description: Tänane “Eluratta” persoon Marta Riik sai eile 75. Marta on sündinud Orissaare valla (tollal Pöide) Raugu külas 8. septembril 1941. aastal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Marta Riik: tuhlivõtt ei tüüta iial

maintext:
Eluratas
Marta Riik: tuhlivõtt ei tüüta iial
Reede, 09. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Reede, 09. september 2016. Marta kaks päeva enne oma juubelit suvemaja ees, rääkimas kartulivõtust ja muust. Foto: Vilma Rauniste Tänane “Eluratta” persoon Marta Riik sai eile 75. Marta on sündinud Orissaare valla (tollal Pöide) Raugu külas 8. septembril 1941. aastal.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Ühes vallas kohalike juhtidega maha istudes öeldi mulle, et presidendivalimiste senist käiku jälgides kipub jääma mulje, nagu oleks Eesti riik täiesti valmis saanud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Õiglaselt ja erapooletult

maintext:
Arvamus
Õiglaselt ja erapooletult
Neljapäev, 22. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Ühes vallas kohalike juhtidega maha istudes öeldi mulle, et presidendivalimiste senist käiku jälgides kipub jääma mulje, nagu oleks Eesti riik täiesti valmis saanud.
Teisiti pole võimalik seletada fakti, et avalikus ruumis näib suurem osa kampaaniast keerlevat keelepeksu seisukohalt küll huvipakkuvate, kuid Eesti tuleviku mõttes absoluutselt teisejärguliste teemade ümber.
On õige hetk meenutada, et sel laupäeval valib kõikidest valdadest ja linnadest kokku tulnud Eesti rahva esindus Eestile riigipead, kelle tausta ja tegude üle saaksid valijamehed ka viie ja viiekümne aasta pärast uhked olla. Presidenti, kes on valmis seisma Eesti eest nii heas kui halvas. Õiglaselt ja erapooletult. Presidenti, kes aitaks sõna ja teoga kaasa rahva murede lahendamisele ja lootuste täitumisele.
Me teame ju teiega kõik, et Eesti riik ei ole sugugi valmis. Räägime siis asjadest, mis on Eesti inimestele Kuressaares ja Kärdlas, Kihnus ja Koerus, Pärnus ja Põlvas päriselt olulised.
Mis on meie päris mured?
Majandus ei kasva piisavalt, seda kogu maailmas, ja julgeolekuolukord kogu maailmas on halvenemas. Meie maailmanurga rahvastik on vananemas ja kahanemas ja meie ühiskonnad ei ole selleks endiselt piisavalt valmis. Need on meie päris mured.
Kuidas need arengud mõjutavad elu Eesti väikevallas? Otseselt. Pea kõikidel minu kohalike inimestega toimunud kohtumistel jututeemaks olnud haldusreformgi on üks näide. Ei ole ülemäära suur liialdus öelda, et meil ei oleks haldusreformi ilmselt üldse vaja, kui me ei peaks arvestama demograafiliste muutustega.
Rahvast jääb vähemaks. See tähendab, et tuleb järjest rohkem otsida lahendusi, kuidas teha vähemaga rohkem (või siis vähemate ressurssidega sama palju, aga paremini). Omavalitsuste ümberkorraldamine on üks osa sellest. Riigireform, riigiaparaadi kokkutõmbamine teine osa. Järjest nutikam majandus kolmas.
Olen kuulnud omavalitsustes hämmastunud küsimusi, et miks räägitakse valdade liitumisel tekkivast kulude vähenemisest, kui ükski senine näide seda ei kinnita?
Aus on selgitada, et lühiajalist kulude kokkuhoidu ei maksagi haldusreformist taskulambiga taga otsida. Teisiti öeldes – asi on nende väikeste omavalitsuste aitamises, kellel on täna raske. Sisuliselt on tegu solidaarsusprooviga meile kõigile – kas tugevamad võtavad väetimad oma tiiva alla. Jah, see võib tunduda esmalt trotsi tekitav ja kellegi jaoks isegi ebaõiglane, aga kui me neid väetimaid valdu ei aita, siis on meil tulevikus palju suurem ühine mure. Ka president saab selgitada haldusreformi ja teiste Eesti elu vajalike muudatuste pikka vaadet.
