description: Kui riigikogu võttis sel suvel vastu haldusreformi seaduse, siis tegelikult algas sellega alles reformi esimene, ettevalmistav etapp. See seadus pani paika kaks konkreetset põhimõtet – kohalikele omavalitsustele anti aega vabatahtlikuks ühinemiseks 2016. aasta lõpuni ja lubati, et vabatahtlikele ühinejatele maksab valitsus ühinemistoetust. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
PEAMINISTER JÜRI RATAS MEIE MAAS: Maavalitsuste aeg saab ümber
Reede, 23. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Jüri Ratas, peaminister (Keskerakond) Reede, 23. detsember 2016. Peaminister Jüri Ratas. FOTO: Delfi Kui riigikogu võttis sel suvel vastu haldusreformi seaduse, siis tegelikult algas sellega alles reformi esimene, ettevalmistav etapp. See seadus pani paika kaks konkreetset põhimõtet – kohalikele omavalitsustele anti aega vabatahtlikuks ühinemiseks 2016. aasta lõpuni ja lubati, et vabatahtlikele ühinejatele maksab valitsus ühinemistoetust.
Nüüd, kus aastavahetus ja etteantud tähtaeg on kätte jõudnud, annavad uudised riigi eri nurkadest kinnitust, et pühadest hoolimata on enamikus omavalitsustes kõige kuumem aeg – edukaid ühinemisläbirääkimisi peab 80% linnadest ja valdadest. Ülejäänud on kas juba liitunud, rahvaarvult piisavalt suured või ei osale läbirääkimistel.
Kohe saabub vahefiniš
Hoolimata kohe-kohe saabuvast vahefinišist ehk vabatahtliku ühinemise tähtaja lõppemisest on oluline üle korrata, et sellega ei ole reform veel sugugi läbi. Kõik ühinemised jõustuvad tegelikult alles kohalike omavalitsuste valimistega 15. oktoobril 2017.
Milline näeks välja Eesti haldusjaotus tol oktoobripäeval, kui võtta aluseks praegune seis? Sel juhul oleks pärast 2017. aasta valimisi senise 213 omavalitsuse asemel Eestis umbes 75–80 linna ja valda, millest kolmandiku elanike arv ulatuks üle 11 000. Need arvud näitavad, milline on haldusreformi tegelik ulatus. Seetõttu pole ime, et paljude edulugude kõrval on ette tulnud vaidlusi, läbirääkimiste katkemisi, uuesti alustamisi ning ultimaatumeid. Nii mastaapse reformi puhul ei saa ette heita eestlaslikku ettevaatlikkust ja alalhoidlikku kaalumist.
Valitsus on reformi läbiviimiseks pakkunud omavalitsustele igakülgset tuge ning vajadusel vahendamist, et probleemid ja vaidlusküsimused saaksid kõiki pooli rahuldavalt lahendatud. Etteantud tähtaegadest, lubatud toetustest ja probleemide silumisest on ametis oleva valitsuse jaoks märksa olulisem reformi tegelik eesmärk ja sisu – Eesti inimeste elukeskkonna parandamine ning kohalike omavalitsuste võimekuse tõstmine.
Valitsuse eesmärk on välja töötada jätkusuutlik omavalitsusmudel, kus riigi ja omavalitsuste õiguste ning kohustuste osas on sõlmitud selged kokkulepped. Me tahame suurendada kohalike omavalitsuste otsustusõigust ja võimekust pakkuda kvaliteetseid teenuseid kõikjal Eestis. Inimestel on õigus saada avalikke teenuseid sarnasel tasemel hoolimata elukohast, mistõttu vajavad ülevaatamist eelarvetulu jaotamise põhimõtted, et vahed erinevate linnade ja valdade võimalustes ei oleks liialt suured.
Valitsusliidu aluspõhimõtetes on kokku lepitud, et omavalitsuste tulubaasi suurendamiseks tasandatakse kriisi ajal vähendatud kohalikele omavalitsustele laekuva tulumaksu osa langust. Seetõttu eraldame omavalitsustele alates 2018. aastast igal aastal 30 miljonit lisaeurot. Lisaks on omavalitsuste tulubaasi täienduseks 2019. aasta riigi eelarvestrateegias ette nähtud veel 15 miljonit eurot ning 2020. aastal 25 miljonit eurot.
Valitsusele on oluline, et me suudaksime koostöös uute linnade ja valdadega välja töötada uue, jätkusuutliku omavalitsusmudeli. Me vajame selget kokkulepet, kuidas jagunevad Eesti elu kujundamisel riigi ja omavalitsuste õigused ja kohustused, mille jaoks on vaja põhjalikult muuta seadusandlikku baasi. Omavalitsuste finantsautonoomia täiendavaks suurendamiseks on mõistlik üle vaadata kohalike maksude kogumise võimalused.
Omavalitsuste rolli suurendamiseks on rahandusministeerium teinud ettepaneku anda neile õigus ja võimalus ise korraldada oma piirkonna arendustegevust ning ettevõtluskeskkonda. Samuti on soov laiendada omavalitsuste õigusi korrakaitse ülesannete täitmisel.
Ja see pole veel kaugeltki kõik. Valitsusel on kavas koguda täiendavaid ettepanekuid, millised ülesanded võiks ja peaks kohalikule tasandile üle andma ning mida linnad ja vallad ise kõige enam ootavad ja vajavad, et oma elu paremini korraldada ja inimeste heaolu parandada.
Praegu on kõige enam põhjust kaaluda sotsiaal- (nt asenduskodude ja -perede rahastamine, erihoolekandeteenuse korraldamine, puudega inimeste perioodilised toetused, sünnitoetuste väljamaksmine), tervishoiu- (esmatasandi tervishoid) ja haridus- (nt riigigümnaasiumide ja kutsekoolide ning õpilaste karjäärinõustamise üleandmine), aga ka päästevaldkonna ülesannete võimalikku üleandmist riigilt omavalitsustele.
Mitmed muudatused on ametis olev valitsus juba kokku leppinud. Näiteks 2018. aastast tõstame koolilõuna toetuse ühe euroni ning eraldame vastavad vahendid koos lisarahastusega (6 miljonit eurot aastas) kohalikele omavalitsustele. Samamoodi taastame kõigile 250-eurose matusetoetuse ning suuname vajalikud rahalised vahendid (neli miljonit eurot aastas) kohalikule tasandile.
Ajakirjanduses on juba palju kajastamist leidnud valitsusliidu kokkulepe, mille kohaselt antakse maakondliku ühistranspordi korraldus koos praeguse dotatsiooni ja täiendavate vahenditega üle kohalikele ühistranspordikeskustele või kohalikele omavalitsustele. See tähendab, et haldusreformi läbiviimisega kaasnevad olulised muudatused ühistranspordi korraldamises. Haldusreformi tulemusena saavad kohalikud omavalitsused ise määratleda oma vajadused nii konkreetse liinivõrgu kui ka regionaalse tõmbekeskusega seonduvalt.
Kui seni on korraldatud regionaalset bussiühistransporti maakonna halduspiire järgiva loogika kohaselt, siis peagi hakkab veokorraldus lähtuma rohkem sõidunõudlusest ja sel juhul oleks mõistlik ühistransporti korraldada ka maakonnaüleselt. Uus bussiteenuse korraldus peab vastama paremini reisijate huvidele, võimaldades praegusi riiklikke dotatsioone efektiivsemalt kasutada.
Muidugi ei käivitu uus liinivõrk üleöö, ettevalmistust ja üleminekut uuendatud liiniteenindamise põhimõtetele kavandatakse järk-järgult. Valitsusliit on kokku leppinud, et me eraldame maakondliku ühistranspordi korraldamiseks alates 2018. aastast täiendavalt 21 miljonit eurot aastas.
Palju on veel minna
Omaette küsimus, mis on viimased pool aastat laual olnud Kärdlast Põlvani ja Jõhvist Pärnuni, on maavalitsuste saatus. Võin siinkohal kinnitada, et meie ühine otsus on maavalitsustest loobuda ning viime nende ülesanded kohalike omavalitsuste endi ja nende ühisasutuste pädevusse.
Maavalitsuste riikliku järelevalve funktsioonid antakse aga üle riigiametitele. See ei tähenda mingil juhul otsustusõiguse koondamist Tallinnasse, sest kandev roll jääb just kohaliku tasandi kanda. Ühtlasi oleme otsustanud ka osa riigiasutuste viimise maakondadesse.
Kõigist olulistest ja vajalikest muudatustest räägime juba edaspidi pikemalt ja põhjalikumalt – eeloleval aastavahetusel saab läbi alles haldusreformi esimene etapp ja palju on veel minna. Rõhutan veel kord, et valitsuse jaoks on statistilistest numbritest Eesti haldusjaotuses märksa olulisem haldusreformi sisu.
Lõpetuseks panen kõigile südamele, et kohalik elu algab inimese kodukohast, mitte Stenbocki majast või riigikogu hoonest. Valitsuse nimel soovin tunnustada kõiki omavalitsuste ühinemistel otseselt või kaudselt osalenud inimesi – omavalitsustegelasi, omavalitsusliite, planeerijaid, läbirääkijaid, aga laiemalt ka kõiki aktiivselt kaasa mõtlevaid kohalikke elanikke ja organisatsioone. Niivõrd suuri ja põhimõttelisi otsuseid saab ja tuleb alati langetada eeskätt kohapeal. Nüüd, kus aastavahetus ja etteantud tähtaeg on kätte jõudnud, annavad uudised riigi eri nurkadest kinnitust, et pühadest hoolimata on enamikus omavalitsustes kõige kuumem aeg – edukaid ühinemisläbirääkimisi peab 80% linnadest ja valdadest. Ülejäänud on kas juba liitunud, rahvaarvult piisavalt suured või ei osale läbirääkimistel.Hoolimata kohe-kohe saabuvast vahefinišist ehk vabatahtliku ühinemise tähtaja lõppemisest on oluline üle korrata, et sellega ei ole reform veel sugugi läbi. Kõik ühinemised jõustuvad tegelikult alles kohalike omavalitsuste valimistega 15. oktoobril 2017.Milline näeks välja Eesti haldusjaotus tol oktoobripäeval, kui võtta aluseks praegune seis? Sel juhul oleks pärast 2017. aasta valimisi senise 213 omavalitsuse asemel Eestis umbes 75–80 linna ja valda, millest kolmandiku elanike arv ulatuks üle 11 000. Need arvud näitavad, milline on haldusreformi tegelik ulatus. Seetõttu pole ime, et paljude edulugude kõrval on ette tulnud vaidlusi, läbirääkimiste katkemisi, uuesti alustamisi ning ultimaatumeid. Nii mastaapse reformi puhul ei saa ette heita eestlaslikku ettevaatlikkust ja alalhoidlikku kaalumist.Valitsus on reformi läbiviimiseks pakkunud omavalitsustele igakülgset tuge ning vajadusel vahendamist, et probleemid ja vaidlusküsimused saaksid kõiki pooli rahuldavalt lahendatud. Etteantud tähtaegadest, lubatud toetustest ja probleemide silumisest on ametis oleva valitsuse jaoks märksa olulisem reformi tegelik eesmärk ja sisu – Eesti inimeste elukeskkonna parandamine ning kohalike omavalitsuste võimekuse tõstmine.Valitsuse eesmärk on välja töötada jätkusuutlik omavalitsusmudel, kus riigi ja omavalitsuste õiguste ning kohustuste osas on sõlmitud selged kokkulepped. Me tahame suurendada kohalike omavalitsuste otsustusõigust ja võimekust pakkuda kvaliteetseid teenuseid kõikjal Eestis. Inimestel on õigus saada avalikke teenuseid sarnasel tasemel hoolimata elukohast, mistõttu vajavad ülevaatamist eelarvetulu jaotamise põhimõtted, et vahed erinevate linnade ja valdade võimalustes ei oleks liialt suured.Valitsusliidu aluspõhimõtetes on kokku lepitud, et omavalitsuste tulubaasi suurendamiseks tasandatakse kriisi ajal vähendatud kohalikele omavalitsustele laekuva tulumaksu osa langust. Seetõttu eraldame omavalitsustele alates 2018. aastast igal aastal 30 miljonit lisaeurot. Lisaks on omavalitsuste tulubaasi täienduseks 2019. aasta riigi eelarvestrateegias ette nähtud veel 15 miljonit eurot ning 2020. aastal 25 miljonit eurot.Valitsusele on oluline, et me suudaksime koostöös uute linnade ja valdadega välja töötada uue, jätkusuutliku omavalitsusmudeli. Me vajame selget kokkulepet, kuidas jagunevad Eesti elu kujundamisel riigi ja omavalitsuste õigused ja kohustused, mille jaoks on vaja põhjalikult muuta seadusandlikku baasi. Omavalitsuste finantsautonoomia täiendavaks suurendamiseks on mõistlik üle vaadata kohalike maksude kogumise võimalused.Omavalitsuste rolli suurendamiseks on rahandusministeerium teinud ettepaneku anda neile õigus ja võimalus ise korraldada oma piirkonna arendustegevust ning ettevõtluskeskkonda. Samuti on soov laiendada omavalitsuste õigusi korrakaitse ülesannete täitmisel.Ja see pole veel kaugeltki kõik. Valitsusel on kavas koguda täiendavaid ettepanekuid, millised ülesanded võiks ja peaks kohalikule tasandile üle andma ning mida linnad ja vallad ise kõige enam ootavad ja vajavad, et oma elu paremini korraldada ja inimeste heaolu parandada.Praegu on kõige enam põhjust kaaluda sotsiaal- (nt asenduskodude ja -perede rahastamine, erihoolekandeteenuse korraldamine, puudega inimeste perioodilised toetused, sünnitoetuste väljamaksmine), tervishoiu- (esmatasandi tervishoid) ja haridus- (nt riigigümnaasiumide ja kutsekoolide ning õpilaste karjäärinõustamise üleandmine), aga ka päästevaldkonna ülesannete võimalikku üleandmist riigilt omavalitsustele.Mitmed muudatused on ametis olev valitsus juba kokku leppinud. Näiteks 2018. aastast tõstame koolilõuna toetuse ühe euroni ning eraldame vastavad vahendid koos lisarahastusega (6 miljonit eurot aastas) kohalikele omavalitsustele. Samamoodi taastame kõigile 250-eurose matusetoetuse ning suuname vajalikud rahalised vahendid (neli miljonit eurot aastas) kohalikule tasandile.Ajakirjanduses on juba palju kajastamist leidnud valitsusliidu kokkulepe, mille kohaselt antakse maakondliku ühistranspordi korraldus koos praeguse dotatsiooni ja täiendavate vahenditega üle kohalikele ühistranspordikeskustele või kohalikele omavalitsustele. See tähendab, et haldusreformi läbiviimisega kaasnevad olulised muudatused ühistranspordi korraldamises. Haldusreformi tulemusena saavad kohalikud omavalitsused ise määratleda oma vajadused nii konkreetse liinivõrgu kui ka regionaalse tõmbekeskusega seonduvalt.Kui seni on korraldatud regionaalset bussiühistransporti maakonna halduspiire järgiva loogika kohaselt, siis peagi hakkab veokorraldus lähtuma rohkem sõidunõudlusest ja sel juhul oleks mõistlik ühistransporti korraldada ka maakonnaüleselt. Uus bussiteenuse korraldus peab vastama paremini reisijate huvidele, võimaldades praegusi riiklikke dotatsioone efektiivsemalt kasutada.Muidugi ei käivitu uus liinivõrk üleöö, ettevalmistust ja üleminekut uuendatud liiniteenindamise põhimõtetele kavandatakse järk-järgult. Valitsusliit on kokku leppinud, et me eraldame maakondliku ühistranspordi korraldamiseks alates 2018. aastast täiendavalt 21 miljonit eurot aastas.Omaette küsimus, mis on viimased pool aastat laual olnud Kärdlast Põlvani ja Jõhvist Pärnuni, on maavalitsuste saatus. Võin siinkohal kinnitada, et meie ühine otsus on maavalitsustest loobuda ning viime nende ülesanded kohalike omavalitsuste endi ja nende ühisasutuste pädevusse.Maavalitsuste riikliku järelevalve funktsioonid antakse aga üle riigiametitele. See ei tähenda mingil juhul otsustusõiguse koondamist Tallinnasse, sest kandev roll jääb just kohaliku tasandi kanda. Ühtlasi oleme otsustanud ka osa riigiasutuste viimise maakondadesse.Kõigist olulistest ja vajalikest muudatustest räägime juba edaspidi pikemalt ja põhjalikumalt – eeloleval aastavahetusel saab läbi alles haldusreformi esimene etapp ja palju on veel minna. Rõhutan veel kord, et valitsuse jaoks on statistilistest numbritest Eesti haldusjaotuses märksa olulisem haldusreformi sisu.Lõpetuseks panen kõigile südamele, et kohalik elu algab inimese kodukohast, mitte Stenbocki majast või riigikogu hoonest. Valitsuse nimel soovin tunnustada kõiki omavalitsuste ühinemistel otseselt või kaudselt osalenud inimesi – omavalitsustegelasi, omavalitsusliite, planeerijaid, läbirääkijaid, aga laiemalt ka kõiki aktiivselt kaasa mõtlevaid kohalikke elanikke ja organisatsioone. Niivõrd suuri ja põhimõttelisi otsuseid saab ja tuleb alati langetada eeskätt kohapeal.
Veel artikleid samast teemast »


