title: Järsk aktsiisitõus paneb Saku õlletehase surve alla

maintext:
Uue valitsuse kava tõsta järgmisel aastal õlleaktsiise 10%+70% ja ülejärgmisel aastal veel 18% peletab eemale turistid ning viib Eesti inimesed õlut ostma lõunapiiri tagant.
Tänasel päeval antakse Saku õlletehases tööd 350 inimesele ja valmistatakse 102 miljonit liitrit jooke aastas. Sellest 2/3 moodustab õlu, 1/10 siider ning ülejäänu long drinkid, karastusjoogid, energiajoogid jne.
Mullu saadi 59-miljonilise müügitulu puhul kasumit pool miljonit eurot. Sellegipoolest märkab müügidirektor Jaan Härmsi otsaees murekortsu. 22. novembril ametisse astunud Jüri Ratase valitsus kavandab rekordilist aktsiisitõusu.
Pöörane aktsiisitõus
Aktsiise soovis tõsta ka eelmine ehk Taavi Rõivase valitsus. Kavad nägid ette, et alkoholiaktsiis tõuseb 1. jaanuaril 2017 10%. Säärast, 10% tõusu kavandati ka aastateks 2018, 2019, 2020 ning ühtlaselt kõikidele alkoholiliikidele.
Mida siis Jüri Ratas tahab teisiti teha? Järgmise aasta 10% tõus kõikidele alkoholiliikidele lükkub 1. veebruari peale, ent sellele lisatakse 1. juulil veel 70% õlleaktsiisi ja 45% siidriaktsiisi. 1. veebruaril 2018 lisandub kõikidele alkoholiliikidele veel 18% aktsiisimaksu.
Kui praegu maksab pooleliitrine pudel Saku Originaali poes euro, siis aktsiisitõusude järel oleks hinnaks 1,5 eurot – tagurpidi happy hour, kus praeguse kolme pudeli hinnaga saaks tulevikus vaid kaks.
Säärase kübaratrikiga loodab riik järgmisel aastal kasseerida lisatulu 25 miljonit eurot, ülejärgmisel aga lausa 58 – kokku seega 83 miljonit –, millega lunastatakse valitsuse moodustamise käigus välja käidud lubadusi.
Rahandusministeeriumi prognoos näitab, et järgmise aasta esimesel poolaastal õlletarbimine Eestis ei vähene, teisel poolaastal väheneb 10% ning ülejärgmisel aastal 3%. “Need väited on meie hinnangul täiesti ebareaalsed. See mõju tuleb kordades suurem,” räägib Härms.
Saku õlletehase koduturg on juba aastaid langenud õlle, siidri ja long drinkide osas, põhjuseks varasemad aktsiisitõusud. Ehkki 2016. aasta pole veel läbi, väidab Härms, et selle aasta languseks tuleb 6%.
Lisaks koduturu langusele osutab Härms näpuga Soome ja Läti suunas.
Soomlased ja lätlased
“Tallinna sadama kaubandus ja laevade kaubandus on märkimisväärse mõjuga meie müügile,” selgitab Härms. Tema väitel viiakse praegu Saku õlletehase toodangust Soome ca 15 miljonit liitrit aastas.
Soomlased ostavad õlut õllekohvrite kaupa. Üks õllekohver, kus on 24 0,3-liitrist purki, maksab praegu Lätis 8-9 eurot, Eestis 12-13 eurot, Soomes 21 eurot.
Aktsiisitõusude järel hakkaks Eesti õllekohver maksma 18-19 eurot ehk peaaegu sama palju kui Soomes. Härmsi väitel väheneks sellega aastane Saku jookide müük soomlastele 80% ehk 3 miljoni liitri peale. “Eestist ei oleks soomlastel mõtet enam õlut osta,” arvab ta, ning lisab, et vastupidiselt Eestile on Soome liikumas lahjade alkohoolsete jookide regulatsiooni leevendamise teed.
Punane tuluke vilgub ka lõunapiiril. Praegu ostavad Eesti elanikud 10% kangest alkoholist ja 7-8% õllest ning siidrist Lätist, peaasjalikult Valkast ja Ainažist, mis jäävad vahetult piiri taha. “Piirikaubandus õitseb juba täna,” arvab Härms.
Piiri taha ei aja eestlasi sugugi mitte lõunanaabrite toodang. Eestlased ostavad sealt peaasjalikult Eesti jooke, mis lätlaste madalama aktsiisi tõttu on soodsama hinnaga kui Eestis. Lätlaste õlleaktsiis – ligikaudu Euroopa Liidu keskmine – on vaid 2/5 sellest, mis Eesti riik õlletootjatelt küsib.
Kui nüüd Ratase valitsuse 10%+70%+18% aktsiisitõusud teostuvad, käriseb õlle aktsiisivahe Lätis ja Eestis juba viiekordseks. Sellel on omad tagajärjed.
Härmsi kalkulatsioonide kohaselt kasvab aktsiisitõusu järel Lätist toodava märjukese osakaal 40%-ni Eestis tarbitavast õllest. Võib vaid ette kujutada, millisteks õllemüügi paradiisideks Valka ja Ainaži kujunevad.
Lootus otsuse muutmisele
“Kui Eesti valitsus loodab aktsiisidega aastas 58 miljonit täiendavat tulu, siis meie arvame, et alkoholiaktsiisi koos käibemaksuga jääb laekumata umbes 150 miljonit eurot aastas,” väidab Härms.
“Saab lüüa kodumaine tööstus, kaubandus, konkurentsivõime kindlasti alaneb. Need inimesed, kes on mures, neid on kümneid tuhandeid. Jutt ei ole ainult Saku õlletehase omanike murest,” kinnitab Härms.
Omanikfirma ehk Carlsberg on Saku õlletehasesse aastatel 2009-2016 investeerinud üle 30 miljoni euro. Plaani Eestis tootmine lõpetada ei ole. Küll aga paneb mitmekordselt suurenev maksukoormus kriitilise pilguga otsa vaatama tuleviku investeeringutele.
“Ma loodan, et on mingi võimalus, et see sellisel määral ei jõustu,” ütleb Härms valitsuse aktsiisipoliitika kohta. “Antud muudatus sellisel kujul on põhiseaduse vastane. Meil on selle kohta õiguslik hinnang õigusbüroodelt Sorainen ja Raidla Ellex ka võetud. Oleme saatnud kirja õiguskantslerile.”
Härms rõhutab, et eesmärgiks on stabiilne ärikeskkond, kus muudatusi tehtaks pikalt ette planeerides ja dialoogis: “Ei ole Euroopa majandusruumis päris tavapärane, et üleöö nii drastilised muudatused tulevad.”
ARVAMUS
SVEN SESTER
Rahandusminister
Lahjade alkohoolsete jookide – õlle, siidri ja veini – aktsiisimäärad tõusevad nii, et väheneb erinevus kangete alkohoolsete jookide aktsiisimääradega. Suurema ühtlustamise eesmärk on panna kangete ja lahjade alkohoolsete jookide hinnad edaspidi liikuma samas tempos.
Alkohoolsete jookide aktsiisipoliitika üldeesmärk on, et alkohol ei muutuks madala hinna tõttu inimestele kättesaadavamaks. Viimaste aastate kiiret palkade tõusu arvestades tuleb jälgida, et õlle- või viinapudeli hind võrrelduna keskmise palgaga ei langeks. Praegu on viina suhteline kallidus püsinud viimastel aastatel sama, õlu on aga muutunud keskmise sissetulekuga võrreldes suhteliselt odavaks. Plaanitud õlleaktsiisi tõus hoiaks edasise odavnemise ära, aktsiisi mõju oleks hinnas rohkem tajutav ning seeläbi väheneks õlle tarbimine. Pikaajaliselt mõjutab see inimeste tervist, tööhõivet ja tervelt elatud aastaid positiivselt ning seega positiivselt ka Eesti majandust. Lühiajaliselt võivad muidugi kaasneda mõjud alkoholi tootjatele ja müüjatele. Siin on tulnud ja tuleb ka tulevikus teha valikuid.
Rahvatervise seisukohalt on aktsiiside tõstmine üks levinumaid meetmeid tarbimist vähendada. Valitsuskoalitsiooni maksumuudatused on üks terviklik kokkulepe ja alternatiiviks saaks olla mõne kulu vähendamine või mõne muu maksu tõiendav tõus.
MAIT PALTS
Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja peadirektor
Aktsiisidel on tavaliselt kaks võrdselt olulist eesmärki: koguda raha riigieelarvesse ning mõjutada inimeste käitumuslikke valikuid. Mõningane aktsiisi tõus on mõistetav, kuid mitte hüppeline. Kui kiiremini tõsta kui palgakasv, tuleb arvestada, et sellistel sammudel on tõenäoliselt omad negatiivsed mõjud – riigi tulude vähenemine, salaturu suurenemine, piirikaubandus jne. Isegi kui aktsiiside kiire tõstmine on poliitiline otsus, siis tuleb selle mõjud läbi analüüsida ning anda ettevõtjaile piisav aeg muudatustega kohaneda.
Iga-aastane mõõdukas aktsiisimäärade tõstmine on küll efektiivne meede alkoholi tarbimise vähendamiseks, kuid samas ei pea me õigeks, et ühe aasta jooksul peaaegu kahekordistatakse aktsiisi sõltumata tootest.
Prognoosime, et kavandatu tulemusena suureneb märgatavalt piirikaubandus Eesti-Läti suunal ning väheneb Eesti-Soome suunal. Selle tulemusena ei vähene alkoholi ostmine, küll aga laekub aktsiis Eesti asemel Läti riigieelarvesse. Samuti ei avalda alkoholi aktsiisimäärade tõstmine negatiivset mõju ainult alkoholitootjatele, vaid ka jaekaubandusele. Kui inimesed lähevad Lätti alkoholi ostma, siis ostavad nad ka muid kaupasid ning tarbivad sealseid teenuseid. Kokkuvõttes mõjutab see negatiivselt ka käibemaksu laekumist. Kõige ohtlikum, mis võib juhtuda, on aga salaturu suurenemine – need tooted on kontrollimata ja riigi asemel saab tulu reeglina kuritegevus. Salaturg on kergem tekkima kange alkoholi aktsiisi tõusul.
Alternatiiviks ongi ikka mõõdukam ja pikalt ette teada aktsiisitõus, mis ei tekita erakordseid turumoonutusi.


authors:
Juhan Kivirähk
Marko Tooming

title: Poliitika-aasta 2016: korralik raputus

maintext:
Lõppev aasta oli turbulentne nii maailma kui ka Eesti poliitikas. Kui maailmas tekitasid furoori rahva ootamatud valikud Brexiti ja USA presidendi üle hääletamisel, siis Eesti poliitikasse ei toonud turbulentsi mitte avalik arvamus, vaid poliitiline võimuvõitlus. Selle tulemusel sai Eesti endale üllatuspresidendi, Keskerakonna juhi kohalt pidi taanduma partei ikooniks peetud Edgar Savisaar ning aasta lõpul vahetus valitsus.
Presidendivalimised on Eestis juba põhiseaduse kohaselt poliitikute mängumaa. Rahva eelistus oli kogu aasta vältel selge – avaliku arvamuse ülekaalukaks soosikuks oli Marina Kaljurand. Presidendivalimiste ebaõnnestumiseni riigikogus ja valimiskogus viisid poliitilised erimeelsused ja parteide tagatubades sepistatud intriigid. Küllap ehmatas negatiivne tulemus ka poliitikuid endid, mille tulemusel sündis riigikogus teisel katsel harvanähtav üksmeel. Kersti Kaljulaidi valimist presidendiks aktsepteeris ka avalikkus: oktoobris toimunud arvamusküsitluses oli tema presidendiks saamise poolt 54% ning vastu vaid 8 protsenti Eesti elanikkonnast.
Keskerakonna fenomen
Ehkki Edgar Savisaar on olnud suure osa avalikkuse jaoks odioosseks kujuks, ei saa väita, et esimehe vahetus Keskerakonnas oleks toimunud avaliku arvamuse või veelgi vähem erakonna valijate survel. Muutuse tingis partei uue põlvkonna soov ning vajadus juhtimine üle võtta.
Taavi Rõivase valitsus ei olnud avalikkuse silmis sellises madalseisus, mis oleks nõudnud kiiret valitsuse vahetust. See, et valitsuste reitingud valimiste vahelisel perioodil langevad, on tavapärane. Paraku ei olnud endise võimukoalitsiooni omavahelised suhted paremate killast juba algusest peale, presidendivalimistel aset leidnu vaid teravdas konflikti. Valitsuse koosseis muutus poliitilise kombinatsiooni tulemusel, kui selleks nähti esimest sobivat võimalust.
Ei ole vist palju selliseid parteijuhte, kes järgmisel päeval pärast erakonna esimeheks valimist leiavad end opositsioonis oleku asemel valitsusjuhi toolilt – just nii juhtus aga Jüri Ratasega. Kuid sellegi muutuse võttis avalik arvamus positiivselt vastu. Praegu on Keskerakonnal ja Jüri Ratase valitsusel arvamusküsitluste kohaselt käes tõelised mesinädalad. Keskerakond oli detsembris erakondade toetuspingerea kindlaks liidriks 32 protsendiga. Uut valitsuskoalitsiooni toetas 54% küsitletutest, sellele oli vastu 19%. Jüri Ratase oodatavale toimetulekule peaministri ametis anti rohkem positiivseid kui negatiivseid hinnanguid, tema keskmine reiting 3,54 oli tervelt palli võrra parem kui seni selles ametis olnud Taavi Rõivasel (2,60).
Keskerakonna puhul on fenomenaalsena esile tõstetud asjaolu, et erakonna toetus on olnud pikka aega stabiilselt üle 20 protsendi. Kuid see fenomen on kestnud just niisama kaua, kui on ametis olnud Reformierakonna osalusel või juhtimisel moodustatud valitsused (tõsi, kahel korral on lühiajaliselt valitsusse kuulunud ka Keskerakond ise).
Keskerakonna pika opositsiooniperioodi jooksul on tema toetajaskonda koondunud need valijate grupid, kelle arvates Eesti riigis nende vajaduste ja huvidega piisavalt ei arvestata. Keskerakonda toetab lõviosa venekeelsest elektoraadist (detsembrikuises küsitluses 80 protsenti), samuti on toetus kõrge pensionealise valijaskonna seas (üle 40 protsendi). Nii nagu on olnud järjepidev Reformierakonna valitsuste poliitiline agenda, on stabiilsena välja kujunenud ka seda oponeeriv tiib – Keskerakond on sümboliseerinud riigi ametlikule poliitikale vastandumist, mis ongi taganud tema stabiilselt kõrge reitingu.
Uus proovikivi
Nüüd on toimunud kardinaalne pööre. Keskerakonna käes on peaministri positsioon ning just neil lasub vastutus riigis toimuva eest. Kui erakonna reiting nüüd murenema hakkab, siis mitte seetõttu, et erakonda ei juhi enam Edgar Savisaar, vaid seetõttu, et Keskerakonna pikaajalised toetajad ei näe valitsuse tegevuses teostumas oma soove ja ootusi – kõike seda, mida erakond pikalt opositsioonis olles oli lubanud ja kritiseerinud.
Valitsuste ebaõnnestumised aetakse enamasti peaministri kaela. Kahtlemata ongi uus valitsuskoalitsioon alustanud väga rabedalt. Ka lubatud uut poliitilist kultuuri ei paista esialgu kusagilt. Kui Keskerakonna toetus langema hakkab, võib erakonnas peagi kasvada nende liikmete osakaal, kelle arvates suudaks Edgar Savisaare leer valijate huve edukamalt kaitsta. Seetõttu on valitsuse õnnestumise ja erakonna ühtsuse saavutamise surve Jüri Ratase kohal väga suur.
Reformierakonnal on nüüd omakorda võimalus opositsioonis olles valitsust igal võimalusel kritiseerida. Kuid ka oravaparteil on vaja esmalt taastada erakonna ühtsus. Küllap mõjutab valikut Reformierakonna uue esimehe osas oluliselt see, kummas kandidaadis näevad erakonna liikmed suuremat potentsiaali erakonna võimu juurde tagasi viimiseks. Kas Kristen Michalis, kes esindab Reformierakonna traditsioonilist liini, kus poliitikat ei tehta valgete kinnastega (ning vaid äärmisel vajadusel aetakse selga valge kampsun), või Hanno Pevkuris, kelle viimastest esinemistest on jäänud mulje kui kaasaegsemast ja avatumast juhist, kes ei käsita poliitikat vaid põhimõtete „käsi peseb kätt“ ja „vorst vorsti vastu“ kohaselt.
Kui vaadata lõppeval aastal Eesti poliitikas toimunut, siis tundub, et valitsev poliitiline kultuur soosiks endiselt pigem Michali kui Pevkuri stiilis poliitikat. Ma ei välistaks, et enne järgmisi riigikogu valimisi näeme veel ühte valitsuse vahetust, kus omavahel asuvad pragmaatilistel kaalutlustel koalitsiooni Keskerakond ja Reformierakond. See aga sõltub kohalike omavalitsuste valimiste tulemustest, mille juures üle pika aja on taas oma kaalukas sõna öelda avalikul arvamusel.