Muidugi, pikaajaliselt sõltub tugevate omavalitsuste olemasolu nende tulubaasist. Ja ma olen kindlalt seda meelt, et ka omavalitsuste tulubaasi muredele tuleb leida kiiresti lahendus ja oleks olnud vähem pingeid ning segadust, kui see lahendus oleks pandud lauale koos haldusreformiga alustamisega.
Ei tohi kujuneda kombeks teha vaid pool ülesandest ja loota, et küll see teine pool laheneb kunagi iseenesest. Ei lahene. President ei pea otsima rahapada, millega laheneks omavalitsuste rahastamise küsimus, aga ta saab seista selle eest, et omavalitsusi puudutavate küsimuste juures oleks nende pikaajalise rahastamise plaan alati laual.
Kas hiljuti parlamendi poolt tehtud muudatus, mis lubab tulevikus parlamendi liikmeid istuda korraga kahel toolil – nii parlamendis kui kohalikus volikogus –, võiks viia selliseid Tallinnast kaugel asuvate valdade muresid paremini Toompeale? Või lükkaks praegu tublisti just kohalikul tasandil tegutsevaid inimesi otsustamisest eemale?
Olen omavalitsustes tihti kuulnud, et kahe tooli seadusele on märgatav vastuseis, sest paljudele inimestele seostub see 2002. aastaga, kui Siim Kallase valitsuse algatusel keelustati valimisliidud. Seostub Toompea katsega kohalikku demokraatiat ahendada.
Mina isiklikult olen skeptiline, et korraga õnnestub hästi ja täieliku pühendumisega teha tööd kahes kohas – nii parlamendis kui kohalikus volikogus. Arvan, et paratamatult jääb sellises olukorra üks pool kannatajaks. Aga möönan, et reaalselt saab elada nii kahe tooli seadusega kui ka ilma kahe tooli seaduseta.
Aastaid pole kahe tooli seadust olnud ja midagi pole juhtunud. Isegi kui kahe tooli seadus kehtib ja riigikogu liikmed kandideerivad kohalikku volikokku, ei pea ükski valija riigikogu liikme poolt hääletama, kui ta arvab, et parlamendiliikmed ei peaks kahe tooli peal istuma. Kui aga inimesed ka kohalikel valimistel riigikogu liikme poolt hääletavad ja ta saab valitud, ei näe valijad järelikult kahel toolil istumises probleemi, vaid hoopis soovivad parlamendiliikmete osalemist kohalikus elus.
Kui kahe tooli seadusega ei ole põhiseaduslikku probleemi, siis on ju presidendi kohus see välja kuulutada. Kui aga peaks massiliseks muutuma probleem, et inimesed istuvad küll kahel toolil, aga ei suuda mõlemat tööd teha, siis saab president sellele üleriigilise probleemina tähelepanu juhtida.
Kõikide selliste teemade puhul torkab üle Eesti ringi sõites teravalt silma aga see, kui väga on meil puudus selgest, otsekohesest, avatud ja üksteise arvamustest (ka siis, kui need on diametraalselt erinevad) lugu pidavast suhtlemisest riigijuhtide ja Eesti inimeste vahel. Kui otsuste tagamaid ja põhjusi ei teata ega mõisteta põhjusel, et inimestega suheldakse tihti kiirustades ja vaid loosungite keeles, mitte nendega päriselt rääkides, ei mõisteta ka otsuseid. See on Eesti ühiskonnas saamas probleemiks, aga õnneks on seda lihtne muuta, kui tahtmist on.
Mulle on kohtumistel korduvalt öeldud, et ka presidendilt oodatakse oskust ja soovi seista erinevate ühiskonnarühmade eest, erinevate murede ja erineva emakeelega inimeste eest, ka nende eest, kes ise ühiskonnas kõige häälekamad pole. President ei saa elada väljaspool meie igapäevast elu. Minu elu ja töö on seni suuresti seisnud oskuses kuulata, märgata, selgitada ning lahendusi leida, ka kõige keerulisemates olukordades. Tahan seda kindlasti jätkata ka riigipeana.
Minu kindel veendumus on, et sisemise ebakindluse ja asjatu hõõrumise asemel on meil praegusel ajal vaja hoida ühte. Ebakindlust on meid ümbritsevas maailmas niigi palju.
Arvan, et peame lähitulevikus kõvasti vaeva nägema, et meie harjumuspärast elukorraldust edendavad ning kaitsvad sõjalised ja majanduslikud liidud rahvaste vahel säiliksid, et me ei jääks oma väiksuses üksi vaenulike tuulte kätte. Me ei tohi olla naiivsed, kui kõne all on agressorite tegevus ja rahvusvahelise õiguse rikkumised.