description: Sageli kipub ühiskonnas valitsema mõtteviis “ratastooli aheldatud”. Kuid isegi kui kasutame igapäevaseks liikumiseks kas ratastooli, karkusid või muid abivahendeid, on paljud teed meile endiselt valla. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Päevateema
Sport sobib kõigile, ole kas või ratastoolis
Esmaspäev, 05. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Esmaspäev, 05. detsember 2016. Aktiivne Saaremaa invaühingu liige Anre Nõmme käib nii rahvusvahelistel invapurjetamise võistlustel kui tegeleb mitme muu spordialaga. FOTO: Valmar Voolaid Sageli kipub ühiskonnas valitsema mõtteviis “ratastooli aheldatud”. Kuid isegi kui kasutame igapäevaseks liikumiseks kas ratastooli, karkusid või muid abivahendeid, on paljud teed meile endiselt valla.
Invaru OÜ infojuht Margita Tuulik tõdes, et vahel takistab inimesi kas vähene info võimaluste kohta või siis julguse puudumine uut proovida.
Üheks eeskujuks võiks maakonnas pidada näiteks Anre Nõmmet, kes praeguseks ei ole küll enam ratastoolis, kuid käib invapurjetajana ka rahvusvahelistel võistlustel Eestit esindamas. Lisaks tegeleb ta ka lauatennisega, on osalenud bowlinguvõistlustel ja jalgratta rahvamaratonil.
Kui Anre veel ratastoolis oli, võttis ta näiteks ette toona Tehnika tänaval elades tiiru lossiparki või Titeranda ning see oli juba korraliku treeningu eest.
“Kõige suurem mure on see, et Saaremaa invaühingu liikmete keskmine vanus on 70 pluss. Ma olen seal vist üks nooremaid koos invaühingu esimehega,” selgitas Anre. Tema sõnul väga tähtis, et noored “kapist välja” tuleksid ja samuti tegutsema asuksid.
Anre arvas, et paljud ilmselt ei tea, kuhu pöörduda või mida teha. “Meil on väga palju võimalusi. Ei ole tähtis kohe tippsporti hakata tegema. Võiks näiteks alustada “Liikudes tervemaks” sarjast,” selgitas ta, lisades, et ka Kuressaare spordihoone pakub mitmeid võimalusi sportimiseks – saab kas või näiteks lauatennist mängida.
Ta kutsus üles tulema Saaremaa invaühingusse, kus saab arutada, mis võimalused on ja anda häid ideid. Samuti tuletas ta inimestele meelde, et linnavalitsus pakub igal pühapäeval võimalust KG-s ujumas käia. “Ujumine on ratastoolis inimesele üks lihtsamaid võimalusi, vaja on vaid kedagi, kes sind vette ja sealt välja aitab.”
Oma spordiala juurde tulles ütles Anre, et purjetamisel pole ju paadis olles liikuda vaja, kõik saab kätega ära teha. “Tegelikult saab igale poole, kui tahta, eestlastel on miskipärast palju valehäbi. Võibolla mõtled, et ei saa või on raske ja loobud juba enne proovimist,” tõdes Anre.
Sport õhutab proovima
Lõbusa loona meenutas ta oma selle suve viperust jalgrattaga. Nimelt käis ta Tallinnas Lauri Ausi mälestussõidul. “Mõtlesin, et panen kohe alguses nii palju kui torust tuleb, siis veidike ikka saab kellegagi kaasa sõita. Aga ülekanne oli nii vale, et nii kui ma stardist esimese sammu tegin, oli kohe kett hammasratta vahel. Kui ma selle lõpuks peale sain, polnud ühtegi ratturit enam näha,” nentis ta muheledes.
Anre sõnul on sport nagu narkootikum, mis tõmbab sind aina uuesti tegudele ja meelitab uusi asju proovima. “Ma tahan vahel võibolla liiga palju asju proovida, aga tööl käija mure ongi see, et kõike ei jõua.”
Eesti invaspordi liidu (EIL) peasekretär Signe Falkenberg tõdes, et kind lasti erinevate spordialadega tegelemiseks paremaid võimalusi suuremates linnades kui Kuressaare. Liikumispuudega inimeste komistuskiviks on aga transport.
Teise murekohana tõi ta välja vanemad hooned, mis ei ole piisavalt ligipääsetavad. “Uuemate hoonete rajamisel on juba sellega arvestatud, aga kümmekond aastat tagasi valminud rajatistes on liikumispuudega inimestega arvestatud kui pealtvaatajate, mitte aga kui aktiivsete osalejatega,” rääkis ta.
Kolmanda aspektina tõi ta välja sobivate treenerite ja juhendajate nappuse. “Vähe on neid, kes tahavad ja julgevad liikumispuudega inimesi oma gruppidesse võtta,” sõnas Falkenberg.
Samas on aga koostöös Eesti tennise liiduga viimase kuue aastaga jõutud niikaugele, et neljas linnas saab ratastoolitennist mängida. Lisaks tegeletakse ka treenerite juhendamisega. EIL teeb koostööd ka Tallinna ülikooliga, et selgitada õppuritele puuetega inimeste treenimise eripärasid ning hajutada sellega seotud eelarvamusi ja hirme.”
Falkenberg rõhutas, et kuna EIL ei tea inimeste soove ega vajadusi, peaks saarlased ise nende poole pöörduma, et spordi arendamisel liidu abi saada.
Kuna ta ise tegeleb nii ratastoolitennise kui -curlinguga, õhutab ta proovima ka kõiki teisi erinevaid alasid, millest mitmete tulemused ei olene sellest, kas inimene on omal jalal, karkudel või ratastoolis.
Tulevikus on Falkenbergil kindel soov invatennise arendamisega ka Saaremaale jõuda. “Olen ise ka ema poolt saarlane ja mu hingele teeks palju rõõmu saarlaste spordivõimaluste arendamine,” ütles ta.
Rohkelt valikuid
Veel tõi Falkenberg välja rattaspordi, kergejõustiku, laskespordi, vibulaskmise ning purjetamise, sõudmise ja aerutamise, mida on võimalik harrastada ka ratastoolis inimestel. Falkenberg õhutas kõiki, et nad pöörduks julgelt EIL-i poole, kui neil tekib huvi mingi spordiala vastu, aga nad ei tea, kuidas või kus seda teha.
“Saame koos välja mõelda, kuidas seda teha, otsida abilisi, klubisid ja treenereid. Meil on väga raske pakkuda, kui me ei tea, mida soovitakse,” rõhutas ta.
Enda kohta seletas Falkenberg, et kuna tal haiguse tõttu tekkis juba 16-aastaselt liikumispuue, on ta 30 aasta jooksul aina enam hakanud ratastooli kasutama.
“Karkusid kasutades on käed hõivatud ja nüüd on nad mul vabad. Ratastooli ei ole inimene mitte vangistatud, vaid see on väga suur abivahend – oleneb vaatevinklist.”
Invaru abivahendikeskuse Kuressaare esinduse klienditeenindaja Margit Juht ütles, et kõige rohkem müüakse neil hooldustarbeid ja renditakse tugiraame, karke ja ratastoole. Soovid väga spetsiifiliste abivahendite järele tulevad neile terapeutide kaudu.
“Meie võtame kliendi andmed, saadame Tallinnasse meie füsioterapeudile. Nemad võtavad ise otse inimesega ühendust ja valivad sobiva vahendi, tulevad klienti kohapeale vaatama ja nõustama. Lõpuks saadetakse toode meie teeninduspunkti, kus koostame vajalikud ostu- või rendilepingud,” kirjeldas ta.
Juht rõhutas, et tegelikult soovitavad nad siiski inimestel esmalt abivahendeid lühiajaliselt rentida ning alles sobivuse korral endale isiklikult soetada. Tema sõnul on praegu Invarul rentida keskeltläbi 300 abivahendit.
“Alustades funktsionaalvooditest kuni karkude ja beebikaaludeni välja, mida kasutatakse enneaegsete laste puhul,” sõnas Juht.
Ta tõdes, et kahjuks liigub vähe infot selle kohta, kuidas abivahendeid ja millistel tingimustel rentida saab. “Ei teata, milliseid pabereid on riigipoolse soodustuse jaoks tarvis.”
Vaja läheb arstitõendit ja sotsiaalkindlustusameti tõendit. “Selleks, et saada soodustust, peab olema kas pensionär, määratud töövõimetusprotsent või puue. Kergete abivahendite puhul, nagu näiteks küünarkargu rent, soodustust aga ei saa, ainult ostu puhul,” nentis Juht. Invaru OÜ infojuht Margita Tuulik tõdes, et vahel takistab inimesi kas vähene info võimaluste kohta või siis julguse puudumine uut proovida.Üheks eeskujuks võiks maakonnas pidada näiteks Anre Nõmmet, kes praeguseks ei ole küll enam ratastoolis, kuid käib invapurjetajana ka rahvusvahelistel võistlustel Eestit esindamas. Lisaks tegeleb ta ka lauatennisega, on osalenud bowlinguvõistlustel ja jalgratta rahvamaratonil.Kui Anre veel ratastoolis oli, võttis ta näiteks ette toona Tehnika tänaval elades tiiru lossiparki või Titeranda ning see oli juba korraliku treeningu eest.“Kõige suurem mure on see, et Saaremaa invaühingu liikmete keskmine vanus on 70 pluss. Ma olen seal vist üks nooremaid koos invaühingu esimehega,” selgitas Anre. Tema sõnul väga tähtis, et noored “kapist välja” tuleksid ja samuti tegutsema asuksid.Anre arvas, et paljud ilmselt ei tea, kuhu pöörduda või mida teha. “Meil on väga palju võimalusi. Ei ole tähtis kohe tippsporti hakata tegema. Võiks näiteks alustada “Liikudes tervemaks” sarjast,” selgitas ta, lisades, et ka Kuressaare spordihoone pakub mitmeid võimalusi sportimiseks – saab kas või näiteks lauatennist mängida.Ta kutsus üles tulema Saaremaa invaühingusse, kus saab arutada, mis võimalused on ja anda häid ideid. Samuti tuletas ta inimestele meelde, et linnavalitsus pakub igal pühapäeval võimalust KG-s ujumas käia. “Ujumine on ratastoolis inimesele üks lihtsamaid võimalusi, vaja on vaid kedagi, kes sind vette ja sealt välja aitab.”Oma spordiala juurde tulles ütles Anre, et purjetamisel pole ju paadis olles liikuda vaja, kõik saab kätega ära teha. “Tegelikult saab igale poole, kui tahta, eestlastel on miskipärast palju valehäbi. Võibolla mõtled, et ei saa või on raske ja loobud juba enne proovimist,” tõdes Anre.Lõbusa loona meenutas ta oma selle suve viperust jalgrattaga. Nimelt käis ta Tallinnas Lauri Ausi mälestussõidul. “Mõtlesin, et panen kohe alguses nii palju kui torust tuleb, siis veidike ikka saab kellegagi kaasa sõita. Aga ülekanne oli nii vale, et nii kui ma stardist esimese sammu tegin, oli kohe kett hammasratta vahel. Kui ma selle lõpuks peale sain, polnud ühtegi ratturit enam näha,” nentis ta muheledes.Anre sõnul on sport nagu narkootikum, mis tõmbab sind aina uuesti tegudele ja meelitab uusi asju proovima. “Ma tahan vahel võibolla liiga palju asju proovida, aga tööl käija mure ongi see, et kõike ei jõua.”Eesti invaspordi liidu (EIL) peasekretär Signe Falkenberg tõdes, et kind lasti erinevate spordialadega tegelemiseks paremaid võimalusi suuremates linnades kui Kuressaare. Liikumispuudega inimeste komistuskiviks on aga transport.Teise murekohana tõi ta välja vanemad hooned, mis ei ole piisavalt ligipääsetavad. “Uuemate hoonete rajamisel on juba sellega arvestatud, aga kümmekond aastat tagasi valminud rajatistes on liikumispuudega inimestega arvestatud kui pealtvaatajate, mitte aga kui aktiivsete osalejatega,” rääkis ta.Kolmanda aspektina tõi ta välja sobivate treenerite ja juhendajate nappuse. “Vähe on neid, kes tahavad ja julgevad liikumispuudega inimesi oma gruppidesse võtta,” sõnas Falkenberg.Samas on aga koostöös Eesti tennise liiduga viimase kuue aastaga jõutud niikaugele, et neljas linnas saab ratastoolitennist mängida. Lisaks tegeletakse ka treenerite juhendamisega. EIL teeb koostööd ka Tallinna ülikooliga, et selgitada õppuritele puuetega inimeste treenimise eripärasid ning hajutada sellega seotud eelarvamusi ja hirme.”Falkenberg rõhutas, et kuna EIL ei tea inimeste soove ega vajadusi, peaks saarlased ise nende poole pöörduma, et spordi arendamisel liidu abi saada.Kuna ta ise tegeleb nii ratastoolitennise kui -curlinguga, õhutab ta proovima ka kõiki teisi erinevaid alasid, millest mitmete tulemused ei olene sellest, kas inimene on omal jalal, karkudel või ratastoolis.Tulevikus on Falkenbergil kindel soov invatennise arendamisega ka Saaremaale jõuda. “Olen ise ka ema poolt saarlane ja mu hingele teeks palju rõõmu saarlaste spordivõimaluste arendamine,” ütles ta.Veel tõi Falkenberg välja rattaspordi, kergejõustiku, laskespordi, vibulaskmise ning purjetamise, sõudmise ja aerutamise, mida on võimalik harrastada ka ratastoolis inimestel. Falkenberg õhutas kõiki, et nad pöörduks julgelt EIL-i poole, kui neil tekib huvi mingi spordiala vastu, aga nad ei tea, kuidas või kus seda teha.