fasttext_language: et


title: Keila vald ei ühine Paldiskiga

maintext:
Keila vallavolikogu otsustas oma tänasel erakorralisel istungil mitte kinnitada Keila valla ja Paldiski linna ühinemislepingut.
12 kohal olnud volikogu liikmest olid ühinemise poolt 2 ja vastu 10 liiget.
Paldiski linnavolikogu esimees Kaupo Kallas oli pärast naabrite otsust nõutu. “Keila valla huvi oli ühineda. Nemad juhtisid ja vedasid üle poole aasta kestnud läbirääkimisi. Peaks ikka minema lõpuni. Aga viimasel hetkel loobuti,” ütles Kallas.
Ta kinnitas, et Paldiski oli ja on ka edaspidi valmis naabritega ühinema. Seda püütakse ka vabariigi valitsusele tõestada.
Varem oli Keila vallavolikogu hääletanud ühinemise poolt 25. novembril peetud istungil. Paldiski volikogu hääletas Lääne-Harju vallaks ühinemise poolt 21. detsembri volikogu istungil.
Viimastel nädalatel ütlesid Lääne-Harju vallale ei ka Padise ja Vasalemma vallavolikogu. Seega jääb praeguse seisuga Lääne-Harju vald tekkimata.
Üheski neljas nimetatud omavalitsuses pole piisavalt elanikke (5000), et pääseda sundliitmisest. Kõige lähemal 5000 elaniku piirile on Keila vald, kus 1. detsembri seisuga elab 4904 inimest.
Uudist täiendatakse.


authors:
Andres Tohver
Marko Tooming
Kristiina Allekõrs

title: Elu hingamisaparaadiga: väike Reili ei anna alla

maintext:
Reili sai elektrilise ratastooli kuu enne kolmandat sünnipäeva. Ehkki lapse sõrmed ei liigu, suudab ka peopesaga kangi liigutades ratastooli juhtida ja sellega lühemaid sõite teha. Lapse kaela küljest ulatub valge õhuvoolik elu tagava hingamisaparaadini.
Viimsi valla Püünsi küla elanike Triinu (36) ja Jürgeni (36) kodu on hingega rajatud – hoolitsetud aed, kena maja, kaks väikest tütart. Tütardest Reili on kolm aastat ja kaheksa kuud vana, Loore kahe aasta jagu noorem. Kõik oleks nagu korras, aga…
„Me saime juba enne Reili sündi teada, et tal on diafragmaalsong ehk vahelihase song. Enamus soolestikust, magu, osaliselt ka maks olid rindkereõõnde liikunud, süda keskele nihkunud, mistõttu kopsud ei saanud areneda,“ meenutab Triin.
Veel emakõhus kasvava lapse muresid näitas doktor Marek Šoisi ultraheliuuring.
Lisandus seljaajukahjustus
Reili sündis viis nädalat enne õiget aega keisrilõikega. Teisel päeval pärast sündi tehti talle diafragmaalsonga operatsioon. Kõik näis minevat juba paremuse poole, kuid siis tekkis haiglas mitmete halbade asjaolude ja õnnetuse kokkulangemisel seljaajukahjustus ning hiljem veel neerukahjustus.
„Selle seljaaju kahjustuse tõttu tema roietevahelised lihased ei tööta. Ta hingab hingamisaparaadi abil. Ta ise kaua hingata ei jaksa. Ta on sisuliselt halvatud allpool kaela. Käed küll liiguvad, kuid jõudu neis väga ei ole, samuti ei liiguta ta sõrmi,“ ohkab Triin.
Esimene eluaasta hoiti Reilit haiglas. „Esimesed kolm kuud olid väga kriitilised. Pulss võis tõusta väga kõrgeks ja teisel hetkel oli südametöö jälle väga vaevaline. Ta oli pidevas ohus. Kuuendal kuul, kui me saime intensiivis talle eraldi palati, võis välja lugeda, et asi on piisavalt kindel,“ räägib Triin.
Kui Reili oli aastane, lubati laps koju. Haiglalt saadi unehapnoemasin, kuna nii väiksele lapsele sobivat hingamisaparaati esialgu ei leitudki. Selleks, et nii paljude erivajadustega laps koju saaks, tuli vanematel ära õppida aspireerimine, toitmine, elustamine, kateteriseerimine, hingamisaparaadi kasutamine.
Reili tervis on olnud enam-vähem hea, kuigi esimesel kodusolemise aastal kimbutasid teda kopsupõletikud ning ka tavaline viirushaigus kujutab talle suurt ohtu.
Varem politsei- ja piirivalveametis töötanud Triin on nüüd sisuliselt oma lapse hooldaja. „Loomulikult sooviks ma tööle naasta, kuid raske liitpuudega Reilile tugiisiku leidmine ja tema rahastamine on suur väljakutse. Riiklik sotsiaalhoolekanne, sealhulgas tugisüsteem ei toimi veel süsteemselt, võrgustikutöö on pea olematu. Esimesed sammud asja parendamiseks on Euroopa Liidu sotsiaalfondide abiga tehtud, kuid hetkel on selles veel palju segadust ja vajakajäämisi,“ võtab Triin üldsõnaliselt olukorra kokku.
„Eks ta nõuab rohkem tähelepanu kui tavalaps. Peab tegelema temaga kogu aeg,“ arvab Jürgen, hariduselt ehitusinsener, kellel on seni õnnestunud ehitusettevõtjana jätkata.
Noorema tütrega muret peaaegu ei olegi. Mureks on see, et ta võib mänguhoos Reili hingamisšlangi küljest ära võtta või katki tõmmata. „Oleme pisemale tütrele selgeks teinud, et šlange puutuda ei tohi. Ta saab aru ja meelega ei puutu neid,“ ütleb Jürgen.
3-aastasena ratastooli
„Meie teada on ta Eestis esimene nii väike, kes on saanud endale elektrilise ratastooli. Enamik asjaga seotuid imestas, et talle üldse see võimaldati,“ räägib Triin.
„Ega ratastooli hankimine polnud lihtne. Maavalitsusele tuli esitada taotlus, kes omakorda otsustas, kas nemad peavad vajadust selliseks, et see riiklikule tasandile soodustuse saamiseks esitada. Tuli võtta neuroloogi, logopeedi ja füsioterapeudi hinnanguga tõend, lisaks käis lapse suutlikkust hindamas spetsialist Astangu kutserehabilitatsioonikeskusest. Tegin hindamiskomisjonile isegi motivatsioonikirja ja videofilmi, et tõestada Reili vaimset võimekust kalli abivahendiga toime tulla,“ meenutab Triin.
„Aga see kõik tasus end ära, nähes Reilit sellega sõitmas – milline arengupotentsiaal, iseseisvumise kasv ja vabadus ise otsustada ja avastada. Meil tuli murda eelarvamust, et kehaliste multierivajadustega laps on tingimata ka ajukahjustusega. Õnneks saime üle kaheksa tuhande euro maksnud ratastooli siiski 90% riigipoolse toetusega,“ räägib Triin.
Reili sai ratastooli kuu enne kolmeaastaseks saamist. Ehkki laps ei suuda liigutada sõrmi, lükkab ta peopesaga kangi ning sõidab koduõues ringi. Kui temperatuur langeb alla pluss viie kraadi, Reili tervise tõttu välja minna ei saa.
Elektriline ratastool on üks paljudest abivahenditest. Istumiseks on lapsel spetsiaalne käru ja iste, seismiseks seisulaud, liikumiseks roomamisalus. Meditsiinitarvikute nimekiri, mida Reili vajab, koos firmadega, kust neid soetada, on ligikaudu kolm Exceli lehekülge pikk.
Ka söömine ei käi Reilil tavapäraselt, vaid spetsiaalne sonditoit viiakse gastrostoomi kaudu otse makku.
Eesmärgiks tavakool
„Iga päev teeme füsioteraapiat, õpime, mõned korrad nädalas käime rehabilitatsiooniasutuses. Teeme spetsiaalseid treeningharjutusi. Samuti on tal isa ehitatud spetsjalgratas, millega edasi liikuda ei saa, aga treeningvahendina on see tubli abimees,“ selgitab Triin.
Lähiajal tuleb perel ümber korraldada kogu kodu, lähtuvalt Reili vajadustest. Ehitada koht invaliftile, sest perekonna kodu on kahekorruseline. Ümber tuleb teha ka vannituba, köök, ukseavad.
Hingamisprobleemi tõttu on Reili kõne arenud aeglaselt. „Mitte keegi ei tea, kas ta on võimeline ühel päeval ise hingama või kui hästi ja kui selgelt on ta võimeline hingamisaparaadiga rääkima. Eelmise aasta lõpust on hakanud sõnu tulema juba rohkem, kohati segased, aga mina saan üldjuhul aru ka ebaselgematest sõnadest,“ väidab Triin.
„Ometi on ta juba üsna osav, näiteks iPadiga suudab meelepärase laulu või mängu ise valida ning viimase puhul ka mitte väga suurt täpsust nõudvad liigutamised ekraani peal ära teha,“ rõõmustab Triin lapse arengu üle.
Kuidas laps oma probleemi tajub? „Eks ta ikka saab aru, kui ta vaatab, et teised lapsed mängivad peitust või jooksevad ringi, ta silmad muutuvad kurvaks,“ räägib Triin. „Aga meie oleme need hullud vanemad, kes teevad kõike kaasa. Kas kõhukotis, kõnnitraksides või lihtsalt süles või vankris olles jookseme teistega kaasa ja ajame teisi taga. Õues saab ta tänu ratastoolile teistega nüüd kaasa sõita või ka peitust mängida.“
Reilit on toetanud ja abistanud vanavanemad, Lastefond ning Viimsi vald. „Mitmed spetsiifilised meditsiinitarvikud ei ole riiklikus abivahendite soodusnimekirjas ning nende soetamine käiks meile üle jõu,“ räägib Triin. „Ainuüksi süsteveele ja sonditoidule kulub kuus 600 eurot.“
Sügisel, kui õnnestus Reilile tugiisik leida, sai tüdruk kolm kuud paar korda nädalas mõned tunnid hommikul lasteaias käia.
Vanemad pingutavad selle nimel, et Reili saaks kooliikka jõudes ka kooli minna. „Minu eesmärk on laps saada tugiisikuga tavakooli. Meil on Viimsis Randvere kool, mis lähtub kaasava õppe põhimõtetest, võttes õppima ka erivajadusega lapsi ning on minu teada kohandatud ka liikumispuudega lastele,“ loodab Triin.
„Ma võiks ju nutta ja halada, aga see ei ole edasiviiv. Teeme nii palju, kui teame, oskame ja suudame. Üks asi on sihipärased treeningud, teisalt tahame Reilile pakkuda nii palju kui võimalik tavapärast elu, mis lapse puhul tähendab mängu, ümbritseva maailma avastamist jne. Minu eesmärk on saada ta koolitatud, iseendaga enam-vähem hakkamasaavaks,“ unistab Triin.
Kui keegi soovib Reilit ja perekonda aidata, saab lisa vaadata http://www.lastefond.ee/toetame-5/reili/toetame-hingamiselundkonna-vaararenguga-reilit.