Me ei tohi väsida
See on ööpäevaringne, aastaringne töö, kus olulisel kohal nii meie ühiskondlike väärtuste euroopalikkus kui ka toimivale demokraatiale tuginev sisemine poliitiline stabiilsus. Me ei tohi väsida ega endasse tõmbuda, sest nagu on öelnud üks tark mees – kurjuse triumfiks piisab sellest, et head inimesed ei tee midagi.
Need on mõned näited muredest, millega Eesti kodanikud, riik ja selle juhid peavad järgmised viis aastat rinda pistma.
Olen optimist ja usun, et kui teeme asju õigesti, saab meie peredel minna majanduslikult paremini kui täna, meil saab olla võimalusi end väärikalt teostada mis tahes Eesti paigas rohkem kui täna ja meie Eesti saab olla turvalisem paik kui täna. Mina olen valmis sellesse panustama ja riigipeana endast maksimumi andma, et see nii läheks.
Tegin välisministri ametit maha pannes ja täielikult pühendudes riigipeaks kandideerimisele enda jaoks põhimõttelise otsuse – ainult sellisel moel käitudes saan inimeste toetuse väljateenimisel olla täiesti sõltumatu, vastutada ainult iseenda ja Eesti rahva ees. Autor: Marina Kaljurand, presidendikandidaat Neljapäev, 22. september 2016.Teisiti pole võimalik seletada fakti, et avalikus ruumis näib suurem osa kampaaniast keerlevat keelepeksu seisukohalt küll huvipakkuvate, kuid Eesti tuleviku mõttes absoluutselt teisejärguliste teemade ümber.On õige hetk meenutada, et sel laupäeval valib kõikidest valdadest ja linnadest kokku tulnud Eesti rahva esindus Eestile riigipead, kelle tausta ja tegude üle saaksid valijamehed ka viie ja viiekümne aasta pärast uhked olla. Presidenti, kes on valmis seisma Eesti eest nii heas kui halvas. Õiglaselt ja erapooletult. Presidenti, kes aitaks sõna ja teoga kaasa rahva murede lahendamisele ja lootuste täitumisele.Me teame ju teiega kõik, et Eesti riik ei ole sugugi valmis. Räägime siis asjadest, mis on Eesti inimestele Kuressaares ja Kärdlas, Kihnus ja Koerus, Pärnus ja Põlvas päriselt olulised.Majandus ei kasva piisavalt, seda kogu maailmas, ja julgeolekuolukord kogu maailmas on halvenemas. Meie maailmanurga rahvastik on vananemas ja kahanemas ja meie ühiskonnad ei ole selleks endiselt piisavalt valmis. Need on meie päris mured.Kuidas need arengud mõjutavad elu Eesti väikevallas? Otseselt. Pea kõikidel minu kohalike inimestega toimunud kohtumistel jututeemaks olnud haldusreformgi on üks näide. Ei ole ülemäära suur liialdus öelda, et meil ei oleks haldusreformi ilmselt üldse vaja, kui me ei peaks arvestama demograafiliste muutustega.Rahvast jääb vähemaks. See tähendab, et tuleb järjest rohkem otsida lahendusi, kuidas teha vähemaga rohkem (või siis vähemate ressurssidega sama palju, aga paremini). Omavalitsuste ümberkorraldamine on üks osa sellest. Riigireform, riigiaparaadi kokkutõmbamine teine osa. Järjest nutikam majandus kolmas.Olen kuulnud omavalitsustes hämmastunud küsimusi, et miks räägitakse valdade liitumisel tekkivast kulude vähenemisest, kui ükski senine näide seda ei kinnita?Aus on selgitada, et lühiajalist kulude kokkuhoidu ei maksagi haldusreformist taskulambiga taga otsida. Teisiti öeldes – asi on nende väikeste omavalitsuste aitamises, kellel on täna raske. Sisuliselt on tegu solidaarsusprooviga meile kõigile – kas tugevamad võtavad väetimad oma tiiva alla. Jah, see võib tunduda esmalt trotsi tekitav ja kellegi jaoks isegi ebaõiglane, aga kui me neid väetimaid valdu ei aita, siis on meil tulevikus palju suurem ühine mure. Ka president saab selgitada haldusreformi ja teiste Eesti elu vajalike muudatuste pikka vaadet.Muidugi, pikaajaliselt sõltub tugevate omavalitsuste