“Saame koos välja mõelda, kuidas seda teha, otsida abilisi, klubisid ja treenereid. Meil on väga raske pakkuda, kui me ei tea, mida soovitakse,” rõhutas ta.Enda kohta seletas Falkenberg, et kuna tal haiguse tõttu tekkis juba 16-aastaselt liikumispuue, on ta 30 aasta jooksul aina enam hakanud ratastooli kasutama.“Karkusid kasutades on käed hõivatud ja nüüd on nad mul vabad. Ratastooli ei ole inimene mitte vangistatud, vaid see on väga suur abivahend – oleneb vaatevinklist.”Invaru abivahendikeskuse Kuressaare esinduse klienditeenindaja Margit Juht ütles, et kõige rohkem müüakse neil hooldustarbeid ja renditakse tugiraame, karke ja ratastoole. Soovid väga spetsiifiliste abivahendite järele tulevad neile terapeutide kaudu.“Meie võtame kliendi andmed, saadame Tallinnasse meie füsioterapeudile. Nemad võtavad ise otse inimesega ühendust ja valivad sobiva vahendi, tulevad klienti kohapeale vaatama ja nõustama. Lõpuks saadetakse toode meie teeninduspunkti, kus koostame vajalikud ostu- või rendilepingud,” kirjeldas ta.Juht rõhutas, et tegelikult soovitavad nad siiski inimestel esmalt abivahendeid lühiajaliselt rentida ning alles sobivuse korral endale isiklikult soetada. Tema sõnul on praegu Invarul rentida keskeltläbi 300 abivahendit.“Alustades funktsionaalvooditest kuni karkude ja beebikaaludeni välja, mida kasutatakse enneaegsete laste puhul,” sõnas Juht.Ta tõdes, et kahjuks liigub vähe infot selle kohta, kuidas abivahendeid ja millistel tingimustel rentida saab. “Ei teata, milliseid pabereid on riigipoolse soodustuse jaoks tarvis.”Vaja läheb arstitõendit ja sotsiaalkindlustusameti tõendit. “Selleks, et saada soodustust, peab olema kas pensionär, määratud töövõimetusprotsent või puue. Kergete abivahendite puhul, nagu näiteks küünarkargu rent, soodustust aga ei saa, ainult ostu puhul,” nentis Juht.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Uudised valitsusliidu läbirääkimistest ja kavandatavatest maksumuudatustest andsid teada, et kaob abikaasade võimalus esitada ühine tuludeklaratsioon. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
VOOTELE HANSEN AINULT MEIE MAAS: Uus valitsusliit ja perede rahakott
Reede, 02. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vootele Hansen, kolumnist Reede, 02. detsember 2016. Meie Maa kolumnist Vootele Hansen. Uudised valitsusliidu läbirääkimistest ja kavandatavatest maksumuudatustest andsid teada, et kaob abikaasade võimalus esitada ühine tuludeklaratsioon.
Paneb imestama, et lubaduste täitmiseks sirutatakse käsi perede rahakotti. Peetakse ju majandustegevuse üksuseks perekonda (inglise keeles household), mitte üksikisikut. Ka sõjaeelne tulumaksuseadus maksustas perekonna, mitte üksikisiku tulu.
Miks on ühine deklaratsioon hea? Esmalt – enamiku Eesti perede abieluvararežiim on ühisvara. Seega on abielu jooksul saadud vara ühine. Teiseks annab see võimaluse valida sobiv pereelu korraldus. Võib-olla peab üks abikaasadest hooldama abi vajavat pereliiget, kas last või eakat inimest, ega saa tööl käia. Või on siis muudel põhjustel kodune. Või tal ei ole hoopis aasta läbi kestvat tööd. Ühise deklaratsiooni korral arvestati tulumaksuvaba tulu kahe inimese kohta ja see andis pere makstud maksud tagasi.
Programmid on üks, poliitika teine asi
Ühise deklaratsiooni kaotamine näitab ka suhtumist perekonda, mis on palju põlisem institutsioon kui riik ning on taganud eesti rahvuse, kultuuri ja keele säilimise ka rasketel aegadel.
Mida on perekonnast kirjutatud uue võimuliidu erakondade programmides?
Keskerakond: “Tulumaksu määramisel arvestame senisest enam laste arvu perekonnas.”
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna programmis 2015. aasta valimisteks seisab kirjas: “Inimeste Eestis toetab riik laste sündi ja kasvamist ning võimaldab töö- ja pereelu edukalt ja valusate kompromissideta ühendada.”
IRL deklareeris valimiste eel: “Kõik meie poliitilised otsused, alates haridusest kuni majanduspoliitikani, peavad lähtuma just laste ja perede huvidest.”
Paraku on programmid üks ja poliitika hoopis teine asi. Me mäletame sotsiaaldemokraatide lubadust muuta huviharidus igale lapsele kättesaadavaks. Programmis väljendati seda järgmiselt: “Kindlustame igale noorele võimaluse osaleda spordi- ja huvitegevuses, loome selleks tervikliku riikliku toetussüsteemi.”
Sellegipoolest võttis riigikogu 2015. aasta veebruaris vastu täiskasvanute koolituse seaduse. Muudeti ka tulumaksuseadust, haridusseadust ja huvikoolide seadust. Sel ajal olid sotsiaaldemokraadid valitsuses.
Loetletud seadusemuudatuste koosmõju tagajärjeks oli Tallinna loomaaia looduskoolis õppivate laste vanematele saadetud teade, et makstud õppemaksule ei laiene 1. jaanuarist 2016 koolituskulude tulumaksusoodustus. Võib-olla on eesmärk asendada tulumaksusoodustus riikliku toetusega, kuid siis võiks ühe kadumine ja teise rakendamine toimuda samaaegselt. Küllap oli neid huviharidust andvaid asutusi, kellele makstud õppemaks ei kõlba enam maksustatavast tulust mahaarvamisele, veel teisigi.
Ühisvarast mittearusaamist näitab ka kehtiv maamaksupraktika. Maamaksuteade saadetakse ühisvarasse kuuluva maa kohta kummalegi abikaasale, justkui oleks tegemist kaasomandiga. Ühisvara on abikaasade ühisomand ja seal ei ole osad kindlaks määratud – erinevalt kaasomandist, kus mõttelised osad on kindla suurusega. Ühisvarasse võib lisaks maale kuuluda ka teisi esemeid.
Perekonnaseaduse järgi valitsevad abikaasad ühisvara ühiselt. Järelikult peaks nad ka ühiselt ehk solidaarselt vastutama varal olevate kohustuste eest.
Küsimuse peale, miks ei saadeta abikaasadele ühist maamaksuteadet, vastas maksuameti esindaja: “Ühisomandile kohaldatakse kaasomandi kohta käivaid sätteid, kui ühisomandit sätestavas seaduses ei ole sätestatud teisiti.”
Perekonnaseadus on ühisomandit sätestav seadus. Näiteks on seal kirjas: “Abikaasa ei saa käsutada oma osa ühisvaras ega üksikus ühisvarasse kuuluvas esemes.”
Kaasomandi käsutamise kohta ütleb asjaõigusseadus järgmist: “Kaasomanik võib temale kuuluva mõttelise osa ühises asjas võõrandada, pärandada, pantida või seda muul viisil käsutada.”
Suhtlus indiviidide, mitte perekondadega
Eelnevast on näha, et kahe maksuteatise saatmine pole põhjendatud. Vägisi tekib mulje, et Eesti riik tahab suhelda indiviidide, mitte perekondadega. Kuigi isikuks saab inimolend suhetes teistega ja eelkõige pereliikmetega, kellega koos ka ühist vastutust kantakse.
Ühise deklaratsiooni kaotamine on samuti valitsuse soov ühine tulu kuidagi oma tahtmist mööda pereliikmete kohta määrata, et vähendada maksuvaba tulu osas tagasimakseid.
Huvitav saab olema ka uue tulumaksuvaba tulu osa igakuine arvestamine, kui inimene töötab mitmel kohal. Praegu arvestab igakuist maksuvaba tulu üks tööandja, kuid kuidas ta seda teeb siis, kui maksuvaba tulu sõltub kogutulust ja too tööandja ei tea teiste makstava palga suurust? Paneb imestama, et lubaduste täitmiseks sirutatakse käsi perede rahakotti. Peetakse ju majandustegevuse üksuseks perekonda (inglise keeles household), mitte üksikisikut. Ka sõjaeelne tulumaksuseadus maksustas perekonna, mitte üksikisiku tulu.Miks on ühine deklaratsioon hea? Esmalt – enamiku Eesti perede abieluvararežiim on ühisvara. Seega on abielu jooksul saadud vara ühine. Teiseks annab see võimaluse valida sobiv pereelu korraldus. Võib-olla peab üks abikaasadest hooldama abi vajavat pereliiget, kas last või eakat inimest, ega saa tööl käia. Või on siis muudel põhjustel kodune. Või tal ei ole hoopis aasta läbi kestvat tööd. Ühise deklaratsiooni korral arvestati tulumaksuvaba tulu kahe inimese kohta ja see andis pere makstud maksud tagasi.Ühise deklaratsiooni kaotamine näitab ka suhtumist perekonda, mis on palju põlisem institutsioon kui riik ning on taganud eesti rahvuse, kultuuri ja keele säilimise ka rasketel aegadel.Mida on perekonnast kirjutatud uue võimuliidu erakondade programmides?Keskerakond: “Tulumaksu määramisel arvestame senisest enam laste arvu perekonnas.”Sotsiaaldemokraatliku Erakonna programmis 2015. aasta valimisteks seisab kirjas: “Inimeste Eestis toetab riik laste sündi ja kasvamist ning võimaldab töö- ja pereelu edukalt ja valusate kompromissideta ühendada.”IRL deklareeris valimiste eel: “Kõik meie poliitilised otsused, alates haridusest kuni majanduspoliitikani, peavad lähtuma just laste ja perede huvidest.”Paraku on programmid üks ja poliitika hoopis teine asi. Me mäletame sotsiaaldemokraatide lubadust muuta huviharidus igale lapsele kättesaadavaks. Programmis väljendati seda järgmiselt: “Kindlustame igale noorele võimaluse osaleda spordi- ja huvitegevuses, loome selleks tervikliku riikliku toetussüsteemi.”Sellegipoolest võttis riigikogu 2015. aasta veebruaris vastu täiskasvanute koolituse seaduse. Muudeti ka tulumaksuseadust, haridusseadust ja huvikoolide seadust. Sel ajal olid sotsiaaldemokraadid valitsuses.Loetletud seadusemuudatuste koosmõju tagajärjeks oli Tallinna loomaaia looduskoolis õppivate laste vanematele saadetud teade, et makstud õppemaksule ei laiene 1. jaanuarist 2016 koolituskulude tulumaksusoodustus. Võib-olla on eesmärk asendada tulumaksusoodustus riikliku toetusega, kuid siis võiks ühe kadumine ja teise rakendamine toimuda samaaegselt. Küllap oli neid huviharidust andvaid asutusi, kellele makstud õppemaks ei kõlba enam maksustatavast tulust mahaarvamisele, veel teisigi.Ühisvarast mittearusaamist näitab ka kehtiv maamaksupraktika. Maamaksuteade saadetakse ühisvarasse kuuluva maa kohta kummalegi abikaasale, justkui oleks tegemist kaasomandiga. Ühisvara on abikaasade ühisomand ja seal ei ole osad kindlaks määratud – erinevalt kaasomandist, kus mõttelised osad on kindla suurusega. Ühisvarasse võib lisaks maale kuuluda ka teisi esemeid.Perekonnaseaduse järgi valitsevad abikaasad ühisvara ühiselt. Järelikult peaks nad ka ühiselt ehk solidaarselt vastutama varal olevate kohustuste eest.Küsimuse peale, miks ei saadeta abikaasadele ühist maamaksuteadet, vastas maksuameti esindaja: “Ühisomandile kohaldatakse kaasomandi kohta käivaid sätteid, kui ühisomandit sätestavas seaduses ei ole sätestatud teisiti.”Perekonnaseadus on ühisomandit sätestav seadus. Näiteks on seal kirjas: “Abikaasa ei saa käsutada oma osa ühisvaras ega üksikus ühisvarasse kuuluvas esemes.”Kaasomandi käsutamise kohta ütleb asjaõigusseadus järgmist: “Kaasomanik võib temale kuuluva mõttelise osa ühises asjas võõrandada, pärandada, pantida või seda muul viisil käsutada.”Eelnevast on näha, et kahe maksuteatise saatmine pole põhjendatud. Vägisi tekib mulje, et Eesti riik tahab suhelda indiviidide, mitte perekondadega. Kuigi isikuks saab inimolend suhetes teistega ja eelkõige pereliikmetega, kellega koos ka ühist vastutust kantakse.Ühise deklaratsiooni kaotamine on samuti valitsuse soov ühine tulu kuidagi oma tahtmist mööda pereliikmete kohta määrata, et vähendada maksuvaba tulu osas tagasimakseid.Huvitav saab olema ka uue tulumaksuvaba tulu osa igakuine arvestamine, kui inimene töötab mitmel kohal. Praegu arvestab igakuist maksuvaba tulu üks tööandja, kuid kuidas ta seda teeb siis, kui maksuvaba tulu sõltub kogutulust ja too tööandja ei tea teiste makstava palga suurust?
Veel artikleid samast teemast »


