooli, lasteaia, rahvamaja ja valla sotsiaaltöötajaga leitakse head ideed üles, et erinevate, nii kohalike kui rahvusvaheliste projektide abil noori õpetada ja kasvatada.“Nagu ma ikka olen öelnud, et elu saab olla seal, kus on lapsed ja noored. Kui neil on siin järjest enam midagi teha, ei lähe nad ilmselt päriselt ära ja võibolla tulevad tagasi juba oma laste pärast.“Lõpetuseks tõmbasid kõik kohalolijad Simmeri käes olnud kaardipakist endale ühe pildi. Kaardil kujutatust inspireeritult sai igaüks Mariele midagi soovida.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui veel esmaspäeval maksis mootoribensiini 95 liiter automaattanklates 1,039 eurot, siis nüüd 1,123 eurot, mis on 8,4 senti liitri kohta ehk 8% rohkem, vahendas Ärileht, mille artiklis kinnitas Olerexi juhatuse liige Alan Vaht kütusehindade tõusvat trendi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kütusehinnad on tõusuteel

maintext:
Uudised
Kütusehinnad on tõusuteel
Reede, 14. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Reede, 14. oktoober 2016. FOTO: Valmar Voolaid Kui veel esmaspäeval maksis mootoribensiini 95 liiter automaattanklates 1,039 eurot, siis nüüd 1,123 eurot, mis on 8,4 senti liitri kohta ehk 8% rohkem, vahendas Ärileht, mille artiklis kinnitas Olerexi juhatuse liige Alan Vaht kütusehindade tõusvat trendi.
Alexela Oil AS juhatuse esimees Ain Kuusik ütles Meie Maale, et iga hinnatõus vähendab tarbimist. “Kui raha ei ole, siis jäetakse lõbu- ja huvisõidud ära,” tõdes Kuusik.
Kas diislikütuse hind lähiajal tõuseb, Kuusik prognoosida ei osanud. “Pole minu võimuses ja tegelikult ei suuda seda keegi täpselt ennustada,” sõnas ta ning lisas naljatades, et kui keegi suudaks, oleks maailm finantsiliselt tema päralt.
“Kui mitte varem, siis “tänu“ valitsusele tõusevad kõik kütusehinnad alates 2017. aasta jaanuarist ning meie kõigi maksukoormus kasvab.”
“On ilmne, et kui tõuseb maailmaturu naftahind, tõusevad hinnad ka tanklates,” ütles ta. “See on paratamatus, lisaks tasub edaspidi olla valmis teenuste ja muude toodete hinnatõusuks, mis on mõjutatud transpordi- ja kütusehinnast.”
Saare Kütuse koostööpartneri Circle K Eesti tegevjuht Kai Realo kinnitas, et kütusehinnad on seotud naftaturul toimuvaga ning olukorda mõjutavad ka aktsiistasude suurenevad määrad.
“Ettevõtete jaoks tõusevad sisendhinnad transpordikulude jätkuva tõusu tõttu ja eratarbijatele tõusevad nii kaupade kui kütuste hinnad,” ütles Realo.
“Viimased nii aktsiisimaksude tõusu kui biokütustele ülemineku tõttu. Kõik see on talutav vaid juhul, kui mootorikütuste hinnad maailmaturul ei pööra järsku tõusule.”
Circle K Eesti mootorikütuste tootejuhi Indrek Sassi sõnul teenindusjaamade tööd hinnatõus üldiselt ei mõjuta.
“Aktsiisitõusud ning kütusemahtude Lätti liikumine on kohalikku konkurentsiolukorda survestanud ning see sunnib Eesti jaemüüjaid hinnakonkurentsis püsimiseks müüma mootorikütuseid vahel ka ilma marginaalita. Teisalt pingestab olukorda ka viimaste nädalate jooksul toimunud maailmaturu hindade järsk ülespoole liikumine, mistõttu on ostuhinnad oluliselt kasvanud,” ütles ta.
“Eesti kütuseturul valitseb väga tihe konkurents, mis tuleb kasuks igale kliendile, kes seetõttu saab kütuseliitri soodsamalt kätte.” Alexela Oil AS juhatuse esimees Ain Kuusik ütles Meie Maale, et iga hinnatõus vähendab tarbimist. “Kui raha ei ole, siis jäetakse lõbu- ja huvisõidud ära,” tõdes Kuusik.Kas diislikütuse hind lähiajal tõuseb, Kuusik prognoosida ei osanud. “Pole minu võimuses ja tegelikult ei suuda seda keegi täpselt ennustada,” sõnas ta ning lisas naljatades, et kui keegi suudaks, oleks maailm finantsiliselt tema päralt.“Kui mitte varem, siis “tänu“ valitsusele tõusevad kõik kütusehinnad alates 2017. aasta jaanuarist ning meie kõigi maksukoormus kasvab.”“On ilmne, et kui tõuseb maailmaturu naftahind, tõusevad hinnad ka tanklates,” ütles ta. “See on paratamatus, lisaks tasub edaspidi olla valmis teenuste ja muude toodete hinnatõusuks, mis on mõjutatud transpordi- ja kütusehinnast.”Saare Kütuse koostööpartneri Circle K Eesti tegevjuht Kai Realo kinnitas, et kütusehinnad on seotud naftaturul toimuvaga ning olukorda mõjutavad ka aktsiistasude suurenevad määrad.“Ettevõtete jaoks tõusevad sisendhinnad transpordikulude jätkuva tõusu tõttu ja eratarbijatele tõusevad nii kaupade kui kütuste hinnad,” ütles Realo.“Viimased nii aktsiisimaksude tõusu kui biokütustele ülemineku tõttu. Kõik see on talutav vaid juhul, kui mootorikütuste hinnad maailmaturul ei pööra järsku tõusule.”Circle K Eesti mootorikütuste tootejuhi Indrek Sassi sõnul teenindusjaamade tööd hinnatõus üldiselt ei mõjuta.“Aktsiisitõusud ning kütusemahtude Lätti liikumine on kohalikku konkurentsiolukorda survestanud ning see sunnib Eesti jaemüüjaid hinnakonkurentsis püsimiseks müüma mootorikütuseid vahel ka ilma marginaalita. Teisalt pingestab olukorda ka viimaste nädalate jooksul toimunud maailmaturu hindade järsk ülespoole liikumine, mistõttu on ostuhinnad oluliselt kasvanud,” ütles ta.“Eesti kütuseturul valitseb väga tihe konkurents, mis tuleb kasuks igale kliendile, kes seetõttu saab kütuseliitri soodsamalt kätte.”
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Laupäeval alustati muude väärteomenetluste kõrval ka kriminaalmenetlus ralli ajal aset leidnud vägivallateo uurimiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Joobes rallifänn tungis turvatöötajale kallale
Laupäev, 08. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 08. oktoober 2016. Laupäeval alustati muude väärteomenetluste kõrval ka kriminaalmenetlus ralli ajal aset leidnud vägivallateo uurimiseks.
Kuressaare politseijaoskonna juhi Rainer Antsaare sõnul tungis laupäeval kella 15.30 ajal 55-aastane alkoholijoobes meesterahvas Undva külas kallale ralli kiiruskatse ajal teda korrale kutsunud AS G4S turvatöötajale.
Juhtumi asjus on alustatud kriminaalmenetlus KarS § 274 tunnustel, s.o vägivald avalikku korda kaitsva isiku suhtes, mille eest on karistusena ette nähtud rahaline karistus või kuni viis aastat vangistust. Kuressaare politseijaoskonna juhi Rainer Antsaare sõnul tungis laupäeval kella 15.30 ajal 55-aastane alkoholijoobes meesterahvas Undva külas kallale ralli kiiruskatse ajal teda korrale kutsunud AS G4S turvatöötajale.Juhtumi asjus on alustatud kriminaalmenetlus KarS § 274 tunnustel, s.o vägivald avalikku korda kaitsva isiku suhtes, mille eest on karistusena ette nähtud rahaline karistus või kuni viis aastat vangistust.
Veel artikleid samast teemast »


description: EKRE Saaremaa ringkonnas on mõnda aega olnud rahulolematud meeleolud, sest osa erakonna liikmeid on leidnud, et Kuressaare osakonna juht Mik Mölder ei tee piisavalt tööd. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Edasi ilma Mikuta

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Edasi ilma Mikuta
Kolmapäev, 12. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
EKRE Saaremaa ringkonnas on mõnda aega olnud rahulolematud meeleolud, sest osa erakonna liikmeid on leidnud, et Kuressaare osakonna juht Mik Mölder ei tee piisavalt tööd.
See rahulolematus on tekkinud üsna kiiresti, sest alles selle aasta juulis, kui otsustati moodustada EKRE Kuressaare osakond, valiti selle juhiks Mik Mölder. Pettunud on ka toonane Miku eestkõneleja, EKRE Saaremaa ringkonna esimees Maria Kaljuste. Kui alguses tundus, et noormees pakatab energiast ja ideedest, siis tegelikult Kuressaare piirkonnas aktiivset tööd ei järgnenud.
Küllap on nii, et mõned inimesed kohe oskavad ennast paremaks ja ilusamaks rääkida, aga välja kukub teisiti.
Ega Mik ise ka salga, et tahtis ennast proovida ja tõestada, aga oskused jäid napiks. Ta loodab, et uueks juhiks saab sama aktiivne, kuid oskuste poolest tugevam isik. EKRE-st Mikk eemalduda ei kavatse ja lubab oma tööd teha samasuguse vaimustusega. Kuid küllap tuleb tal nüüd palju rohkem pingutada, sest õigel ajal on võimalus mööda lastud.
12. oktoober 2016 Autor: MM Kolmapäev, 12. oktoober 2016.See rahulolematus on tekkinud üsna kiiresti, sest alles selle aasta juulis, kui otsustati moodustada EKRE Kuressaare osakond, valiti selle juhiks Mik Mölder. Pettunud on ka toonane Miku eestkõneleja, EKRE Saaremaa ringkonna esimees Maria Kaljuste. Kui alguses tundus, et noormees pakatab energiast ja ideedest, siis tegelikult Kuressaare piirkonnas aktiivset tööd ei järgnenud.Küllap on nii, et mõned inimesed kohe oskavad ennast paremaks ja ilusamaks rääkida, aga välja kukub teisiti.Ega Mik ise ka salga, et tahtis ennast proovida ja tõestada, aga oskused jäid napiks. Ta loodab, et uueks juhiks saab sama aktiivne, kuid oskuste poolest tugevam isik. EKRE-st Mikk eemalduda ei kavatse ja lubab oma tööd teha samasuguse vaimustusega. Kuid küllap tuleb tal nüüd palju rohkem pingutada, sest õigel ajal on võimalus mööda lastud.12. oktoober 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Juba mitu päeva on Facebookis “Märgatud Saaremaal” levinud pilt, millel on näha Kuressaare Rae Konsumi lotokioski aknale pandud teadet, millega otsitakse võiduga lotopileti kaotanud inimest. Eile lõunal silti enam aknal ei olnud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Salapärast lotovõtjat pole veel leida õnnestunud (1)
Reede, 07. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Reede, 07. oktoober 2016. FOTO: ekraanitõmmis Juba mitu päeva on Facebookis “Märgatud Saaremaal” levinud pilt, millel on näha Kuressaare Rae Konsumi lotokioski aknale pandud teadet, millega otsitakse võiduga lotopileti kaotanud inimest. Eile lõunal silti enam aknal ei olnud.
Lotoputkas eile lõunaajal pileteid müünud naine kostis küsimise peale, et info on konfidentsiaalne. Ta ütles, et teade võeti küll maha, kuid võitja pole lotopiletil järel käinud. Ta ei soostunud ütlema, kui suur on võidusumma ja tõdes, et nemad võitjat ei otsi, vaid võtja peab ikka ise nendeni jõudma. Pileti omanik on võimalik kindlaks teha ID-kraadi abil. Lotoputkas eile lõunaajal pileteid müünud naine kostis küsimise peale, et info on konfidentsiaalne. Ta ütles, et teade võeti küll maha, kuid võitja pole lotopiletil järel käinud. Ta ei soostunud ütlema, kui suur on võidusumma ja tõdes, et nemad võitjat ei otsi, vaid võtja peab ikka ise nendeni jõudma. Pileti omanik on võimalik kindlaks teha ID-kraadi abil.
Veel artikleid samast teemast »