olemasolu nende tulubaasist. Ja ma olen kindlalt seda meelt, et ka omavalitsuste tulubaasi muredele tuleb leida kiiresti lahendus ja oleks olnud vähem pingeid ning segadust, kui see lahendus oleks pandud lauale koos haldusreformiga alustamisega.Ei tohi kujuneda kombeks teha vaid pool ülesandest ja loota, et küll see teine pool laheneb kunagi iseenesest. Ei lahene. President ei pea otsima rahapada, millega laheneks omavalitsuste rahastamise küsimus, aga ta saab seista selle eest, et omavalitsusi puudutavate küsimuste juures oleks nende pikaajalise rahastamise plaan alati laual.Kas hiljuti parlamendi poolt tehtud muudatus, mis lubab tulevikus parlamendi liikmeid istuda korraga kahel toolil – nii parlamendis kui kohalikus volikogus –, võiks viia selliseid Tallinnast kaugel asuvate valdade muresid paremini Toompeale? Või lükkaks praegu tublisti just kohalikul tasandil tegutsevaid inimesi otsustamisest eemale?Olen omavalitsustes tihti kuulnud, et kahe tooli seadusele on märgatav vastuseis, sest paljudele inimestele seostub see 2002. aastaga, kui Siim Kallase valitsuse algatusel keelustati valimisliidud. Seostub Toompea katsega kohalikku demokraatiat ahendada.Mina isiklikult olen skeptiline, et korraga õnnestub hästi ja täieliku pühendumisega teha tööd kahes kohas – nii parlamendis kui kohalikus volikogus. Arvan, et paratamatult jääb sellises olukorra üks pool kannatajaks. Aga möönan, et reaalselt saab elada nii kahe tooli seadusega kui ka ilma kahe tooli seaduseta.Aastaid pole kahe tooli seadust olnud ja midagi pole juhtunud. Isegi kui kahe tooli seadus kehtib ja riigikogu liikmed kandideerivad kohalikku volikokku, ei pea ükski valija riigikogu liikme poolt hääletama, kui ta arvab, et parlamendiliikmed ei peaks kahe tooli peal istuma. Kui aga inimesed ka kohalikel valimistel riigikogu liikme poolt hääletavad ja ta saab valitud, ei näe valijad järelikult kahel toolil istumises probleemi, vaid hoopis soovivad parlamendiliikmete osalemist kohalikus elus.Kui kahe tooli seadusega ei ole põhiseaduslikku probleemi, siis on ju presidendi kohus see välja kuulutada. Kui aga peaks massiliseks muutuma probleem, et inimesed istuvad küll kahel toolil, aga ei suuda mõlemat tööd teha, siis saab president sellele üleriigilise probleemina tähelepanu juhtida.Kõikide selliste teemade puhul torkab üle Eesti ringi sõites teravalt silma aga see, kui väga on meil puudus selgest, otsekohesest, avatud ja üksteise arvamustest (ka siis, kui need on diametraalselt erinevad) lugu pidavast suhtlemisest riigijuhtide ja Eesti inimeste vahel. Kui otsuste tagamaid ja põhjusi ei teata ega mõisteta põhjusel, et inimestega suheldakse tihti kiirustades ja vaid loosungite keeles, mitte nendega päriselt rääkides, ei mõisteta ka otsuseid. See on Eesti ühiskonnas saamas probleemiks, aga õnneks on seda lihtne muuta, kui tahtmist on.Mulle on kohtumistel korduvalt öeldud, et ka presidendilt oodatakse oskust ja soovi seista erinevate ühiskonnarühmade eest, erinevate murede ja erineva emakeelega inimeste eest, ka nende eest, kes ise ühiskonnas kõige häälekamad pole. President ei saa elada väljaspool meie igapäevast elu. Minu elu ja töö on seni suuresti seisnud oskuses kuulata, märgata, selgitada ning lahendusi leida, ka kõige keerulisemates olukordades. Tahan seda kindlasti jätkata ka riigipeana.Minu kindel veendumus on, et sisemise ebakindluse ja asjatu hõõrumise asemel on meil praegusel ajal vaja hoida ühte. Ebakindlust on meid ümbritsevas maailmas niigi palju.Arvan, et peame lähitulevikus kõvasti vaeva nägema, et meie harjumuspärast