authors:
Andres Tohver
Marko Tooming

title: Urmas Arumäe: Eesti õigussüsteem on ülereguleeritud

maintext:
Justiitsministri, Viimsi vallavanema ja Harjumaa Omavalitsuste Liidu esimehe ametit pidanud Urmas Arumäe on muuhulgas omandanud mööblitisleri kutse ja oskab valmistada lõõtspille.
1. jaanuaril tähistate Te oma 60. juubelit. Kas te tunnete selle numbri üle rõõmu, kergendust või muret?
Ega ma ju selle vastu ei saa. Need numbrid muudkui tulevad. Las nad siis tulla.
Mart Laari valitsuse justiitsministrina olite 1994. aastal ametis 5 kuud ja 6 päeva. Miks jäi ministriaeg nii lühikeseks?
Laari esimene valitsus astus tagasi. Siis tuli jõulurahuvalitsus ja oli juttu sellest, et ma võiksin jätkata, aga minu iseloomuga ei sobi rahuvalitsuses osalemine või lihtsalt olemine. Ma olen tegudeinimene. Ma tunnetasin, et jätkamine ei sobi mulle.
Aastatel 2005-2008 pidasite te Viimsi vallavanema ametit. Mida Te vallavanemana ära tegite, mis jäi tegemata?
Esimene tegevus oli suuresti seotud pilvedest maa peale tagasi tulemisega – hakkasime pidurdama kortermajade ehitamise projekte.
Meil oli volikogu tasandil tõsiseid vaidlusi ja mõttetuid süüdistusi kahe arendusprojekti pooldajate vahel. Nendest on nüüd mõlemad küll veidi muudetud kujul realiseerunud – Selver Haabneemes, mida mina oma meeskonnaga toetasin ja Rimi samuti Haabneemes, millel olid teised toetajad.
Nüüdsele Rohuneeme maastikukaitsealale oli meie eellastel plaan rajada golfiväljak jms. Vallarahval oli muidugi suur pahameel, et metsad raiutakse maha. Pole midagi uut siin päikese all – selle kaitseala kaitsekorralduskava aastateks 2017-2026 üle peetakse parasjagu uusi lahinguid. Kuna ma olin advokaadiametist tulnud vallavanemaks, siis ma osalesin tollastes kohtuvaidluses valla huvides ja meid saatis ka edu. Tõsi, pikaajalist hoonestusõigust ei suutnud vald tagasi pöörata.
Väga tõsiselt arutasime trammitee rajamist Tallinnast Viimsisse. See ei ole üldse ulmeprojekt, sest Pirita tee on selleks sobiv. Tallinn käis mitmeid kordi peale ja rääkis, et Viimsi peaks Tallinnaga ühinema, aga Viimsi saab ju ise hakkama.
Naljaga pooleks – kui pooled õigusnormid täna kehtivuse kaotaks, me isegi ei märkaks seda.
Minu aega jäi Viimsi keskkooli uue hoone valmimine ja avamine. Staadioni ehitamiseni ei suutnud me siis jõuda. Võib ju öelda, et ei ole olemas sotsiaaldemokraatlikke torusid ja keskerakondlikke teid, aga inimeste tasandil see paraku nii ei ole. Ikka leiti mingisuguseid jaburaid „poliitilisi argumente“, miks ühte või teist objekti mitte teha.
Isiklikul tasandil ma uurisin Viimsi ajalugu ja leidsin, et üks tähtpäev, mida vallas ei tähistatud, on vaja sisse viia – Viimsi esialgse loomise päev. Täpsemalt Viimsi valla aastapäev, mida nüüd tähistame iga aasta 11. mail. No ja eks valla põhimäärus ja mõni muugi n-ö valla põhidokument on paljuski minu sulepeast.
2007-2010 olite Harjumaa Omavalitsuste Liidu esimees. Mis olid tolle aja omavalitsuste pakilisemad probleemid?
Haldusterritoriaalse korralduse reformiga me tegelesime päris tõsiselt. Maavalitsuse juures oli terve komisjon. Jõudsime lõpuks välja soovitusteni, mille lühikokkuvõtte nimi oli Valge Paber. Praeguse haldusreformi puhul, kui see 5000 numbrina kõrvale jätta, ega midagi uut ei olegi. Võtsin väga tõsiselt ka pealinnaregiooni koostöö- ja haldusvõimekuse tõstmise uuringu läbiviimist ja selle raames ka pealinnaseaduse projekti koostamist. Arvan tänagi, et pealinnaseadust on Eestile, vaatamata õiguskorra üldisele ülereguleeritusele, vaja.
Harjumaa Omavalitsuste Liit on eraõiguslik juriidiline isik. Liidu juhid mõistagi tahaksid selle liidu tasandil ajada valla või linna kui avalik-õigusliku isiku ühiseid asju, aga tegelikult saavad omavalitsuüksused läbi selle liidu korraldada valdavalt kultuuri- ja spordiüritusi.
Ma arvan, et omavalitsuste liidul peaks olema avalik-õiguslikke funktsioone. Kuna nüüd on reformi käigus ette nähtud maavalitsuste kadumine, siis osa nende funktsioonid tuleks anda liitudele ja tõenäoliselt tuleb selleks ka liidu juriidilise vormi osas midagi ette võtta.
Teil on juuradiplom Tartu ülikoolist, magistrikraadid Estonian Business Schoolist, Stockholmi ülikoolist ja Usuteaduse instituudist ning doktorikraad taas Estonian Business Schoolist. Kuidas on võimalik üheaegselt tegelda nii erinevate asjadega?
See on tõenäoliselt isikuomadustega seotud. Ma ei ole ühe projekti inimene. Ma tahan, et mu elu oleks põnev. Tegelikult ei talu ma rutiini (õnneks on seda õppejõu ja advokaadi töös vähe). Seetõttu ei sobi ma tehase direktoriks perspektiiviga 15 aastat. Ma olen erinevate (äri)projektide suurepärane käimalükkaja, kuid 3-5 aasta möödudes tekib tahtmine asi uuele juhile üle anda, sest mul hakkab igav.
Muide, te jätsite loetelust välja veel kaks diplomit, mis mõlemad on kutsehariduses. Minu esimene diplom on mööblitisleri oma. Sõjaväest naastes oli sellest ametioskusest tolku ka – meisterdasin koju kogu magamistoa mööbli. Eelmise aasta kevadel lõpetasin kutsekooli, erialaks lõõtspillimeister. Ehitasin oma kätega valmis Teppo-tüüpi lõõtsa. See on täitsa hääles ja mõned lood suudan mängida ka. Lõõtspillimeistriks läksin õppima seetõttu, et tekkis kiiks oma 60. sünnipäeva külalistele väike lõõtspillikontsert anda – kohe-kohe see võimalus avaneb.
Usuteaduse Instituudis õppisin kristlikku kultuurilugu ehk paljuski seda, mis nõukogudeaegsetel ülikoolitudengitel saamata jäi ning mis oli asendatud nn teadusliku ateismi ja/või muude „punaste“ ainetega.
Teie 2010. aastal kaitstud doktoritöö teemaks oli „Territoriaalne kogukond ja selle juhtimise õiguslik korraldus“. Mis oli teema valimise põhjuseks, mida see doktoritöö teile andis?
Teema valimise põhjuseks oli värske kogemus Viimsi valla ja Harjumaa Omavalitsuste Liidu juhina. Vähemalt EBS-s on see küll rekord, sest nelja-aastase doktorantuuri tegin ma läbi ja kaitsesin doktoritöö pooleteise aastaga. Jällegi – kui see oleks venima jäänud, võinuks see minu jaoks rutiiniks muutuda ja sellisena huviväljast kaduda.
Praeguse haldusreformi 5000 elaniku nõue on üks paras vägistamine.
Territoriaalse kogukonna määratlemine oli täiesti uus lähenemine või uus teadmine, mille ma oma uurimuses välja pakkusin. Lühidalt öeldes on territoriaalne kogukond (nt küla, vald) protsess. See ei ole organisatsioon ja seda ei ole moodustatud, see on isetekkeline, see areneb evolutsiooniliselt, sellel ei ole väliseid eesmärke jne. Territoriaalne kogukond tegeleb oma sotsiaalsete küsimustega, et hakkama saada. Eks ta inimesest algab, inimeste soovist koos olla ja toimetada. Olgu meenutatud, et riigikord on meil korduvalt muutunud, aga kogukonnad on sellest hoolimata moel või teisel edasi arenenud.
Praeguse haldusreformi 5000 elaniku nõue on üks paras vägistamine, sest sa võid ju teha mingid uued piirid ja öelda, et see on uus vald, aga see ei ole uus kogukond! Tõenäoliselt jääbki nii, et mingite külade ja võib-olla isegi mingite valdade, mis nüüd saavad uute valdade koosseisu, inimesed jäävad kogukondlikult läbi käima mitte uue valla piiride järgi, vaid sellele kogukonnale omaste põhimõtete, tavade ja kommate kohaselt.
Estonian Business Schoolis olete te loenguid pidanud alates 1992. aastast. Milline on sõnum, mida te üritate üliõpilastele edasi anda?
Ma õpetan äriõigust. Minu üliõpilased ei ole tulevased juristid, vaid ettevõtjad, tulevased juhid. Sõnum on see, et poliitikad muutuvad, sellest tulenevalt muudetakse ka seadusi. Minu eesmärk on oma tudengitele õpetada seda, et nad saaks aru, mis on juhina või ettevõtjana nende õiguslik probleem. Selleks on vaja õiguse põhimõtetest aru saada. Kui see arusaam tuleb, siis on mõtet hakata otsima õigusnorme, mis võiksid konkreetsele õiguslikule probleemile lahendust pakkuda. Kõigele muule lisaks annan neile erinevaid juriidilisi tekste lugeda, mille põhjal nad ka kodutöid teevad. Koostan neile ka elulisi kaasusi, mida lahendada – nii jäävad asjad paremini meelde. Ma ei tea, kas mul sobib seda ise öelda, aga üliõpilaste tagasiside järgi olen korduvalt olnud aasta parim erialaõppejõud. Oma eelmise lause õigustuseks meenutan tänutundega EBS-i asutaja prof Madis Habakuke öeldut: „Tagasihoidlikkus on voorus, aga ilma selleta saab paremini hakkama!“
Eesti Advokatuuri liige olete alates 1994. aastast. Kuidas olete rahul Eesti õigussüsteemi toimimisega?
Õigussüsteem iseenesest toimib, aga probleem on ülereguleerimises. Naljaga pooleks – kui pooled õigusnormid täna kehtivuse kaotaks, me isegi ei märkaks seda.
On olemas põhiseadus, on olemas kõige olulisemad seadused, sealhulgas konstitutsioonilised, ilma milleta riik ei toimi või ühiskond hakkama ei saa. Aga kogu see peenhäälestuse taoline õiguslik raamistik, mida on nii palju, et ka asjapühendatud, sealhulgas ettevõtjad, omavalitsusüksused sellest enam aru ei saa, rääkimata tädi Maalist? See ei saa riigi eesmärk olla! Saksa filosoof Kant on selliste asjade kohta, mida subjektid ei suuda enam tunnetada, ju öelnud, et tegemist on asjaga iseeneses (sks. k. ding an sich).
Häirib ka üha kasvav tohutu bürokraatia. Euroopal Liiduga liitumine tõi seda bürokraatiat ainult juurde. Ma üldse ei imesta, et Euroopal Liit ükskord oma bürokraatiasse ise ära upub.
Millised on Teie tulevikuplaanid?
Mulle meeldib kirjutada, uurida ja õpetada. Need mõlemad põhiametid, mida ma pean – õppejõud ülikoolis ja advokaaditöö – on täpselt sellised, et nendega võibki tegelda selle hetkeni, kuni veel suust sooja õhku tuleb.
Ma olen poliitikas olnud ja ei ole ühtegi head argumenti, miks sinna tagasi minna.


title: 365 päeva merekultuuriga

maintext:
Homme lõppev aasta oli pühendatud kõigele, mida pakub meri ja merekultuur. Nendesse päevadesse mahtusid rannaretked, kontserdid, fotokonkursid, merehariduse ning ohutuse õppetunnid ja palju muud. Algav, 2017. aasta on aga laste- ja noorteaasta, mis tipneb südasuvise laulu- ja tantsupeoga.
Päev pärast jõulupühi vestles Harju Elu merekultuuri aasta projektijuhi, Meremuuseumis töötava Karen Jagodiniga. “Teema-aasta saab läbi, kuid meri jääb. Paar päeva tagasi viskasin kommunikatsioonijuht Kristi Hürriga ja teiste kolleegidega nalja: kui oleks veel üks aasta merekultuurile pühendatud, siis teeks palju rohkem,” ütles Jagodin.
Ta lisas, et merekultuuri aasta on andnud uusi mõtteid ning ideid. Koostöövõrgustik on laienenud üle Eesti ning lisandunud on kuhjaga kogemusi. “Samas ma ei kahetse midagi. Kõik, mida 2015 lõpus sai plaanitud ja välja mõeldud, sai ka tänavu ära tehtud. Olen väga rahul,” kiitis naine.
Ta ütles, et Eestis on väga palju huvitavaid ning tegusaid inimesi. Kogukonnad on muutunud aina tugevamaks ning võtavad rohkem kohalikku elu korraldada. Seda ka merekultuuris. “Teema-aasta saab läbi, kuid meri ja kultuur jäävad. Edasi tegutsevad ka vahvad erialamuuseumid ehk Eesti meremuuseum, Viimsi rannarahva muuseum ja Käsmu muuseum. Kõik see annab kokku suure jõu,” rääkis Karen Jagodin.
Populaarsed rannaretked
Aasta alguses saatsid paljud seltsid, seltsingud ja MTÜd enda ideid merekultuuri aasta konkursile. Osa neist said ka toetuse. Harjust eraldati raha kolme saare rahva kinoõhtule ning viimsilaste Henri Silluta ning Roger Rikbergi raamatule “Purjetamise käsiraamat algajale”.
Ühed suurimad ettevõtmised olid üle-eestilised rannaretked. Kokku korraldati neid 24 laupäeval. “Üks viimaseid oli oktoobri teisel laupäeval Hiiumaal. Veidi enne seda oli Jõelähtme vallas Neeme küla retk. Pranglis olime ka septembris,” meenutas naine.
Juulis-augustis matkati Viinistul-Mohnis-Pärispeal, Juminda poolsaarel, kevadel Suurupis-Rannamõisas, Viimsis ja Pakri poolsaarel. Lisaks oli muinskaitsepäevadel rahvale avatud Suurupi ülemine ja alumine tuletorn, soojal ajal oli lahti ka Pakri tuletorn.
“Muuseumiöö oli pühendatud loomulikult merele ja merekultuurile. Toimus bussiretk Lääne-Harjumaale ehk Paldiskisse, Madise ja Risti kirikusse ning Padisele. Kõik retked olid huvilistest tulvil ning kohad broneeriti varakult,” ütles Jagodin. Lisaks toimusid noorte pop-up suvekoolid Meresõber Tallinnas ja Lohusalus.
Teema-aasta fotokonkursi esikolmiku fotod olid tehtud Tallinna ja Viimsi piiril Merivälja muulil. Haridusprogrammi raames jõudis merekultuur üle Eesti 10 000 õpilase ja täiskasvanuni. Kokku andis tunde 130 eksperti. Harjus jõuti 108 tunniga 44 kooli ja kümnesse firmasse.
Filmiõhtu Keri saarel
Milline oli Karen Jagodini tänavune suurim elamus? Ta ütles, et see oli kahtlemata Keri saare kinoõhtu. “Alguses oli see plaanitud kolme saare rahvale ja suvitajatele. Aga lõpuks kogunes Kerile viie saare rahvas – Keri, Prangli, Aksi ning lähiümbruse saarte elanikke. Osales paarkümmend inimest. Vaadati filme, tehti sauna ja tutvuti omavahel,” kirjeldas Jagodin. Tasub märkida, et sügisel ilmus rannarahva muuseumi koostatud mitmesajaleheküljeline raamat Pranglist.
Merekultuuri aasta on homsest õhtust ajalugu. Kas uuel aastal ka sarnaseid ettevõtmisi korraldatakse? “Paljud programmid jätkuvad. Harjumaa muuseumi retked on näiteks väga populaarsed ning neid tahetakse edasi korraldada,” lubas Jagodin. Uuel aastal algab TTÜ mereakadeemia rändav haridusprogramm. Pop-up koolitus Meresõber läks programmi “Eesti vabariik 100”. Seda korraldab aastatel 2017-2018 Eesti jahtklubide liit. 24. märtsil avatakse Lennusadamas suur päästenäitus. Seal on ka teavet Harjumaa päästeloost, -vahenditest ja merepäästejaamadest. Murastest toodi näitusele piirivalve kolledži ees seisnud kopter Mi-8. Näha saab ka vana päästepaadi koopiat.