description: 1. ja 2. oktoobril korraldas Kaitseliidu Saaremaa malev neljandat korda Muhus Koguva karjääris rahvusvahelise pikamaalaskmise võistluse “Muhu karikas 2016”, mis on nelja aastaga ala tippude poolt väga hinnatuks saanud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Täpsuslaskmise karikas rändas Viru malevale
Kolmapäev, 05. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 05. oktoober 2016. Kogu võistlust iseloomustas seekord heitlik ilm. Pildil mõõdavad võistlejad parasjagu tuult. FOTO: Kadri Paomees 1. ja 2. oktoobril korraldas Kaitseliidu Saaremaa malev neljandat korda Muhus Koguva karjääris rahvusvahelise pikamaalaskmise võistluse “Muhu karikas 2016”, mis on nelja aastaga ala tippude poolt väga hinnatuks saanud.
“Võib öelda, et tegu on oodatud ja nõudliku võistlusega, kus lasketingimused karjääri ning muutlike sügisilmade näol pakuvad ka oma ala tippudele piisavalt väljakutseid,” rääkis Kaitseliidu Saaremaa maleva staabiülem kapten Margo Sai.
Võistlusel osales kokku 49 nii Kaitseliidu malevate kui ka kaitseväe laskurit, samuti külalised Soomest ja Rootsist. Võisteldi täpsusküti, snaipri ja snaiper magnum klassis, kus sihtmärgid asetsesid distantsidel 200, 300, 500, 700, 850 ja 1000 m.
Täpsuskütid pidid Saia sõnul püüdma märke, mis jäid 200, 300 ja 500 meetri peale. Snaipri klassis jahiti 300, 500 ja 700 meetri kaugusel olevaid märklaudu ja snaiper magnumi võistlejad võtsid mõõtu 500, 700, 850 ja 1000 meetri kaugusele jäävate märkide peal.
Nõudis keskendumist
“Tänavune võistlus algas juba eelmisel õhtul tugeva lõunatuule ja seismisega praamijärjekorras,” nentis Sai. “Viimased järjekorras olijad said mereteele alles hommikuvalguses ja olid laskma tulles veetnud unetu öö, mis andis ka tulemustes tunda. Mitmed loobusid pikast ootamisest ja pöördusid koju tagasi.”
Saia sõnul iseloomustas tugev ja heitlik tuul kogu võistlust.
“Tuul puhus kohati 10 m/s. Mitmetel varem tublidel laskuritel olid lehed kaugematel distantsidel puhtad. Tehti tuuleparandusi, uskudes kallist mõõtetehnikat, ja eksiti. Võitsid need, kellel rohkem kogemust ja usku endasse,” rääkis ta.
“Mitmed võistlejad avaldasid arvamust, et sellistes oludes tuleks lask tegemata jätta, sest tõenäosus pihta saada ei ole eriti suur. Need, kes sedasi arvasid, said näha, et vaatamata tugevale tuulele on võimalik häid tulemusi saada ja selle poole tuleb püüda.”
Võistkondlikus arvestuses võitis Viru maleva esindus. Saaremaa malev jäi viiendaks.
“Individuaalseid tulemusi ei soovi võitnud osalejad nimeliselt kajastada, aga saan öelda, et mitmed karikad läksid üle lahe relvavendadele LRSCE laskurklubist. Saaremaa maleva parimad jäid esikümne piirimaile, seega arenguruumi on tublisti,” ütles kapten Sai.
Auhinnalaual oli lisaks rändkarikatele ka rikkalik valik SAKO relvatehase toodangut. “Võib öelda, et tegu on oodatud ja nõudliku võistlusega, kus lasketingimused karjääri ning muutlike sügisilmade näol pakuvad ka oma ala tippudele piisavalt väljakutseid,” rääkis Kaitseliidu Saaremaa maleva staabiülem kapten Margo Sai.Võistlusel osales kokku 49 nii Kaitseliidu malevate kui ka kaitseväe laskurit, samuti külalised Soomest ja Rootsist. Võisteldi täpsusküti, snaipri ja snaiper magnum klassis, kus sihtmärgid asetsesid distantsidel 200, 300, 500, 700, 850 ja 1000 m.Täpsuskütid pidid Saia sõnul püüdma märke, mis jäid 200, 300 ja 500 meetri peale. Snaipri klassis jahiti 300, 500 ja 700 meetri kaugusel olevaid märklaudu ja snaiper magnumi võistlejad võtsid mõõtu 500, 700, 850 ja 1000 meetri kaugusele jäävate märkide peal.“Tänavune võistlus algas juba eelmisel õhtul tugeva lõunatuule ja seismisega praamijärjekorras,” nentis Sai. “Viimased järjekorras olijad said mereteele alles hommikuvalguses ja olid laskma tulles veetnud unetu öö, mis andis ka tulemustes tunda. Mitmed loobusid pikast ootamisest ja pöördusid koju tagasi.”Saia sõnul iseloomustas tugev ja heitlik tuul kogu võistlust.“Tuul puhus kohati 10 m/s. Mitmetel varem tublidel laskuritel olid lehed kaugematel distantsidel puhtad. Tehti tuuleparandusi, uskudes kallist mõõtetehnikat, ja eksiti. Võitsid need, kellel rohkem kogemust ja usku endasse,” rääkis ta.“Mitmed võistlejad avaldasid arvamust, et sellistes oludes tuleks lask tegemata jätta, sest tõenäosus pihta saada ei ole eriti suur. Need, kes sedasi arvasid, said näha, et vaatamata tugevale tuulele on võimalik häid tulemusi saada ja selle poole tuleb püüda.”Võistkondlikus arvestuses võitis Viru maleva esindus. Saaremaa malev jäi viiendaks.“Individuaalseid tulemusi ei soovi võitnud osalejad nimeliselt kajastada, aga saan öelda, et mitmed karikad läksid üle lahe relvavendadele LRSCE laskurklubist. Saaremaa maleva parimad jäid esikümne piirimaile, seega arenguruumi on tublisti,” ütles kapten Sai.Auhinnalaual oli lisaks rändkarikatele ka rikkalik valik SAKO relvatehase toodangut.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval kell 12.15 tehti Tallinna lennujaamale pommiähvardus. Vene keelt kõnelev meesterahvas ütles telefoni teel, et Tallinna lennujaamast Pariisi suunduvale lennukile on paigutatud lõhkekeha. Lisaks väitis helistaja, et lõhkekehasid on ka mujal lennujaama territooriumil. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Pommi tõttu Kuressaarest lend ei hilinenud
Esmaspäev, 24. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Esmaspäev, 24. oktoober 2016. Laupäeval kell 12.15 tehti Tallinna lennujaamale pommiähvardus. Vene keelt kõnelev meesterahvas ütles telefoni teel, et Tallinna lennujaamast Pariisi suunduvale lennukile on paigutatud lõhkekeha. Lisaks väitis helistaja, et lõhkekehasid on ka mujal lennujaama territooriumil.
Koheselt peatati lennujaamast väljuvad lennud, lennujaama avatud alad evakueeriti ning päästeameti pommigrupp asus lennujaama ruume kontrollima. Pommigrupp lõpetas kontrolli mõni minut pärast kella kaht, ühtegi ohtlikku eset ei tuvastatud.
Kuressaare lennujaama juhataja Mati Tang ütles, et Kuressaare lennujaama see sündmus ei puudutanud.
“Meie lennugraafik ei olnud sellest häiritud. Kuressaarest väljunud lennuk jõudis sutsu enne maanduda ja tõenäoliselt said inimesed enne lennujaamast välja, kui pommiähvardus avalikuks tuli. Kuressaarest väljus lennuk kell 11.38 ja maandus Tallinnas 12.10,” täpsustas Tang.
Lennugraafikus on kirjas Kuressaarest väljumine 11.45 ja saabumine Tallinna kell 12.30.
Laupäeva pärastlõunaks tuvastati menetlustoimingute käigus, et pommiähvardus tehti vangla taksofonilt ning helistajaks on mees, kes kannab karistust kinnipidamisasutuses. Koheselt peatati lennujaamast väljuvad lennud, lennujaama avatud alad evakueeriti ning päästeameti pommigrupp asus lennujaama ruume kontrollima. Pommigrupp lõpetas kontrolli mõni minut pärast kella kaht, ühtegi ohtlikku eset ei tuvastatud.Kuressaare lennujaama juhataja Mati Tang ütles, et Kuressaare lennujaama see sündmus ei puudutanud.“Meie lennugraafik ei olnud sellest häiritud. Kuressaarest väljunud lennuk jõudis sutsu enne maanduda ja tõenäoliselt said inimesed enne lennujaamast välja, kui pommiähvardus avalikuks tuli. Kuressaarest väljus lennuk kell 11.38 ja maandus Tallinnas 12.10,” täpsustas Tang.Lennugraafikus on kirjas Kuressaarest väljumine 11.45 ja saabumine Tallinna kell 12.30.Laupäeva pärastlõunaks tuvastati menetlustoimingute käigus, et pommiähvardus tehti vangla taksofonilt ning helistajaks on mees, kes kannab karistust kinnipidamisasutuses.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui eile üllatasid Kuressaare ametikooli täiskasvanud kokaõpilased Halliki Väli juhendamisel kooli restoranis “Kass” Vene köögi toitudega, mille sekka kuulusid näitaks ka Požarski kotletid, lõhekulebjaaka ja Napoleoni kook, siis sel nädalal on kokkadel veel üllatusi varuks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ametikoolis hõrgutised eri maade köökidest
Kolmapäev, 26. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Kolmapäev, 26. oktoober 2016. Kui eile üllatasid Kuressaare ametikooli täiskasvanud kokaõpilased Halliki Väli juhendamisel kooli restoranis “Kass” Vene köögi toitudega, mille sekka kuulusid näitaks ka Požarski kotletid, lõhekulebjaaka ja Napoleoni kook, siis sel nädalal on kokkadel veel üllatusi varuks.
Täna ja homme juhendab õpilasi GOSPA peakokk Alar Aksalu. Täna pakutakse Ametikoolis Euroopa klassikalisi roogi: Belgia lihapallid kahe juustu täidisega, kanašnitsel, Hispaania chorizo rigatoni tomatikastmes koos lisanditega. Homme on restoranis võimalik proovida suisa Aasia kööki. Täna ja homme juhendab õpilasi GOSPA peakokk Alar Aksalu. Täna pakutakse Ametikoolis Euroopa klassikalisi roogi: Belgia lihapallid kahe juustu täidisega, kanašnitsel, Hispaania chorizo rigatoni tomatikastmes koos lisanditega. Homme on restoranis võimalik proovida suisa Aasia kööki.
Veel artikleid samast teemast »


description: Täna õhtul kell 20 toimub Kihelkonna rahvamajas merekultuuriaasta isetegevuslaste stiilipidu “Mere rahvas või mereäärne rahvas“. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kihelkonnale tuleb kokku mere rahvas

maintext:
NÄDALALÕPP
Kihelkonnale tuleb kokku mere rahvas
Reede, 28. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Reede, 28. oktoober 2016. Täna õhtul kell 20 toimub Kihelkonna rahvamajas merekultuuriaasta isetegevuslaste stiilipidu “Mere rahvas või mereäärne rahvas“.
“Peole on oodatud ennekõike meie valla isetegevuslased, kuid pidu on avalik üritus ja seega on tegelikult oodatud kõik, kes sellel külmal ja pimedal ajal pidutseda tahavad,“ ütles Kihelkonna rahvamaja juhataja Anneli Teppo-Toost (pildil). Ta lisas, et mereteemaline stiilipidu eeldab muidugi fantaasiaküllast lähenemist kostüümile, sest neil on mereteemalisele üritusele kohased vahused auhinnad. Peole ette registreerima ei pea, aga on oluline, et igaüks katab oma laua ise. Pääse peole on 3 eurot, valla isetegevuslastele tasuta. Etteasted ja mängud on õhtujuhi Ülle Rahula eestvõtmisel ning tantsuks mängib ansambel “Meremees.“
Kihelkonna rahvamajas leiab võimaluse tegutsemiseks igaüks. Nii käivad seal koos naiste rahvatantsuring Tõllu Tütred, naiste võimlemine, eakate rahvatantsuring Rukkilill, laste loovusring, loovuskool, jõutreeningud, segakoor, restaureerimine/nahkehistöö/ehtekunst ning näitering. Peagi on plaanis avada ka kangastelgedel kudumise ring.
Lisaks stiilipeole on enne aastavahetust Kihelkonnal Teppo-Toosti sõnutsi tulemas veel terve rida üritusi, kasvõi suurejooneline kooride talvelaulupidu. Veel on plaanis Maasi Poistega mardipidu ja kooli hoolekogu korraldatav advendikohvik jne. “Peole on oodatud ennekõike meie valla isetegevuslased, kuid pidu on avalik üritus ja seega on tegelikult oodatud kõik, kes sellel külmal ja pimedal ajal pidutseda tahavad,“ ütles Kihelkonna rahvamaja juhataja Anneli Teppo-Toost (pildil). Ta lisas, et mereteemaline stiilipidu eeldab muidugi fantaasiaküllast lähenemist kostüümile, sest neil on mereteemalisele üritusele kohased vahused auhinnad. Peole ette registreerima ei pea, aga on oluline, et igaüks katab oma laua ise. Pääse peole on 3 eurot, valla isetegevuslastele tasuta. Etteasted ja mängud on õhtujuhi Ülle Rahula eestvõtmisel ning tantsuks mängib ansambel “Meremees.“Kihelkonna rahvamajas leiab võimaluse tegutsemiseks igaüks. Nii käivad seal koos naiste rahvatantsuring Tõllu Tütred, naiste võimlemine, eakate rahvatantsuring Rukkilill, laste loovusring, loovuskool, jõutreeningud, segakoor, restaureerimine/nahkehistöö/ehtekunst ning näitering. Peagi on plaanis avada ka kangastelgedel kudumise ring.Lisaks stiilipeole on enne aastavahetust Kihelkonnal Teppo-Toosti sõnutsi tulemas veel terve rida üritusi, kasvõi suurejooneline kooride talvelaulupidu. Veel on plaanis Maasi Poistega mardipidu ja kooli hoolekogu korraldatav advendikohvik jne.
Veel artikleid samast teemast »


description: Narva ümbrus on jätkuvalt separatistide ja Vene terroristlike üksuste kontrolli all, käib relvastatud konflikt Eesti kaitsejõudude võitlejatega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Idarindel muutuseta