elukorraldust edendavad ning kaitsvad sõjalised ja majanduslikud liidud rahvaste vahel säiliksid, et me ei jääks oma väiksuses üksi vaenulike tuulte kätte. Me ei tohi olla naiivsed, kui kõne all on agressorite tegevus ja rahvusvahelise õiguse rikkumised.See on ööpäevaringne, aastaringne töö, kus olulisel kohal nii meie ühiskondlike väärtuste euroopalikkus kui ka toimivale demokraatiale tuginev sisemine poliitiline stabiilsus. Me ei tohi väsida ega endasse tõmbuda, sest nagu on öelnud üks tark mees – kurjuse triumfiks piisab sellest, et head inimesed ei tee midagi.Need on mõned näited muredest, millega Eesti kodanikud, riik ja selle juhid peavad järgmised viis aastat rinda pistma.Olen optimist ja usun, et kui teeme asju õigesti, saab meie peredel minna majanduslikult paremini kui täna, meil saab olla võimalusi end väärikalt teostada mis tahes Eesti paigas rohkem kui täna ja meie Eesti saab olla turvalisem paik kui täna. Mina olen valmis sellesse panustama ja riigipeana endast maksimumi andma, et see nii läheks.Tegin välisministri ametit maha pannes ja täielikult pühendudes riigipeaks kandideerimisele enda jaoks põhimõttelise otsuse – ainult sellisel moel käitudes saan inimeste toetuse väljateenimisel olla täiesti sõltumatu, vastutada ainult iseenda ja Eesti rahva ees.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Eile peeti Kärla põhikoolis olümpiamängud, mis hõlmasid kümmet ala. Avamisel toimus lipu heiskamine, tule süütamine ja kohal oli ka originaalne olümpiatõrvik. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kärla põhikoolis toimusid olümpiamängud

maintext:
Uudised
Kärla põhikoolis toimusid olümpiamängud
Laupäev, 17. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 17. september 2016. Kaugust hüppab “rootslane”, 1. klassi õpilane Janell Tänak. FOTO: Valmar Voolaid Eile peeti Kärla põhikoolis olümpiamängud, mis hõlmasid kümmet ala. Avamisel toimus lipu heiskamine, tule süütamine ja kohal oli ka originaalne olümpiatõrvik.
Toimus ka riikide rongkäik, lauldi kooli hümni, maakonna parim lauatennisist Kadri Väljakivi heiskas lipu ja tule süütas U18 Eesti võrkpallikoondise kandidaat Karl-Erik Tänav.
Osalesid Läti, Leedu, Soome, Rootsi, Norra, Taani, Poola, Prantsusmaa, Itaalia ja Türgi kuni 12-liikmelised võistkonnad. “Riikide valik tuli selle järgi, et meil lõppes eelmisel aastal Komeniuse rahvusvaheline koostöö projekt, milles osalesid just need maad. Külastasime kõiki osalevaid maid ja lõpp toimus meil siin,“ selgitas direktor Jaan Lember.
Kohal oli ka ametlik olümpiatõrvik. Lemberi sõnul kandis seda Saare maakonna läbi aegade üks paremaid kergejõustiklasi Rein Tõru 1980. aastal Tallinnas, kus toimus olümpiamängude avamine purjespordis. “Seda tõrvikut me küll kahjuks tööle ei saanud,“ kurvastas Lember.
Võistkonnad koostati loosi teel osalejatega kõikidest klassidest. Kelle tiimis polnud 12 liiget, sai mõni teha mitu katset. Igal grupil oli esindajaks üks õpetaja ehk vastava riigi olümpiakomitee (OK) esimees.
Nädal ettevalmistuseks
Võistkondadele anti nädal aega, et tegeleda oma kostüümidega ja riigi kilbi koostamisega. “Iga riik valmistas oma kilbi, see oli tegijatele ja teistelegi üldhariv. Lisaks riigi üldinfole kaunistati see näiteks vaatamisväärsuste ja põnevate piltidega,“ rääkis õppealajuhataja Anne Pildre ehk Prantsusmaa OK esimees.
Žürii käis ringi ja valis välja kõige stiilsemalt ja oma esindatavale riigile omapärasemalt riietatud võistkonna. Alade kohtunikeks olid nii kooli õpetajad kui teised spordiga seotud inimesed ja Lääne-Saare valla esindajad.