description: Öeldakse, et elu on spiraalne. Nii väiksemas kui suuremas plaanis. Kindlasti on paljud märganud, et mustrid korduvad. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: MÕTE: Spiraalid ja ajad

maintext:
Arvamus
MÕTE: Spiraalid ja ajad (1)
Teisipäev, 06. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Öeldakse, et elu on spiraalne. Nii väiksemas kui suuremas plaanis. Kindlasti on paljud märganud, et mustrid korduvad.
Ja mitte ainult isiklikus elus, vaid palju suuremas plaanis. Kõik kordub, aga tasand on uus. Sest aeg nihkub edasi ning ka spiraal kerib end laiali. Võib-olla on see hea, võib-olla on see vajalik millekski. Ei tea.
Alles see oli, kui räägiti sellest, kui hea on maal elada. Et maa tähendab vabadust. Tähendabki – maainimesed teavad, et see tähendab vabadust kõige otsesemas mõttes. Väiksemad kohad on ilma paljudest infrastruktuurielementidest ning ainult sõge, püstirikas või äärmiselt jonnakas inimene üritab hakkama saada kohas, kus oledki vaba. Kõigest.
Tundub, et unistused oma vallas elamisest kukuvad kokku. Mida tähendas oma väike vald? Ikka seda, et inimesel oli võimalik oma koduvallas kõik asjad korda ajada, mis iganes puudutas ametlikku poolt. Olid isegi postkontorid. Nüüd on postipunktid. Arst võttis vastu, küll vaid mõnel päeval, aga ta tuli kohale. Nüüd tuleb kuskile sõita. Mõnda suuremasse keskusesse näiteks. Sest väikesest pole abi – seal ei saa sõna otseses mõttes abi.
Aeg on ümber saanud – taas tekivad suured haldussüsteemid. Justkui oleks aeg tagasi läinud. Juhid olid kõrgel ja kaugel, see, mis ääremaadel toimub, ei huvita kedagi. Või kui, siis pidi midagi väga erilist juhtuma. Vabandust, peab.
Minu küsimus aga on, et miks piirduda vaid maakondade liitmisega? Terve Eesti võiks ju selle loogika alusel olla üks suur üksus, Tallinn muidugi mõista keskus. Või sealt edasi – põhjamaid võiks juhtida vaid üks linn, üks keskus. Või tervet Euroopat. Maailma.
Kui liita, siis ikka nii, et on liidetud. Miks tilgutada? Miks oli vaja Lääne-Saare valda, kui nüüd tuleb Suur-Saaremaa? Vastust ei pea aga ette ütlema… Natuke piinlik on.
Pealegi, selle väikese asja, selle mõtleb igaüks ise välja. Autor: Ene Kallas Teisipäev, 06. detsember 2016.Ja mitte ainult isiklikus elus, vaid palju suuremas plaanis. Kõik kordub, aga tasand on uus. Sest aeg nihkub edasi ning ka spiraal kerib end laiali. Võib-olla on see hea, võib-olla on see vajalik millekski. Ei tea.Alles see oli, kui räägiti sellest, kui hea on maal elada. Et maa tähendab vabadust. Tähendabki – maainimesed teavad, et see tähendab vabadust kõige otsesemas mõttes. Väiksemad kohad on ilma paljudest infrastruktuurielementidest ning ainult sõge, püstirikas või äärmiselt jonnakas inimene üritab hakkama saada kohas, kus oledki vaba. Kõigest.Tundub, et unistused oma vallas elamisest kukuvad kokku. Mida tähendas oma väike vald? Ikka seda, et inimesel oli võimalik oma koduvallas kõik asjad korda ajada, mis iganes puudutas ametlikku poolt. Olid isegi postkontorid. Nüüd on postipunktid. Arst võttis vastu, küll vaid mõnel päeval, aga ta tuli kohale. Nüüd tuleb kuskile sõita. Mõnda suuremasse keskusesse näiteks. Sest väikesest pole abi – seal ei saa sõna otseses mõttes abi.Aeg on ümber saanud – taas tekivad suured haldussüsteemid. Justkui oleks aeg tagasi läinud. Juhid olid kõrgel ja kaugel, see, mis ääremaadel toimub, ei huvita kedagi. Või kui, siis pidi midagi väga erilist juhtuma. Vabandust, peab.Minu küsimus aga on, et miks piirduda vaid maakondade liitmisega? Terve Eesti võiks ju selle loogika alusel olla üks suur üksus, Tallinn muidugi mõista keskus. Või sealt edasi – põhjamaid võiks juhtida vaid üks linn, üks keskus. Või tervet Euroopat. Maailma.Kui liita, siis ikka nii, et on liidetud. Miks tilgutada? Miks oli vaja Lääne-Saare valda, kui nüüd tuleb Suur-Saaremaa? Vastust ei pea aga ette ütlema… Natuke piinlik on.Pealegi, selle väikese asja, selle mõtleb igaüks ise välja.
Veel artikleid samast teemast »


description: Mainekas netiportaal Autosport.com avaldas autoralli MM-sarja lõppenud hooaja kümme paremat sõitjat. Uueks aastaks M-Sporti kolinud Ott Tänakut hinnati kolmanda koha vääriliselt, vahendab delfi.ee. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tänak on maailma kolmas piloot

maintext:
Sport
Tänak on maailma kolmas piloot
Kolmapäev, 28. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Kolmapäev, 28. detsember 2016. Ott Tänak. FOTO: Gunnar Usin Mainekas netiportaal Autosport.com avaldas autoralli MM-sarja lõppenud hooaja kümme paremat sõitjat. Uueks aastaks M-Sporti kolinud Ott Tänakut hinnati kolmanda koha vääriliselt, vahendab delfi.ee.
Saarlast edestasid vaid tänavu neljanda maailmameistritiitli võitnud Sebastien Ogier ja britt Kris Meeke.
“Tänaku kiiruses pole kunagi küsimust olnud, küll aga tema võimekuses probleeme ületada ja rallisid endale ise probleeme tekitamata läbida. Just selles osas tegi ta tänavu kõige võimsama arenguhüppe,” kirjutab Autosport Tänaku kohta.
Lisaks visatakse nalja, et M-Spordi boss Malcolm Wilson peaks eestlase tihedamini põhisõitja kohast ilma jätma, sest Tänak saab sellest lisamotivatsiooni ja teeb seejärel väga stabiilse hooaja.
Tänak lõpetas tänavuse aasta Dmacki eest sõites 8. kohal, parima ralli tegi ta Poolas, kus saavutas teise koha.
Kas kruusal maailma parim?
“Argumente Ott Tänaku maailma parimaks kruusasõitjaks pidamiseks tuleb kiiresti juurde,” kirjutab autosport.com.
“Poolas Elkist põhjas ja Oleckost läänes on 21,13 miili teed, mida tuntakse Swietajno nime all – see oli selle aasta Poola ralli kiireimatest kiireim katse. Oti keskmiseks kiiruseks mõõdeti seal 126,17 km/h. Selline kiirus sellisel teel ei olnud loogiline. See tee on kitsas, libe ja keeruline ning suurt osa kurvitagustest pole autost näha. Mitte keegi ei jõudnud Tänakule seal lähemale kui 3,5 sekundit.
Soomes, MM-sarja teisel kiiruspeol võitis ta kuus kiiruskatset ning oli võidukonkurentsis kuni selleni, kui teda tabasid hädad…”
Autosport.com TOP10
1. Sebastien Ogier
2. Kris Meeke
3. Ott Tänak
4. Thierry Neuville
5. Andreas Mikkelsen
6. Hayden Paddon
7. Craig Breen
8. Esapekka Lappi
9. Jari-Matti Latvala
10. Elfyn Evans Saarlast edestasid vaid tänavu neljanda maailmameistritiitli võitnud Sebastien Ogier ja britt Kris Meeke.“Tänaku kiiruses pole kunagi küsimust olnud, küll aga tema võimekuses probleeme ületada ja rallisid endale ise probleeme tekitamata läbida. Just selles osas tegi ta tänavu kõige võimsama arenguhüppe,” kirjutab Autosport Tänaku kohta.Lisaks visatakse nalja, et M-Spordi boss Malcolm Wilson peaks eestlase tihedamini põhisõitja kohast ilma jätma, sest Tänak saab sellest lisamotivatsiooni ja teeb seejärel väga stabiilse hooaja.Tänak lõpetas tänavuse aasta Dmacki eest sõites 8. kohal, parima ralli tegi ta Poolas, kus saavutas teise koha.“Argumente Ott Tänaku maailma parimaks kruusasõitjaks pidamiseks tuleb kiiresti juurde,” kirjutab autosport.com.“Poolas Elkist põhjas ja Oleckost läänes on 21,13 miili teed, mida tuntakse Swietajno nime all – see oli selle aasta Poola ralli kiireimatest kiireim katse. Oti keskmiseks kiiruseks mõõdeti seal 126,17 km/h. Selline kiirus sellisel teel ei olnud loogiline. See tee on kitsas, libe ja keeruline ning suurt osa kurvitagustest pole autost näha. Mitte keegi ei jõudnud Tänakule seal lähemale kui 3,5 sekundit.Soomes, MM-sarja teisel kiiruspeol võitis ta kuus kiiruskatset ning oli võidukonkurentsis kuni selleni, kui teda tabasid hädad…”1. Sebastien Ogier2. Kris Meeke3. Ott Tänak4. Thierry Neuville5. Andreas Mikkelsen6. Hayden Paddon7. Craig Breen8. Esapekka Lappi9. Jari-Matti Latvala10. Elfyn Evans
Veel artikleid samast teemast »


description: Juba seitsmendat korda tulevad Kihelkonnale kokku koorid, et üheskoos pidada maha üks vägev talvelaulupidu. Täna õhtul toimuval laulupeol osaleb kokku neliteist koori ja kakssada nelikümmend lauljat. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kihelkonnal tuleb seitsmes talvepidu