maintext:
Arvamus
Idarindel muutuseta
Laupäev, 08. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Narva ümbrus on jätkuvalt separatistide ja Vene terroristlike üksuste kontrolli all, käib relvastatud konflikt Eesti kaitsejõudude võitlejatega.
Rindejoon püsib kusagil Vaivara valla piiri lähistel, vaenlane annab regulaarselt raketituld, mõlemal poolel on hukkunuid ja haavatuid. Tallinnas ja maapiirkondades on rahulik, kuid elanike elujärg on sõja tõttu halvenenud, vajalikud reformid ei võta vedu – selline võiks välja näha Eesti oludesse üle kantud olukord Ukrainas aastal 2016.
Oma riik või mitte?
Mäletame ju küll, kuidas möödunud sajandi viimasel kümnendil liikusime Eestis lootusrikkalt helge tuleviku suunas, mida tähistasid Euroopa Liit ja NATO. Samal ajal puudus ukrainlastel selge siht ja äkitselt saabunud omariiklusega ei osatud esiti midagi peale hakata. Pealegi kuuluti tollal koos Venemaa ja Valgevenega uude moodustisse nimega Sõltumatute Riikide Ühendus (SRÜ).
Tagantjärele mõeldes tegi president Leonid Kravtšuk 1994. aastal suure vea, loobudes vabatahtlikult tuumaarsenalist, kuna vastutasuks lubasid USA, Suurbritannia ja Venemaa tagada Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse. Nagu aeg näitas, seda lubadust ei peetud, küll aga oleks Vladimir Putinil olnud kõhklusi, kas üritada annekteerida 1240 tuumalõhkepead omava riigi territooriumi.
Leonid Kutšma ohjas riiki terve kümnendi ja üldine sumbunud olek aina kasvas ühes süveneva korruptsiooni ja piirangutega.
Alles 2004. aasta oranž revolutsioon tõi kaasa ukrainlaste esimese ärkamise ja rahvusvahelise tähelepanu. Paraku ei suutnud president Viktor Juštšenko avanenud võimalust ära kasutada. Õigupoolest hakkas üsna intelligentsele mehele võim pähe. Juštšenko suutis tülli minna nii endise võitluskaaslase Julia Tõmošenko kui ka ülemraadaga ja lõpetas ametiaja pea olematu populaarsusega.
Talvel saab täis kolm aastat teisest Maidani revolutsioonist – tuntud Euromaidani nime all –, mis pühkis võimult vihatud presidendi Viktor Janukovõtši. Hiljem on avaldatud kahtlust, kas rahval ikka tasus Maidani väljakul välja astuda – kokkuvõttes tõi see kaasa ligi sada langenut Kiievis, Krimmi kaotuse ning peaaegu 10 000 hukkunut ja 20 000 haavatut Donbassi sõjatandril.
Kujutlegem aga ise oma riigi presidendina ette ülimalt korrumpeerunud tümikat, kes varastab rahva tagant, elab luksuslikus palees ja annab viimaks lõpliku hoobi paljude kaasmaalaste tekkinud lootustele muutuda normaalseks Euroopa riigiks. Ukrainlastel on ju elatustaseme ja elukorralduse osas eeskujuna silme ees mitte Venemaa, vaid nendega samas suurusjärgus naaberriik Poola.
Tõesti, vahepeal tundus, et rahvas on oranži revolutsiooni tulemustes pettumise järel kõigele käega löönud ja paratamatusega leppinud. Aga vabadust nuusutanud ukrainlased osutusid ärksamaks kui Venemaa venelased. Ühel hetkel, kui ülekohus liialt suureks paisub, saab ukrainlase mõõt täis ja esivanemate mässuline kasakaveri lööb välja – tullakse tänavatele ega hoolita elustki.
Samal ajal jätkub tänagi Venemaa–Ukraina “hübriidsõda” ja ühestki vaherahust pole Donbassis kinni peetud.
Ukraina terrorismivastase operatsiooni (ATO) staap edastab iga päev rindeteateid. Näiteks 6. oktoobril 2016: möödunud ööpäeval rünnati valitsusvägede positsioone 40 korral, sealhulgas kaheksal korral Donetski ümbruses, 20 korral Mariupoli piirkonnas ja 12 korral Luganski oblastis. Lahingutegevuses hukkus üks Ukraina sõjaväelane, üks võitleja sai haavata ja üks Ukraina sõdur sai põrutuse.
Tegu on tavalise rutiini ja “sõbraliku” tulevahetusega. Nii kestab sõda endiste “vennasrahvaste” vahel juba kaks ja pool aastal ning mingit lõppu pole kaugeltki ette näha.
Korruptsioon!
Möödunud aastal valmis Ukrainas ülimenukaks osutunud seriaal “Rahva teener” (Слуга народа), kus heidetakse oma elukorralduse üle lausa halastamatult nalja. Ootamatult (Youtube'is levinud võimusid sõimava video abil) presidendiks saanud Kiievi keskkooli ajalooõpetaja Vassõl Goloborodko peab igapäevast võitlust korrumpeerunud ametnikega ning püüab ihust ja hingest parandada inimeste eluolu, paraku enamasti tulemusteta.
Esmalt peavad omaksed ja sugulased loomulikuks, et Vassõli ametikoht peab kaasa tooma rea privileege ja kõrgeid ameteid. Kui aus president üritab Kiievi tänavate teid korda teha, varastatakse – alates ministrist ja lõpetades brigadiriga – eraldatud miljonid lihtsalt ära. Ametnike asendamine ei muuda asja, kordub sama.
Kaadri taga jutlevad omavahel varjatud tegelased – oligarhid –, kelle käsutada on peaminister, äraostetud inimesed julgeolekuteenistuses ja mitmel pool mujal.
On tõsi, et Ukrainas on korruptsioon sügavalt juurdunud kõikides sfäärides, nii bürokraatias kui ka poliitikas. Ükskõik milliste teenete eest on harjutud maksma igal sammul. Kasuks ei tule ka jätkuvalt madalad palgad.
Ukrainat peetakse korrumpeerunuimaks riigiks Euroopas, Transparency Internationali indeksi järgi ollakse maailmas 130. kohal. Võitlus korruptsiooni vastu muidugi käib ja Euroopa Liit on käivitamas 16 miljoni euro väärtuses vastavat programmi, mida asub Ukrainas läbi viima vähim korrumpeerunud riik, Taani.
Teatud Ukraina edusamme on märgatud, ent vaja on rohkem. Muidu võib ohtu sattuda kauaoodatud viisavabadus EL-iga. Samuti EL-i sanktsioonide pikendamine Venemaa suhtes – Ukraina eluline huvi –, mida nii mõnigi Euroopa riik sooviks tühistada.
Nõnda siis õhutatakse Euroopa ja ka USA poolt Ukrainat end kokku võtma ja tegema kõva tööd, viima läbi reformid ja näitama selget progressi. Muidu võib Lääne rahastajate kannatus katkeda. Ja uus USA president, näiteks Trump, võib võtta hoopis Venemaale meelepärase suuna.
Kuna olen varem töötanud Eesti saatkonnas Kiievis ja viibinud Ukrainas erivaatlusmissioonil, siis küsitakse minult vahel: mis seal nüüd õieti toimub? Helistasin neil päevil sõber Volodõmõrile Kiievisse, kes rääkis, et elu on läinud viletsamaks, kuna sõda mõjutab ikka tugevasti. Sissetulekud on kõigil langenud, grivna dollari suhtes järjest odavnenud. President Petro Porošenko aga räägib oma välisvisiitidel, et kõik läheb paremuse poole ja reformid on käimas.
Ukrainlased on külalislahked, olgu olud millised tahes. Volodõmõr kutsub külla: kui ise ei saa, las tuleb keegi teine tuttav Eestist, kui tahab. Ruumi jagub, tütar elab ka juba Poolas.
Soovitangi võimaluse korral Ukrainat külastada, otselennud käivad Kiievisse ja Odessasse. Vaatamist on kogu maal küllaga, köök on hea ja väljaspool Kiievi kesklinna odav, rahvas igati sõbralik.
Eks ukrainlaste abistamine ole seegi, kui jätame sinna veidi raha. Vähemalt saab eestlane aru, et tal polegi kõige halvemini läinud – Eestis ei ole sõda. Ukrainlane ei näita seda külalisele välja, aga kahtlemata on paljudel neist tunduvalt raskem ots otsaga kokku tulla. Autor: Kuido Merits, endine diplomaat Laupäev, 08. oktoober 2016.Rindejoon püsib kusagil Vaivara valla piiri lähistel, vaenlane annab regulaarselt raketituld, mõlemal poolel on hukkunuid ja haavatuid. Tallinnas ja maapiirkondades on rahulik, kuid elanike elujärg on sõja tõttu halvenenud, vajalikud reformid ei võta vedu – selline võiks välja näha Eesti oludesse üle kantud olukord Ukrainas aastal 2016.Mäletame ju küll, kuidas möödunud sajandi viimasel kümnendil liikusime Eestis lootusrikkalt helge tuleviku suunas, mida tähistasid Euroopa Liit ja NATO. Samal ajal puudus ukrainlastel selge siht ja äkitselt saabunud omariiklusega ei osatud esiti midagi peale hakata. Pealegi kuuluti tollal koos Venemaa ja Valgevenega uude moodustisse nimega Sõltumatute Riikide Ühendus (SRÜ).Tagantjärele mõeldes tegi president Leonid Kravtšuk 1994. aastal suure vea, loobudes vabatahtlikult tuumaarsenalist, kuna vastutasuks lubasid USA, Suurbritannia ja Venemaa tagada Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse. Nagu aeg näitas, seda lubadust ei peetud, küll aga oleks Vladimir Putinil olnud kõhklusi, kas üritada annekteerida 1240 tuumalõhkepead omava riigi territooriumi.Leonid Kutšma ohjas riiki terve kümnendi ja üldine sumbunud olek aina kasvas ühes süveneva korruptsiooni ja piirangutega.Alles 2004. aasta oranž revolutsioon tõi kaasa ukrainlaste esimese ärkamise ja rahvusvahelise tähelepanu. Paraku ei suutnud president Viktor Juštšenko avanenud võimalust ära kasutada. Õigupoolest hakkas üsna intelligentsele mehele võim pähe. Juštšenko suutis tülli minna nii endise võitluskaaslase Julia Tõmošenko kui ka ülemraadaga ja lõpetas ametiaja pea olematu populaarsusega.Talvel saab täis kolm aastat teisest Maidani revolutsioonist – tuntud Euromaidani nime all –, mis pühkis võimult vihatud presidendi Viktor Janukovõtši. Hiljem on avaldatud kahtlust, kas rahval ikka tasus Maidani väljakul välja astuda – kokkuvõttes tõi see kaasa ligi sada langenut Kiievis, Krimmi kaotuse ning peaaegu 10 000 hukkunut ja 20 000 haavatut Donbassi sõjatandril.Kujutlegem aga ise oma riigi presidendina ette ülimalt korrumpeerunud tümikat, kes varastab rahva tagant, elab luksuslikus palees ja annab viimaks lõpliku hoobi paljude kaasmaalaste tekkinud lootustele muutuda normaalseks Euroopa riigiks. Ukrainlastel on ju elatustaseme ja elukorralduse osas eeskujuna silme ees mitte Venemaa, vaid nendega samas suurusjärgus naaberriik Poola.Tõesti, vahepeal tundus, et rahvas on oranži revolutsiooni tulemustes pettumise järel kõigele käega löönud ja paratamatusega leppinud. Aga vabadust nuusutanud ukrainlased osutusid ärksamaks kui Venemaa venelased. Ühel hetkel, kui ülekohus liialt suureks paisub, saab ukrainlase mõõt täis ja esivanemate mässuline kasakaveri lööb välja – tullakse tänavatele ega hoolita elustki.Samal ajal jätkub tänagi Venemaa–Ukraina “hübriidsõda” ja ühestki vaherahust pole Donbassis kinni peetud.Ukraina terrorismivastase operatsiooni (ATO) staap edastab iga päev rindeteateid. Näiteks 6. oktoobril 2016: möödunud ööpäeval rünnati valitsusvägede positsioone 40 korral, sealhulgas kaheksal korral Donetski ümbruses, 20 korral Mariupoli piirkonnas ja 12 korral Luganski oblastis. Lahingutegevuses hukkus üks Ukraina sõjaväelane, üks võitleja sai haavata ja üks Ukraina sõdur sai põrutuse.Tegu on tavalise rutiini ja “sõbraliku” tulevahetusega. Nii kestab sõda endiste “vennasrahvaste” vahel juba kaks ja pool aastal ning mingit lõppu pole kaugeltki ette näha.Möödunud aastal valmis Ukrainas ülimenukaks osutunud seriaal “Rahva teener” (Слуга народа), kus heidetakse oma elukorralduse üle lausa halastamatult nalja. Ootamatult (Youtube'is levinud võimusid sõimava video abil) presidendiks saanud Kiievi keskkooli ajalooõpetaja Vassõl Goloborodko peab igapäevast võitlust korrumpeerunud ametnikega ning püüab ihust ja hingest parandada inimeste eluolu, paraku enamasti tulemusteta.Esmalt peavad omaksed ja sugulased loomulikuks, et Vassõli ametikoht peab kaasa tooma rea privileege ja kõrgeid ameteid. Kui aus president üritab Kiievi tänavate teid korda teha, varastatakse – alates ministrist ja lõpetades brigadiriga – eraldatud miljonid lihtsalt ära. Ametnike asendamine ei muuda asja, kordub sama.Kaadri taga jutlevad omavahel varjatud tegelased – oligarhid –, kelle käsutada on peaminister, äraostetud inimesed julgeolekuteenistuses ja mitmel pool mujal.On tõsi, et Ukrainas on korruptsioon sügavalt juurdunud kõikides sfäärides, nii bürokraatias kui ka poliitikas. Ükskõik milliste teenete eest on harjutud maksma igal sammul. Kasuks ei tule ka jätkuvalt madalad palgad.Ukrainat peetakse korrumpeerunuimaks riigiks Euroopas, Transparency Internationali indeksi järgi ollakse maailmas 130. kohal. Võitlus korruptsiooni vastu muidugi käib ja Euroopa Liit on käivitamas 16 miljoni euro väärtuses vastavat programmi, mida asub Ukrainas läbi viima vähim korrumpeerunud riik, Taani.Teatud Ukraina edusamme on märgatud, ent vaja on rohkem. Muidu võib ohtu sattuda kauaoodatud viisavabadus EL-iga. Samuti EL-i sanktsioonide pikendamine Venemaa suhtes – Ukraina eluline huvi –, mida nii mõnigi Euroopa riik sooviks tühistada.Nõnda siis õhutatakse Euroopa ja ka USA poolt Ukrainat end kokku võtma ja tegema kõva tööd, viima läbi reformid ja näitama selget progressi. Muidu võib Lääne rahastajate kannatus katkeda. Ja uus USA president, näiteks Trump, võib võtta hoopis Venemaale meelepärase suuna.Kuna olen varem töötanud Eesti saatkonnas Kiievis ja viibinud Ukrainas erivaatlusmissioonil, siis küsitakse minult vahel: mis seal nüüd õieti toimub? Helistasin neil päevil sõber Volodõmõrile Kiievisse, kes rääkis, et elu on läinud viletsamaks, kuna sõda mõjutab ikka tugevasti. Sissetulekud on kõigil langenud, grivna dollari suhtes järjest odavnenud. President Petro Porošenko aga räägib oma välisvisiitidel, et kõik läheb paremuse poole ja reformid on käimas.Ukrainlased on külalislahked, olgu olud millised tahes. Volodõmõr kutsub külla: kui ise ei saa, las tuleb keegi teine tuttav Eestist, kui tahab. Ruumi jagub, tütar elab ka juba Poolas.Soovitangi võimaluse korral Ukrainat külastada, otselennud käivad Kiievisse ja Odessasse. Vaatamist on kogu maal küllaga, köök on hea ja väljaspool Kiievi kesklinna odav, rahvas igati sõbralik.Eks ukrainlaste abistamine ole seegi, kui jätame sinna veidi raha. Vähemalt saab eestlane aru, et tal polegi kõige halvemini läinud – Eestis ei ole sõda. Ukrainlane ei näita seda külalisele välja, aga kahtlemata on paljudel neist tunduvalt raskem ots otsaga kokku tulla.
Veel artikleid samast teemast »


description: See, et laupäeva õhtul kogunes Orissaare kultuurimajja märkimisväärne arv publikut, näitab seda, et sealtkandi rahvas oskab lugu pidada ilust ja naiselikkusest. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Maal toimub nii mõndagi põnevat