Näiteks oli jalgpalli täpsuslöökide kohtunikuks lapsevanem Vaido Luks, kes oli eestvedajaks, et Saaremaale esimene selline jalgpallisein üldse ehitada. Säärast seina nähti eelmisel aastal Lätis Tukumsis jalgpallivõistlustel käies. “Kui seda nägime, otsustasime ühe teise lapsevanemaga, et meil on ka sellist seina vaja. Idee rõhus päris pikka aega. Painajast lahti saamiseks tuli see valmis teha,“ kirjeldas Luks, lisades, et ideest teostuseni kaua ei läinud.
Luksi teada kavatsetakse nüüd samasugune saada ka Kuressaare linnastaadionile. “Tegin hiljuti karkassist pildi ja saatsin Vineerimaailmale, kellelt oli tänu meile abi palutud,“ seletas ta.
Neid aitas plaatidega mandri firma Vineerimaailm, kohaliku elektrifirma käest saadi kasutatud elektripostid seina hoidma, kohalikult lauafirmalt karkass ja kohaliku spordiklubi inimesed aitasid seina püsti panna. “Niimoodi kohalike ja sõbralike jõudude abil ta siin seisab,“ lisas Luks.
Sport võitis
Peakohtunikuks oli Kärla spordiklubi juht Raivo Uus, kes ütles, et jalkasein sai lõplikult valmis eelmisel nädalal, kui lisati viimasena äärtesse võrgud. “Suurimad numbrid on paigutatud vastavalt sellele, kuhu on kõige raskem lüüa, keskel, väravavahi kohal on null,“ seletas ta.
Päeva alustati pendelteatejooksuga, kus teatepulgaks kasutati oma kilpi. Jätkati kümne olümpiaalaga: noolevise, hantlitega paigalt kaugushüpe, korvpalli vabavisked, neljakesi koos suusatamine, saapavise selja taha, torudes palli veeretamine, lendava taldriku lennutamine läbi olümpiarõngaste, väikese oda vise istudes ja jalgpalli täpsuslöögid.
Lõpetati köieveo ja olümpiateemalise viktoriiniga.
Stiilseima kostüümi auhinna pälvisid “itaallased“, olümpiateemalise viktoriini nutikaimateks osutusid “türklased“ ja köieveo tugevaimad olid “soomlased“. “Üldkokkuvõttes olid kõik võitjad ja said autasuks medalid. Meie deviis oli: tähtis pole tagajärg, vaid osavõtt, hea meeleolu ja üksteise austamine,“ rõhutas Lember.
Olümpiapäeva parimad:
STIILSEIM KOSTÜÜM
Liilia-Margarita Mändar, Ranek Pärnoja, Heti Anett Aksalu, Hans-Hendrik Magus, Karl-Mathias Pihl, Robert Luks, Helena-Karmen Saar, Timo-Sten Lõoke, Annika Suurna, Kaisa Tänav ja Susann-Marell Mehine ning õpetaja Jaanika Kask
VIKTORIIN
Oliver Altmann, Sten Martin Kuuskor, Rainer Raun, Egeli Lopp, Helina Vatsfeldt, Sandra Tiirik, Toomas Torri, Glen Voojärv, Timo Tarkmees, Imeliine Mändar, Joosep Leemet ja Mauno Mänd ning õpetaja Anne Tõru
KÖIEVEDU
Laurete Avik, Herko Tamm, Emma Laanemägi, Kristofer Kähari, Krislin Vokk, Maria-Liis Laur, Anete Antsaar, Eva Sõmmer, Samuel Arge, Karl-Erik Tänav ja Velvo Võrel ning õpetaja Õnne Kruusmaa Toimus ka riikide rongkäik, lauldi kooli hümni, maakonna parim lauatennisist Kadri Väljakivi heiskas lipu ja tule süütas U18 Eesti võrkpallikoondise kandidaat Karl-Erik Tänav.Osalesid Läti, Leedu, Soome, Rootsi, Norra, Taani, Poola, Prantsusmaa, Itaalia ja Türgi kuni 12-liikmelised võistkonnad. “Riikide valik tuli selle järgi, et meil lõppes eelmisel aastal Komeniuse rahvusvaheline koostöö projekt, milles osalesid just need maad. Külastasime kõiki osalevaid maid ja lõpp toimus meil siin,“ selgitas direktor Jaan Lember.Kohal oli ka ametlik olümpiatõrvik. Lemberi sõnul kandis seda Saare maakonna läbi aegade üks paremaid kergejõustiklasi Rein Tõru 1980. aastal Tallinnas, kus toimus olümpiamängude avamine purjespordis. “Seda tõrvikut me küll kahjuks tööle ei saanud,“ kurvastas Lember.Võistkonnad koostati loosi teel osalejatega kõikidest klassidest. Kelle tiimis polnud 12 liiget, sai mõni teha mitu katset. Igal grupil oli esindajaks üks õpetaja ehk vastava riigi olümpiakomitee (OK) esimees.Võistkondadele anti nädal aega, et tegeleda oma kostüümidega ja riigi kilbi koostamisega. “Iga riik valmistas oma kilbi, see oli tegijatele ja teistelegi üldhariv. Lisaks riigi üldinfole kaunistati see näiteks vaatamisväärsuste ja põnevate piltidega,“ rääkis õppealajuhataja Anne Pildre ehk Prantsusmaa OK esimees.