title: Raasiku sai 5000 elanikku täis

maintext:
Veel aasta alguses näis olukord trööstitu. 1. jaanuaril oli Raasiku valla elanike registris 4717 inimest. Õhus rippus sundliitmine mõne naabriga või tükeldamine naabrite vahel, seda juhul, kui 1. jaanuariks 2017 täiendavat 283 elanikku ei leita.
Et jõuda haldusreformiga nõutava miinimumi ehk 5000 elanikuni, taotles Raasiku vald Anija ja Jõelähtme vallalt kokku viie küla – Linnakse, Salumäe, Sambu, Aruaru ja Haljava – loovutamist. “Siis tulebki nibin-nabin see 5000 ka täis,” ütles Raasiku vallavanem Raivo Uukkivi jaanuaris Harju Elule. Veebruari keskpaigaks oli selge, et Anija ja Jõelähtme keelduvad külasid loovutamast.
Patiseisust pääsemiseks tegi Raasiku vallavolikogu 10. augustil Rae vallavolikogule ühinemisettepaneku, mille Rae vallavolikogu 20. septembril aga tagasi lükkas. Haldusreformi Põhja-Eesti piirkondlikus komisjonis hakkas siis küpsema kava sundliita Raasiku vald Anija ja Aegviidu ühinemisel tekkiva omavalitsusega.
Otsiti kampaaniameister
27. septembril otsustas Raasiku vallavolikogu läbi viia konkursi kampaaniameistri leidmiseks, et aastavahetuseks 5000 elanikku siiski täis saada. 11. oktoobril otsustati volikogus, et kolmest pakkumusest on parim Paavo Pettai juhitud OÜ Midfieldi oma.
Pettai kampaaniatöö avalöök anti 1. novembril, kui eesmärgist oli puudu veel 206 elanikku. Präänikuna pakuti välja, et alates tuleva aasta 9. jaanuarist on rongisõit Tallinna ja Aegviidu vahel Raasiku valla 7–19-aastastele õpilastele tasuta; lisaks lubati 50% hinnaalandust lasteaedades neile, kelle mõlemad vanemad on kirjas Raasiku valla elanikena.
Piitsana teatati, et Raasiku valla koolides õppivate teiste omavalitsuste laste kooli ja koju sõidutamise kulud nõutakse tulevikus sisse nendelt omavalitsustelt, kelle territooriumilt lapsi tuuakse; samuti tõsteti võimaliku maksimumini lasteaiakohtade tasu neile, kelle vanemad ametlikult Raasiku elanikud ei olnud.
Juba Pettai kampaania esimese nädalaga lisandus Raasiku valla elanike registrisse 30 uut kodanikku. lahkujaid olid 6. Novembriga lisandus uusi vallakodanikke kokku 103, lahkujaid oli 20.
Üle ootuste edukas
Kuidas nägi välja kampaania tehniline pool? Valda toodi viis suurt treilerireklaami “Raasiku 5000,” mille asukohti aeg-ajalt muudeti. Kauplustesse, asutustese ja küladesse pandi üles 400 plakatit, autodele ja bussidele 200 kleepsu.
“Internetis on kaasatud Facebook, Delfi, Google, võimalused, kus sihitakse infot meie piirkonnas sisselogivatele arvutikasutajatele. Lisaks veel otsepostitused erineva infoga. Kaasatud on ka aktiivsed külade esindajad,” selgitas Uukkivi novembri algul Harju Elule. 25. novembril käivitus kampaania teine faas ehk aktiivne näost-näkku suhtlemine, milles kandev roll oli volikogu liikmetel ja nende abilistel. “Reeglina tehti seda poodides, kus inimesed rohkem liiguvad,” ütles Uukkivi.
8. detsembril algas kolmas faas, milleks oli järjekordne otsepostitus kõikidesse Eesti Posti andmebaasis registreeritud Raasiku valla postkastidesse. Selle peamiseks päänikuks oli lubadus valla elanike vahel välja loosida kolm Kreeka ja kolm Türgi reisi juhul, kui vald saab aastavahetuseks 5000 elanikku täis.
Otsepostitusega kaasnenud küsitluse vastused näitasid, et 89% Raasiku elanikest soovib valla säilimist eraldi omavalitsusena.
“Me saime siis aru, et me võidame. Loomulikult olen rahul,” rääkis Uukkivi.
22. detsembri pärastlõunal registreeriti kauaoodatud 5000. elanik – Lauri Mõisja – , kes saab vallalt tänukirja. “Esimest korda ajaloo jooksul on Raasiku vallal 5000 elanikku,” ütles Uukkivi, kelle häälest oli tunda ilmselget kergendust.
Pettai firmale maksti kampaania eest 17 000 eurot. Uukkivi sõnul tasub kulutus ennast ära – vald säilib ning registrisse kantud uutelt elanikelt saadakse 2017. aastal 160 000 eurot täiendavat maksutulu.


title: Viimsis avatakse jaanuaris mäesuusapark

maintext:
Juba järgmisel kuul saavad kõik Harjumaa ja Tallinna mäesuusatamishuvilised seada sammud Viimsisse, kus vähegi soodsate ilmadega avab uksed Viimsi Mäepark. Viimsi keskuse lähedal Lubja mäel asuvas mäesuusapargis saab mäest alla lasta nii suuskade kui lumelauaga, plaanis on avada trikipark.
Mäepargi teostuse taga on Kuutsemäe ja Väike-Munamäe suusakeskusi käitav Äärmusliku Spordi AS. Ettevõtte juhatuse esimehe Priit Tammemäe sõnul sündis idee aruteludes Viimsi vallaga juba mõnda aega tagasi ning nüüdseks ollakse jõudnud sinnamaani, et keskus avada.
Mäepargi tegevjuht Mats-Kaarel Ruus kinnitas Tammemäe sõnu ja ütles, et avamine on plaanitud jaanuari, kuid täpsemad kuupäevad sõltuvad ilmast. „Korralikku kunstlund saab tootma hakata alates miinus viiest kraadist, ja kui kahel järjestikusel päeval on temperatuur miinus kümme, siis on nõlv võimalik avada 48 tunniga,“ selgitas ta.
Töötab läbi aasta
Idee rajada Lubja mäele vabaajakeskus on pärit Viimsi vallalt, kes soovis koostöös erasektoriga ehitada välja laskumisnõlva ning arendada maa-ala spordi ja vaba aja veetmise kompleksiks. Viimsi abivallavanema Jan Trei sõnul kuulutati ehitushange välja tänavu juulikuus ning selle võitis Äärmusliku Spordi AS, mida abivallavanem nimetab Eesti vanimaks ja suurimaks mäesuusakeskuste haldamisega tegelevaks ettevõtteks.
Lepingu järgi peab ettevõte ehitama Lubja mäele ja maa-alale murdmaa- ning mäesuusarajad, lisaks vajamineva taristu (valgustus, kunstlume tootmise tehnika, suusaliftid jne). „Lubja suusamäele rajatakse valgustusega kaasaegne suusamägi, kelgumägi, tuubipark, lumepark lumelauduritele ja freestyle suusatajate ala,“ kirjeldas Trei. „Samuti on plaanis käivitada suusa- ja lumelauakool.“
Vald rajas omalt poolt avaliku parkla ning tiigi, mis varustavad lumekahureid kunstlume tootmiseks. Lubja mäe tasuta kasutusõigus anti Äärmusliku Spordi ASile 15 aastaks.
Mäekeskus hakkab plaanide järgi töötama ka suvel, mil võetakse kasutusele ratastel kelgud või kardid ja mägiautod. Lisatakse ka köiel laskumine ehk sky dive, eraldi atraktsioonid rajatakse ka lastele.
Kasulik koostöö
Mats-Kaarel Ruusi sõnul on mudel, kus omavalitsus ja erakapital koos tegutsevad, laialt levinud tuntud suusakeskustes üle maailma. „Just sellise koostööga saavutatakse parim võimalik tulemus, kuhu eraldi tegutsedes pole võimalik jõuda,“ kinnitas ta.
Ruusi sõnul võib idee mäekeskusest Viimsis tunduda külla algselt kummaline, kuid tegelikult on sealkandis mäesuusatamisega ja lausa suusahüpetega tegeldud juba nõukogude ajal. Tema hinnangul on tingimused Lubja mäe näol suurepärased. „250-meetrine nõlv ja 36-meetrine kõrguste vahe sobib parajalt hästi nii algajatele kui edasijõudnutele,“ rääkis ta. „Selliste näitajatega nõlv on Tallinna piirkonnas unikaalne.“
Kui palju hakkab maksma mäekeskuse külastamine, Ruus veel täpselt öelda ei oska. „Täpsed hinnad on veel paikapanemisel, plaan on rajada ühine piletisüsteem Viimsi Mäepargi ning Kuutsemäe ja Munaka mäeskeskuste vahel,“ ütles ta.
JAN TREI
Viimsi abivallavanem
Lubja vabaajakeskuse loomine on suur lisandväärtus vallale. Viimsi vallas elab ligikaudu 20 000 elanikku, kellest valdav enamus on noored ja aktiivsed inimesed.
Meil on olemas väga head sisetingimused sportimise jaoks, kuid puudu on vabas õhus sportimise taristust. Viimsist on puudu läbi aasta hooajale kohast tegevust pakkuv vaba-aja veetmise keskus ning praktiliselt ei eksisteeri võimalust suusa-, lumelaua-ja muu talispordi harrastamiseks.
Lubja looduslikul nõlval on kõik eeldused selleks olemas. Lubja suusanõlv on pea 250 meetri pikkune ja 36 meetrise kõrguste vahega mägi, mis ei jää oluliselt alla Lõuna-Eesti mägedele.


title: Süüria põgenikud said osa jõulurõõmust

maintext:
Süüriast Aleppo linnast põgenenud Mohmad (39) ja Fatima (32) elavad nüüd koos nelja lapsega – Adeil (15), Ghiath (14), Mahmoud (11) ja Aid (3) – Harjumaal Keila vallas. Pühapäeval käis pere jõulupeol, mis korraldati Eestis elavatele pagulastele.
Kust on pärit pagulaste jõulupeo idee? “Me oleme proovinud vähemalt kord aastas teha midagi sellist, mis on avatud ka rahvusvahelise kaitse saajatele,” selgitas MTÜ Eesti Pagulasabi juht Eero Janson.
Nõnda korraldati aastatel 2013 ja 2014 pagulaste jõulupeod Tartus. Tänavu 18. detsembril oli toimumiskohaks Erinevate Tubade Klubi Põhja-Tallinnas. Ettevõtmist toetasid ÜRO Pagulasamet, Telliskivi Loomelinnak ja Arengukoostöö Ümarlaud.
“Registreerinud on meil siin üle saja inimese, kes on ise kaitse saajad,” täpsustas Janson. “Arvestades, et Eestis on kaitse saanud viimase 19 aasta jooksul üle kolmesaja inimese, siis võib öelda, et vähemalt kolmandik pagulastest on siin kohal.” Nende seas on inimesi Venemaalt, Ukrainast, Süüriast, Iraagist, Jeemenist, Sudaanist jne.
Jansoni sõnul on pagulasi paigutatud Harjumaal Padise ja Keila valda ning mõistagi Tallinnasse. Mujal Eestis leiab neid Tartust, Põlvast, Türilt, Viljandist, Pärnust, Kundast, Haapsalust ja Rakverest.
Aleppost Keilasse
Pagulaste jõulupidu Erinevate Tubade Klubis kestis pühapäeva pärastlõunal kaheteistkümnest neljani. Suupisteid tõid üritusele Vao Köök, kohvik Smile ja pagulased ise. Mohmad ja Fatima andisid oma panuse maitsva riisi ja lambalihaga, mida oli mitu vaagnatäit.
Laval esinesid Viljandi kultuuriakadeemia noored muusikud, kingikoti ja heade soovidega rõõmustas pagulasi uhkes punases kuues jõuluvana. Teiste seas särasid Mohmadi pere silmad. Kuigi nad pole kristlased, on nad jõule tähistanud ka varasemalt, et perega koos olla ja üksteise seltskonda nautida.
Kuidas Mohmadi pere ikkagi Keila valda sattus? Tõlk Kristi Ockba Mobile vahendusel araablastega rääkides selgub, et nad elasid Põhja-Süürias Aleppos 160-ruutmeetrises korteris. Pereisa Mohmad töötas marmori töötlemise tehases, pereema Fatima oli kodune.
Kuna Süüria kodusõja tõttu muutus olukord Aleppos üha hullemaks, lahkusid nad 9. veebruaril 2014 kodulinnast ning suundusid Türgisse, kuhu jäid põgenikena kaheks aastaks.
Siis pääsesid nad paadiga Türgist edasi Kreekasse, mille eest tuli ülevedajatele maksta kokku 2000 dollarit. Järgnevalt elas pere kaheksa kuud Ateenas, kuni nad Euroopa Liidu põgenike ümberjagamise programmi raames 7. novembril 2016 Eestisse toodi.
Ministri naine tugiisikuks
Praegu elab pere Keila vallas kolmetoalises korteris. Mohmad ja Fatima õpivad eesti keelt, pereisa unistuseks on leida erialale vastav töö. Pere vanemad lapsed käivad Keila koolis, kõige noorem lasteaias. Lastele kool meeldib, nad on võetud seal südamlikult vastu.
Pagulastel aitavad Eesti ühiskonda integreeruda vabatahtlikud tugiisikud, kes teevad seda oma pere, oma töö ja muu elu kõrvalt.
Teiste seas on vabatahtlikuks tugiisikuks aastatel 2015–2016 Eesti kaitseministri ametit pidanud Hannes Hanso abikaasa Riina, kellest sai samuti Süüriast pärit kolmeliikmelise pagulaspere tugiisik selle aasta aprillis. See Süüria perekond elab Lasnamäel.
Mis andis tõuke tugiisikuks hakata? “See oli ajal, kui Eesti ühiskonnas oli terav diskussion teemal, et kas võtta pagulasi. Mina olin selle poolt, et inimesi, kes oma kodudes ei saa enam elada sõja või muude raskuste tõttu, peaks aitama,” rääkis Riina.
Tugiisiku teenus tähendab seda, et Riina pakub pagulastele tuge erinevates küsimustes, kui nad käivad arsti juures, politseis, koolis ja mujal. “Olgugi, et nad inglise keelt valdavad, siis sageli lähevad asjad sujuvamalt, kui on kaasas keegi, kes räägib eesti keelt.”
Esimestel nädalatel kulus Riinal pagulasperekonna peale 20 tundi nädalas.
“Hiljem, kui on taotletud kõik dokumendid, lapsed käivad koolis, inimestel on perearstid olemas, siis kulub paar-kolm tundi nädalas.” Poole aastaga on perepoeg eesti keele ära õppinud. Pereisa eesti keelt ei räägi, aga saab aru. Pere unistuseks on avada oma toidukoht.
Kui palju pagulasi peaks Eesti vastu võtma? “Meil on praegukohustus Euroopa Liidu ees 550 vastuvõtmiseks. Praegu ei ole veel kaugeltki see number täis. Sõltub ka sellest, kuidas olukord tulevikus edasi areneb? Praegu tuleb töötada selle nimel, et see kohustus ära täita ja eks siis vaatame edasi,” rääkis Hannes.
Kuna Hannesel ja Riinal on kolm väikest last, juhtub vahel nii, et nende lapsed mängivad koos pagulaslastega – nii nagu see hakkas silma ka Erinevate Tubade Klubis. “Ma arvan, et Eesti ühiskond on abivajajad päris normaalselt vastu võtnud,” lisas Hannes.