maintext:
NÄDALALÕPP
Kihelkonnal tuleb seitsmes talvepidu
Reede, 02. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Reede, 02. detsember 2016. Talvelaulupidu aitab väärtustada koorilaulu traditsiooni maapiirkonnas. Samuti hoiab talvepidu sõprussidemeid erinevate kooride vahel. FOTO: erakogu Juba seitsmendat korda tulevad Kihelkonnale kokku koorid, et üheskoos pidada maha üks vägev talvelaulupidu. Täna õhtul toimuval laulupeol osaleb kokku neliteist koori ja kakssada nelikümmend lauljat.
“Talvepeo fenomen – koorilaulja sügis-talvine periood on nukker ja esinemistevaene. Isegi, kui suvel on tulemas mõni laulupidu, siis on ikkagi kangesti kentsakas hakata selleks valmistuma juba hooaja alguses,” ütles Kihelkonna segakoori dirigent Imbi Kolk, lisades samas, et jõuluootus on just see aeg, mis paneb hinged helisema ning toob lauluviisi huultele.
“Kindlasti mängib peo toimimisel oma rolli Kihelkonna vallakeskus, kus suurepärased esinemispaigad asuvad üksteisest vaid mõne sammu kaugusel.” Imbi Kolk on ka see, kes on paika pannud repertuaari, mille põhimõte on, et laulud peavad õnnestuma ilma eelproovita. “See seab lauluvalikule kindlad piirid, vaatamata sellele, et meie dirigendid on tugeva käe ja täpse žestiga,” märkis Kolk.
Täna lauldakse traditsioone järgides ühtekokku üheksa laulu: kolm laululaval, kolm kirikus ja kolm rahvamajas. Et koore mitte üle koormata, siis põhirepertuaar kordub aastast aastasse, lubatakse vaid ühte-kahte uut lugu.
“Kuue juba toimunud talvepeo repertuaarivalimikus on piisavalt laule, et nendest kena kava kokku seada. Tõelist naudingut pakub aga laulupeo finaalis toimuv kooride kontsert, kus iga koor kogu oma võlu ja väe välja paneb,” tähendas Imbi Kolk. Täna saab kuulda näiteks selliseid armsaid laule nagu “Laul põhjamaast”, “Kodukiriku kell” ja “Oh laula ja hõiska”, ka “Väike küünal, sära”, “Sanctus” ja “Palve”. Kuulmata ei jää kindlasti ka “Talvevalgus”. Kuuse all lauldakse aga alevi kuusetuled särama lauluga “Oh kuusepuu…”.
Väärtustavad traditsioone
Kihelkonna rahvamaja juhataja Anneli Teppo-Toost lisas eelnevale, et juba seitsmendat korda toimuv talvelaulupidu on Kihelkonna kultuurielu suursündmus ja ellu kutsutud tähistamaks segakoori sünnipäeva. “Meeliülendav on ka rongkäik, mis elustab vaikset Kihelkonna alevit pimedal talvekuul,” märkis Teppo-Toost, kelle sõnul liigutakse esinemispaigast järgmisesse kohta lustilises laternate ning tõrvikutega kaunistatud ja kellukestega helindatud rongkäigus.
“Talvelaulupeod aitavad väärtustada koorilaulutraditsioone maapiirkonnas ja süvendada sõprussidemeid külaliskooridega. Samuti on suur tähtsus piirkondliku laulutraditsiooni hoidmisel ja jätkamisel – suurema osa Kihelkonna segakoorist moodustavad kihelkondlased,” kõneles Anneli Teppo-Toost.
Laulupeol astuvad üles Paldiski segakoor (Ilona Laido), Tallinna tehnikakõrgkooli kammerkoor (Elen Ilves), Võhma segakoor (Elene Altmäe), Karja segakoor (Tiina Oks), kammerkoor Eysysla (Veikko Lehto), Kärla külakoor (Anita Kangur), Kärla koguduse naiskoor (Ülle Vallaste), lauluselts Lyra (Anita Kangur), Lümanda segakoor (Ülle Reinsoo), Mustjala segakoor Mustel (Imbi Kolk), Taritu segakoor (Anneli Tarkmeel), Turba naisansambel Cantus (Kerti Reintam), ansambel Collecta (Ülle Reinsoo) ja Kihelkonna segakoor (Imbi Kolk).
Pidu kulmineerub rahvamajas, kus üles astuvad kõik koorid eraldi ja ka ühiskoorina.
Kõigile tasuta talvepidu algab täna kl 19. Rongkäik läbi alevi. Lauldakse kirikus, kellakoja jalamil, laululaval, kuuse all ja rahvamajas. Kõik on oodatud nii laululava juurde, kirikusse kui rahvamajja nautima kaunist muusikat. Tantsuks mängib ansambel Härra Kuu. Õhtust ei puudu üllatused. “Talvepeo fenomen – koorilaulja sügis-talvine periood on nukker ja esinemistevaene. Isegi, kui suvel on tulemas mõni laulupidu, siis on ikkagi kangesti kentsakas hakata selleks valmistuma juba hooaja alguses,” ütles Kihelkonna segakoori dirigent Imbi Kolk, lisades samas, et jõuluootus on just see aeg, mis paneb hinged helisema ning toob lauluviisi huultele.“Kindlasti mängib peo toimimisel oma rolli Kihelkonna vallakeskus, kus suurepärased esinemispaigad asuvad üksteisest vaid mõne sammu kaugusel.” Imbi Kolk on ka see, kes on paika pannud repertuaari, mille põhimõte on, et laulud peavad õnnestuma ilma eelproovita. “See seab lauluvalikule kindlad piirid, vaatamata sellele, et meie dirigendid on tugeva käe ja täpse žestiga,” märkis Kolk.Täna lauldakse traditsioone järgides ühtekokku üheksa laulu: kolm laululaval, kolm kirikus ja kolm rahvamajas. Et koore mitte üle koormata, siis põhirepertuaar kordub aastast aastasse, lubatakse vaid ühte-kahte uut lugu.“Kuue juba toimunud talvepeo repertuaarivalimikus on piisavalt laule, et nendest kena kava kokku seada. Tõelist naudingut pakub aga laulupeo finaalis toimuv kooride kontsert, kus iga koor kogu oma võlu ja väe välja paneb,” tähendas Imbi Kolk. Täna saab kuulda näiteks selliseid armsaid laule nagu “Laul põhjamaast”, “Kodukiriku kell” ja “Oh laula ja hõiska”, ka “Väike küünal, sära”, “Sanctus” ja “Palve”. Kuulmata ei jää kindlasti ka “Talvevalgus”. Kuuse all lauldakse aga alevi kuusetuled särama lauluga “Oh kuusepuu…”.Kihelkonna rahvamaja juhataja Anneli Teppo-Toost lisas eelnevale, et juba seitsmendat korda toimuv talvelaulupidu on Kihelkonna kultuurielu suursündmus ja ellu kutsutud tähistamaks segakoori sünnipäeva. “Meeliülendav on ka rongkäik, mis elustab vaikset Kihelkonna alevit pimedal talvekuul,” märkis Teppo-Toost, kelle sõnul liigutakse esinemispaigast järgmisesse kohta lustilises laternate ning tõrvikutega kaunistatud ja kellukestega helindatud rongkäigus.“Talvelaulupeod aitavad väärtustada koorilaulutraditsioone maapiirkonnas ja süvendada sõprussidemeid külaliskooridega. Samuti on suur tähtsus piirkondliku laulutraditsiooni hoidmisel ja jätkamisel – suurema osa Kihelkonna segakoorist moodustavad kihelkondlased,” kõneles Anneli Teppo-Toost.Laulupeol astuvad üles Paldiski segakoor (Ilona Laido), Tallinna tehnikakõrgkooli kammerkoor (Elen Ilves), Võhma segakoor (Elene Altmäe), Karja segakoor (Tiina Oks), kammerkoor Eysysla (Veikko Lehto), Kärla külakoor (Anita Kangur), Kärla koguduse naiskoor (Ülle Vallaste), lauluselts Lyra (Anita Kangur), Lümanda segakoor (Ülle Reinsoo), Mustjala segakoor Mustel (Imbi Kolk), Taritu segakoor (Anneli Tarkmeel), Turba naisansambel Cantus (Kerti Reintam), ansambel Collecta (Ülle Reinsoo) ja Kihelkonna segakoor (Imbi Kolk).Pidu kulmineerub rahvamajas, kus üles astuvad kõik koorid eraldi ja ka ühiskoorina.Kõigile tasuta talvepidu algab täna kl 19. Rongkäik läbi alevi. Lauldakse kirikus, kellakoja jalamil, laululaval, kuuse all ja rahvamajas. Kõik on oodatud nii laululava juurde, kirikusse kui rahvamajja nautima kaunist muusikat. Tantsuks mängib ansambel Härra Kuu. Õhtust ei puudu üllatused.
Veel artikleid samast teemast »


description: AS-i Eesti Keskkonnateenused Hiiumaa osakonna käsutuses on kolm sõidukit, mis hiidlastele hädavajalikud − prügipress, multilift-kraana ja soolapuistur-sahk. Nendest rääkis ettevõtte juhataja Aivo Kriiska Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kolm vajalikku autot