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Maal toimub nii mõndagi põnevat
Esmaspäev, 31. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
See, et laupäeva õhtul kogunes Orissaare kultuurimajja märkimisväärne arv publikut, näitab seda, et sealtkandi rahvas oskab lugu pidada ilust ja naiselikkusest.
Kui esimestel aastatel oli külastajate arv paarikümne ringis, siis nüüd on kaheksandat korda toimunud Musta Pitsi üritus kasvanud juba paarisajani. Heameel on tõdeda, sündmus on leidnud oma koha sügiseses seltsielus.
Eks head asjad sünnivadki ikka koostöös. Nagu ütles Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste, et on tore, kui kindla suunitlusega ettevõtjad võtavad kokku ja organiseerivad just sellise sündmuse, mis nende arvates teatud seltskonnale meeldib. Antud juhul siis naine, tema ilu, elu ja kõik mis sellega kaasneb, ning nemad toetavad omalt poolt igati nõu ja jõuga kaasa.
Kes ütleb, et maakohtades midagi ei toimu, eksib rängalt. Reedel peeti Kihelkonnal stiilipidu, Kärla rahvamaja avas lustaka peoga oma sügishooaja. Eks ole ju sügisene aeg see, mil rahvamajad taas täituvad. Ringid töötavad täistuuridel ning ettevalmistused jõulu- ning aastavahetuse etteasteteks on täies hoos. Jõudu kultuuriveduritele!
31. oktoober 2016 Autor: MM Esmaspäev, 31. oktoober 2016.Kui esimestel aastatel oli külastajate arv paarikümne ringis, siis nüüd on kaheksandat korda toimunud Musta Pitsi üritus kasvanud juba paarisajani. Heameel on tõdeda, sündmus on leidnud oma koha sügiseses seltsielus.Eks head asjad sünnivadki ikka koostöös. Nagu ütles Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste, et on tore, kui kindla suunitlusega ettevõtjad võtavad kokku ja organiseerivad just sellise sündmuse, mis nende arvates teatud seltskonnale meeldib. Antud juhul siis naine, tema ilu, elu ja kõik mis sellega kaasneb, ning nemad toetavad omalt poolt igati nõu ja jõuga kaasa.Kes ütleb, et maakohtades midagi ei toimu, eksib rängalt. Reedel peeti Kihelkonnal stiilipidu, Kärla rahvamaja avas lustaka peoga oma sügishooaja. Eks ole ju sügisene aeg see, mil rahvamajad taas täituvad. Ringid töötavad täistuuridel ning ettevalmistused jõulu- ning aastavahetuse etteasteteks on täies hoos. Jõudu kultuuriveduritele!
Veel artikleid samast teemast »


description: Läinud reede õhtul sai saalitäis saarlasi võimaluse kohtuda populaarse teleseriaali “Naabriplika” kolme kandva näitlejaga – vallavanemat kehastava Harry Kõrvitsa, tema naise rollis üles astuva Liina Vahtriku ja kirikuõpetajat mängiva Andrus Eelmäega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Kultuur
Harry Kõrvits: pärast kuut kohvikutes ei käida
Teisipäev, 18. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Teisipäev, 18. oktoober 2016. Püüne peal on (vasakult) Andrus Eelmäe, tema tütar Anette Maria Eelmäe, Liina Vahtrik ja Harry Kõrvits. Foto: Gunnar Usin Läinud reede õhtul sai saalitäis saarlasi võimaluse kohtuda populaarse teleseriaali “Naabriplika” kolme kandva näitlejaga – vallavanemat kehastava Harry Kõrvitsa, tema naise rollis üles astuva Liina Vahtriku ja kirikuõpetajat mängiva Andrus Eelmäega.
Võiks ju küsida, et mis mõttes saalitäis saarlasi? Nimelt toimus selline kohtumine kohvik-klubi “Rahva lemmikud” raames Kuressaare kultuurikeskuse saalis, kuhu oli üles seatud umbes 20 lauda, igaühes istus neli inimest, lisaks kohviku personal, ajakirjanikud ning eeskujulikult õhtut juhtinud Tõnis Kipper.
Kõige suurem sõber
Ju siis oli tegemist tõeliste rahva lemmikutega, et vaatamata kümneeurosele piletihinnale selline hulk rahvast näitlejatega kohtuma tuli.
Lisaks “Naabriplikas” ja selle ümber toimuvale rääkisid näitlejad ka oma minevikust, millele aitasid tõhusalt kaasa “liikuvad pildid”, mida vaatajatele ohtralt ette paisati. Ka nooremad saalis viibijad said teada Harry Kõrvitsa mängufilmirollist, kus ta juba läinud sajandi seitsmekümnendatel Tammsaare Indrekut kehastas.
Enamusel keskealistest on tõenäoliselt meeles ka lasteetendus “Kõige suurem sõber”, kus ta Leopoldina üles astus.
“Nojah, oleme siin Kuressaares Margitiga (Harry Kõrvitsa abikaasa – toim) elanud juba kaks kuud ja eks see tänane kohtumine sealtkaudu vist hargnema hakkaski.
“Naabriplika” on kahtlemata populaarne teleseriaal, sest meil on igal nädalal 120 000 kuni 170 000 vaatajat. Seega võib öelda, et oleme rahva lemmikud küll,” ütles Harry Kõrvits Meie Maale vahetult pärast ürituse lõppu.
“Minu põhitöö on ikkagi reklaamindus, aga kui trummimängu ja näitlemist võrrelda, siis seda viimast on viimasel ajal kahtlemata rohkem. Oleme mitukümmend aastat Kärla lähedal suvemaja pidanud ja seepärast pole Saaremaa õhkkond meile võõras. Nii otsustasime koos naisega Kuressaares kohviku avada,” peatus Kõrvits oma töödel ja tegemistel.
Kui küsisin, kas talle Kuressaares miskit vastukarva ka on, jäi Kõrvits hetkeks mõttesse ja ütles, et kahjuks on nii, et pärast kuut õhtul miskipärast enam kohvikutes ei käida.
Ta tõi näiteks Itaalia, kus perekonnad enamasti just ristorante’des (restoranid – toim) õhtul aega veedavadki, kuid ka Tallinnas on vähemalt noori inimesi kohvikutes näha, siin aga mitte. “Inimesed on oma kodud vist nii õdusaks sisustanud, et keegi ei viitsi sealt enam õhtuti välja minna,” tõdes Kõrvits.
Juuresolevale pildile sattus ka Andrus Eelmäe üks kaheksast lapsest, 17-aastane Anette Maria, kes õpib Pärnu Sütevaka humanitaargümnaasiumis, kuid on jõudnud juba ilma teha Londoni ja Pariisi moelavadel. Temale ennustatakse kuulsa Carmen Kassi tulevikku.
“Mul on väga uhke tunne, kuigi süda on muret täis, sest see ala ei ole kaugeltki kerge,” ütles neiu isa Andrus Eelmäe publik.delfi.ee vahendusel juba eelmisel aastal. Võiks ju küsida, et mis mõttes saalitäis saarlasi? Nimelt toimus selline kohtumine kohvik-klubi “Rahva lemmikud” raames Kuressaare kultuurikeskuse saalis, kuhu oli üles seatud umbes 20 lauda, igaühes istus neli inimest, lisaks kohviku personal, ajakirjanikud ning eeskujulikult õhtut juhtinud Tõnis Kipper.Ju siis oli tegemist tõeliste rahva lemmikutega, et vaatamata kümneeurosele piletihinnale selline hulk rahvast näitlejatega kohtuma tuli.Lisaks “Naabriplikas” ja selle ümber toimuvale rääkisid näitlejad ka oma minevikust, millele aitasid tõhusalt kaasa “liikuvad pildid”, mida vaatajatele ohtralt ette paisati. Ka nooremad saalis viibijad said teada Harry Kõrvitsa mängufilmirollist, kus ta juba läinud sajandi seitsmekümnendatel Tammsaare Indrekut kehastas.Enamusel keskealistest on tõenäoliselt meeles ka lasteetendus “Kõige suurem sõber”, kus ta Leopoldina üles astus.“Nojah, oleme siin Kuressaares Margitiga (Harry Kõrvitsa abikaasa – toim) elanud juba kaks kuud ja eks see tänane kohtumine sealtkaudu vist hargnema hakkaski.“Naabriplika” on kahtlemata populaarne teleseriaal, sest meil on igal nädalal 120 000 kuni 170 000 vaatajat. Seega võib öelda, et oleme rahva lemmikud küll,” ütles Harry Kõrvits Meie Maale vahetult pärast ürituse lõppu.“Minu põhitöö on ikkagi reklaamindus, aga kui trummimängu ja näitlemist võrrelda, siis seda viimast on viimasel ajal kahtlemata rohkem. Oleme mitukümmend aastat Kärla lähedal suvemaja pidanud ja seepärast pole Saaremaa õhkkond meile võõras. Nii otsustasime koos naisega Kuressaares kohviku avada,” peatus Kõrvits oma töödel ja tegemistel.Kui küsisin, kas talle Kuressaares miskit vastukarva ka on, jäi Kõrvits hetkeks mõttesse ja ütles, et kahjuks on nii, et pärast kuut õhtul miskipärast enam kohvikutes ei käida.Ta tõi näiteks Itaalia, kus perekonnad enamasti just ristorante’des (restoranid – toim) õhtul aega veedavadki, kuid ka Tallinnas on vähemalt noori inimesi kohvikutes näha, siin aga mitte. “Inimesed on oma kodud vist nii õdusaks sisustanud, et keegi ei viitsi sealt enam õhtuti välja minna,” tõdes Kõrvits.Juuresolevale pildile sattus ka Andrus Eelmäe üks kaheksast lapsest, 17-aastane Anette Maria, kes õpib Pärnu Sütevaka humanitaargümnaasiumis, kuid on jõudnud juba ilma teha Londoni ja Pariisi moelavadel. Temale ennustatakse kuulsa Carmen Kassi tulevikku.“Mul on väga uhke tunne, kuigi süda on muret täis, sest see ala ei ole kaugeltki kerge,” ütles neiu isa Andrus Eelmäe publik.delfi.ee vahendusel juba eelmisel aastal.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kümmekond aastat tagasi otsustasid Hiiumaa mootorrattahuvilised organiseeruma hakata ja mõne aja pärast sündiski motoklubi Insula Deserta. Klubi risti-emaks oli Ruth Engso. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Mootorrattasõit viis mehed heategevuseni
Reede, 28. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kümmekond aastat tagasi otsustasid Hiiumaa mootorrattahuvilised organiseeruma hakata ja mõne aja pärast sündiski motoklubi Insula Deserta. Klubi risti-emaks oli Ruth Engso.
Mõned aastad tagasi moodustati paremaks sisuliseks toimetamiseks ka mittetulundusühing, millega liitus paarkümmend inimest. Aastakümne jooksul on klubil kujunenud traditsioonilised üritused ja tegevused, et mootorrattal sõites Eestimaa lühikesest suvest viimast võtta.
Nii juhatavad klubilaste hooaja sisse Heltermaa sadamamuulil seisva pronksist naisekuju “Tuules” pesemine ja motohooaja avamine Pärnus. Jaanipäeva paiku on Hiiumaa motopäevad, mil mandrilt saabuvad külalised võetakse vastu Heltermaa sadamas ning motokolonn liigub ümber saare, Kärdlas toimuvad erinevad sündmused, muuhulgas kontsert ja mootorrataste esitlused. Eelmise aasta jõulude ajal aga sõitsid klubiliikmetel ringi jõuluvanakostüümides ja jagasid rahvale kommi.
Kahel viimasel aastal on oma kohvikuga väljas oldud Kärdla kohvikutepäeval. Rahvast köitis motokohvik kapsasupi ja tünnikaljaga ja külgkorvi-mototakso. Kohvikus kogutud raha läheb osaliselt heategevuseks.
Üle hulga aastate toimub Hiiumaal taas Nurste motokross, mille korraldamisele ka motoklubi kaasa aitab.
Järjepidevus ja suhted on olulised
Igal aastal osalevad saare motomehed Pärnus hooaja lõpetamisel, kuhu tulevad kokku sõitjad kogu Eestist – tänavu oli seal üle 3000 ratturi. Kuna hiidlaste liikumine sõltub praamigraafikutest, jõutakse enamasti kohale esimeste hulgas ja kogunevas motomeeste kolonnis saab sõita üsna eesotsas.
Olulised on suhted teiste motoklubidega. Hiiumaa klubi “vanem vend” on saarlaste ÖselMC. Selle klubi korraldatav suvine Mototoober kutsub üle Soela väina ka naabersaare tsiklimehi.
Samuti pööratakse tähelepanu järelkasvule ja kokkutulekutel käiakse tihti mitme põlvkonnaga koos. Algajaid toetatakse, sõidukoolitust peetakse klubis tähtsaks, sest mootorratturina ei ole küsimus mitte selles, kas kukud, vaid millal ja kuidas kukud ning kuidas kukkumisega hakkama saad nii, et kõige vähem kahju sünniks endale ja rattale.
Praegu kulub klubilastel palju aega Kärdlas Lubjaahju tänaval asuva uue klubimaja korrastamisele, kuid oluline roll on ka heategevusel. Nii käiakse regulaarselt külas Haapsalu erivajadustega laste koolis ja nemad juba oskavad Hiiumaa motomehi oodata. Abiks on käidud ka Tohvri kaitserajatiste puhastamisel ja värvitud Kärdla pritsumaja.
Jõgeval kunagi sääreväristajasõiduga alustanud, seejärel motokrossi proovinud ja viimaks kaherattalisse mootoriga sõidukisse kui väärt hobitegevusse kiindunud klubi president Aivo Kriiska ütleb, et parim aeg tsiklisõidu nautimiseks on kas tärkav kevad või kolletav sügis – kesksuvi on tüütult palav. Ja lisab, et mootorratturite karuse välimuse taga peidab end soe süda.
Vingeim motomees on vallavanem
Oma Aprilia mootorrattal on Kriiska mõne aastaga läbi sõitnud 20 000 kilomeetrit. “See on hea ratas ja temaga tegelemine ning rattasõit on meeldivaks lõõgastuseks,” ütleb Kriiska, kes suvel kui ilm lubab, sõidab rattaga ka mandril toimuvatele töökoosolekutele.
Hiiumaa kõige vingemaks motomeheks nimetab ta Pühalepa vallavanemat Ants Oravat, kes teinud oma mootorrattal reise nii Nordkapist Türki, kui ümber Baikali Mongooliasse. Selliseid rännumehi pole terve Eestigi peale kuigi palju...
Hiiumaa motoklubil Insula Deserta on ka oma kodulehekülg, kus kirjas ülevaade nii tehtust, plaanitavast, kui ka asjalikke nõuandeid nendele, kes plaanivad mootorrattaga Hiiumaale tulla www.insuladeserta.ee
Peep Lillemägi Autor: NL Reede, 28. oktoober 2016.Mõned aastad tagasi moodustati paremaks sisuliseks toimetamiseks ka mittetulundusühing, millega liitus paarkümmend inimest. Aastakümne jooksul on klubil kujunenud traditsioonilised üritused ja tegevused, et mootorrattal sõites Eestimaa lühikesest suvest viimast võtta.Nii juhatavad klubilaste hooaja sisse Heltermaa sadamamuulil seisva pronksist naisekuju “Tuules” pesemine ja motohooaja avamine Pärnus. Jaanipäeva paiku on Hiiumaa motopäevad, mil mandrilt saabuvad külalised võetakse vastu Heltermaa sadamas ning motokolonn liigub ümber saare, Kärdlas toimuvad erinevad sündmused, muuhulgas kontsert ja mootorrataste esitlused. Eelmise aasta jõulude ajal aga sõitsid klubiliikmetel ringi jõuluvanakostüümides ja jagasid rahvale kommi.Kahel viimasel aastal on oma kohvikuga väljas oldud Kärdla kohvikutepäeval. Rahvast köitis motokohvik kapsasupi ja tünnikaljaga ja külgkorvi-mototakso. Kohvikus kogutud raha läheb osaliselt heategevuseks.Üle hulga aastate toimub Hiiumaal taas Nurste motokross, mille korraldamisele ka motoklubi kaasa aitab.Igal aastal osalevad saare motomehed Pärnus hooaja lõpetamisel, kuhu tulevad kokku sõitjad kogu Eestist – tänavu oli seal üle 3000 ratturi. Kuna hiidlaste liikumine sõltub praamigraafikutest, jõutakse enamasti kohale esimeste hulgas ja kogunevas motomeeste kolonnis saab sõita üsna eesotsas.Olulised on suhted teiste motoklubidega. Hiiumaa klubi “vanem vend” on saarlaste ÖselMC. Selle klubi korraldatav suvine Mototoober kutsub üle Soela väina ka naabersaare tsiklimehi.Samuti pööratakse tähelepanu järelkasvule ja kokkutulekutel käiakse tihti mitme põlvkonnaga koos. Algajaid toetatakse, sõidukoolitust peetakse klubis tähtsaks, sest mootorratturina ei ole küsimus mitte selles, kas kukud, vaid millal ja kuidas kukud ning kuidas kukkumisega hakkama saad nii, et kõige vähem kahju sünniks endale ja rattale.Praegu kulub klubilastel palju aega Kärdlas Lubjaahju tänaval asuva uue klubimaja korrastamisele, kuid oluline roll on ka heategevusel. Nii käiakse regulaarselt külas Haapsalu erivajadustega laste koolis ja nemad juba oskavad Hiiumaa motomehi oodata. Abiks on käidud ka Tohvri kaitserajatiste puhastamisel ja värvitud Kärdla pritsumaja.Jõgeval kunagi sääreväristajasõiduga alustanud, seejärel motokrossi proovinud ja viimaks kaherattalisse mootoriga sõidukisse kui väärt hobitegevusse kiindunud klubi president Aivo Kriiska ütleb, et parim aeg tsiklisõidu nautimiseks on kas tärkav kevad või kolletav sügis – kesksuvi on tüütult palav. Ja lisab, et mootorratturite karuse välimuse taga peidab end soe süda.Oma Aprilia mootorrattal on Kriiska mõne aastaga läbi sõitnud 20 000 kilomeetrit. “See on hea ratas ja temaga tegelemine ning rattasõit on meeldivaks lõõgastuseks,” ütleb Kriiska, kes suvel kui ilm lubab, sõidab rattaga ka mandril toimuvatele töökoosolekutele.Hiiumaa kõige vingemaks motomeheks nimetab ta Pühalepa vallavanemat Ants Oravat, kes teinud oma mootorrattal reise nii Nordkapist Türki, kui ümber Baikali Mongooliasse. Selliseid rännumehi pole terve Eestigi peale kuigi palju...Hiiumaa motoklubil Insula Deserta on ka oma kodulehekülg, kus kirjas ülevaade nii tehtust, plaanitavast, kui ka asjalikke nõuandeid nendele, kes plaanivad mootorrattaga Hiiumaale tulla www.insuladeserta.eePeep Lillemägi
Veel artikleid samast teemast »