title: Viimsis õpiti vihaga toime tulema

maintext:
Kuidas taltsutada endas möllavat viha? Ei peagi taltsutama, selle võib ka välja elada, kuid õigel moel ja õiges kohas.
On teisipäeva õhtu. Lapsed Viimsi noortekeskuses koonduvad Grete Sutropi (33) ümber, kes alustab rahuliku sugestiivse joogametoodikaga. Mõned lapsed on kükakil, mõned lausa teki all. Taustaks mängib mahe muusika.
Järk-järgult kütab Grete lapsed üles. Hüpatakse, vehitakse kätega, siis karjutakse patja. Lisaks on põrandal suur paberipoogen, kuhu lapsed Grete soovitusel kirjutavad, mida vihastades tohib teha ja mida mitte.
Viharavi koolitus kulmineerub ajalehtede purustamisega. Kõrgele õhku lendavad Viimsi Teataja tükid, aga ka Päevalehe ja Õhtulehe ribad. Õhk on pingest paks.
Siis korraga toimub leebumine. Tund aega kestnud koolitus ongi läbi. Noortekeskuses valitseb taas vaikus, tasapisi hakatakse samme kodu poole seadma.
Koduperenaisest treener
Ehkki Grete Sutrop näib õbluke ja habras, on tegemist kolme lapse emaga, kes igapäevaselt pühendub perele, aga mitte ainult. Nelja aasta eest hakkas ta tegelema joogaga.
“Ma olen laste ja noorte joogaõpetaja. Kuna ma elan ise siinkandis, siis ma lihtsalt mõtlesin, et äkki ma saan kuidagi siin kasulik olla oma oskuste ja teadmistega,” räägib Grete.
“Ma rääkisin Viimsi noortekeskuse juhatajaga ja tema arvas, et selline viharavi võiks olla midagi, mida siin on vaja. Me otsustasime, et proovime,” seletab ta.
“Ma ei ole varem otseselt viharavi teinud, aga ma olen oma tundides kasutanud neid võtteid. Selline viharavi koolitus on mul esimene,” tunnistab Grete.
Ajalehtede puruksrebimise idee sai ta internetist. “Ma loen artikleid, siis ma vaatan, mis tundides töötab. Paljud võtted on täiskasvanute joogatundides ka olemas, mis ongi viha vabastamise harjutused. Need ma panin juurde.”
Kui lihtne või raske on sellise koolituse kokkupanemine? “Kokkupanemine ei ole üldse raske, sest kogu see tehnika on mulle teada juba joogast, aga keeruline on alati see, millised lapsed mulle satuvad, kui hästi nad seda vastu võtavad, kui palju ma pean programmi muutma koolituse jaoks,” räägib Grete.
“Ükski tund ei ole sarnane teisega. See kõik oleneb lapse tujust, meeleolust, mis tal on päeva jooksul juhtunud. Kui üks laps grupis juba on natukene teises meeleolus, siis lähevad teised temaga kaasa. Praktika näitab, kuidas sellega toime tulla ja milliseid tehnikaid kasutada,” väidab Grete.
Üritusi võiks olla rohkem
Mida arvavad osalejad toimunust? “Hästi meeldis,” ütleb Maris Tõnisson (8). Mis meeldis aga kõige rohkem? “See, kus sa pidid patja karjuma.”
“Lõbus, väga nalja sai,” arvab Markkus Mätlik (15). Milliseid vajalikke teadmisi omandati? “Ma ei tohi oma õele molli anda,” meenutab ta.
Markkus vihastab keskmiselt korra päevas. Tavaliselt tabab teda vihahoog koolis matemaatikat õppides. “Paar ülesannet teen vihikusse, siis ülejäänud loen telefonist otse,” kirjeldab ta oma käitumist matemaatikatunnis.
“Väga huvitav tundus,” arvab Viimsi noortekeskuse töötaja Jane Saks (28), kes toimuvat ühe silmaga kõrvalt jälgis. “On tore, kui keegi tuleb ja teeb lastele mingi ürituse.”
“Minu jaoks need võtted võib-olla ei olnudki nii ahhaa momendid, aga just see, kuidas noored ise mõtlevad. See oli kohati üllatav ja isegi võib-olla kurvastav. Nad ikkagi on vihased,” arvab Jane. “Minu jaoks oli see veidike šokeeriv.”
Jane sõnul võiks sääraseid üritusi noortekeskuses rohkem olla. “See on noortele vahelduseks.”


authors:
Avo Üprus
Harkujärve Kogukonnakiriku Vaimulik
Marko Tooming

title: Kellele kuuluvad jõulud?

maintext:
Selle kord rohkem, kord vähem sisuka mõttevahetuse algatamise eest tuleb tänada president Kersti Kaljulaidi ning ilmselt ka presidendile maievtilisi küsimusi esitanud Mart Soidrot ja Andrus Kivirähki. Teema kerkis kõrgele, paljud avaldasid arvamust – tähendab jõulud lähevad inimestele korda. See, et pühasid mõistetakse ja ka tähistatakse erinevalt, on loomulik. On ju jõulupühad rikkalikult tähendustega koormatud värav, mille taga on mitu ruumi. Vabariigi aastapäev on näiteks palju lihtsakoelisem, naistepäev samuti. Kuigi ka neid võib tõlgendada eri ideoloogilistest vaatenurkadest, jääb ajatelg liiga lühikeseks, et mütoloogia või religiooniga olulisel määral suhestuda. Kõigi nende väravate ja väravataguste ruumide kaudu määratletakse iseennast.
Vaimu võtad kaasa
Õigus on kahtlemata neil, kes ütlevad, et pööripäevade tähistamisel on pikem ajalugu kui kristlusel. Nii ka suviste- ja talsipühadel, lehtmajade- ja lepitus- ja eelkristlikel paasapühadel. Saturnaalidel ja bakhanaalidel samuti. Ja on inimesi, kellele on oluline vedada ajajoon tänasesse päeva. Kas siis usu pärast või mängu pärast, traditsiooni või siseveendumuse pärast ning siis selle joone tipus moodustuval väraval kõõluda, kiikuda ja kiigata. Seda nimetatakse õiguseks uskuda ja – nagu president õigesti märkis – mitte uskuda. Kui usk on tugev, siis mõistad ka uskmatust, ja vastupidi.
Vabal maal ei tohi seda õigust kelleltki ära võtta, aga riived on paratamatud – demokraatia on ka riivetega elamise kunst, kuigi ei pea minema, saama ega olema riivatuks. See, et jaanipäeval Ristija Johannese elule mõtlen, ei takista mind nautimast kase- ja kadakavihtu vanas suitsusaunas. Meenub saunaskäik fenomenaalse tõlkija Rein Sepaga, kes visiseva kerise saatel alamsaksa keeles „Nibelungide laulu“ laulis, ja mind ei häirinud sugugi, et laulu suurim leil päkapikkude esivanemate – härjapõlvlaste – mäe seest tuli. Pärast Saksa sõjaväge ja Nõukogude vangilaagrit oli Rein tundnud, et teda pole Eestile vaja, ning ta rajas oma kodu Läti piiri taha, Ipiku (Ööbiku) külla. Eesti võttis ta aga kaasa, nii nagu ka vana Euroopa kultuuri, Põhjala eeposed „Vanem Edda“ ja „Noorem Edda“ ning tõlkides nendele lisaks Lätimaa kuuskede all ka „Nibelungide laulu“, „Parzivali“ ja „Beowulfi“. Piirid on väga suhtelised ja ajutised. Oluline on inimene.
Eitada pole vaja
Pole mõtet eitada midagi, mis on olemas – olgu siis nähtaval või nähtamatul kombel, materiaalsel või ideaalsel moel. Põhjendamatu on eitada nii hiit kui ka kirikut, rääkimata vaimust, millest üks või teine nähtus kantud, ja kultuurist, mis nende nähtavate märkide – või väravate, nagu sai enne öeldud – ümber moodustub. Mis puutub Jumalasse, siis Tema sedavõrd teistmoodi olemine kannatab ka eituse välja. Kas keegi sellest eitusest paremaks saab, õnnelikumaks, seda on raske ütelda. Aga kui mõelda siinkohal ristilöömise dialektikale, milles ülim eitus pöördub korraga ülimaks jaatuseks ning tänagi miljoneid inimesi kõnetab ja õnnestab, siis mine tea. Nii nagu presidendipoolne kiriku vältimine sunnib teda ja paljusid teisi agnostikuid ja ateiste üha uuesti ja uuesti usuteemade juurde pöörduma, nii annab ka eitus võimaluse imetleda Jumalat.
Usust räägitakse kui millestki teisejärgulisest, individuaalsest sfäärist, milles pole kohta suurtele asjadele ega nende lahendamisele. Selle kahetsusväärse eksituse võimendamine on ideoloogiline tegevus. Usu tähtsus maailma ja inimeksistentsi mõtestamisel seisneb niisuguste tähenduste loomises, mis rikastavad nii aega kui ka inimest. Usu sisu määrab suurel määral elu sihi ja eesmärgid. Ka usuvabaduse puhul peaks seetõttu igati tervitama diskussiooni pigem selle üle, millesse usub teist, deist või ateist, kui selle üle, kas keegi kirikus või hiies või kusagil mujal käib või ei käi. Kellele kuuluvad jõulud või kirik või Kristus, on tegelikult lihtne küsimus, kui ollakse veidigi adunud seda suurt eneseandmise imet, millest püha evangeelium kõneleb: teie pärast, teie eest, teie kätte antud. Selleks, et meie elu edendada, avardada ja sisustada. Seda, mis edendab elu, tuleb aga igati toetada, sest nõnda seistakse elu eest, elu poolel, elus.


title: Aita leida aasta bussijuht

maintext:
Bussijuhtidega on palju ütlemist olnud. Küll asja pärast, küll põhjuseta. Kiidetud on selle raske ameti pidajaid harva. Nüüd otsustas Harjumaa Ühistranspordikeskus kuulutada konkursi aasta bussijuhi leidmiseks.
Avaldame konkursi juhendi:
“Hea bussijuht!
MTÜ Harjumaa Ühistranspordikeskus kuulutab välja konkurssi „Harjumaa bussijuht 2016“. Konkurssi eesmärgiks on tunnustada bussijuhti tema töökohustuste eeskujuliku täitmise eest.
Oma töökohustusi hästi täitev bussijuht on sõbralik ja abivalmis. Tagab sõitjatele korrektse sõiduõiguse müümise või valideerimise, vajadusel juhendamise. Liikluses on ta tähelepanelik, sõites sujuvalt ja ohutult.
Bussijuhid on inimesed, kellega puutume kokku hommikuti, tööle ja kooli minnes, olles veel unised ning sealt tagasi tulles, olles väsinud päevatoimetustest. Tervitused ja suhtlus bussijuhiga võib määrata meie päeva meeleolu. Istudes bussi usaldame oma elu ja tervise inimese kätte, keda me ei tunnegi. Vahel tunneme end seal nii turvaliselt, et pikendame oma ööund veel mõne minuti võrra, ometi ei lähe me bussijuhti selle eest tänama. Kuid miks mitte? Kui sul on olnud meeldiv kogemus bussijuhiga ja sa sooviksid teda tema professionaalsuse või heatahtlikuse eest esile tõsta, siis anna meile teada!
Kui soovid esile tõsta mõnda bussijuhti, siis täida meie koduleheküljel (www.harjuytk.ee) olev vorm ja edasta meile hiljemalt 25. jaanuariks 2017 e-posti teel info@harjuytk.ee.
Vaatame kõik meile laekunud kiitused läbi ning koostöös Harju maavalitsusega tunnustatakse valitud bussijuhte maavanema poolt vabariigi aastapäeval.”
Avalikkuse pilgu all
Toimetus palus kommenteerida konkurssi Samat AS transpordikorraldajal Valdur Kuusklal: „Samat As teenindab reisijaid Keila, Kiisa, Saku, Kiili ja Kose suuna liinidel. Meie firmas on ametis 83 bussijuhti, valdav enamik neist ausad ja tublid. Paraku jääb meediast ja erinevate kogukondade Facebookides kirjutatust mulje, nagu oleks tegu petturite ja alkohoolikute seltskonnaga. Bussijuhi amet on tõesti selline, kus ollakse kogu aeg avalikkuse pilgu all, suheldakse päevas kümnete kui mitte sadade inimestega, vastutades samas nende heaolu ja tarvise eest. Kui midagi läheb viltu, siis saab see karmi kriitika osaliseks. Seda aga, et need inimesed iga päev oma tööd korarlikult ja vastutustunedga teevad, märgatakse harva. Veel harvem tänatakse või kirjutatakse avalikult. Selle pärast on väga tänuväärne, et selline konkurss korraldati.
Meie esitame kindlasti oma parimad bussijuhid konkursile.“
Linnapea kiidab
Loksa linnapea Värner Lootsmann: „Hea mõte ühiskeskuselt teha selline konkurss. Nii bussijuhte kui ka veofirmasid on tümitatud kogu aeg, tihtipeale küll asja pärast, aga vahel ka täiesti põhjuseta. Minu arvates on selle konkursi läbiviimisel oht selles, et raske on selgitada paremaid. Häid on palju, aga kuidas parim selgitada, see on küsimus. See ei ole jooksudistants, mille kiiremini läbija on võitja. Inimesed teevad igapäevast tööd erinevates kohades, erinevates tingimustes, Harjumaa on suur… Aga kui see juba käima on lükatud, küll siis ka avalikkus taha tuleb ja need parimad leitakse.“