Žürii käis ringi ja valis välja kõige stiilsemalt ja oma esindatavale riigile omapärasemalt riietatud võistkonna. Alade kohtunikeks olid nii kooli õpetajad kui teised spordiga seotud inimesed ja Lääne-Saare valla esindajad.Näiteks oli jalgpalli täpsuslöökide kohtunikuks lapsevanem Vaido Luks, kes oli eestvedajaks, et Saaremaale esimene selline jalgpallisein üldse ehitada. Säärast seina nähti eelmisel aastal Lätis Tukumsis jalgpallivõistlustel käies. “Kui seda nägime, otsustasime ühe teise lapsevanemaga, et meil on ka sellist seina vaja. Idee rõhus päris pikka aega. Painajast lahti saamiseks tuli see valmis teha,“ kirjeldas Luks, lisades, et ideest teostuseni kaua ei läinud.Luksi teada kavatsetakse nüüd samasugune saada ka Kuressaare linnastaadionile. “Tegin hiljuti karkassist pildi ja saatsin Vineerimaailmale, kellelt oli tänu meile abi palutud,“ seletas ta.Neid aitas plaatidega mandri firma Vineerimaailm, kohaliku elektrifirma käest saadi kasutatud elektripostid seina hoidma, kohalikult lauafirmalt karkass ja kohaliku spordiklubi inimesed aitasid seina püsti panna. “Niimoodi kohalike ja sõbralike jõudude abil ta siin seisab,“ lisas Luks.Peakohtunikuks oli Kärla spordiklubi juht Raivo Uus, kes ütles, et jalkasein sai lõplikult valmis eelmisel nädalal, kui lisati viimasena äärtesse võrgud. “Suurimad numbrid on paigutatud vastavalt sellele, kuhu on kõige raskem lüüa, keskel, väravavahi kohal on null,“ seletas ta.Päeva alustati pendelteatejooksuga, kus teatepulgaks kasutati oma kilpi. Jätkati kümne olümpiaalaga: noolevise, hantlitega paigalt kaugushüpe, korvpalli vabavisked, neljakesi koos suusatamine, saapavise selja taha, torudes palli veeretamine, lendava taldriku lennutamine läbi olümpiarõngaste, väikese oda vise istudes ja jalgpalli täpsuslöögid.Lõpetati köieveo ja olümpiateemalise viktoriiniga.Stiilseima kostüümi auhinna pälvisid “itaallased“, olümpiateemalise viktoriini nutikaimateks osutusid “türklased“ ja köieveo tugevaimad olid “soomlased“. “Üldkokkuvõttes olid kõik võitjad ja said autasuks medalid. Meie deviis oli: tähtis pole tagajärg, vaid osavõtt, hea meeleolu ja üksteise austamine,“ rõhutas Lember.STIILSEIM KOSTÜÜMLiilia-Margarita Mändar, Ranek Pärnoja, Heti Anett Aksalu, Hans-Hendrik Magus, Karl-Mathias Pihl, Robert Luks, Helena-Karmen Saar, Timo-Sten Lõoke, Annika Suurna, Kaisa Tänav ja Susann-Marell Mehine ning õpetaja Jaanika KaskVIKTORIINOliver Altmann, Sten Martin Kuuskor, Rainer Raun, Egeli Lopp, Helina Vatsfeldt, Sandra Tiirik, Toomas Torri, Glen Voojärv, Timo Tarkmees, Imeliine Mändar, Joosep Leemet ja Mauno Mänd ning õpetaja Anne TõruKÖIEVEDULaurete Avik, Herko Tamm, Emma Laanemägi, Kristofer Kähari, Krislin Vokk, Maria-Liis Laur, Anete Antsaar, Eva Sõmmer, Samuel Arge, Karl-Erik Tänav ja Velvo Võrel ning õpetaja Õnne Kruusmaa
Veel artikleid samast teemast »


description: Euroopa meistrivõistluste valiksarja teiseks ringiks valmistuv Eesti võrkpallimeeskond jätkas vormi testimist Poolas Lubinis peetud sõprusmänguga, kui Szczecini Espadoni vastu võeti võit. Seejärel tuli mängimisele 15 punktini kestnud lisageim, milles jäid omakorda peale poolakad, kirjutab Delfi Sport. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Timo Tammemaa jälle platsil

maintext:
Sport
Timo Tammemaa jälle platsil
Esmaspäev, 05. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 05. september 2016. Timo Tammemaa on vigastusest taastumas. Foto: pvk.ee Euroopa meistrivõistluste valiksarja teiseks ringiks valmistuv Eesti võrkpallimeeskond jätkas vormi testimist Poolas Lubinis peetud sõprusmänguga, kui Szczecini Espadoni vastu võeti võit. Seejärel tuli mängimisele 15 punktini kestnud lisageim, milles jäid omakorda peale poolakad, kirjutab Delfi Sport.