description: On sümboolse tähendusega, et saame meenutada 500 aasta taguseid reformatsioonisündmusi kaks aastat pärast seda, kui tähistasime kaheksa sajandi möödumist Liivi- ja Eestimaa pühendamisest neitsi Maarjale, ning aasta enne Eesti Vabariigi 100., juubelisünnipäeva. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Kirik
Pöördumine Eestimaa elanike poole seoses reformatsiooni 500. aastapäevaga
Neljapäev, 06. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Neljapäev, 06. oktoober 2016. On sümboolse tähendusega, et saame meenutada 500 aasta taguseid reformatsioonisündmusi kaks aastat pärast seda, kui tähistasime kaheksa sajandi möödumist Liivi- ja Eestimaa pühendamisest neitsi Maarjale, ning aasta enne Eesti Vabariigi 100., juubelisünnipäeva.
Need juubeliaastad on meile andnud ja annavad jätkuvalt rohkesti võimalusi rääkida meie rahva ja riigi kujunemise sajanditepikkusest loost, mille tugevaks aluseks on olnud ristiusk.
16. sajandil Eestimaa aladele jõudnud reformatsiooniliikumine levitas nii maal kui linnas kirjasõna ja hakkas korraldama rahvaharidust. Avati esimesed avalikud raamatukogud, 1739. aastal ilmunud Piibel pani aluse eesti kirjakeelele, vennastekoguduse liikumisega kaasnenud ühislaulmistel oli oluline roll üle-eestiliste laulupidude traditsiooni kujunemises. Vaimulike Jakob Hurda, Villem Reimani ning paljude teiste kirikuõpetajate, köstrite ja koolmeistrite tegevus on aidanud kaasa rahvusliku pärandi hoidmisele ja omariikluse tekkele.
On heameel tõdeda, et reformatsiooni 500. aastapäeva meenutatakse mitte üksnes luterlikus kirikus ning teistes protestantlikes kirikutes ja kogudustes, vaid sellega on laiemalt kaasnenud juba aastakümnetepikkused püüdlused kogu kristlaskonna suuremale ühtsusele.
Kahtlemata on üheks olulisemaks sammuks sellel teel kolm aastat tagasi ilmunud luterlaste ja katoliiklaste rahvusvaheline dialoogidokument “Konfliktist osaduseni“, mille nähtava väljendusena toimub oktoobrikuu lõpus Rootsis Lundis oikumeeniline ühispalvus paavst Franciscuse ja Luterliku Maailmaliidu juhtide osavõtul, kuhu on kutsutud ka Eesti luterliku ja rooma-katoliku kiriku pead.
Reformatsiooni juubeliaastal toimub terve hulk suuremaid ja väiksemaid üritusi paljudes Eestimaa paikades. On rõõmustav näha neid koos kirikute ja kogudustega ühiselt ette valmistamas riigiasutusi, Euroopa reformatsioonilinnade hulka arvatud Tallinna ja Tartu linna, teisi kohalikke omavalitsusi, kodanikuühendusi ja mitmeid muid organisatsioone.
Kutsume kõiki Eestimaa elanikke nendes ettevõtmistes osalema, et vaadata tagasi poole aastatuhande pikkusele perioodile meie maa ja rahva ajaloos ning arutleda ühiselt nende väärtuste üle, millele tuginevalt suudame tagada eesti rahva, keele ja kultuuri kestmise järeltulevatele põlvedele.
Hanno Pevkur, siseminister
Andres Põder, Eesti Kirikute Nõukogu president Need juubeliaastad on meile andnud ja annavad jätkuvalt rohkesti võimalusi rääkida meie rahva ja riigi kujunemise sajanditepikkusest loost, mille tugevaks aluseks on olnud ristiusk.16. sajandil Eestimaa aladele jõudnud reformatsiooniliikumine levitas nii maal kui linnas kirjasõna ja hakkas korraldama rahvaharidust. Avati esimesed avalikud raamatukogud, 1739. aastal ilmunud Piibel pani aluse eesti kirjakeelele, vennastekoguduse liikumisega kaasnenud ühislaulmistel oli oluline roll üle-eestiliste laulupidude traditsiooni kujunemises. Vaimulike Jakob Hurda, Villem Reimani ning paljude teiste kirikuõpetajate, köstrite ja koolmeistrite tegevus on aidanud kaasa rahvusliku pärandi hoidmisele ja omariikluse tekkele.On heameel tõdeda, et reformatsiooni 500. aastapäeva meenutatakse mitte üksnes luterlikus kirikus ning teistes protestantlikes kirikutes ja kogudustes, vaid sellega on laiemalt kaasnenud juba aastakümnetepikkused püüdlused kogu kristlaskonna suuremale ühtsusele.Kahtlemata on üheks olulisemaks sammuks sellel teel kolm aastat tagasi ilmunud luterlaste ja katoliiklaste rahvusvaheline dialoogidokument “Konfliktist osaduseni“, mille nähtava väljendusena toimub oktoobrikuu lõpus Rootsis Lundis oikumeeniline ühispalvus paavst Franciscuse ja Luterliku Maailmaliidu juhtide osavõtul, kuhu on kutsutud ka Eesti luterliku ja rooma-katoliku kiriku pead.Reformatsiooni juubeliaastal toimub terve hulk suuremaid ja väiksemaid üritusi paljudes Eestimaa paikades. On rõõmustav näha neid koos kirikute ja kogudustega ühiselt ette valmistamas riigiasutusi, Euroopa reformatsioonilinnade hulka arvatud Tallinna ja Tartu linna, teisi kohalikke omavalitsusi, kodanikuühendusi ja mitmeid muid organisatsioone.Kutsume kõiki Eestimaa elanikke nendes ettevõtmistes osalema, et vaadata tagasi poole aastatuhande pikkusele perioodile meie maa ja rahva ajaloos ning arutleda ühiselt nende väärtuste üle, millele tuginevalt suudame tagada eesti rahva, keele ja kultuuri kestmise järeltulevatele põlvedele., siseminister, Eesti Kirikute Nõukogu president
Veel artikleid samast teemast »


description: Eilsel Leisi vallavolikogu istungil valiti volikogu sotsiaalkomisjoni uueks esimeheks Aile Nau, kes kogus salajasel hääletusel kaheksa häält. Nau kandidatuuri pakkus välja volikogu esimees Andrus Kandimaa. Kohal oli 11 volikogu liiget 13-st. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Leisi sotsiaalkomisjoni veab Aile Nau