authors:
Kristiina Ojuland
Marko Tooming

title: Teine veerandsada eelkooli

maintext:
Käimasolev presidendivalimiste kampaania toob juurde aina uusi ja uusi üllatusi. Esimese suurema ja positiivse üllatuse tunnistajateks olime juba kevadel, mil presidendiks kandideerijaid hakkas tulema nagu tänavusel sügisel seeni. Võrreldes viie aasta taguse sumbunud õhkkonnaga (või õukonnaga) Ilvese teistkordsel ametissepanekul, on Reformierakonnal praegu tegemist rohkem kui küll. Sel aastal tulevad valimised teisiti ja Tõnismäe tagatuba võib jääda 24. septembril hoopis pika ninaga. Selge juhi puudumine valitsuskoalitsioonis ja peaministri erakonnas võib viia selleni, et valijameeste kogus valitakse presidendiks inimene, kes kuulub opositsiooni ridadesse.
Julgen arvata, et selline asjade käik tuleks Eestile kasuks. Praegune riigipea on ehtne näide sellest, kuidas üks sõltuv president suudab end täiuslikult devalveerida ja muutuda vaikivaks valitsuse hääletoruks, kuna ta on nende poolt kaheks ametiajaks paika pandud. Mäletatavasti oli ka viis aastat tagasi valitsuse juhterakonnaks Reformierakond.
Valitsuskoalitsiooni väline president tasakaalustaks oluliselt praegust kreenis sisepoliitilist võimujaotust. Opositsiooni kuuluv riigipea saab välja tulla uudsete ja julgete ettepanekutega, mis viiksid riiki edasi. Eesti vajab juba ammu olulisi muutusi, alates sellest, et rahvaalgatus tuleks reaalselt seadustada, teha muudatused põhiseaduses presidendi otsevalimisteks, rääkimata referendumi korraldamisest immigratsioonipoliitikas või ka muudes olulistes küsimustes. President ei saa küll algatada seaduseelnõusid, kuid ta saab avada avaliku debati rahvuslikes huvides olevate teemade tõstmiseks. Võib ju öelda, et mõne aasta eest tegi president katse jahutada ülekeenud sisepoliitikat, kutsudes Jääkeldrisse hulga asjalikke inimesi, kes Eestile värskeid ideid pakkusid. Aga kuhu need ettepanekud on jäänud? Enamik neist on saanud ajaloolaste uurimismaterjaliks.
Suurem osa Eestimaa inimesi tahavad, et meil oleks president. Kuid me tahame sellist presidenti, kes on tasakaalustav, kogenud nii sise- kui ka välispoliitikas. Praegune riigipea on näide sellest, kuidas eelnevalt peamiselt välispoliitikale pühendununa on väga raske mõista, mida tegelikult inimesed sinu enda kodumaal ootavad ja mis neile muret valmistab. Demokraatlikus riigis ei pea president olema rahva “isa” või “ema”. Küll aga tahaks näha seda, et järgmine riigipea on oma rahvale lähemal, kuulab ja mõistab, mis tegelikult eestimaalastele korda läheb. Ja mis peamine, see inimene peab olema ise aus, julge ja väärikas – inimene, kes on õiglane ja eeskujuks teistele.
Tuleb otse valida
Kui vaadata mõne teise Euroopa parlamentaarse riigi presidendi tegevust, siis võib täheldada teatavat erinevust Kesk- ja Lääne-Euroopa riigipeade tegevuses. Kas teile meenuvad Saksamaa president Joachim Gauck või Itaalia president Sergio Mattarella? Kui aga meenutada Vaclav Havelit vôi Vaclav Klausi, siis olid nad oma ametiajal tuntud Tšehhimaa rahva huvide kaitsjad. Tänu president Klausile suutis Tšehhi eemale hoida eurotsoonist, mis päästis riigi Kreeka võlgade kinnimaksmisest ja on taganud Tšehhi majanduse stabiilse kasvu.
Leian, et mitte ainult sisepoliitilisel põhjustel, vaid ka välispoliitilise surve kasvamise tõttu suveräänsete riikide iseseisvuse kärpimiseks tuleb meil Eestis minna presidendi otsevalimiste teed. Me vajame laia rahvamandaati omavat riigijuhti, kes ei sõltu mingitest tagatubadest ega allu Kentmanni tänavalt tulevatele korraldustele muuta Eesti multikultuurseks. Käimasolev valimiskampaania jätabki kohati mulje, nagu valiks rahvas juba sel aastal presidenti. See on justkui eelkooli läbimine 2021. aastal esimesse klassi astumiseks.
Ja veel, e-valimiste päevad on ka loodetavasti selleks ajaks loetud, vähemalt sellisel kujul, nagu neid viimastel aastatel on korraldatud.
Koalitsiooni nõrkus
Tulles aga nüüd selle juurde, et millised on 2016. aastal ühe või teise presidendikandidaadi võimalused valituks osutuda, siis oleme tunnistajaks olnud kiiresti muutuvatele ajaoludele ja kokkulepete põrumisele. Hämmastab esiti enim ehk see, et valitsuskoalitsioon ei suutnud tulla välja ühe ja ainsa oma kandidaadiga. Mis oleks veel kindlamalt kui selline käik taganud presidendi valimise juba riigikogus, rääkimata valimiskogust. Praeguseks on aga olukord selline, et vähe sellest, et puudub ühine valik, valitsuse juhterakond on näidanud end rahvale ka täiesti halenaljakast küljest, suutmata leida mitme kuu jooksul ühteainsat inimest, keda toetada. Selle poliitilise palaganiga on Reformierakond loonud kõik tingimused, et ei Kallasest ega Kaljurannast presidenti saa. Pange end korraks reformierakondlase olukorda, kes läheb valijameeste kogusse hääletama – kumma poolt sa siis hääle annad? Annad ühele, öeldaks sulle, et vali omale uus erakond. Annad teisele, siis ei tea, mida veel hullemat sinuga tehakse
Kui tänastel opositsioonierakondadel jätkub julgust ja kainet mõistust koonduda üheainsa kandidaadi taha, on lootust, et see inimene valitakse valimiskogus esimeses voorus ka teise vooru, kus tal on võimalik valituks osutuda. Rahvas ootab lihtsaid ja arusaadavaid ettepanekuid ja lahendusi. Igasuguste skeemitamiste-rollotamiste aeg Eesti poliitikas peab lõppema. Või vajame veel teist veerandsajandit eelkooli läbimiseks?


description: ”Мои дети ничего не теряют, несмотря на то, что Рождество мы не отмечаем и Дед Мороз к нам не ходит. Это не так сложно, как может показаться со стороны”, — говорит свидетель Иеговы, фотограф природы и арборист Тыну Линг. - DELFI

title: Свидетель Иеговы: не отмечая Рождество, мои дети ничего не теряют

maintext: Jehoova tunnistaja Tõnu Ling, ta tütred Emma (kukil) ja Luise ning ilmselt ka väike krants Lotte jõule ei tähista. Ent muidugi ei tähenda see, et neil mis tahes muul ajal koos lõbus ei võiks olla. Pildilt on puudu pereema Angela. Erakogu


description: 6 ilde elektrik kesintisi

title: 6 ilde elektrik kesintisi


authors:
Hendrik Alla
Foto
Meisi Volt

description: Apollo raamatukauplustes müüakse pea raamatute palju muudki: plaate, filme, lauamänge jms. Allpool on toodud iga kategooria müüduimad nimetused.

title: Apollo raamatukaupluste parimad raamatud, plaadid, filmid…


authors:
Tiit Tuumalu
Foto
Kaader Filmist

description: Venemaa filmiteadlaste ja –kriitikute gild nimetas oma auhinna Valge Elevant kandidaadiks musta komöödia «Kala-kala», mille kaastootjaks on Eesti ja tegevus leiab aset Narva-Jõesuus.

title: Narva-Jõesuus filmitud must komöödia püüab mainekat Vene auhinda

maintext:
Aasta parima debüütfilmi kategoorias esile tõstetud linateoses, mis vene keeles kannab pealkirja «Rõba-metšta» ehk «Unistuste kala», saabub sellesse Eesti kuurortlinna Peterburi korrektor Roman, et anda vaikuses ja rahus viimast lihvi Läänemere kaladest rääkivale raamatule. Paraku pöördub tema kiretu elu pea peale, kui ta kohtub salapärase kohaliku kaunitari Helenaga, kes ta uppumisest päästab.
Melodramaatiliste sugemetega lugu väikesest inimesest, kes sukeldub hävitava kire sügavikku, nimetab 38-aastane režissöör Anton Bilžo ise muinasjutuks täiskasvanutele. Filmis on olulisel kohal Narva-Jõesuu inimtühi rand ja kohalik koloriit, sealhulgas hotell Liivarand.
«See on väga eriline maailm: euroopalik ja samas provintslik,» on Bilžo rääkinud Vene pressis, mainides muuhulgas, et Narva-Jõesuust on pärit ka tema abikaasa ja neil on seal koguni maja. «Aga algas kogu lugu 1986. aastal, kui ma koos vanaema ja -isaga veetsin oma esimese suve Võsul, väikeses mereäärses kohakeses, kus oli hulk stiilseid kohvikuid, mis kõik pakkusid kokteile. Ümberringi hõre männimets, Georg Otsa suvila. Lugesin rannas kohalikust raamatukogust võetud raamatuid. 1989. aasta suvel nägin ma sealsamas esimest korda elus topless-päevitavat naist – see ere mälestus sai ka filmi süžee aluseks.»
Reporteri küsimusele, millised on tema filmikeele stiililised orientiirid, vastab ta: «Orientiirid on kõige erinevamad alates Veiko Õunpuust ja Aki Kaurismäkist ning lõpetades David Lynchiga.
Filmi kaastootjaks on Eesti stuudio Nafta Films eesotsas produtsent Esko Ripsiga, heliloojaks Sten Sheripov ja episoodilistes osades teeb kaasa hulk Eesti näitlejaid (näiteks Rain Tolk, Diana Klas, Andres Puustusmaa, Tiina Tauraite, Jüri Vlassov) ja Narva-Jõesuu elanikke. Peaosi mängivad Vladimir Mišukov ja Severija Janušauskaitė.
2015. aasta suvel filmitud linateose valmimist on toetanud Viru filmifond.
«Kala-kala» esilinastus suvel Venemaa rahvuslikul filmifestivalil Kinotaurus ja sai «agadega» positiivse vastuvõtu osaliseks. Eelmisel nädalal jõudis film ka Venemaa kinolevisse ja seda näidatakse praegu 17 linnas.
Koos «Kala-kalaga» kandideerivad filmiajakirjanike aasta parima debüütfilmi auhinnale Aleksei Krassovski «Võlgade sissenõudja» ja Eduard Bordukovi «Palliplats». Parima filmi kandidaadid on Andrei Kontšalovski «Paradiis», Ivan I. Tverdovski «Zooloogia», Kirill Serebrennikovi «Õpilane» ja Aleksandr Sokurovi «Frankofoonia».
Vene filmiteadlaste ja –kriitikute gildil on ligemale 200 liiget ja nende Valge Elevant on üks Venemaa kõige hinnatumaid filmiauhindu.


authors:
Foto
Sille Annuk Pm Scanpix Baltics

description: Eesti kultuuri eredamad tegijad ja sündmused 2016. aastast.

title: 16 kultuurisündmust, mis mõjutasid 2016. aastat


authors:
Kirke Ert
Foto

description: Täna annab Tallinna Filharmoonia Mustpeade Majas mantrakontserdi Tiibeti laulik ja jogiini Drukmo Gyal Dakini, keda saadavad Taavi Peterson, Joosep Kõrvits ja Leho Rubis.

title: Tiibeti laulik esineb Tallinnas


description: Ansambli Status Quo kitarrist Rick Parfitt suri laupäeval Hispaania haiglas 68 aastasena raske põletiku tagajärjel, teatasid tema mänedžer Simon Porter ja Parfitti perekond.

title: Suri Status Quo kitarrist Rick Parfitt


description: Eesti suurima raamatumüüja Rahva Raamatu 2016. aasta müügitabeli tipus troonivad Rene Bürklandi «Tark tee terviseni» ja Mihkel Raua «Kus ma olen ja kuidas sina võid palju kaugemale jõuda». Ilukirjandusest oli kõige populaarsem Indrek Hargla «Raudrästiku aeg» ning lasteraamatutest juba teist aastat järjest Andrus Kivirähki «Oskar ja asjad».

title: Vaata, mis raamatud ja plaadid olid Rahva Raamatus müügihitid

maintext:
Mihkel Raud annab oma uude raamatusse aitogramme / Apollo
Müügitabeli liider, Rene Bürklandi «Tark tee terviseni» on müünud üle kahe korra rohkem kui tabeli teine, Mihkel Raua «Kus ma olen ja kuidas sina võid palju kaugemale jõuda». Muude raamatute müüginumbrite omavahelised erinevused on juba tunduvalt väiksemad.
Kui 2015. aasta TOP 20 raamatutest olid lausa kaheksa biograafiad, siis tänavused müügihitid on ennekõike tervise-, eneseabi- ja esoteerikaraamatud. Nii on väga hästi müünud Riina Raudsiku «Energiakriis. Keha häirekell» (3. koht), Giulia Endersi «Võluv soolestik. Kogu tõde ühe alahinnatud elundi kohta» (6. koht) ning alles novembri lõpus ilmunud Marilyn Kerro «Saatuse peegelpilt» (8. koht).
Palju ostetakse ka muud: Indrek Hargla «Raudrästiku aeg» on üldises müügitabelis neljandal ning Valdur Mikita «Lindvistika ehk metsa see lingvistika» viiendal kohal. Võrreldes 2015. aastaga on tublisti suurenenud huvi põnevike ja kriminullide vastu, samuti on enam kui poole võrra kasvanud finants- ja investeerimisteemaliste raamatute müüginumbrid. Kui vaadata raamatumüüki kategooriate kaupa, siis on esikolmikus lastekirjandus, ilukirjandus ning terviseteemad. Viimane on kerkinud kolmandaks tänu Rene Bürklandile. Endiselt on populaarsed täiskasvanute värviraamatud.
Omaette fenomen on juba 1966. aastal esmakordselt ilmunud «Jussikese seitse sõpra». See lasteraamatute klassika teeb küll iga aasta teises pooles müügihüppe üles, kuid jäi tänavu lausa kuudeks edetabelitesse ning on aasta kokkuvõttes 24. kohal (2015. aastal nr 66.).
Ingliskeelse kirjanduse vaieldamatu lemmiklaps oli J. K. Rowlingu Harry Potter and the Cursed Child: see pakkus suurt elevust ka eesti lugejatele. Nagu ikka, müüsid hästi ingliskeelsed Eestit tutvustavad raamatud, siin on kõige populaarsem Estonia at a Glance ning Lembit Öpiku jt Xenophobe’s Guide to the Estonians. 7. kohal on Andrus Kivirähki Man Who Spoke Snakish.
Autoritest on ingliskeelses ilukirjanduses kõige menukamad J.K. Rowling, Haruki Murakami, J.R.R. Tolkien, Jojo Moyes, R.R. Martin, Sarah J. Maas ning Neil Gaiman. Üha populaarsemad on sotsiaalmeedia staaride teosed: näiteks PewDiePie This Book Loves You, Dan Howell ja Phil Lesteri The Amazing Book is Not on Fire ning Joe Sugg-i Username Evie.
Venekeelsetest raamatutest on väga populaarsed kõik need, mille põhjal on tänavu linastunud kinofilmid: Paula Hawkinsi «Девушка в поезде», Jojo Moyesi «До встречи с тобой», Dan Browni «Инферно» ning Ransom Riggsi «Дом странных детей».
Alati müüb hästi aegumatu klassika: Mihhail Bulgakovi «Мастер и Маргарита»; Ray Bradbury «451´ по фаренгейту“, Paulo Coelho «Алхимик» ning Jane Austini «Гордость и предубеждение». Uutest raamatutest on hoolega ostetud Gregory David Robertsi «Шантарам - 2. тень горы» ning Marlilyn Kerro «Отражение судьбы».
Jaak Joala./ TOOMAS HUIK/PM/EMF
Muusika osas jääb 2016. meelde ennekõike Eesti popmuusika arhiivisalvestiste taasavaldamise aastana: võimsa avapaugu saanud Jaak Joala sari jätkub ka 2017. aastal. Üha rohkem ostetakse kodumaist muusikat LP formaadis, kõige edukam neist oli plaadifirma Frotee ülimenukas «Valgusesse» LP. Välisartistidest on ülekaalukalt esikohal David Bowie albumi Black Star LP.