maintext:
NÄDALALÕPP
Kolm vajalikku autot
Reede, 16. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
AS-i Eesti Keskkonnateenused Hiiumaa osakonna käsutuses on kolm sõidukit, mis hiidlastele hädavajalikud − prügipress, multilift-kraana ja soolapuistur-sahk. Nendest rääkis ettevõtte juhataja Aivo Kriiska
Kõik kolm erisõidukit on ehitatud Scania raamile ja alusvankrid on ostetud tehasest uutena just Keskkonnateenuste eriotstarbeliste sõidukite jaoks. Soolapuistur-saha alusvankril on vanust 16 aastat.
See ehitati kümmekond aastat tagasi ümber varasema prügipressi raamile, sest soolapuisturi läbisõit aastas on väiksem – 26 000 kilomeetrit. Shmidt-Stratos puisturseade ning esisahk paigaldati samuti uutena.
“Oleme ettevõttena jõudnud juba ammu niikaugele, et ostetakse uued autod, mis sama firma ja tihti ka samade meeste käes kestavad kaua.
Autod on professionaalsed töövahendid, mille eest korralikult hoolitsedes pole kümmekond aastat mingi vanus,“ rääkis ettevõtte juht.
Kahe ülejäänud auto Scania alusvankrid tulid tehasest 2005. aastal. Nendelegi paigaldati eriseadmed kohe ja uutena. Kolmest autost võimsaim mootor on multilift-kraanal − 380 hobujõudu. Teiste mootoritel on 220 hobuse jaks.
Kogu Hiiumaa prügi
Multilift-autole mahub 12−35 m3 konteiner, kraananool, millega sinna konteinerisse kraami laadida, ulatub autost kaheksa meetri kaugusele. Prügiauto NTM press võimaldab kokku litsuda 16 m3 prügi.
“Sellest masinast käib läbi kogu Hiiumaa prügi, aastas oma 1200 tonni, mida veame Hiiumaa jäätmejaama,“ ütles Aivo Kriiska.
Hiiumaal juhtus aga üks huvitav lugu prügiveol mõned aastad tagasi pärast Muhu väina regatti, kui Heltermaa sadamas 4,5-kuupmeetrisest metallkonteinerist vaatasid prügiveoauto juhile vastu ehmunud silmad.
“Eks kaks meest korjanud seal regatiliste pudeleid. Üks neist ronis konteinerisse, et taarat paremini kätte saada. Kaaslane, kellele ta neid ulatas, oli aga parajasti läinud “saaki“ poodi viima. Enne, kui ta tagasi jõudis, tuli prügiauto,“ naerab Aivo.
Multilift-Scania sõidab aastas 60 000 kilomeetrit ja kokku on sellel kogunenud kilomeetreid üle poole miljoni – rohkem kui 13 tiiru ümber maakera.
Teiste autode läbisõit jääb 30 000 kilomeetri ümber ning neilgi on tööaastate jooksul kümmekond kujuteldavat tiiru ümber maakera tehtud.
Kentsakas lugu
“Multilift-kraanaga oli meil Kärdla vana ühisgümnaasiumi ehitusel selline lugu, et autojuht haakis konksu otsa välikäimla ja hakkas seda konteinerisse tõstma.
Kui kemmerg oli juba paari meetri kõrgusel, avanes uks ning sealt vaatas välja ehitusmees, kes selleks ajaks oli jõudnud püksid üles tõmmata,“ meenutab eriotstarbelisi sõidukeid omava ettevõtte juht veel üht lugu.
Prügipressi roolis on Hiiumaa Keskkonnateenustes autojuhid Aadi Salumaa ja Valdek Luik, soolapuisturit, mis teede-tänavate hooldusega tegeleb nii Kärdlas kui Pühalepa valla linnale lähematel teedel, roolib Kaido Kirss, multilift-kraana autojuhiks on Aivo Oago.
“Soovime oma klientidele kauneid jõule ja kindlasti kohtute nende toredate autodega ka uuel aastal,“ ütleb Aivo Kriiska lõpetuseks. Autor: Peep Lillemägi Reede, 16. detsember 2016.Kõik kolm erisõidukit on ehitatud Scania raamile ja alusvankrid on ostetud tehasest uutena just Keskkonnateenuste eriotstarbeliste sõidukite jaoks. Soolapuistur-saha alusvankril on vanust 16 aastat.See ehitati kümmekond aastat tagasi ümber varasema prügipressi raamile, sest soolapuisturi läbisõit aastas on väiksem – 26 000 kilomeetrit. Shmidt-Stratos puisturseade ning esisahk paigaldati samuti uutena.“Oleme ettevõttena jõudnud juba ammu niikaugele, et ostetakse uued autod, mis sama firma ja tihti ka samade meeste käes kestavad kaua.Autod on professionaalsed töövahendid, mille eest korralikult hoolitsedes pole kümmekond aastat mingi vanus,“ rääkis ettevõtte juht.Kahe ülejäänud auto Scania alusvankrid tulid tehasest 2005. aastal. Nendelegi paigaldati eriseadmed kohe ja uutena. Kolmest autost võimsaim mootor on multilift-kraanal − 380 hobujõudu. Teiste mootoritel on 220 hobuse jaks.Multilift-autole mahub 12−35 m3 konteiner, kraananool, millega sinna konteinerisse kraami laadida, ulatub autost kaheksa meetri kaugusele. Prügiauto NTM press võimaldab kokku litsuda 16 m3 prügi.“Sellest masinast käib läbi kogu Hiiumaa prügi, aastas oma 1200 tonni, mida veame Hiiumaa jäätmejaama,“ ütles Aivo Kriiska.Hiiumaal juhtus aga üks huvitav lugu prügiveol mõned aastad tagasi pärast Muhu väina regatti, kui Heltermaa sadamas 4,5-kuupmeetrisest metallkonteinerist vaatasid prügiveoauto juhile vastu ehmunud silmad.“Eks kaks meest korjanud seal regatiliste pudeleid. Üks neist ronis konteinerisse, et taarat paremini kätte saada. Kaaslane, kellele ta neid ulatas, oli aga parajasti läinud “saaki“ poodi viima. Enne, kui ta tagasi jõudis, tuli prügiauto,“ naerab Aivo.Multilift-Scania sõidab aastas 60 000 kilomeetrit ja kokku on sellel kogunenud kilomeetreid üle poole miljoni – rohkem kui 13 tiiru ümber maakera.Teiste autode läbisõit jääb 30 000 kilomeetri ümber ning neilgi on tööaastate jooksul kümmekond kujuteldavat tiiru ümber maakera tehtud.“Multilift-kraanaga oli meil Kärdla vana ühisgümnaasiumi ehitusel selline lugu, et autojuht haakis konksu otsa välikäimla ja hakkas seda konteinerisse tõstma.Kui kemmerg oli juba paari meetri kõrgusel, avanes uks ning sealt vaatas välja ehitusmees, kes selleks ajaks oli jõudnud püksid üles tõmmata,“ meenutab eriotstarbelisi sõidukeid omava ettevõtte juht veel üht lugu.Prügipressi roolis on Hiiumaa Keskkonnateenustes autojuhid Aadi Salumaa ja Valdek Luik, soolapuisturit, mis teede-tänavate hooldusega tegeleb nii Kärdlas kui Pühalepa valla linnale lähematel teedel, roolib Kaido Kirss, multilift-kraana autojuhiks on Aivo Oago.“Soovime oma klientidele kauneid jõule ja kindlasti kohtute nende toredate autodega ka uuel aastal,“ ütleb Aivo Kriiska lõpetuseks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Disainisuuna meeskond asub juhtima Kuressaare ametikooli seni suurimat rahvusvahelist koostööprojekti. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ametikooli disainisuund tegi aasta lõpus võimsa avapaugu
Reede, 30. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Reede, 30. detsember 2016. Pildil vasakult matemaatika ja tootedisaini õpetaja Sandra Rietveld Hollandist, Patrizia Visconti Itaaliast ja Kadi Kreis Tartu kunstikoolist. FOTO: Madis Vaher Disainisuuna meeskond asub juhtima Kuressaare ametikooli seni suurimat rahvusvahelist koostööprojekti.
Projekt nimega Designstem, mille juhtpartner on ametikooli disainisuund ning koordinaator õppesuuna kutseõpetaja Merit Karise, hakkab koos Euroopa Liidu üheksa haridusasutusega looma disaini ja STEM-valdkonna (loodus-, tehnoloogia-, inseneriteaduste ja matemaatika) ainete lõimitud e-õppevara.
Partnerid on Helsingi ülikooli reaalainete propageerimisega tegelev LUMA keskus Soomest, mööbli-, rõivadisaini ja sisekujunduse kolledž Hollandist, Middlesborough kolledž Inglismaalt, graafilist disaini ja trükindust õpetav Gutenbergi kool Saksamaalt, informaatikaülikool FIS Sloveeniast, Braganca polütehnikum Portugalist, Buonarroti-Pozzo mehhatroonikainstituut Itaaliast, Piraeuse ülikool Kreekast ja Tartu kunstikool.
Meeskond on äge
“Kõigiga peale Tartu kunstikooli teeme koostööd esmakordselt,” ütles Karise.
“Partnerid Soomest ja Inglismaalt leidsin isiklike kontaktide kaudu Global Teacher Prize konkursi võrgustikust. Konkursi TOP-10 matemaatikaõpetaja Maarit Rossi aitas koostöö luua Helsingi ülikooliga, Richard Spencer, TOP-10 õpetaja aastast 2015, töötab Middlesborough kolledžis. Meie ambitsioon on suur, aga meeskond on väga äge ja energiast tulvil.”
Partnerid kohtusid projekti avaseminaril ülemöödunud nädalavahetusel Kuressaares, kus kõneldi projekti tingimustest ning pandi paika edasine töö- ja ajaplaan. Projekti meeskonda olid tervitama tulnud Kuressaare linnapea Madis Kallas ning kultuuriminister Indrek Saar.
“Selle koostööprojekti elluviimine on kindlasti suur tunnustus Kuressaare ametikoolile ja kõneleb kooli võimekusest,” lausus minister tervituskõnes.
“Rahvusvaheline koostöö avab alati uksi uuteks lahendusteks ja ideedeks. Seda eriti disaini, tehnoloogia ja hariduse valdkonnas, mis võimaldab luua innovatiivseid lahendusi.”
Karise sõnul vajadus õppevara järele, kus oleksid disaini ja STEM-ained lõimitud, tuli õpilastelt endilt. Sellest lähtuvalt on projekti eesmärk avada eelkõige 15–18-aastaste õpilaste jaoks multimeedia-, graafilise ja tootedisaini taga olevad STEM-ained.
“Näiteks selleks, et teha Angry Birdsi laadset mängu, tuleb teada füüsikast kiirendust ja hõõrdumist, trükinduses materjali koguste ja mõõtude arvestamiseks matemaatikat, tekstiilide värvimisel keemiat,” kirjeldas ta.
“Õpilased õpivad neid aineid eraldi ja just praktilistes ülesannetes pole neil lihtne eri tundides saadud teadmisi ühes toimivaks tervikuks kokku panna.”
Seni suurim projekt
E-õppevara tähendab projektis nii animatsioone, simulatsioone, veebimänge kui ka näiteks jooniseid, mille põhjal saab 3D printerist välja lasta mudeli ja selle kokku panna. Loodavat e-õppevara saaksid kasutada nii disainiõpilased kui üldhariduskoolide gümnaasiumiõpilased.
Kuressaare ametikooli disainisuund sai käesoleva aasta suvel 352 080 eurot kolmeaastase strateegilise koostööprojekti läbiviimiseks EL-i haridusfondilt Erasmus+. Eestis taotles 2016. aasta kevadvoorus rahastust 51 projekti, millest 11 said rahastuse. Ametikooli disainisuund sai suuruselt teise summa.
Projekti kirjutas ja koordineerib ametikooli disainisuuna õpetaja Merit Karise, e-õppevara väljatöötamist juhib Kristjan Jansen, e-õppevara loomises osalevad disainisuuna õpetajad Erik Riige, Madis Vaher, Oliver Maaker.
“Järgmine kord kohtume veebruaris Helsingi ülikooli töötoas, kus teemaks lõimitud õpe, projektõpe, pedagoogilised kriteeriumid ja sisend loodavale õppevarale,” ütles Karise. Projekt nimega Designstem, mille juhtpartner on ametikooli disainisuund ning koordinaator õppesuuna kutseõpetaja Merit Karise, hakkab koos Euroopa Liidu üheksa haridusasutusega looma disaini ja STEM-valdkonna (loodus-, tehnoloogia-, inseneriteaduste ja matemaatika) ainete lõimitud e-õppevara.Partnerid on Helsingi ülikooli reaalainete propageerimisega tegelev LUMA keskus Soomest, mööbli-, rõivadisaini ja sisekujunduse kolledž Hollandist, Middlesborough kolledž Inglismaalt, graafilist disaini ja trükindust õpetav Gutenbergi kool Saksamaalt, informaatikaülikool FIS Sloveeniast, Braganca polütehnikum Portugalist, Buonarroti-Pozzo mehhatroonikainstituut Itaaliast, Piraeuse ülikool Kreekast ja Tartu kunstikool.“Kõigiga peale Tartu kunstikooli teeme koostööd esmakordselt,” ütles Karise.“Partnerid Soomest ja Inglismaalt leidsin isiklike kontaktide kaudu Global Teacher Prize konkursi võrgustikust. Konkursi TOP-10 matemaatikaõpetaja Maarit Rossi aitas koostöö luua Helsingi ülikooliga, Richard Spencer, TOP-10 õpetaja aastast 2015, töötab Middlesborough kolledžis. Meie ambitsioon on suur, aga meeskond on väga äge ja energiast tulvil.”Partnerid kohtusid projekti avaseminaril ülemöödunud nädalavahetusel Kuressaares, kus kõneldi projekti tingimustest ning pandi paika edasine töö- ja ajaplaan. Projekti meeskonda olid tervitama tulnud Kuressaare linnapea Madis Kallas ning kultuuriminister Indrek Saar.“Selle koostööprojekti elluviimine on kindlasti suur tunnustus Kuressaare ametikoolile ja kõneleb kooli võimekusest,” lausus minister tervituskõnes.“Rahvusvaheline koostöö avab alati uksi uuteks lahendusteks ja ideedeks. Seda eriti disaini, tehnoloogia ja hariduse valdkonnas, mis võimaldab luua innovatiivseid lahendusi.”Karise sõnul vajadus õppevara järele, kus oleksid disaini ja STEM-ained lõimitud, tuli õpilastelt endilt. Sellest lähtuvalt on projekti eesmärk avada eelkõige 15–18-aastaste õpilaste jaoks multimeedia-, graafilise ja tootedisaini taga olevad STEM-ained.“Näiteks selleks, et teha Angry Birdsi laadset mängu, tuleb teada füüsikast kiirendust ja hõõrdumist, trükinduses materjali koguste ja mõõtude arvestamiseks matemaatikat, tekstiilide värvimisel keemiat,” kirjeldas ta.“Õpilased õpivad neid aineid eraldi ja just praktilistes ülesannetes pole neil lihtne eri tundides saadud teadmisi ühes toimivaks tervikuks kokku panna.”E-õppevara tähendab projektis nii animatsioone, simulatsioone, veebimänge kui ka näiteks jooniseid, mille põhjal saab 3D printerist välja lasta mudeli ja selle kokku panna. Loodavat e-õppevara saaksid kasutada nii disainiõpilased kui üldhariduskoolide gümnaasiumiõpilased.Kuressaare ametikooli disainisuund sai käesoleva aasta suvel 352 080 eurot kolmeaastase strateegilise koostööprojekti läbiviimiseks EL-i haridusfondilt Erasmus+. Eestis taotles 2016. aasta kevadvoorus rahastust 51 projekti, millest 11 said rahastuse. Ametikooli disainisuund sai suuruselt teise summa.Projekti kirjutas ja koordineerib ametikooli disainisuuna õpetaja Merit Karise, e-õppevara väljatöötamist juhib Kristjan Jansen, e-õppevara loomises osalevad disainisuuna õpetajad Erik Riige, Madis Vaher, Oliver Maaker.“Järgmine kord kohtume veebruaris Helsingi ülikooli töötoas, kus teemaks lõimitud õpe, projektõpe, pedagoogilised kriteeriumid ja sisend loodavale õppevarale,” ütles Karise.
Veel artikleid samast teemast »


description: Orissaare vald avaldas möödunud nädalal esimese pildiplaani võimalikust noortepargi-koerapargi planeeringust, mis peaks valmima tuleval aastal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Orissaarde luuakse kaasaegne teemapark

maintext:
Uudised
Orissaarde luuakse kaasaegne teemapark
Neljapäev, 08. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Neljapäev, 08. detsember 2016. Orissaare vallavanem Vello Runthal tõdes, et plaanitav park lisaks vallale atraktiivsust. FOTO: Kalmer Saar Orissaare vald avaldas möödunud nädalal esimese pildiplaani võimalikust noortepargi-koerapargi planeeringust, mis peaks valmima tuleval aastal.
Täpsemad joonised tulevad siis, kui on olemas maa-ala geoalus. Plaanitavas asukohas Kuivastu mnt 20 on pikalt olnud looduslik park. Umbes viie-kuue aasta eest pandi püsti mõned rambid rulatamiseks, mis nüüdseks on üsna väsinud. Viimased aastad on vald järjest enam panustanud territooriumi heakorrastamisse.
“See on meie planeeringus olnud juba aastast 2009, et sellest rohealast tuleb park. Möödunud aastal taotlesime maa riigilt tagasi,” rääkis Orissaare vallavanem Vello Runthal.
Tõuke selleks, et asjad kiiresti liikuma hakkasid, andsid vallakodanikud eesotsas Heiki Hansoga, kes viis läbi rahakogumiskampaania noortepargi rajamiseks.
Toetust koguti firmade abiga nii idasaarlaste Karsummil kui Orissaare Konsumis.
“See pani kiiremini rattad liikuma. Muidugi ka see, et projektide raha läks jälle lahti,” kinnitas Runthal. Vallavalitsuse mõte on eraldada pargi jaoks 6000 eurot. Volikogu pole eelarvet veel vastu võtnud.
55 000 eurone projekt
“Me tahame projekti abil seda 6000 eurot kasvatada maksimaalselt 55 000 peale,” sõnas vallavanem. Projektivoor lõpeb 6. veebruaril.
Samas tõdes Runthal, et kogukonnal on pargi suhtes väga erinevad ootused. Spordiinimesed loodavad üht, väikeste lastega emad teist, noored kolmandat jne.
Vald soovib rajada pargi, mis pakuks igaühele midagi. Runthali sõnul lisaks park Orissaarele atraktiivsust. Nimena on pakutud välja Tammeparki, Noorteparki ja Orissaare parki.
MTÜ Orissaare Sport juht Andla Rüütel tõdes, et tal on igati hea meel, et vald on otsustanud rajada pargi kogu kogukonnale.
Erinevale sihtrühmale
“Mulle meeldib, et vald on otsustanud luua kokkusaamiskoha, kus tegevusi jagub erinevas vanuses inimestele. See on hästi äge plaan, mis ei ole vaid ühele sihtrühmale. Päris väikestele on plaanitud nurk, ronimine sobib varateismelistele, pensionäridele on istumiskohad ja spordiinimestele on samuti tegevust,” rääkis Rüütel.
Kui projekt läbi läheb, on plaanis park valmis saada septembri lõpuks. Kui projektile toetust ei saada, rajatakse park omaosalusega. Sellisel juhul plaanitakse park valmis teha kevadel.
Heiki Hanso puhkas eile Filipiinidel, mistõttu ei õnnestunud temalt kommentaare pargi rajamise kohta saada. Täpsemad joonised tulevad siis, kui on olemas maa-ala geoalus. Plaanitavas asukohas Kuivastu mnt 20 on pikalt olnud looduslik park. Umbes viie-kuue aasta eest pandi püsti mõned rambid rulatamiseks, mis nüüdseks on üsna väsinud. Viimased aastad on vald järjest enam panustanud territooriumi heakorrastamisse.“See on meie planeeringus olnud juba aastast 2009, et sellest rohealast tuleb park. Möödunud aastal taotlesime maa riigilt tagasi,” rääkis Orissaare vallavanem Vello Runthal.Tõuke selleks, et asjad kiiresti liikuma hakkasid, andsid vallakodanikud eesotsas Heiki Hansoga, kes viis läbi rahakogumiskampaania noortepargi rajamiseks.Toetust koguti firmade abiga nii idasaarlaste Karsummil kui Orissaare Konsumis.“See pani kiiremini rattad liikuma. Muidugi ka see, et projektide raha läks jälle lahti,” kinnitas Runthal. Vallavalitsuse mõte on eraldada pargi jaoks 6000 eurot. Volikogu pole eelarvet veel vastu võtnud.“Me tahame projekti abil seda 6000 eurot kasvatada maksimaalselt 55 000 peale,” sõnas vallavanem. Projektivoor lõpeb 6. veebruaril.Samas tõdes Runthal, et kogukonnal on pargi suhtes väga erinevad ootused. Spordiinimesed loodavad üht, väikeste lastega emad teist, noored kolmandat jne.Vald soovib rajada pargi, mis pakuks igaühele midagi. Runthali sõnul lisaks park Orissaarele atraktiivsust. Nimena on pakutud välja Tammeparki, Noorteparki ja Orissaare parki.MTÜ Orissaare Sport juht Andla Rüütel tõdes, et tal on igati hea meel, et vald on otsustanud rajada pargi kogu kogukonnale.“Mulle meeldib, et vald on otsustanud luua kokkusaamiskoha, kus tegevusi jagub erinevas vanuses inimestele. See on hästi äge plaan, mis ei ole vaid ühele sihtrühmale. Päris väikestele on plaanitud nurk, ronimine sobib varateismelistele, pensionäridele on istumiskohad ja spordiinimestele on samuti tegevust,” rääkis Rüütel.Kui projekt läbi läheb, on plaanis park valmis saada septembri lõpuks. Kui projektile toetust ei saada, rajatakse park omaosalusega. Sellisel juhul plaanitakse park valmis teha kevadel.Heiki Hanso puhkas eile Filipiinidel, mistõttu ei õnnestunud temalt kommentaare pargi rajamise kohta saada.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eilse seisuga oli Hooandjas SÜG-i kabaree tarvis kogutud juba 1340 eurot, mis ületas seatud eesmärgi 440 euro võrra. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kabaree kogus kopsaka toetuse