description: Homme, laupäeval, 29. oktoobril kell 18 annab restoranis Castello soolokontserdi Eesti tuntud laulja ja laululooja Alen Veziko (pildil). Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Muusik Alen Veziko: “Mulle saarel meeldib!”
Reede, 28. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Homme, laupäeval, 29. oktoobril kell 18 annab restoranis Castello soolokontserdi Eesti tuntud laulja ja laululooja Alen Veziko (pildil).
“Kui keegi küsib, milliseid lugusid sa mängid, siis see selgub kohapeal,“ ütles Alen Veziko Nädalalõpulehele, viidates samas muiates, et kõik kohustuslikud laulud saavad lauldud. Kontserdil “Sinu poole teel“ kõlavad juba varem teada tuntud laulud, kuid tutvustatakse ka uut muusikat.
Mõned laulud saavad endale uue näo ja värvi, teatud lugude puhul jääb kuulajale äratundmisrõõm. Kuna Alen mängib laval nii klaverit kui ka kitarri, on kuulajal võimalik tajuda erinevaid kõlavärve ja kogeda emotsioone, mida kutsub esile ülimalt jõuline klaveri- ja vokaalmuusika ning peaaegu vaikusesse sumbuv kitarriheli.
“Sinu poole teel“ on kontserdile sobiv pealkiri, kuna soolokontserdiga astub laulja sammu publikule lähemale, olles piltlikult öeldes laval alasti, kaotades distantsi ja piirid, mida tekitab tavapärane suurema koosseisuga laval esinemine. Seega tähendab soolokontsert vahetumat kontakti esineja ja kuulaja vahel.
Muusik märkis, et soolokontserdi eelis on see, et ei pea nii rangelt kavas kinni olema. Saab rohkem improviseerida ja ka juttu vesta.
Aeg liigub aeglasemalt
Saaremaal käib Veziko enda sõnul esinemas nii neli-viis korda aastas. Viimasel ajal on kutseid rohkem, aga keeruline leida sobivaid aegu. Viimati esines ta Saaremaal augustis ühele sõpruskonnale ja seekordne esinemine on tegelikult jätk toimunud üritusele. “Mulle saarel meeldib. Aeg liigub aeglasemalt ja inimesed on kuidagi rahulolevamad. Vähemalt nii mulle tundub,“ tähendas ta.
Küsimusele, mis on muusiku ameti juures kõige keerulisem, vastas Alen, et kõige raskem on olla eemal oma lapsest. Teisele kohale paigutaks ta autosõidu ja ootamise.
“Artisti elus on väga palju ootamist ja niisama istumist, passimist. Ent kõige rohkem valmistab rõõmu, kui inimesed laulavad minu kirjutatud laule. See on mulle oluline.“
Lugu sünnib tihti hetkest
Ise kirjutab Alen viisi ja sõnad koos. “See tähendab, et lugu sünnib hetkest. Kohati on mul tunne, et minul pole selle kõigega suurt pistmist. Lood tulevad kusagilt mujalt ja ma olen lihtsalt vahendaja,“ kirjeldas ta. Näiteks ärkab ta vahel keset ööd üles ja kiirustab teise tuppa, et mingit viisijuppi lindistada. Inspiratsiooni pakub lauljale ümbritsev elu ja isiklikud kogemused. “See pole tegelikult nii, et kunstnik peab tohutult kannatama,“ kinnitas Veziko, kes kirjutab laulutekste ainult positiivses meeleolus.
Tema enda jaoks on seniajani parim lugu “Klaasist maja“. Viimase albumi pealt on vaieldamatu lemmik “Sellel ööl“. “Tegelikult võin öelda, et selles hetkes ja ajas on parim lugu see, mida ma parajasti laval esitan.“
Küsimusele, milline on olnud seni tema kõige meeldejäävam esinemine, vastas Veziko, et alati on meeldejäävad suured rahvahulgad. Ta on esinenud staadionil, laululavadel, kontserdimajades, teatrites, klubides ja ka hullumajas, aga meeldejäävamad esinemised on seotud pigem inimeste emotsioonidega. “Teinekord on kaks kuulajat, kes jälgivad igat nüanssi sinu esinemises, palju väärtuslikumad, kui 15 000 huilgavat inimest laululaval,“ mõtiskles ta. Autor: Ivika Laanet Reede, 28. oktoober 2016.“Kui keegi küsib, milliseid lugusid sa mängid, siis see selgub kohapeal,“ ütles Alen Veziko Nädalalõpulehele, viidates samas muiates, et kõik kohustuslikud laulud saavad lauldud. Kontserdil “Sinu poole teel“ kõlavad juba varem teada tuntud laulud, kuid tutvustatakse ka uut muusikat.Mõned laulud saavad endale uue näo ja värvi, teatud lugude puhul jääb kuulajale äratundmisrõõm. Kuna Alen mängib laval nii klaverit kui ka kitarri, on kuulajal võimalik tajuda erinevaid kõlavärve ja kogeda emotsioone, mida kutsub esile ülimalt jõuline klaveri- ja vokaalmuusika ning peaaegu vaikusesse sumbuv kitarriheli.“Sinu poole teel“ on kontserdile sobiv pealkiri, kuna soolokontserdiga astub laulja sammu publikule lähemale, olles piltlikult öeldes laval alasti, kaotades distantsi ja piirid, mida tekitab tavapärane suurema koosseisuga laval esinemine. Seega tähendab soolokontsert vahetumat kontakti esineja ja kuulaja vahel.Muusik märkis, et soolokontserdi eelis on see, et ei pea nii rangelt kavas kinni olema. Saab rohkem improviseerida ja ka juttu vesta.Saaremaal käib Veziko enda sõnul esinemas nii neli-viis korda aastas. Viimasel ajal on kutseid rohkem, aga keeruline leida sobivaid aegu. Viimati esines ta Saaremaal augustis ühele sõpruskonnale ja seekordne esinemine on tegelikult jätk toimunud üritusele. “Mulle saarel meeldib. Aeg liigub aeglasemalt ja inimesed on kuidagi rahulolevamad. Vähemalt nii mulle tundub,“ tähendas ta.Küsimusele, mis on muusiku ameti juures kõige keerulisem, vastas Alen, et kõige raskem on olla eemal oma lapsest. Teisele kohale paigutaks ta autosõidu ja ootamise.“Artisti elus on väga palju ootamist ja niisama istumist, passimist. Ent kõige rohkem valmistab rõõmu, kui inimesed laulavad minu kirjutatud laule. See on mulle oluline.“Ise kirjutab Alen viisi ja sõnad koos. “See tähendab, et lugu sünnib hetkest. Kohati on mul tunne, et minul pole selle kõigega suurt pistmist. Lood tulevad kusagilt mujalt ja ma olen lihtsalt vahendaja,“ kirjeldas ta. Näiteks ärkab ta vahel keset ööd üles ja kiirustab teise tuppa, et mingit viisijuppi lindistada. Inspiratsiooni pakub lauljale ümbritsev elu ja isiklikud kogemused. “See pole tegelikult nii, et kunstnik peab tohutult kannatama,“ kinnitas Veziko, kes kirjutab laulutekste ainult positiivses meeleolus.Tema enda jaoks on seniajani parim lugu “Klaasist maja“. Viimase albumi pealt on vaieldamatu lemmik “Sellel ööl“. “Tegelikult võin öelda, et selles hetkes ja ajas on parim lugu see, mida ma parajasti laval esitan.“Küsimusele, milline on olnud seni tema kõige meeldejäävam esinemine, vastas Veziko, et alati on meeldejäävad suured rahvahulgad. Ta on esinenud staadionil, laululavadel, kontserdimajades, teatrites, klubides ja ka hullumajas, aga meeldejäävamad esinemised on seotud pigem inimeste emotsioonidega. “Teinekord on kaks kuulajat, kes jälgivad igat nüanssi sinu esinemises, palju väärtuslikumad, kui 15 000 huilgavat inimest laululaval,“ mõtiskles ta.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saare maavalitsus peab Hiiu maavalitsusega läbirääkimisi, et tuua Kuressaarest hommikuse lennuki väljumine vastavalt Saaremaa Ettevõtjate Liidu (SEL) soovile varasemaks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: SEL tahab lendusid varasemaks

maintext:
Uudised
SEL tahab lendusid varasemaks
Kolmapäev, 05. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 05. oktoober 2016. SEL-i juhatuse esimees Villu Vatsfeld. FOTO: Valmar Voolaid Saare maavalitsus peab Hiiu maavalitsusega läbirääkimisi, et tuua Kuressaarest hommikuse lennuki väljumine vastavalt Saaremaa Ettevõtjate Liidu (SEL) soovile varasemaks.
SEL tahab, et hommikul Kuressaarest väljuv lennuk jõuaks Tallinna kell 9.30.
Suvel kehtima hakanud Tallinn-Kuressaare-Tallinn graafiku järgi saabub lennuk Tallinna kell 10.15.
“Sellega seoses on sisuliselt välistatud tööalaste kohtumiste ja tegevuste toimumine enne kella 11. Ärikohtumised, töökoosolekud, seminarid ja koolitused algavad Tallinnas üldjuhul varem, mistõttu lennuki kui transpordivahendi kasutamine ei ole paljudes olukordades mõeldav,” kirjutas SEL-i juhatuse esimees Villu Vatsfeld (pildil) Saare maavalitsusele saadetud märgukirjas.
Lennuki saabumine Tallinna kell 9.30 võimaldaks tema hinnangul tööaja paremat kasutamist nii Saaremaale kui Tallinna saabujatel.
Saare maavalitsus tuletas SEL-ile meelde, et Tallinn-Kuressaare-Tallinn lennuliini graafiku osas tuleb arvesse võtta, et see liin on Tallinn-Kärdla-Tallinn liiniga üks tervik ning muutus ühel liinil tähendab muutust ka teisel liinil.
Saare maavalitsus on alustanud läbirääkimisi Hiiu maavalitsusega lennugraafiku muutmiseks. Kui hiidlased oleksid muudatusega päri, hakkaks lennuk väljuma Tallinnast hommikul kell 8.10 ja Kuressaarest kell 9.05 ning jõuaks Tallinna kell 9.45.
Tallinnast väljumise veel varasemaks lükkamist peab Saare maavalitsus problemaatiliseks, sest siis ei ole lennujaama jõudmine ühistranspordiga enam võimalik.
“Teine võimalus oleks Kuressaare ja Kärdla hommikuste väljumiste vahetamine, kuid sellisel juhul tuleb arvestada, et ka õhtuste väljumiste juures muutuks Kuressaare lend Kärdla lennust varasemaks,” selgitas Saare maavanem Kaido Kaasik SEL-ile saadetud vastuses.
Sellisel juhul väljuks lennuk hommikul Kuressaarest kell 7.30 ja jõuaks Tallinna kell 8.10 ning õhtul Kuressaarest kell 17.55 ja jõuaks Tallinna kell 18.35. Tallinnast oleks väljumine hommikul kell 6.35 ja õhtul kell 17. SEL tahab, et hommikul Kuressaarest väljuv lennuk jõuaks Tallinna kell 9.30.Suvel kehtima hakanud Tallinn-Kuressaare-Tallinn graafiku järgi saabub lennuk Tallinna kell 10.15.“Sellega seoses on sisuliselt välistatud tööalaste kohtumiste ja tegevuste toimumine enne kella 11. Ärikohtumised, töökoosolekud, seminarid ja koolitused algavad Tallinnas üldjuhul varem, mistõttu lennuki kui transpordivahendi kasutamine ei ole paljudes olukordades mõeldav,” kirjutas SEL-i juhatuse esimees Villu Vatsfeld (pildil) Saare maavalitsusele saadetud märgukirjas.Lennuki saabumine Tallinna kell 9.30 võimaldaks tema hinnangul tööaja paremat kasutamist nii Saaremaale kui Tallinna saabujatel.Saare maavalitsus tuletas SEL-ile meelde, et Tallinn-Kuressaare-Tallinn lennuliini graafiku osas tuleb arvesse võtta, et see liin on Tallinn-Kärdla-Tallinn liiniga üks tervik ning muutus ühel liinil tähendab muutust ka teisel liinil.Saare maavalitsus on alustanud läbirääkimisi Hiiu maavalitsusega lennugraafiku muutmiseks. Kui hiidlased oleksid muudatusega päri, hakkaks lennuk väljuma Tallinnast hommikul kell 8.10 ja Kuressaarest kell 9.05 ning jõuaks Tallinna kell 9.45.Tallinnast väljumise veel varasemaks lükkamist peab Saare maavalitsus problemaatiliseks, sest siis ei ole lennujaama jõudmine ühistranspordiga enam võimalik.“Teine võimalus oleks Kuressaare ja Kärdla hommikuste väljumiste vahetamine, kuid sellisel juhul tuleb arvestada, et ka õhtuste väljumiste juures muutuks Kuressaare lend Kärdla lennust varasemaks,” selgitas Saare maavanem Kaido Kaasik SEL-ile saadetud vastuses.Sellisel juhul väljuks lennuk hommikul Kuressaarest kell 7.30 ja jõuaks Tallinna kell 8.10 ning õhtul Kuressaarest kell 17.55 ja jõuaks Tallinna kell 18.35. Tallinnast oleks väljumine hommikul kell 6.35 ja õhtul kell 17.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kirjanik Veera Saarel on sellenimeline raamat põllumajandustehnikumi õpilastest. 1959. a sügisel sai minust Olustvere tehnikumi “lõoke”. Kui seal alustasid õpinguid tavaliselt 14-aastased lapsed, siis mina olin 23-aastane, seega vananev lõoke. Kuigi pensionil olles ütles taluperenaine Liia mulle, et olin olnud nendega ühtemoodi. Seda oli hea kuulda, ehkki kibedust tuli mul palju taluda. Kibe oli seal kõigil Siberist tulnud noortel. Mina ei teadnud esimesel kursusel näiteks võrkpallimängust midagi, mind vaatasid need lapsukesed irooniliselt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lõokesed taeva all

maintext:
Eluratas
Lõokesed taeva all
Reede, 07. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kirjanik Veera Saarel on sellenimeline raamat põllumajandustehnikumi õpilastest. 1959. a sügisel sai minust Olustvere tehnikumi “lõoke”. Kui seal alustasid õpinguid tavaliselt 14-aastased lapsed, siis mina olin 23-aastane, seega vananev lõoke. Kuigi pensionil olles ütles taluperenaine Liia mulle, et olin olnud nendega ühtemoodi. Seda oli hea kuulda, ehkki kibedust tuli mul palju taluda. Kibe oli seal kõigil Siberist tulnud noortel. Mina ei teadnud esimesel kursusel näiteks võrkpallimängust midagi, mind vaatasid need lapsukesed irooniliselt.
Sisseastumiskatsetel nõuti hobuse vankri ette rakendamist. Oskasime seda kõik. Hobuste kasvatamist õpetati ka, kuid hobuste aeg lõppes. Olustveres õppisin traktorit juhtima. Veel anti meile teadmisi kahjurputukatest. Hüüdsime õpetajat, kes oli meie klassijuhataja, Putukasurmaks. Füüsikaõpetaja oli Kadri – kooli tantsude ja laulude hing. Aga kõige mõnusam oli Juurak, teda kutsuti Jotiks. Kuigi superfosfaadi valemit ma enam ei mäleta, see-eest mäletan, et Juurak luges meile imelist raamatut iidsete aegade alkeemikutest. Need õpetlased olevat teinud keemilistest ainetest elusa olendi.
Kas me kooli ajal ka tööd tegime? Tegime, palju tegime. September oli töökuu, peamiselt oli kartulivõtmine ja linakitkumine. Mulgimaa lina kasvab ju pikaks. Veel oli rehepeks. Kas keegi mäletab rehepeksumasina undamist? Tuletage meelde ja rääkige noorematele!
Ükskord tulime enne puhkusele saamist kinost. Oli ilus suveõhtu, niitmata vili (sel ajal niideti vilja hobuniidukiga) lõhnas tee ääres. Teed alevist koolimajja ääristavad vanad puud, olime ülemeelikud. Gerta laulis lossi ees “Üks kass läks üle silla...”, see lorilaul aga ühele korrapidaja-õpetajale ei istunud, tüdruku õigeks kasvatamiseks jäeti ta nädalaks kooliaeda tööle, teised said koju.
Olnud üheksa aastat kodumaast eemal ja siis saada emakeelt kõnelevate noorte sekka, see oli ju õnn. See aeg oli mulle heleda taevaga aeg, ainult mõned tumedad laigud sees.
Märgin ära veel selle sündmuse, kui Gagarin oma lendu tegi. Oli 12. aprill 1961, kui Olustvere madalatest ja kitsastest koolitubadest mindi vahetundi. Korraga teatas krapp seinal, muidugi vene keeles: “Tähelepanu, räägivad kõik raadiojaamad Nõukogude Liidus! Inimene on kosmoses! Meie inimene!“ Kooli koridoris algas põrgulärm, vaimustus oli ülisuur. Autor: Maire Metsäär Reede, 07. oktoober 2016.Sisseastumiskatsetel nõuti hobuse vankri ette rakendamist. Oskasime seda kõik. Hobuste kasvatamist õpetati ka, kuid hobuste aeg lõppes. Olustveres õppisin traktorit juhtima. Veel anti meile teadmisi kahjurputukatest. Hüüdsime õpetajat, kes oli meie klassijuhataja, Putukasurmaks. Füüsikaõpetaja oli Kadri – kooli tantsude ja laulude hing. Aga kõige mõnusam oli Juurak, teda kutsuti Jotiks. Kuigi superfosfaadi valemit ma enam ei mäleta, see-eest mäletan, et Juurak luges meile imelist raamatut iidsete aegade alkeemikutest. Need õpetlased olevat teinud keemilistest ainetest elusa olendi.Kas me kooli ajal ka tööd tegime? Tegime, palju tegime. September oli töökuu, peamiselt oli kartulivõtmine ja linakitkumine. Mulgimaa lina kasvab ju pikaks. Veel oli rehepeks. Kas keegi mäletab rehepeksumasina undamist? Tuletage meelde ja rääkige noorematele!Ükskord tulime enne puhkusele saamist kinost. Oli ilus suveõhtu, niitmata vili (sel ajal niideti vilja hobuniidukiga) lõhnas tee ääres. Teed alevist koolimajja ääristavad vanad puud, olime ülemeelikud. Gerta laulis lossi ees “Üks kass läks üle silla...”, see lorilaul aga ühele korrapidaja-õpetajale ei istunud, tüdruku õigeks kasvatamiseks jäeti ta nädalaks kooliaeda tööle, teised said koju.Olnud üheksa aastat kodumaast eemal ja siis saada emakeelt kõnelevate noorte sekka, see oli ju õnn. See aeg oli mulle heleda taevaga aeg, ainult mõned tumedad laigud sees.Märgin ära veel selle sündmuse, kui Gagarin oma lendu tegi. Oli 12. aprill 1961, kui Olustvere madalatest ja kitsastest koolitubadest mindi vahetundi. Korraga teatas krapp seinal, muidugi vene keeles: “Tähelepanu, räägivad kõik raadiojaamad Nõukogude Liidus! Inimene on kosmoses! Meie inimene!“ Kooli koridoris algas põrgulärm, vaimustus oli ülisuur.
Veel artikleid samast teemast »