authors:
Hendrik Alla
Foto

description: TV3 aastavahetusprogramm saab hoo sisse juba 30 detsembril «Seitsmeste aastalõpu erisaatega».

title: Siit tulevad TV3 aastavahetuse säravamad hetked

maintext:
Aastalõpu erisaated
18.45 Seitsmeste aastalõpp Kõltsu mõisas!
Kaunist Kõltsu mõisast eetrisse jõudvas suures erisaates võtame kokku erakordselt huvitava ja sündmusterohke 2016. aasta. Selgitame seitsmes kategoorias välja aasta kõige säravamad tegijad ja olulisemad sündmused. Aastalõpuintervjuud annavad Taavi Rõivas, Jüri Ratas, Kalle Sepp ja paljud teised. Muidugi rõõmustame uudistesõpru ka hea nalja ja parima kodumaise muusikaga.
31. detsember, laupäev
18.25 Me armastame Eestit: VANA-AASTA ÕHTU!
Nüüd lükkame peo käima, sest Eesti lõbusaimat telemängu hakkavad mängima Piret Kalda, Kristel Aaslaid, Juss Haasma, Jan Uuspõld, Sepo Seeman ja Kaisa Selde. Üllatusterohket ning meelolukat vana-aastaõhtut aitavad tähistada Peeter Oja, Hannes Võrno, Kaire Vilgats, Rolf Roosalu ja särav Eda Ines Etti.
20.30 Mida toob aasta 2017?
Anna-Maria Makko intervjueerib juba seitsmendat aastat järjest kokku eesti tuntuimad astroloogid ja selgeltnägijad, et paluda neilt uue aasta ennustust. Tänavu on Igor Mangi, Eda Pauksoni ja Ilona Kaldrega liitunud ka selgeltnägijate saate värske võitja Anu Pahka ja nõid Nastja. Tasakaaluks tähetarkade nägemusele annavad omapoolse hinnangu ja analüüsi ka meie poliitikaeksperdid Ahto lobjakas ja Juhan Kivirähk. Kuuse-taat annab aga ülevaatliku ennustuse algava aasta ilma kohta.
21.30 Papade Mammade Kutsuv Tuluke I osa
Eesti kõige armastatumad vanavanemad satuvad aasta viimasel päeval pööraste seikluste keskele. Rahuliku aastalõpu asemel korraldab Volli sajandi peo, mis ajab hulluks naabrid ja kohaliku politsei.
22.00 Edekabel
Tänane Terevisioon on üllatusterohkem kui kunagi varem. Stuudiosse tulevad Kristjan Jõekalda ja perekond Valitsus, Evelin Ilves koos Toomas Hendrikuga, Marko Reikop usutleb president Kaljulaidi ja kuuuurija Katrin Lust paljastab järjekordse kohutava skandaali. Otse telekaamerate ees viiakse läbi nõiasaate superfinaal ja eksklusiivselt on kohal ka Donald Trump ning Hispaania tüdruk.
22.45 Papade Mammade Kutsuv Tuluke II osa
Jüri, Ulla, Vaike ja Volli on jätkuvalt peolainel. Kes meelega, kes vastu tahtmist, kuid uusaasta on teel ja põgeneda pole kuhugi. Lõbusa pralle käigus lendab vastu taevast tõeline huumori ja naljade tulevärk.
Aastavahetuse muusika
00.00 ABBA PIDU! (ABBA The Greatest Hits) Saksamaa 2010
Pidutse koos ABBA surematute hittidega! Saate ajal on võimalik edastada oma parimad soovid kõikidele headele sõpradele, armsatele inimestele ja sugulastele.
Aastavahetuse ja alguse filmid
Aasta esimese päeva hommik on pühendatud kõige pisematele TV3 vaatajatele, kavas on tõeline lastefilmide maraton! Animafilm: «Garfield», «Paddingtoni seiklused», «Tuhkatriinulugu».
Aastavahetuse ja alguse filmide seas on vaatamist muidugi ka suurematele filmihuvilistele. Ootuspäraselt on eetris populaarne «Grease», muusikafilm «Helisev muusika» ning muidugi ABBA kontsertfilm ja legendaarne «Titanic». Aasta esimesel päeval esilinastub TV3-e ekraanil mängufilm «Pikk tee alla» (A Long Way Down).


description: Vaiko Eplik ja Eliit annavad täna õhtul kontserdi Tallinnas klubis Hollywood.

title: Vaiko Eplik esineb Hollywoodis

maintext:
Poolteist tundi kestva kontserdi käigus saab süveneda Epliku uusima albumi «Kirevase» kirevasse hingeellu ning kuulata ära kõik uuemad ja vanemad lemmikud.
«See on meile juba teine kord, kui jõulude ajal Club Hollywoodis mängime. Eelmisest korrast on siiani ehe emotsioon! Sel korral võtame kaasa ka paar erikülalist, et 2016. aastale väärikalt joon alla tõmmata,» sõnas Eplik.
Kontsert algab südaööl. Enne ja pärast esinemist mängib muusikat DJ Möls.


authors:
Janar Ala
Foto
John Kolesidis Reuters Scanpix

description: Popmuusikakangelaste suremisest on tänavu kujunenud juba teatav uusnormaalsus, kui surma kohta üldse nii võib öelda. Iga surm on mingis mõttes erinev ja sama, mingis mõttes ainukordsus ja klišee ühel ajal.

title: Jää hüvasti, valge soulimees!


authors:
Hendrik Alla
Foto
Mats Õun

description: Endla teatri jõulupeol 22. detsembril anti üle traditsioonilised kolleegipreemiad ning preemiad hõivatuimale nais- ja meesnäitlejale.

title: Endla teater jagas kolleegipreemiaid


description: Soome telekanalis YLE2 algas eile uus tõsielu- ja seiklussari «Heroes of the Baltic Sea», mida filmiti nii Eestis, Soomes, Rootsis kui Saksamaal. Tegemist on «gameality»-sarjaga, mis sai inspiratsiooni erinevatest arvutimängudest ning selles segunevad reaalne elu ning fantaasia.

title: Soome suurimat tõsielusarja filmiti Eestis

maintext:
«Heroes of the Baltic Sea» algab 15. sajandil toimuva aardelaeva hukuga, millest pääseb eluga noor Axel, keda hakkavad taga ajama verehimulised mereröövlid. Milliseks kujuneb Axeli saatus, hakkavad välja selgitama praeguse aja noored. Neli mängijat valiti välja kevadel 500 soovija seast, kirjutab YLE.
Noorte mängijate jaoks on kõik võtetel toimuv üllatus. Kaks nädalat kestnud võtteperioodi ajal said nad päeval eesootavast teada alles hommikul. Lastele antud ülesanded nõudsid loogilist mõtlemist ja füüsilist vastupidavust. Esimeses osas pidid nad näiteks helikopterist merre hüppama ja külmas vees sadu meetreid kaldale ujuma.
Tõsielus toimuva vahele näidatakse filmilõike, mis kujutavad sadade aastate taguseid sündmusi. Filmiosas astuvad üles põhjanaabrite tippnäitlejad nagu näiteks Ville Virtanen ja Minttu Mustakallio. Tõsielu osa režissöör on Tuukka Temonen, filmiosa aga AJ Annila, kes on ka Eestis filmitud «Igitee» režissöör, sarja produtsent on Riikka Takila.
Uust teleformaati töötati YLE laste- ja noortesaadete toimetuses välja neli aastat ning see on juba suurt huvi äratanud ka rahvusvahelisel turul. Sarja teine ja kolmas osa jõuavad YLE2 ekraanile täna, viimane, neljas, aga homme. «Heroes of the Baltic Sea» on ka järelvaadatava YLE Areenas aadressil areena.yle.fi
Vaata, kuidas sarja tehti:


authors:
Ralf Sauter
Foto
Kaader Filmist

description: Raske on pühade ajal teleripuldi nuppu vajutada ilma, et ekraanile vupsaks maikasärgis Bruce Willis või pidžaamas Macaulay Culkin. Kellel nendest traditsioonilistest jõulufilmidest kõrini, neile soovitab filmikriitik Ralf Sauter kümmet tähelepanuväärset jõulufilmi, mida Eesti telekanalid meile ei näita. Lisatud treilerid, kaks filmi täismahus!

title: 10+1 vinget jõulufilmi neile, kel "Visast hingest" villand

maintext:
«Teretulemast perekonda» («The Family Stone» 2005)
Piinlikest momentidest pungil südamlikku situatsioonikomöödiat «Teretulemast perekonda» pole selle ilmumisele järgnenud aastatel kodumaistelt telekanalitelt iga-aastaselt näha saanud. Igaühele, kes pidanud tuttavaks saama uue kallima perekonnaga ja isegi kogu täiega pingutades midagi ikkagi vussi keerata suutnud, pakub just niisugust olukorda kujutav «Teretulemast perekonda» küllaga äratundmisrõõmu. Filmi lõpp, kus jõuluaegne perekondlik koosviibimine täielikult kontrolli alt väljub, ajab lausa hüsteeriliselt naerma. Filmis mängivate staaride seas äratab enim imetlust Diane Keaton, kes pole käesoleval sajandil mahlasemaid rolle saanud.
«Jõulutont Krampus» («Krampus» 2015)
Mullu kinodesse tulnud «Jõulutondist Krampus» saab mõelda kui suurepärasest alternatiivist kõiki surmani ära tüüdanud menukile «Üksinda kodus», sest lugu on suhteliselt sarnane: nagu Kevin McCallister, hakkab Maxi-nimeline poiss protesteerima nii jõulude kui oma perekonna vastu ning peab seejärel kaitsma ööpimedusse mattunud kodu ohtlike ründajate eest. Käesolevas filmiks ründajateks aga hulk üleloomulikke olendeid eesotsas koguka jõulutondi Krampusega, kes soovib pereliikmed ükshaaval alla kugistada nagu piparkoogid. Lisaks stiilselt ellu äratatud monstrumitele on «Jõulutont Krampuses» peidus hulk teravaid võllanalju ja õpetlik sõnum.
«Ime 34. tänaval» («Miracle on 34th Street» 1947)
Paljude poolt läbi aegade parimaks jõulufilmiks nimetatud «Ime 34. tänaval» jutustab südamliku loo kauplusesse jõuluvana mängima palgatud mehest, kes väidab, et ongi päris jõuluvana, pannes kõiki kahtlema tema vaimses tervises. Kas rõõmsameelne habemik tõtt räägib või mitte, üritatakse välja selgitada kohtusaalis. Kolme Oscari vääriliseks tunnistatud hell must-valge draama tuletab meelde jõulude tõelise olemuse ning selgitab, miks jõuluvanale ikkagi kirjutada tasub. 1994. aastal ilmus klassikalisest filmist värviline modernsem uusversioon, kus hulluks peetavat taati kehastab meie seast paar aastat tagasi lahkunud Richard Attenborough.
«Paharetid» («Gremlins» 1984)
Fantaasiaküllane kaheksakümnendate kassahitt väikestest veidratest elukatest, kes linnas valla pääsevad ja täieliku kaose korraldavad, on jõulumeeleolu üleval hoidnud üle 20 aasta. Kuna plaanitakse veel üht «Paharettide» jagu, on tänavu sobiv aeg pöörasele õuduskomöödiale pilk veelkord peale heita. Üks meelelahutuslikumaid filme, mis Steven Spielbergi produktsioonfiirma Amblin tootnud on.
«Narkari jõulud» («The Junky’s Christmas» 1993)
Ainult friikidele! Kuidas näevad välja ühe põhjakäinud uimastisõltlase jõulud, annab mõista narkomaaniat läbi ja lõhki tundnud biitniku William S. Burroughsi novelli põhjal valminud morbiidne lühianimafilm, kus Burroughs omaenda sulest pärinevat teksti peale loeb. Mõjuv doos tragikoomilist jõulutemaatilist õudust. Ei imestaks, kui see fentanüülisõltlaste eestkostja Kaur Kenderi lemmikjõulufilmide hulka kuuluks. Siinkohal on väärt meenutamist ka Irvine Welshi raamatul baseeruv «Kõnts», kus James McAvoy poolt mängitud politseinik pühi üksinduses ja narkojoobes mööda saadab.
Postimehe kultuuritoimetaja Hendrik Alla lisab Sauteri soovitustele veel omalt poolt ühe filmi.
«Kaotatud kaup ehk jaht jõuluvanadele» («Rare Exports: A Christmas Tale» 2010)
Mis on Soome kõige tuntum, ajatum ja edukam turundus- või ekspordiartikkel teavad vist küll kõik. Ei, ei see pole kindlasti ei kummikud, taskutelefon, suusahüppajad ega ammugi mitte kliima. Loomulikult on see üks punase kuue ja halli habemega meesterahvas kaugelt Põhjast. Noore ja andeka režissööri Jalmari Helmanderi filmis teeb võrratu rolli eesti näitleja Peeter Jakobi.


authors:
Manfred Vainokivi
Foto
Kaader Filmist

description: Paar aastat tagasi andsin endale sõna, et ei kirjuta kolleegide filmidest. Ütled keerutamata, mida mõtled, ja oledki saanud vaenlase. Olin viimati kirjutanud Peeter Urbla eelmisest filmist ja takkajärgi tundus kirjutis kuidagi edev ja põhjendamatult kriitiline. Tean omast käest, kui kerge on kunstnik katki teha. Nüüd istusime Urblaga esika peol ühes lauas. Peeter küsis, kas ma ei tahaks kirjutada. Tegelikult ei tahtnud, aga inimene on nõrk. Ehk jääb seekord viimaseks.

title: Tahte triumf


authors:
Hendrik Alla
Foto
Kaader Filmist

description: 23. detsembrist saab kinos Artis vaadata Peeter Urbla dokumentaalfilmi «Tiit Pääsuke ja tembitud värvid».

title: Linale jõuab dokumentaalfilm Tiit Pääsukesest, kunstist ja viskist


authors:
Erkki Bahovski
Foto
Liis Treimann

description: Andrei Hvostov manitseb oma vastse romaani saatesõnas mitte otsima prototüüpe, vaid keskenduma pigem küsimusele, kust tulevad psühhopaadid ja miks on Jumal inimkonda sääraste olenditega nuhelnud.

title: Kust tulevad psühhopaadid? Ei tea


authors:
Tiit Tuumalu
Foto

description: Paarkümmend Jaapani kino näitavad Klaus Härö filmi «Vehkleja».

title: Kauges Jaapanis tuli välja eestikeelne film


authors:
Karel Reisenbuk
Foto
Stefan Wermuth Reuters

description: Artisti esindaja teatel lahkus 53 aastaselt tuntud laulja George Michael, vahendas BBC.