maintext:
Uudised
Kabaree kogus kopsaka toetuse
Teisipäev, 20. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 20. detsember 2016. Eilse seisuga oli Hooandjas SÜG-i kabaree tarvis kogutud juba 1340 eurot, mis ületas seatud eesmärgi 440 euro võrra.
Projektile on aega hoogu anda veel kaks päeva. Õpilased ise on toetuse üle väga õnnelikud.
“See tuli meile üllatusena. Alguses ei tahtnud väga minna, saime suhteliselt vaevaliselt kokku 200 eurot. Järsku ühel ööl oli keegi pannud üle 200 euro meile sinna ja ühe päevaga oli juba üle 1000 koos. See tuli väga järsku. Kõik koolid olid väga hämmastunud,” rääkis Saaremaa ühisgümnaasiumi 11. klassi õpilane Pille Ülem.
Ta tõdes, et iga sent kulub kindlasti ära. Näiteks on nad kulutanud kostüümide peale rohkem, kui esialgu arvati.
Kui kõik tellitud asjad on kinni makstud, kasutavad noored raha paremate valgusefektide peale ja erinevate esinemiste transpordikulude katteks.
Esietendus ootab
Pille sõnas, et proovid lähevad hästi. Kaks etenduse läbimängu on juba toimunud ja möödunud nädala lõpul esineti väiksema grupiga juba ka ühel jõulupeol.
22. detsembril on esimene esinemine õpetajatele, 13. jaanuaril kogu kooliperele.
Pille tõdes, et esinemiste lähenemisega tõuseb ka pinge, kuid ajalises mõttes ollakse graafikus.
Väike mure on õpilastel kostüümide pärast, mis ei ole kõik veel kohale jõudnud. Projektile on aega hoogu anda veel kaks päeva. Õpilased ise on toetuse üle väga õnnelikud.“See tuli meile üllatusena. Alguses ei tahtnud väga minna, saime suhteliselt vaevaliselt kokku 200 eurot. Järsku ühel ööl oli keegi pannud üle 200 euro meile sinna ja ühe päevaga oli juba üle 1000 koos. See tuli väga järsku. Kõik koolid olid väga hämmastunud,” rääkis Saaremaa ühisgümnaasiumi 11. klassi õpilane Pille Ülem.Ta tõdes, et iga sent kulub kindlasti ära. Näiteks on nad kulutanud kostüümide peale rohkem, kui esialgu arvati.Kui kõik tellitud asjad on kinni makstud, kasutavad noored raha paremate valgusefektide peale ja erinevate esinemiste transpordikulude katteks.Pille sõnas, et proovid lähevad hästi. Kaks etenduse läbimängu on juba toimunud ja möödunud nädala lõpul esineti väiksema grupiga juba ka ühel jõulupeol.22. detsembril on esimene esinemine õpetajatele, 13. jaanuaril kogu kooliperele.Pille tõdes, et esinemiste lähenemisega tõuseb ka pinge, kuid ajalises mõttes ollakse graafikus.Väike mure on õpilastel kostüümide pärast, mis ei ole kõik veel kohale jõudnud.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Kuressaare politseijaoskonna menetlusteenistuse vanema Ahti Lepa sõnul saab politsei ülevaadet alustada heade uudistega: lõppeval nädalavahetusel pole toime pandud ühtegi kuritegu ja liiklusest ei tulnud eemaldada ühtegi alkoholijoobes mootorsõiduki juhti. Täiesti tööta politsei siiski ei olnud.

Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Politseile möödus nädalalõpp kuritegudeta, kuid traagiliselt
Laupäev, 10. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 10. detsember 2016. Kuressaare politseijaoskonna menetlusteenistuse vanema Ahti Lepa sõnul saab politsei ülevaadet alustada heade uudistega: lõppeval nädalavahetusel pole toime pandud ühtegi kuritegu ja liiklusest ei tulnud eemaldada ühtegi alkoholijoobes mootorsõiduki juhti. Täiesti tööta politsei siiski ei olnud.
Nädalavahetusel jõudis 1967. aastal sündinud meesterahvas varastada kahest erinevast poest alkoholi. Mõlemal juhul tabati ta vahetult pärast teo toimepanemist.
7.12 teatati politseile, et omavoliliselt on sisse tungitud Pihtla vallas Nässuma külas asuvasse suvemajja, kus on lõhutud, lagastatud, peetud pidusid ja magatud.
Kui esimest korda pole politsei kohapealt kedagi kätte saanud, siis sel nädalavahetusel saadi kahel päeval järjest sündmuskohalt kätte noori, kelle hulgas oli ka alkoholi tarvitanud alaealisi.
Alaealised anti vanematele üle. Isikuid ootab nüüd ees väärteomenetlus karistusseadustiku § 266 järgi ehk omavoliline sissetung, mille eest näeb sanktsioon ette rahatrahvi kuni 300 trahviühikut (ehk 1200 eurot) või aresti.
Liiklusest eemaldati kaks juhtimisõiguseta mootorsõiduki juhti. Ühel juhil oli kehtiv juhtimisõigus küll olemas, kuid õige kategooria puudus. Tabati ka üks kiiruseületaja.
9.12 teatati politseile, et Kuressaares ühes korteris on end üles poonud 1983. aastal sündinud meesterahvas. Surnukeha on saadetud kohtuarstlikule lahangule. Nädalavahetusel jõudis 1967. aastal sündinud meesterahvas varastada kahest erinevast poest alkoholi. Mõlemal juhul tabati ta vahetult pärast teo toimepanemist.7.12 teatati politseile, et omavoliliselt on sisse tungitud Pihtla vallas Nässuma külas asuvasse suvemajja, kus on lõhutud, lagastatud, peetud pidusid ja magatud.Kui esimest korda pole politsei kohapealt kedagi kätte saanud, siis sel nädalavahetusel saadi kahel päeval järjest sündmuskohalt kätte noori, kelle hulgas oli ka alkoholi tarvitanud alaealisi.Alaealised anti vanematele üle. Isikuid ootab nüüd ees väärteomenetlus karistusseadustiku § 266 järgi ehk omavoliline sissetung, mille eest näeb sanktsioon ette rahatrahvi kuni 300 trahviühikut (ehk 1200 eurot) või aresti.Liiklusest eemaldati kaks juhtimisõiguseta mootorsõiduki juhti. Ühel juhil oli kehtiv juhtimisõigus küll olemas, kuid õige kategooria puudus. Tabati ka üks kiiruseületaja.9.12 teatati politseile, et Kuressaares ühes korteris on end üles poonud 1983. aastal sündinud meesterahvas. Surnukeha on saadetud kohtuarstlikule lahangule.
Veel artikleid samast teemast »


description: Jõulupühad tõid Saaremaale paljud puhkama ja maakonna suuremad spaa-hotellid täitusid külalistega nii kodu- kui välismaalt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Aastavahetus sunnib spaasid pingutama

maintext:
Uudised
Aastavahetus sunnib spaasid pingutama
Kolmapäev, 28. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Kolmapäev, 28. detsember 2016. Grand Rose Spa Hotel ei jäta aastavahetusel ühtki külalist tänavale, ütles müügijuht Mario Sau. FOTO: Valmar Voolaid Jõulupühad tõid Saaremaale paljud puhkama ja maakonna suuremad spaa-hotellid täitusid külalistega nii kodu- kui välismaalt.
“Möödunud aasta jõuludega võrreldes oli Grand Rose Spa Hoteli täituvus tänavu isegi 3% suurem,” ütles Meie Maale ettevõtte müügijuht Mario Sau.
“Teenustest oli suurim osakaal toitlustamisel. See on üpris tavapärane, et alates jõulupühadest ja veidi juba enne seda toimuvad firma jõulupeod, käiakse ka sõprade ja sugulastega pidulikumal õhtusöögil ja aega veetmas.”
Teisi teenuseid tarbiti jõulude ajal tavapärasel määral ja millegi üle Sau arvates nuriseda pole. Praegu kestvat koolivaheaega tema hinnangul tunda küll pole, rohkem torkab see silma kevadisel ja sügisesel koolivaheajal: “Tundub, et jõulupühi tähistavad pered ikka traditsiooniliselt kodus, lastega tullakse rohkem aastavahetuseks.”
Käesoleva nädala lõpuks, vana-aastaõhtuks hotell Sau sõnul hetkel veel 100%-liselt välja müüdud ei ole ja saadaval on mõned üksikud toad, mis on tekkinud mõnedest broneeringute tühistamistest.
“Praegu on ju viiruste aeg,” tõdes Grand Rose’i müügijuht. Aastavahetuseks pakutakse oma külalistele meelelahutusprogrammi, mida juhib Toomas Lääts, tantsuks mängib ansambel Apelsin. Ja kuigi ka tänavalt tulijat tagasi ei saadeta, soovitab hotelli juht peolaua eelnevalt kinni panna.
Kas praamid sõidavad?
Arensburg Boutique Hotel & Spa tegevjuht Terje Nepper hindas hotelli täituvust jõulupühade nädalalõpus ligikaudu 70%-liseks.
“Kui nüüd möödunud aastaga võrrelda, siis oli sel aastal hoolimata lühikesest nädalalõpust ja segadustest praamiühendusega tulemus siiski veidi parem,” ütles Nepper. “Suurim kliendi mõjutaja on aga ilmselgelt ühendus mandriga. Räägin oma kogemustest. Meile helistades või kirjutades pole esimene küsimus “kas teil vabu kohti on?”, vaid “kas praamid sõidavad?”. Ma saan aru, et meedia roll on tegelikkust kajastada, aga uskuge, lakkamatu jamadest kirjutamine võimendab inimestes probleemi. Kogu aeg ju nii hull pole, positiivset, nagu näiteks ühendus ralli ajal, võiks samuti tasakaaluks kajastada.”
Nepperi sõnul on negatiivne info jõudnud koguni soomlasteni, kellele on tegelikku olukorda keerulisem seletada, mistõttu on lausa mitmed püsikliendid jätnud tulemata. Firmajuhi sõnul on aastavahetuseks siiski vaid üksikud kohad praegu veel saadaval, ent Arensburgi Meedla koda, mis on alates oktoobrist talveks suletud, on vana-aastaõhtuks broneeritud.
Georg Ots Spa Hotellis oli jõulude ajal külalisi võrreldes eelneva aastaga vähem, milles ettevõtte juht Piret Trei näeb samuti oma osa nii kaootilises praamiühenduses kui -piletite piiratud broneerimisvõimaluses. “Aga siiski jäi täituvus 80–90% vahele ja oli rõõmustav,” ütles Trei.
“Kõige rohkem nauditi nii meie mõnusaid spaa-hoolitsusi kui ka restorani. Ükski jõululaupäev ei ole päris see ilma jõuluvanata, kes käis lapsi rõõmustamas kingikotiga. Pühade ajal on hotellis ka saarlasi rohkem kui muul ajal.”
Gospas on samuti aastavahetuseks viimased vabad kohad nii neile, kes soovivad jääda ööbima, kui ka neile, kes soovivad osaleda meeleolukal peol koos Dave Benton Bandiga.
Pole mõjutanud
Saaremaa Spaa Hotellide täituvus selle aasta jõulude ajal ületas müügi- ja turundusjuht Helina Kristini sõnul eelmisi lähiaastaid ja ootusi ning lühike jõulupühade nädalalõpp pole hotellide täituvusele mõju avaldanud.
“Inimesed on oma puhkust juba pikalt ette planeerinud,” ütles ta.
“Jõulud on stressirohke periood ja sellel ajal on kehahoolitsused ja massaažid väga populaarsed, nii nagu ka aastavahetus meie hotellides.” Müügi- ja turundusjuht tunnistas, et majutuskohad aasta viimaseks ööks on juba mitu kuud välja müüdud, saada on veel üksikuid peopääsmeid. “Möödunud aasta jõuludega võrreldes oli Grand Rose Spa Hoteli täituvus tänavu isegi 3% suurem,” ütles Meie Maale ettevõtte müügijuht Mario Sau.“Teenustest oli suurim osakaal toitlustamisel. See on üpris tavapärane, et alates jõulupühadest ja veidi juba enne seda toimuvad firma jõulupeod, käiakse ka sõprade ja sugulastega pidulikumal õhtusöögil ja aega veetmas.”Teisi teenuseid tarbiti jõulude ajal tavapärasel määral ja millegi üle Sau arvates nuriseda pole. Praegu kestvat koolivaheaega tema hinnangul tunda küll pole, rohkem torkab see silma kevadisel ja sügisesel koolivaheajal: “Tundub, et jõulupühi tähistavad pered ikka traditsiooniliselt kodus, lastega tullakse rohkem aastavahetuseks.”Käesoleva nädala lõpuks, vana-aastaõhtuks hotell Sau sõnul hetkel veel 100%-liselt välja müüdud ei ole ja saadaval on mõned üksikud toad, mis on tekkinud mõnedest broneeringute tühistamistest.“Praegu on ju viiruste aeg,” tõdes Grand Rose’i müügijuht. Aastavahetuseks pakutakse oma külalistele meelelahutusprogrammi, mida juhib Toomas Lääts, tantsuks mängib ansambel Apelsin. Ja kuigi ka tänavalt tulijat tagasi ei saadeta, soovitab hotelli juht peolaua eelnevalt kinni panna.Arensburg Boutique Hotel & Spa tegevjuht Terje Nepper hindas hotelli täituvust jõulupühade nädalalõpus ligikaudu 70%-liseks.“Kui nüüd möödunud aastaga võrrelda, siis oli sel aastal hoolimata lühikesest nädalalõpust ja segadustest praamiühendusega tulemus siiski veidi parem,” ütles Nepper. “Suurim kliendi mõjutaja on aga ilmselgelt ühendus mandriga. Räägin oma kogemustest. Meile helistades või kirjutades pole esimene küsimus “kas teil vabu kohti on?”, vaid “kas praamid sõidavad?”. Ma saan aru, et meedia roll on tegelikkust kajastada, aga uskuge, lakkamatu jamadest kirjutamine võimendab inimestes probleemi. Kogu aeg ju nii hull pole, positiivset, nagu näiteks ühendus ralli ajal, võiks samuti tasakaaluks kajastada.”Nepperi sõnul on negatiivne info jõudnud koguni soomlasteni, kellele on tegelikku olukorda keerulisem seletada, mistõttu on lausa mitmed püsikliendid jätnud tulemata. Firmajuhi sõnul on aastavahetuseks siiski vaid üksikud kohad praegu veel saadaval, ent Arensburgi Meedla koda, mis on alates oktoobrist talveks suletud, on vana-aastaõhtuks broneeritud.Georg Ots Spa Hotellis oli jõulude ajal külalisi võrreldes eelneva aastaga vähem, milles ettevõtte juht Piret Trei näeb samuti oma osa nii kaootilises praamiühenduses kui -piletite piiratud broneerimisvõimaluses. “Aga siiski jäi täituvus 80–90% vahele ja oli rõõmustav,” ütles Trei.“Kõige rohkem nauditi nii meie mõnusaid spaa-hoolitsusi kui ka restorani. Ükski jõululaupäev ei ole päris see ilma jõuluvanata, kes käis lapsi rõõmustamas kingikotiga. Pühade ajal on hotellis ka saarlasi rohkem kui muul ajal.”Gospas on samuti aastavahetuseks viimased vabad kohad nii neile, kes soovivad jääda ööbima, kui ka neile, kes soovivad osaleda meeleolukal peol koos Dave Benton Bandiga.Saaremaa Spaa Hotellide täituvus selle aasta jõulude ajal ületas müügi- ja turundusjuht Helina Kristini sõnul eelmisi lähiaastaid ja ootusi ning lühike jõulupühade nädalalõpp pole hotellide täituvusele mõju avaldanud.“Inimesed on oma puhkust juba pikalt ette planeerinud,” ütles ta.“Jõulud on stressirohke periood ja sellel ajal on kehahoolitsused ja massaažid väga populaarsed, nii nagu ka aastavahetus meie hotellides.” Müügi- ja turundusjuht tunnistas, et majutuskohad aasta viimaseks ööks on juba mitu kuud välja müüdud, saada on veel üksikuid peopääsmeid.
Veel artikleid samast teemast »