description: Võlanõustamisteenust reguleerivad sotsiaalhoolekande seaduse § 44-45 ja seega on võlanõustamine sotsiaalvaldkonda kuuluv kompleksne teenus, mis lähtub iga abivajaja vajadustest. Teenus on suunatud üksikisikutele, peredele ja leibkondadele, kellel on tekkinud või tekkimas võlgnevus ning kes iseseisvalt ei ole võimelised võlgasid reguleerima või võlgadest vabanema. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: KS: Võlanõustamine kui sotsiaalteenus

maintext:
Kuressaare Sõnumid
KS: Võlanõustamine kui sotsiaalteenus
Neljapäev, 20. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Võlanõustamisteenust reguleerivad sotsiaalhoolekande seaduse § 44-45 ja seega on võlanõustamine sotsiaalvaldkonda kuuluv kompleksne teenus, mis lähtub iga abivajaja vajadustest. Teenus on suunatud üksikisikutele, peredele ja leibkondadele, kellel on tekkinud või tekkimas võlgnevus ning kes iseseisvalt ei ole võimelised võlgasid reguleerima või võlgadest vabanema.
Võlanõustamisteenuse raames loetakse võlgnevuseks olukorda, kus isikule on esitatud nõue täita võlaõiguslikust suhtest või seadusest tulenev sissenõutavaks muutunud rahaline kohustus, mida isik ei ole võimeline iseseisvalt täitma.
Teenuse käigus abistatakse/nõustatakse isikut:
• võlakohustuste kaardistamisel;
• võlanõuete õiguspärasuse hindamisel;
• majapidamiseelarvete koostamisel ja järgimisel (nt majapidamisraamatu kasutuselevõtmine);
• säästliku majapidamise korraldamisel (nt soovitused elektrienergia säästlikuks kasutamiseks);
• täiendavate ressursside otsimisel;
• läbirääkimistel võlausaldajatega.
Ühtlasi on teenuse eesmärk ennetustöö ehk inimese toimetulekuvõime tugevdamise kaudu uute võlgade tekkimise vältimine.
Kahjuks jõuavad inimesed liiga hilja võlanõustaja juurde ehk siis, kui võlanõuded on juba esitatud täitmiseks kohtutäituritele ning pangakontod arestitud.
Kõige tähtsam on, et inimene ei peidaks probleemide korral pead liiva all. Tihti on inimesed hirmul ja teadmatuses. Kiirlaenufirmad või kohtutäiturid mõnikord hirmutavad ja inimesed loodavad, et ühel päeval võlgnevust enam ei küsita, kuid tegelikult see nii ei ole. Laenudega raskustesse sattumisel on vajalik kohe ja kiiresti tegutseda, mitte jääda ootama või tegevusetult kohustusi eirata.
Seega julgustan kõiki Kuressaare linna kodanikke, kellel on majanduslikud toimetulekuprobleemid, võlaprobleemid või on oht võlgnevuse tekkimiseks ning kes ei ole võimelised tekkinud (tekkivaid) rahalisi kohustusi iseseisvalt täitma, pöörduma oma murega linnavalitsuse sotsiaalosakonna poole. Võlanõustamisteenusele saate registreeruda telefonidel 455 0549, 5308 7515 või e-posti teel reelika.murd@kuressaare.ee. Autor: Reelika Murd, sotsiaalhoolekande spetsialist Neljapäev, 20. oktoober 2016.Võlanõustamisteenuse raames loetakse võlgnevuseks olukorda, kus isikule on esitatud nõue täita võlaõiguslikust suhtest või seadusest tulenev sissenõutavaks muutunud rahaline kohustus, mida isik ei ole võimeline iseseisvalt täitma.Teenuse käigus abistatakse/nõustatakse isikut:• võlakohustuste kaardistamisel;• võlanõuete õiguspärasuse hindamisel;• majapidamiseelarvete koostamisel ja järgimisel (nt majapidamisraamatu kasutuselevõtmine);• säästliku majapidamise korraldamisel (nt soovitused elektrienergia säästlikuks kasutamiseks);• täiendavate ressursside otsimisel;• läbirääkimistel võlausaldajatega.Ühtlasi on teenuse eesmärk ennetustöö ehk inimese toimetulekuvõime tugevdamise kaudu uute võlgade tekkimise vältimine.Kahjuks jõuavad inimesed liiga hilja võlanõustaja juurde ehk siis, kui võlanõuded on juba esitatud täitmiseks kohtutäituritele ning pangakontod arestitud.Kõige tähtsam on, et inimene ei peidaks probleemide korral pead liiva all. Tihti on inimesed hirmul ja teadmatuses. Kiirlaenufirmad või kohtutäiturid mõnikord hirmutavad ja inimesed loodavad, et ühel päeval võlgnevust enam ei küsita, kuid tegelikult see nii ei ole. Laenudega raskustesse sattumisel on vajalik kohe ja kiiresti tegutseda, mitte jääda ootama või tegevusetult kohustusi eirata.Seega julgustan kõiki Kuressaare linna kodanikke, kellel on majanduslikud toimetulekuprobleemid, võlaprobleemid või on oht võlgnevuse tekkimiseks ning kes ei ole võimelised tekkinud (tekkivaid) rahalisi kohustusi iseseisvalt täitma, pöörduma oma murega linnavalitsuse sotsiaalosakonna poole. Võlanõustamisteenusele saate registreeruda telefonidel 455 0549, 5308 7515 või e-posti teel reelika.murd@kuressaare.ee.
Veel artikleid samast teemast »


description: 3.–30. oktoobrini on kõigil huvilistel võimalus Ukraina pealinnas Kiievis, Ukraina rahvusopereti Ivan Kozlovski nimelises keskuses, mis asub otse Kiievi kuulsal peatänaval Hreštšatõkul, nautida Eesti, õigemini Saaremaa kunsti. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saarlased avavad Kiievis näituse

maintext:
Uudised
Saarlased avavad Kiievis näituse
Laupäev, 15. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 15. oktoober 2016. 3.–30. oktoobrini on kõigil huvilistel võimalus Ukraina pealinnas Kiievis, Ukraina rahvusopereti Ivan Kozlovski nimelises keskuses, mis asub otse Kiievi kuulsal peatänaval Hreštšatõkul, nautida Eesti, õigemini Saaremaa kunsti.
3.–16. oktoobrini on üleval Enda Naabri foto- ja maalinäitus, 17.–30. oktoobrini Anne Tootmaa tekstiili ja maalide ning Külliki Järvila graafika näitus “Saaremaa kunsti helgus ja selgus”.
Tootmaa eksponeerib oma viimaste aastate loomingu peamisi väljundeid: loodusest inspireeritud akvarelle ja suuremõõdulisi taimemotiividega siidkangaid.
Järvila poolt saab näha viimaste aastate sügavtrüki ja litograafia tehnikas graafikat.
Oma töödel kujutab kunstnik inimesi ja olukordi erinevatel tasanditel. Kord on tema loodud tegelaskujud reaalsuses, kord fantaasiamaailmas.
Kultuuriprojekti kureerivad laulja-literaat Toomas Kuter ja pianist Hambardzum Kechek, Ukraina poole pealt on tegev lavastaja Tatiana Zozulia.
Mõlemad näitused avatakse piduliku kontserdiga, kus lisaks Toomas Kuterile ja Hambardzum Kechekile esinevad ka Ukraina rahvusopereti solistid ning balletirühm. 3.–16. oktoobrini on üleval Enda Naabri foto- ja maalinäitus, 17.–30. oktoobrini Anne Tootmaa tekstiili ja maalide ning Külliki Järvila graafika näitus “Saaremaa kunsti helgus ja selgus”.Tootmaa eksponeerib oma viimaste aastate loomingu peamisi väljundeid: loodusest inspireeritud akvarelle ja suuremõõdulisi taimemotiividega siidkangaid.Järvila poolt saab näha viimaste aastate sügavtrüki ja litograafia tehnikas graafikat.Oma töödel kujutab kunstnik inimesi ja olukordi erinevatel tasanditel. Kord on tema loodud tegelaskujud reaalsuses, kord fantaasiamaailmas.Kultuuriprojekti kureerivad laulja-literaat Toomas Kuter ja pianist Hambardzum Kechek, Ukraina poole pealt on tegev lavastaja Tatiana Zozulia.Mõlemad näitused avatakse piduliku kontserdiga, kus lisaks Toomas Kuterile ja Hambardzum Kechekile esinevad ka Ukraina rahvusopereti solistid ning balletirühm.
Veel artikleid samast teemast »