title: Suri laulja George Michael


authors:
Kirke Ert
Foto
Toomas Huik

description: 10. jaanuaril toimub Ester Mägi 95. sünnipäevale pühendatud kontsert Niguliste kirikus, kus esinevad Peep Lassmann, Urmas Vulp, Aare Tammesalu, Andres Uibo, Mati Turi, Helen Lokuta, Martti Raide, Keelpillikvartett ja Estonia Seltsi Segakoor, dirigent Heli Jürgenson.

title: Ester Mägi 95


description: 27. detsembril saatis Apollo Holding OÜ juhatuse liige Mauri Dorbek kirjastusele Ilmamaa lepingu ülesütlemise teate.

title: Apollo raamatukauplused lõpetavad väärtkirjanduse müügi

maintext:
«See tähendab, et alates järgmise aasta märtsist ei ole Ilmamaa raamatud Apollo raamatupoodides enam saadaval,» ütles kirjastuse Ilmamaa esindaja Mart Jagomägi. Ilmamaale võivad lisanduda teisedki kirjastused, sest Apollo sooviks on olla eelkõige meelelahutuskeskus, mitte niivõrd spetsialiseeritud ja võimalikult laia valikuga raamatupood.
Pikaajalise koostöö lõpetamise Apollo poolt tingis see, et Apollo ei suuda või ei taha võtta Ilmamaalt raamatuid müügiks samadel tingimustel, millistel teine Eesti suurem raamatupoodide kett Rahva Raamat AS, vaid soovib neid saada endale soodsamatel tingimustel. Ilmamaa jällegi ei pea Apollole eelise andmist põhjendatuks.
Seega pole järgmise aasta märtsist alates Apollo raamatupoodides enam saadaval sellised sarjad nagu «Eesti mõttelugu» ja suures osas ka «Avatud eesti raamat», lisaks veel paljud luulekogud (Artur Alliksaar, Ernst Enno, Indrek Hirv jne.) jpm.


authors:
Janar Ala
Foto

description: Aasta siis oli 2006. Aasta kui legend ühele generatsioonile ning see sümboolne aasta hakkas peagi lõppema.

title: Eesti parim bänd esitleb kümme aastat valminud kontsertfilmi

maintext:
Kohalik alati muusikalisi ääremaid kompiv kultusbänd Pedigree otsustas anda aasta kokkuvõtuks veel ühe kontserti ning see üles võtta seitsme kaameraga, tolle aja kohta võimsa produktsiooniga, toimumiskohaks muidugi legendaarse Von Krahli ülemine saal. Sellest pidi ilmuma tol ajal DVD. Seda muidugi ei juhtunud. Materjal laagerdas 10 aastat. Ja see aeg on ennast kenasti õigustanud.
Nüüd, TÄPSELT 10 aastat hiljem, jõuab see live teie ette kogu oma eheduses, kui tahate, ka haleduses kuid kindlasti ka hiilguses...nii pildis kui saundis. Aus ja otsekohene. Defineerimas Pedigreed kui bändi ja nähtust väga tähtsas hetkes oma karjääris. Ning defineerimas tervet bändiga koos üles kasvanud generatsiooni fänne. Nätakas nostalgiat kõigile tol eepilisel ajahetkel saalisviibinuile. Another 10 years passed...
PEDIGREE "Another Ten Years Passed. Live at Von Krahl, 30.12.2006" kontsertfilmi esilinastus + StereoPlaaster DJs.
bänd:
Jaagup Tormis - löökriistad
Margo Marx Rindemaa - bass, back vox
Taavi Taff Aavik - kitarr, elektroonika, back vox
Holden Bonne Laamann - vox, kitarr
Silver Lepaste - FOH heli
Taavi Veltmann - valgus
kaamerad:
Peeter Semjonov
Margus Sikk
Margus Talvik
Janek Karakats
Heikki Leis - fotod
Taavi Taff Aavik - montaaz
Margo Marx Rindemaa - live sound mix
Üritus toimub Tallinnas Snakehouse'is, algusega kell 21.


authors:
Jüri Reinvere
Foto

description: Mis kuradi aasta see on, kirjutas Madonna pärast George Michaeli surmateadet Twitteris, pidades ühtlasi silmas kõiki neid arvukaid nekrolooge, mida 2016. aastal on juba kirjutatud. Tema sõnades peegeldusid pisut udused, möödunud õhtu veiniähmased silmad, tema võimukas ja närbunud välimus, tema eredalt lakitud küüntega sõrmed telefoni ümber. See maailmakuulus popstaar, kelle vaimsetes võimetes tänapäeva filosoofid vist päris veendunud ei ole, väljendas ilmselt seda, mida kõik juba ette aimasid: kas 2016. aasta on vana maailma lõpp ja millegi uue algus?

title: Me oleme väsinud!


authors:
Kirke Ert
Foto
Ülo Josing

description: Täna õhtul kell 20.05 jõuab ETV ekraanile värskelt valminud saade «Ajakirjaniku ajastu», mis vaatab tagasi Aarne Rannamäe tööle raadios ja televisioonis.

title: ETV meenutab Aarne Rannamäed


authors:
Rainer Peterson
Foto

description: Mängusõbrana ei mõista ma ikka veel, et miks kõigest jõust üritatakse neid vägisi filmideks väänata, kirjutab videomängudele pühendatud taskuhäälingu «Puhata ja mängida» saatejuht Rainer Peterson. Parimal juhul on need keskpärased žanrifilmid, nagu «Silent Hill» (2006). Viletsaimal juhul aga täiesti arusaamatu puder poolikutest ideedest, mille kokku pannud inimesed kes on ainult põgusalt elus mängudega kokku puutunud, nagu «Super Mario Bros.» (1993).

title: "Assassin's Creed": surmtõsine, hingetu ja täiesti tarbetu mängu-mängufilm

maintext:
«Assassin's Creed» / outnow.ch
Alates neljandast Assassin’s Creedist said mängutegijad aru, et see lugu ei tööta ja läksid üle palju lõbusama ja eneseteadlikuma narratiivi peale, kus peategelane töötab mängufirmas ja üritab Animuse abil leida ajaloost ägedaimaid lahinguid, mida siis videomänguks pakendada. Film aga üritab olla surmtõsine ja kõigest hingest jätta muljet, et see on üks respektaabel ja kunstiline ulmepõnevik, selle asemel, et püüda tabada «Indiana Jonesi» või kasvõi «National Treasure’i» seeria vaimus seiklust. Aga kui isegi mängude jaoks on lugu liiga loll, kujutan ainult ette, mida tunneb filmivaataja kellel puuduvad taustateadmised ja ei saa aru miks pikitakse iga ronimise vahele pistrikukaadreid, või miks peaks keegi kõrgetelt majakatustelt alla hüppama, lihtsalt niisama.
«Assassin's Creed» / outnow.ch
Erilise solvanguna mõjub filmi lõpp, mis, kui film tundub, et lõpuks natukenegi käima läheb ja tekib pinge, lõppeb ära ja seab üles järjed, mida ma olen täiesti kindel, et ei tule.
«Assassin’s Creed» on täiesti tarbetu film. See pole piisavalt halb, et olla selles võtmes lõbus, aga kindlasti mitte ka hea. Siin ei ole midagi mänguseeria fännidele, siin pole midagi filmifännile, peale mõne ilusti üles võetud kaadri ja võitluse. Kes soovib passiivset Assassin’s Creedi kogemust, võib Youtubest leida sadu kõikide mängude läbimängimisi, millest suur osa on ka palju meelelahutuslikumad, kui film.


authors:
Hendrik Alla
Foto
Erlend Štaub

description: Kanal 2 pakub aasta viimasel õhtul ohtralt nalja ja muusikat, kuulsaid külalisi ja üllatavaid ülesastumisi! Kell 19 algav aastavahetuse melu täidab tele-ekraani tundideks meelelahutusliku programmiga, mis tipneb särava aastalõpusaatega «Aastavahetus Kanal 2ga: Õhtu Pargis».

title: Videod: milline tuleb Kanal 2 aastalõpp?

maintext:
Kanal 2 aasta viimane teleõhtu alustab «Reporteri» meeleoluka erisaatega, mis lükkab pidustustele hoo sisse parima muusika ja kuulsate külalistega, kes haaratakse lõbusasse telemängu. Üllatavateks ülesastumisteks on valmis Karl-Erik Taukar, Ott Lepland, Getter Jaani, Grete Paia, Uku Suviste ja Birgit Sarrap. Aga õhtu pakub ka mitu täiesti uut muusikalist kooslust, sest Metsatöll saab aasta viimasel õhtul endale eeslauljateks Liis Lemsalu ja Jan Uuspõllu. Ühtlasi vaatab aasta viimane «Reporter» heatujuliselt mööduvale tagasi ja üllatab intervjuudega Kihnu saarest Liibanonini.
«Reporteri aastalõpp» algab 31. detsembril kell 19.00
«Reporteri» aastavahetuse saatelt võtab kell 20:30 peojärje üle meeleolukas ja tunde kestev meelelahutusprogramm «Aastavahetus Kanal 2ga: Õhtu Pargis». Südaööni toimuva suurejoonelise peo peremeesteks on Toomas Luhats ja 2016. aasta üks märgilisemaid meelelahutajaid Raivo E. Tamm, kelle eestvedamisel jõuavad kodudesse muhedad intervjuud, üllatuslikud sketšid ja parim muusika. Luksuslikus Hilton Tallinn Park hotellis toimuval peol on kohal Anne Veski, Kalle Sepp, Harry ja Margit Kõrvits, Lenna Kuurmaa, Kristjan Jõekalda, Teet Margna, Hendrik Sal-Saller ja paljud-paljud teised. Naljaveduri ette on sel õhtul rakendatud stand-up talendid Tigran Gevorkjan ja Mattias Naan ning säravad koomikud Kristjan Lüüs, Anatoli Tafitšuk, Kait Kall, Liisa Pulk ja Kaisa Selde.
«Aastavahetus Kanal 2ga: Õhtu Pargis» algab 31. detsembril kell 20.30


authors:
Heili Einasto
Foto
Alan Proosa

description: Itaallane Giorgio Madia on Vanemuisele hea sõber, kes näitab seal juba kolmandat korda lavastajaloomingut. Tema ballett «La Dolce Vita», mis tugines Fellini filmimaailmale, oli nutikas ja jäi meelde eredate sketšitaoliste karakteritega. Teine oli ooper «Carmen», mis saanud kiita erinevate komponentide eduka liitmise ja ühismänguga. Ning nüüd siis «Don Juan».

title: Don Juan peegelduste püünises


authors:
Kirke Ert
Foto
Ardi Truija

description: Noor helilooja Rasmus Puur salvestas koos armastatud muusiku Riho Sibulaga laulu «Talve öö».

title: Kuula: Riho Sibula uus lugu


authors:
Hendrik Alla
Foto
Atko Januson

description: «See jõululugu, mis kannab pealkirja «Jõuluvalgus» on komponeeritud Kyotos, Jaapanis pisikese laste klaver peal,» ütles laulu autor Selvadore Rähni.

title: Kuula: Ivo Linna ja Hele Kõrve uus nõiduslik jõululugu


authors:
Kirke Ert
Foto
Admedia
Inc Admedia Sipa Usa

description: Lõppeva aasta filmikompaniidele enim sisse toonud näitleja on Scarlett Johansson. Ajakirja Forbes andmetel on filmid, kus näitletajar mänginud, teeninud 1,15 miljardit eurot tulu, vahendab Helsingin Sanomat.

title: See näitleja toob filmikompaniidele kõige rohkem raha

maintext:
Suurem osa Johanssoni toodud tulust tuli filmiga «Kapten Ameerika: Kodusõda». Ta ei ole siiski selle filmi ainus suur täht, selles astuvad üles näiteks ka Robert Downey Jr ja Chris Evans.
Kui aga piiluda näitlejate rahakotti, siis enim teenivate meesnäitlejate nimekirja number üks on Dwayne «The Rock» Johnson, tema lõppeva aasta teenistus on üle 62 miljoni euro. Johanssoni isiklikud tulud on 24 miljonit eurot, millega pääseb ta enim teenivate naisnäitlejate edetabeli kolmandale kohale, samas meesnäitlejate teenistuste nimekirjas on ta selle numbriga alles 17. kohal.
Kõige suurema sissetulekuga, 44 miljoni eurose aastateenistusega on Jennifer Lawrence, kes meesnäitlejate tabelis pääseks selle summaga alles viiendale kohale.


authors:
Kirke Ert
Foto

description: Täna kell 22.50 näitab ETV2 Adele’i kontserti Londonis.

title: ETV2 näitab täna Adele'i kontserti


authors:
Hendrik Alla
Foto

description: Kitarrikunstnik ja helilooja Robert Jürjendal on valitud tänavu aasta muusikuks. Ilmekas näide poeetilistest helimaastikest on tema südamlikku soojust kiirgavad hiljutised sooloalbumid «Rõõmu allikas» ja «Valguse palsam». Äsja ilmus ka Valdur Mikita, Robert Jürjendali ja Kaido Kirikmäe ühise sõna ja heli album «Iluküsija». Jürjendali loomingu tuumiku moodustavad elektroakustilised teosed kitarridele.

title: Aasta muusik 2016 on Robert Jürjendal

maintext:
Pidulik kontsert «Aasta muusik 2016» toimub värskelt renoveeritud vana raadiomaja ajaloolises 1. stuudios (Kreutzwaldi tn 14), pühapäeval 8. jaanuaril kell 16. Kontserti saab otseülekandes jälgida ETV, Klassikaraadio ja Vikerraadio kanalitelt.
Robert Jürjendali loometee algas 1980. aastatel elektroakustiliste katsetustega Eesti Raadio ja Tallinna Linnahalli stuudiotes. Ta oli kitarrist ja laululooja legendaarses ärkamisaegses ansamblis 777, mille vokaalsolist oli Tõnis Mägi. Jürjendal on ka ansamblite Weekend Guitar Trio, Fragile ning UMA asutaja.
Suurt mõju on talle avaldanud Robert Frippi minimalistlik loomingustiil ja ranged struktuurid. Aastatel 1992−1997 osales Robert Jürjendal Frippi «Guitar Crafti» kursustel Saksamaal, mis andis talle olulise loomingulise tõuke.
Robert Jürjendali tegevus rohkem kui kolmekümne loominguaasta vältel on olnud erakordselt mitmekesine. Ta on salvestanud arvukalt heliplaate, kirjutanud filmi- ja teatrimuusikat, loonud muusikat eri ansamblikoosseisudele mitmes žanris. Arvukate koostööpartnerite seas on nii kodu- kui välismaiseid artiste.
Aasta muusiku tiitli on varem pälvinud Paavo Järvi (2012), Ivo Linna (2009), Tiia-Ester Loitme (2008), Anu Tali (2006), Kalle Randalu (1982), Alo Mattiisen (1988), Valter Ojakäär (1993), Erkki-Sven Tüür (1996), Tõnu Kaljuste (1998), Rein Rannap (2002) jt.
Aasta muusiku aunimetuse saab muusik, kelle loomingulised saavutused on edendanud Eesti muusikakultuuri ja kes on teinud koostööd Eesti Rahvusringhäälinguga. Tiitli saaja valivad ERRi muusikatoimetajad.