description: Aastalõpuartiklid vaatavad enamasti tagasi kõigele, mis mööduval aastal toimunud. Analüüsivad, küsivad küsimusi, jagavad hinnanguid kõigile täide ja mitte täide läinud ennustustele. Sel ajal võiksime võtta ka pisut aega, et küsida endalt, kuidas me oma aega väärtustame ja millele kulutame. Kuhu kulus sinu aasta 2016? Ja kuidas plaanid kasutada järgmised 365 päeva? Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
BRIT KERBO AINULT MEIE MAAS: Ajast, ja arust
Laupäev, 31. detsember 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Brit Kerbo, kolumnist Laupäev, 31. detsember 2016. Meie Maa kolumnist Brit Kerbo. FOTO: erakogu Aastalõpuartiklid vaatavad enamasti tagasi kõigele, mis mööduval aastal toimunud. Analüüsivad, küsivad küsimusi, jagavad hinnanguid kõigile täide ja mitte täide läinud ennustustele. Sel ajal võiksime võtta ka pisut aega, et küsida endalt, kuidas me oma aega väärtustame ja millele kulutame. Kuhu kulus sinu aasta 2016? Ja kuidas plaanid kasutada järgmised 365 päeva?
Sotsiaalmeedia võidukäiguga kaasnev loomulik nähtus on see, et kõik muudkui arvavad. Arvamusi tuleb seinast seina, faktid segunevad väljamõeldistega, emotsioonid kõiguvad vastavalt ekraani taga ära tarbitud promillidele ja tõusvale vererõhule.
Jutulõimed venivad ja venivad, kõik sõidavad üksteisest üle, õige eestlase karika nimel käib tunnist tundi tihe rebimine.
Tarbetu ajaraiskamine
Nii otsitakse põlevi silmi vastust näiteks küsimusele, mida ikkagi president Kaljulaid kirikust arvab. Ehk peaks ta arvama teisiti?
Üks vehib põhiseadusega, milles seisab, et meil ei ole riigikirikut; teine seevastu toob lagedale eelkäijate kombed: presidendi kirikuskäimine on traditsioon, mille hülgamine on hukkamõistu väärt. On neid, kes toonitavad, et on olemas “kirjutamata seadused”, ja neid, kes demagoogialaviinina vastavad, et “sel juhul peaks ka lilla leegi hoidjate vennaskonda külastama”. Paljud tuttavad osutuvad seni hästi varjul olnud maausulisteks, keda tõmbab hiite poole.
Vähe on tunnustust sellele, et üks naine otsustas lihtsalt mitte olla variser, lihtsalt mitte kaasa teha midagi, mis seni talle kombeks pole olnud. Jah, mina käin kirikus, käisin ka jõuluõhtu palvusel. Kas ma aga eeldaksin, et tuhanded, kellele see komme on võõras, pressiksid end mingi mulje jätmise pärast 24. detsembril kirikutesse? Ei oota. Ma hindan inimeste ehedust ja valikuvabadust olla osa neist sündmustest, mida südames väärtustatakse. Seda ootan ka presidendilt.
Kirikuteema peale on tarbetult kulunud nii leheruumi kui ka aega. Tõestab seda ju seegi kirjatükk siin. Peeter Espak, TÜ võrdleva usundiloo vanemteadur pakub Eesti Päevalehes teemat kokku võttes nõnda: “Kui vastavale teemale selgepiirilisi protokollilisi reegleid järgnevaks viieks aastaks ei kehtestata, jääb arvamusartiklite tulv mõlemalt poolelt kaunistama meie leheveergusid, nagu ka vaidlused sotsiaalmeedias pea iga kirikliku ja riikliku tähtpäeva aegu. Sellest ei võida ei kristlased ega ateistid kumbki, vaid eelkõige Delfi kommentaator, kelle sõnumiks on “Papid ahju! Juudikristlased välja!” või siis “Võta vastu Issanda valgus, sa pime hoorav inimeseloom!””
Kulutatud aega aga ei saa meist keegi tagasi. Sellesama Espaki artiklis välja toodud andmete põhjal on meil küllalt suur hulk inimesi, kes usuvad surmajärgsesse ellu. Kas needsamad inimesed aga lükkavad tänasida toimetusi homse varna just selle mõttega, et “küll järgmises elus jõuab”? Vaevalt. Me ei väärtusta oma minuteid, tunde ja päevi sageli enne, kui need on pöördumatult kaotatud.
Toosama viimasel ajal uskmatusega silma torganud eestlane kipub uskuma veel ehk Igor Mangi horoskoopi, mis Maalehe tiraaži alati kenasti kergitab.
“Viimsest reliikviast” tuttavale küsimusele “mis meist saab?” näib aastast aastasse vastust otsida lihtsam ühe habemega mehe öeldud sõnadest, selle asemel, et oma elu eest ise vastutus võtta. Tegelikult ei saa ju ükski tähetark otsustada sinu eest, kuidas sa oma aega kasutad.
Jõulude eel tuletas nii mõnigi sotsiaalmeedias leviv video südamele koputades meelde ka seda, et oma aja kinkimisest väärtuslikumat ei ole.
Kaubanduskeskuse kinkekaart või suures karbis lelu võib küll saajale korraks naeratuse näole tuua, kuid kui sul pole oma lähedastele kinkida aega, on asjad küllaltki tühised – need ei asenda inimlikku soojust, märkamist ja sisukamaid vestlusi. Ehk ei oleks pidanud marketites kingikraami otsides üldse nii pikalt aega kulutama, kui oleksime varem võtnud aega, et kuulata, et tähele panna.
Nii netis kommenteerimise kui ka poodlemise asemel on meil ju tegelikult alati valikuvõimalus kasutada oma aega targemalt. Selmet spekuleerida Facebookis, mida teeb Yana Toom Süürias, võib veeta selle aja hoopis (lapse)lapsega mõnd raamatut avastades.
Aeg, mis on kulunud kellegi “suletud uste taha” piiludes ja “saladustesse” süvenedes, oleks ehk mõistlikumalt kulutatud midagi uut õppides, millessegi kogukondlikku panustades või oma kaaslast kallistades?
Iga päev on kingitus
Kas ma tahan oma aastalõpu kirjatükiga öelda, et eestlane on üks ütlemata triviaalne inimeseloom, kes ei saa aru, mis talle hea on?
Ei. Tahan öelda, et iga päev, mis meil on, on kingitus. Meie aeg ei ole lõputu ja kaotatut ei saa enam tagasi. Järjekordse kuulsuse siit ilmast lahkudes kallame me interneti üle võõrapäraste R.I.P.-hüüatustega, aga paraku ei oska me enamjaolt väärtustada seda aega, mis meil endil on.
Võta endale aasta lõpul pisut aega, et teha väike ajainventuur ja panusta asjusse, mida sa muuta saad. Seda ei olegi nii vähe. Head vana aasta lõppu! Sotsiaalmeedia võidukäiguga kaasnev loomulik nähtus on see, et kõik muudkui arvavad. Arvamusi tuleb seinast seina, faktid segunevad väljamõeldistega, emotsioonid kõiguvad vastavalt ekraani taga ära tarbitud promillidele ja tõusvale vererõhule.Jutulõimed venivad ja venivad, kõik sõidavad üksteisest üle, õige eestlase karika nimel käib tunnist tundi tihe rebimine.Nii otsitakse põlevi silmi vastust näiteks küsimusele, mida ikkagi president Kaljulaid kirikust arvab. Ehk peaks ta arvama teisiti?Üks vehib põhiseadusega, milles seisab, et meil ei ole riigikirikut; teine seevastu toob lagedale eelkäijate kombed: presidendi kirikuskäimine on traditsioon, mille hülgamine on hukkamõistu väärt. On neid, kes toonitavad, et on olemas “kirjutamata seadused”, ja neid, kes demagoogialaviinina vastavad, et “sel juhul peaks ka lilla leegi hoidjate vennaskonda külastama”. Paljud tuttavad osutuvad seni hästi varjul olnud maausulisteks, keda tõmbab hiite poole.Vähe on tunnustust sellele, et üks naine otsustas lihtsalt mitte olla variser, lihtsalt mitte kaasa teha midagi, mis seni talle kombeks pole olnud. Jah, mina käin kirikus, käisin ka jõuluõhtu palvusel. Kas ma aga eeldaksin, et tuhanded, kellele see komme on võõras, pressiksid end mingi mulje jätmise pärast 24. detsembril kirikutesse? Ei oota. Ma hindan inimeste ehedust ja valikuvabadust olla osa neist sündmustest, mida südames väärtustatakse. Seda ootan ka presidendilt.Kirikuteema peale on tarbetult kulunud nii leheruumi kui ka aega. Tõestab seda ju seegi kirjatükk siin. Peeter Espak, TÜ võrdleva usundiloo vanemteadur pakub Eesti Päevalehes teemat kokku võttes nõnda: “Kui vastavale teemale selgepiirilisi protokollilisi reegleid järgnevaks viieks aastaks ei kehtestata, jääb arvamusartiklite tulv mõlemalt poolelt kaunistama meie leheveergusid, nagu ka vaidlused sotsiaalmeedias pea iga kirikliku ja riikliku tähtpäeva aegu. Sellest ei võida ei kristlased ega ateistid kumbki, vaid eelkõige Delfi kommentaator, kelle sõnumiks on “Papid ahju! Juudikristlased välja!” või siis “Võta vastu Issanda valgus, sa pime hoorav inimeseloom!””Kulutatud aega aga ei saa meist keegi tagasi. Sellesama Espaki artiklis välja toodud andmete põhjal on meil küllalt suur hulk inimesi, kes usuvad surmajärgsesse ellu. Kas needsamad inimesed aga lükkavad tänasida toimetusi homse varna just selle mõttega, et “küll järgmises elus jõuab”? Vaevalt. Me ei väärtusta oma minuteid, tunde ja päevi sageli enne, kui need on pöördumatult kaotatud.Toosama viimasel ajal uskmatusega silma torganud eestlane kipub uskuma veel ehk Igor Mangi horoskoopi, mis Maalehe tiraaži alati kenasti kergitab.“Viimsest reliikviast” tuttavale küsimusele “mis meist saab?” näib aastast aastasse vastust otsida lihtsam ühe habemega mehe öeldud sõnadest, selle asemel, et oma elu eest ise vastutus võtta. Tegelikult ei saa ju ükski tähetark otsustada sinu eest, kuidas sa oma aega kasutad.Jõulude eel tuletas nii mõnigi sotsiaalmeedias leviv video südamele koputades meelde ka seda, et oma aja kinkimisest väärtuslikumat ei ole.Kaubanduskeskuse kinkekaart või suures karbis lelu võib küll saajale korraks naeratuse näole tuua, kuid kui sul pole oma lähedastele kinkida aega, on asjad küllaltki tühised – need ei asenda inimlikku soojust, märkamist ja sisukamaid vestlusi. Ehk ei oleks pidanud marketites kingikraami otsides üldse nii pikalt aega kulutama, kui oleksime varem võtnud aega, et kuulata, et tähele panna.Nii netis kommenteerimise kui ka poodlemise asemel on meil ju tegelikult alati valikuvõimalus kasutada oma aega targemalt. Selmet spekuleerida Facebookis, mida teeb Yana Toom Süürias, võib veeta selle aja hoopis (lapse)lapsega mõnd raamatut avastades.Aeg, mis on kulunud kellegi “suletud uste taha” piiludes ja “saladustesse” süvenedes, oleks ehk mõistlikumalt kulutatud midagi uut õppides, millessegi kogukondlikku panustades või oma kaaslast kallistades?Kas ma tahan oma aastalõpu kirjatükiga öelda, et eestlane on üks ütlemata triviaalne inimeseloom, kes ei saa aru, mis talle hea on?Ei. Tahan öelda, et iga päev, mis meil on, on kingitus. Meie aeg ei ole lõputu ja kaotatut ei saa enam tagasi. Järjekordse kuulsuse siit ilmast lahkudes kallame me interneti üle võõrapäraste R.I.P.-hüüatustega, aga paraku ei oska me enamjaolt väärtustada seda aega, mis meil endil on.Võta endale aasta lõpul pisut aega, et teha väike ajainventuur ja panusta asjusse, mida sa muuta saad. Seda ei olegi nii vähe. Head vana aasta lõppu!
Veel artikleid samast teemast »