description: 8. oktoobril 1992 andis president Lennart Meri välja dekreedi nr 1: “Eesti Vabariigi põhiseaduse 78. ja 89. §§ põhjal olen määranud valimisliidu “Isamaa” nõukogu esimehe Mart Laar’i peaministri kandidaadiks ning teen talle ülesandeks valitsuse moodustamise.” Täna 24 aastat tagasi astus see valitsus ametisse. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
MART SOIDRO AINULT MEIE MAAS: Mart Laarile mõeldes
Reede, 21. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Mart Soidro, literaat Reede, 21. oktoober 2016. Meie Maa kolumnist Mart Soidro. FOTO: Toomas Huik 8. oktoobril 1992 andis president Lennart Meri välja dekreedi nr 1: “Eesti Vabariigi põhiseaduse 78. ja 89. §§ põhjal olen määranud valimisliidu “Isamaa” nõukogu esimehe Mart Laar’i peaministri kandidaadiks ning teen talle ülesandeks valitsuse moodustamise.” Täna 24 aastat tagasi astus see valitsus ametisse.
“Oh ilus hetk, oh viibi veel!” tahaks Fausti kombel hüüatada. Ja samas vakatada, sest see on esimene kord Meie Maa arvamuslugu kirjutades, kus ma ei tea, kust alustada. Võib-olla sellest, et mina olin Isamaa valimiskampaanias väga väike vennike.
Esimene mälupilt
Eks Mart Laari, õigemini vana Marti tundis 80-ndate teisel poolel kogu Tartu progressiivne noorsugu. Kui mitte varem, siis 1988. aasta aprillis toimunud muinsuskaitsepäevade järel.
Sama aasta 1. detsembril taastasime kodumaal Eesti Üliõpilaste Seltsi, mis pärast iseseisvuse taastamist oli veerandsada aastat kõige mõjukam üliõpilasorganisatsioon. Nüüd on selleks naiskorporatsioon Filiae Patriae, keda varem teati kuulsate eüeslaste kaunite abikaasade järgi. Aga see on nii hell teema, et läheme parem minevikku tagasi!
1992. aasta EÜS-i suvepäevad toimusid Järvseljal. Mäletan, et ilusad ilmad olid ja kohal oli loomulikult ka valimisliidu Isamaa esinumber Mart Laar. Mängisime ülemnõukogu liikmega veel petangi ja mina sain üllatuskaotuse. Õhtul tehti lõket. Kell oli kindlasti juba üle südaöö, pillimehel oli otsa lõppenud ramm ja üks noorem kaasvõitleja oli tule lähedal suigatanud. Ma olin kursis Emori viimase küsitlusega, kus eestlastest toetas 19% Koonderakonda, 8% Rahva-Keskerakonda ja 7% Isamaad. Kuigi jõime seal lõkketule ääres suure tõenäosusega “Kuldset otra” (vabariigi kõige halvem õlu 80-ndate lõpus, 90-ndate alguses – M.S.), unistasime suurelt.
“Mart, aga kui peaks juhtuma ime ja Isamaa võidab valimised, mis siis saab?” küsisin seltsivennalt ja tõstsin sügavasse unne langenud noorliikme lõkketulest veidi kaugemale.
“Siis tuleb vastutus võtta ja peaministriks hakata,” teatas Laar kainelt ja külmalt. Ma olin jahmunud legendaarse “muinasjulle” otsekohesusest. Isegi kui pillimees oleks ärkvel olnud, poleks ma söandanud teha ettepanekut: “Poisid, laske üks lugu veel!”
Aga oma abikaasa ees keerutas Mart 20. septembrini.
“Kui valimistulemused nüüd selguma hakkasid, sai Katrin aru, et võit tuleb suur ja hakkas lohutamatult nutma. Tema nägi esimesena ette, mis meiega kohe toimuma hakkab. Senisel elul on kriips peal,” tunnistab Mart oma raamatus “Pööre. Mälestusi I”.
Hilisemad tähelepanekud
Augustis ühinesin minagi valimismeeskonnaga. Ühtäkki toetas Isamaad 25% hääleõiguslikest kodanikest. Järgnesid Rahvarinne (11%), Kindel Kodu ja Mõõdukad 7%. Valimisstaap, mida ajakirjandus nimetas nukumajaks, asus Kopli tänav 46 teisel korrusel.
“Hoolikalt pügatud muru, viimseni vuntsitud viimistlus, uhked põrandavaasid ja korralik saun – see oli hoopis midagi muud kui armetud toapugerikud kortermajades, kus tegutsesid konkurentide staabid,” kirjeldas Kalle Muuli meie töö-, aga tegelikult ka elutingimusi raamatus “Isamaa tagatuba”.
Kuigi koju teinekord ei jõudnudki ja palka saime vähe – 700 krooni kuus (napilt alla 45 euro!) –, olime väsinud, aga õnnelikud. Mida lähemale jõudis valimispäev, seda vähem kohtas valimisstaabis Laari. Eks ta tiirles põhiliselt oma valimisringkonnas, Harju- ja Raplamaal, kus võttis 7631 häälega isikumandaadi (tulevasest peaministrist kogusid rohkem hääli Jüri Toomepuu, Matti Päts, Juhan Aare, Enn Tarto ja Valve Kirsipuu).
Meil kõigil oli tol perioodil kiire, valimisnimekirja esinumbril eriti. Polnud aega enam mõtteid mõlgutada ja spordijuttu puhuda. Kui Laarist oli saamas peaministrikandidaat, tegin temaga intervjuu tollases saadikute majas, Rahukohtu 1. Mart saabus, kuuehõlmad lahti, prantsatas toolile ja enne kui ma jõudsin “noka lahti teha”, kiirustas: “Hakka küsima!”
Mis edasi sai, seda teatakse. Neli aastat tagasi leidis aset konverents “20 aastat Laari esimesest valitsusest. 749 päeva higi, verd ja pisaraid”. Estonia kontserdisaalis pidas Tiit Pruuli esimesena ettekande “Uskumatult hea algus”. Pidupäeval halba ei meenutata, pealegi olid vanad võitluskaaslased ammu ära leppinud. Mart Laar esines esimest korda pärast rasket haigust lõppsõnaga ja kõik seisid püsti.
Siinkohal võiks panna ilusa punkti, aga midagi jäi siiski kripeldama. Palju on räägitud, et kui tollased võtmeisikud poleks olnud sellised tuisupead, võinuks äkki minna kõik teisiti. Reformierakonna praeguste valede kõrval võiks Laari mõningaid tollaseid palju pahameelt tekitanud ütlusi ju suisa luiskamisena käsitleda. Küsisin kümme aastat hiljem selle valitsuse justiitsministrilt Kaido Kamalt: “Kas seda tüli oleks õnnestunud vältida?”
“Ei. Me olime ikka tollal piisavalt lollid.” (KesKus, september 2002).
Heakene küll, mingid oleksid ei maksa tagantjärele ju midagi ja 1995. aasta valimised oleks nii või teisiti võitnud praktilistest majandusmeestest ja vanadest kolhoosnikest koosnev valimisliit Koonderakond ja Maarahva Ühendus.
Pealegi sai Mart Laar 1999. aastal teise võimaluse valitsust moodustada. Mäletate ikka, kus välisministriks oli Toomas Hendrik Ilves, kaitseministriks Jüri Luik ja rahandusministriks Siim Kallas? Ja president oli Lennart Meri! Mis siis juhtus, sellest saame lugeda juba Laari mälestuste teises osas.
Üks asi vajab veel klaarimist. Suure Isamaasõja ajal tuli kõigil valida pool. Mina liitusin Parempoolsetega. Ja kirjutasin Liivimaa Kroonikas ja Liivimaa Kulleris varjunimede all hulga sõgedaid ja nõmedaid artikleid ka Mart Laari kohta. Kui ma 20 aastat tagasi – jälle EÜS-i suvepäevadel! – tahtsin üles tunnistada ja vabandust paluda, hakkas Laar hoopis mind lohutama: “Tean-tean! Aga sina ei kirjutanud sugugi neid kõige jõledamaid.”
Marju Lauristin pani mulle eelmise nädala reedel raamatuesitluse jätkupeol südamele, et viiksin KOHE raamatu “Marjustini sajand” Mart Laarile.
Samal õhtul polnud võimalik viia, aga nüüdseks on see ülesanne täidetud.
Enne üleandmist kiikasin ikka, mida õpetaja siis ka sisse kirjutas. Tiitellehel oli pühendus: “Minu parimale peaministrile!” “Oh ilus hetk, oh viibi veel!” tahaks Fausti kombel hüüatada. Ja samas vakatada, sest see on esimene kord Meie Maa arvamuslugu kirjutades, kus ma ei tea, kust alustada. Võib-olla sellest, et mina olin Isamaa valimiskampaanias väga väike vennike.Eks Mart Laari, õigemini vana Marti tundis 80-ndate teisel poolel kogu Tartu progressiivne noorsugu. Kui mitte varem, siis 1988. aasta aprillis toimunud muinsuskaitsepäevade järel.Sama aasta 1. detsembril taastasime kodumaal Eesti Üliõpilaste Seltsi, mis pärast iseseisvuse taastamist oli veerandsada aastat kõige mõjukam üliõpilasorganisatsioon. Nüüd on selleks naiskorporatsioon Filiae Patriae, keda varem teati kuulsate eüeslaste kaunite abikaasade järgi. Aga see on nii hell teema, et läheme parem minevikku tagasi!1992. aasta EÜS-i suvepäevad toimusid Järvseljal. Mäletan, et ilusad ilmad olid ja kohal oli loomulikult ka valimisliidu Isamaa esinumber Mart Laar. Mängisime ülemnõukogu liikmega veel petangi ja mina sain üllatuskaotuse. Õhtul tehti lõket. Kell oli kindlasti juba üle südaöö, pillimehel oli otsa lõppenud ramm ja üks noorem kaasvõitleja oli tule lähedal suigatanud. Ma olin kursis Emori viimase küsitlusega, kus eestlastest toetas 19% Koonderakonda, 8% Rahva-Keskerakonda ja 7% Isamaad. Kuigi jõime seal lõkketule ääres suure tõenäosusega “Kuldset otra” (vabariigi kõige halvem õlu 80-ndate lõpus, 90-ndate alguses – M.S.), unistasime suurelt.“Mart, aga kui peaks juhtuma ime ja Isamaa võidab valimised, mis siis saab?” küsisin seltsivennalt ja tõstsin sügavasse unne langenud noorliikme lõkketulest veidi kaugemale.“Siis tuleb vastutus võtta ja peaministriks hakata,” teatas Laar kainelt ja külmalt. Ma olin jahmunud legendaarse “muinasjulle” otsekohesusest. Isegi kui pillimees oleks ärkvel olnud, poleks ma söandanud teha ettepanekut: “Poisid, laske üks lugu veel!”Aga oma abikaasa ees keerutas Mart 20. septembrini.“Kui valimistulemused nüüd selguma hakkasid, sai Katrin aru, et võit tuleb suur ja hakkas lohutamatult nutma. Tema nägi esimesena ette, mis meiega kohe toimuma hakkab. Senisel elul on kriips peal,” tunnistab Mart oma raamatus “Pööre. Mälestusi I”.Augustis ühinesin minagi valimismeeskonnaga. Ühtäkki toetas Isamaad 25% hääleõiguslikest kodanikest. Järgnesid Rahvarinne (11%), Kindel Kodu ja Mõõdukad 7%. Valimisstaap, mida ajakirjandus nimetas nukumajaks, asus Kopli tänav 46 teisel korrusel.“Hoolikalt pügatud muru, viimseni vuntsitud viimistlus, uhked põrandavaasid ja korralik saun – see oli hoopis midagi muud kui armetud toapugerikud kortermajades, kus tegutsesid konkurentide staabid,” kirjeldas Kalle Muuli meie töö-, aga tegelikult ka elutingimusi raamatus “Isamaa tagatuba”.Kuigi koju teinekord ei jõudnudki ja palka saime vähe – 700 krooni kuus (napilt alla 45 euro!) –, olime väsinud, aga õnnelikud. Mida lähemale jõudis valimispäev, seda vähem kohtas valimisstaabis Laari. Eks ta tiirles põhiliselt oma valimisringkonnas, Harju- ja Raplamaal, kus võttis 7631 häälega isikumandaadi (tulevasest peaministrist kogusid rohkem hääli Jüri Toomepuu, Matti Päts, Juhan Aare, Enn Tarto ja Valve Kirsipuu).Meil kõigil oli tol perioodil kiire, valimisnimekirja esinumbril eriti. Polnud aega enam mõtteid mõlgutada ja spordijuttu puhuda. Kui Laarist oli saamas peaministrikandidaat, tegin temaga intervjuu tollases saadikute majas, Rahukohtu 1. Mart saabus, kuuehõlmad lahti, prantsatas toolile ja enne kui ma jõudsin “noka lahti teha”, kiirustas: “Hakka küsima!”Mis edasi sai, seda teatakse. Neli aastat tagasi leidis aset konverents “20 aastat Laari esimesest valitsusest. 749 päeva higi, verd ja pisaraid”. Estonia kontserdisaalis pidas Tiit Pruuli esimesena ettekande “Uskumatult hea algus”. Pidupäeval halba ei meenutata, pealegi olid vanad võitluskaaslased ammu ära leppinud. Mart Laar esines esimest korda pärast rasket haigust lõppsõnaga ja kõik seisid püsti.Siinkohal võiks panna ilusa punkti, aga midagi jäi siiski kripeldama. Palju on räägitud, et kui tollased võtmeisikud poleks olnud sellised tuisupead, võinuks äkki minna kõik teisiti. Reformierakonna praeguste valede kõrval võiks Laari mõningaid tollaseid palju pahameelt tekitanud ütlusi ju suisa luiskamisena käsitleda. Küsisin kümme aastat hiljem selle valitsuse justiitsministrilt Kaido Kamalt: “Kas seda tüli oleks õnnestunud vältida?”“Ei. Me olime ikka tollal piisavalt lollid.” (KesKus, september 2002).Heakene küll, mingid oleksid ei maksa tagantjärele ju midagi ja 1995. aasta valimised oleks nii või teisiti võitnud praktilistest majandusmeestest ja vanadest kolhoosnikest koosnev valimisliit Koonderakond ja Maarahva Ühendus.Pealegi sai Mart Laar 1999. aastal teise võimaluse valitsust moodustada. Mäletate ikka, kus välisministriks oli Toomas Hendrik Ilves, kaitseministriks Jüri Luik ja rahandusministriks Siim Kallas? Ja president oli Lennart Meri! Mis siis juhtus, sellest saame lugeda juba Laari mälestuste teises osas.Üks asi vajab veel klaarimist. Suure Isamaasõja ajal tuli kõigil valida pool. Mina liitusin Parempoolsetega. Ja kirjutasin Liivimaa Kroonikas ja Liivimaa Kulleris varjunimede all hulga sõgedaid ja nõmedaid artikleid ka Mart Laari kohta. Kui ma 20 aastat tagasi – jälle EÜS-i suvepäevadel! – tahtsin üles tunnistada ja vabandust paluda, hakkas Laar hoopis mind lohutama: “Tean-tean! Aga sina ei kirjutanud sugugi neid kõige jõledamaid.”Marju Lauristin pani mulle eelmise nädala reedel raamatuesitluse jätkupeol südamele, et viiksin KOHE raamatu “Marjustini sajand” Mart Laarile.Samal õhtul polnud võimalik viia, aga nüüdseks on see ülesanne täidetud.Enne üleandmist kiikasin ikka, mida õpetaja siis ka sisse kirjutas. Tiitellehel oli pühendus: “Minu parimale peaministrile!”
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui kõri on kinni pigistatud, siis elu ei toimi ja nii on tulnud Kuressaare linna sõitjatel mõnda aega taluda teelõiku, kust ei olnud võimalik läbi pääseda. Jutt käib meie peamisest sissesõiduteest linna ehk Tallinna tänavast. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Elu normaliseerub

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Elu normaliseerub
Laupäev, 15. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kui kõri on kinni pigistatud, siis elu ei toimi ja nii on tulnud Kuressaare linna sõitjatel mõnda aega taluda teelõiku, kust ei olnud võimalik läbi pääseda. Jutt käib meie peamisest sissesõiduteest linna ehk Tallinna tänavast.
Loodetavasti on aga kõik linna sõitvad ja siit väljuvad inimesed aru saanud, et sel moel enam linna peamise tänavaga jätkata polnud võimalik. Nägi teine välja üsna kulunud, aegunud ja kohati juba päris ohtlik.
Piltlikult öeldes linna visiitkaart oli üsna räämas, kehva väljanägemise ja ilma korralike kõnniteedeta. Läks aega mis läks, aga sel sügisel Tallinna tänava remonditöödega alustati ning nüüd on kõigile vajalik tänavalõik taas avatud. Talveks tööd seiskuvad, et siis kevadel uue hooga alata. Kava näeb ju ette, et kogu peatänav kuni Auriga keskuseni näeks välja viisakas ega hirmutaks esimest korda siia saabuvaid turiste. Teisalt on tähtis seegi, et meie oma inimestel oleks ohutu ja mugav näiteks jala kesklinnast äärelinna poodidesse kõndida. Esimene etapp annab selleks lootust.
15. oktoober 2016 Autor: MM Laupäev, 15. oktoober 2016.Loodetavasti on aga kõik linna sõitvad ja siit väljuvad inimesed aru saanud, et sel moel enam linna peamise tänavaga jätkata polnud võimalik. Nägi teine välja üsna kulunud, aegunud ja kohati juba päris ohtlik.Piltlikult öeldes linna visiitkaart oli üsna räämas, kehva väljanägemise ja ilma korralike kõnniteedeta. Läks aega mis läks, aga sel sügisel Tallinna tänava remonditöödega alustati ning nüüd on kõigile vajalik tänavalõik taas avatud. Talveks tööd seiskuvad, et siis kevadel uue hooga alata. Kava näeb ju ette, et kogu peatänav kuni Auriga keskuseni näeks välja viisakas ega hirmutaks esimest korda siia saabuvaid turiste. Teisalt on tähtis seegi, et meie oma inimestel oleks ohutu ja mugav näiteks jala kesklinnast äärelinna poodidesse kõndida. Esimene etapp annab selleks lootust.15. oktoober 2016
Veel artikleid samast teemast »