Algavaks hooajaks esmakordselt Poola kõrgliigasse tõusnud Szczecini Espadon pidas meie rahvuskoondisega kolm tasavägist geimi, mis kõik lõppesid siiski Eesti meeskonna paremusega - lõpuvile ajal särasid tablool Eesti meeskonna 3:0 (22, 22, 23) võidunumbrid, kirjutab volley.ee.
Neljandas geimis, mis peeti 15 punktini, jäid napilt 15:13 peale Szczecini võrkpallurid.
Meie suurima punktisaagi kogusid Rauno Tamme ja Robert Täht, kelle arvele märgiti 11 punkti. Pluss-miinus arvestuses jäi Tamme seitsmega ja Täht kuuega plussi.
Saarlane Keith Pupart toetas omasid kaheksa ja Renee Teppan seitsme punktiga. Meeldiv on tõdeda, et platsil käis ka eelmises mängus põlvele liiga teinud Timo Tammemaa, kes tegi kaasa teises ja neljandas geimis, lüües viiest tõstest punktiks kaks.
Kui pallingu vastuvõtul ja rünnakuefektiivsuses jäädi Espadonile vastavalt protsentidega 45-59 ja 39-41 alla, siis blokis koguti kuus punkti (11-5) enam.
Serviässasid lõid vastased viis ja Eesti koondise mängijad kaks. Pluss-miinus arvestuses jäid eestlased 26 punktiga plussi, Poola võistkonna sama näitaja oli +19. Algavaks hooajaks esmakordselt Poola kõrgliigasse tõusnud Szczecini Espadon pidas meie rahvuskoondisega kolm tasavägist geimi, mis kõik lõppesid siiski Eesti meeskonna paremusega - lõpuvile ajal särasid tablool Eesti meeskonna 3:0 (22, 22, 23) võidunumbrid, kirjutab volley.ee.Neljandas geimis, mis peeti 15 punktini, jäid napilt 15:13 peale Szczecini võrkpallurid.Meie suurima punktisaagi kogusid Rauno Tamme ja Robert Täht, kelle arvele märgiti 11 punkti. Pluss-miinus arvestuses jäi Tamme seitsmega ja Täht kuuega plussi.Saarlane Keith Pupart toetas omasid kaheksa ja Renee Teppan seitsme punktiga. Meeldiv on tõdeda, et platsil käis ka eelmises mängus põlvele liiga teinud Timo Tammemaa, kes tegi kaasa teises ja neljandas geimis, lüües viiest tõstest punktiks kaks.Kui pallingu vastuvõtul ja rünnakuefektiivsuses jäädi Espadonile vastavalt protsentidega 45-59 ja 39-41 alla, siis blokis koguti kuus punkti (11-5) enam.Serviässasid lõid vastased viis ja Eesti koondise mängijad kaks. Pluss-miinus arvestuses jäid eestlased 26 punktiga plussi, Poola võistkonna sama näitaja oli +19.
Veel artikleid samast teemast »


description: 100 on ilus number, paraku on neid õnnelikke vähe, kes selleni jõuavad ja kelle tervis on seejuures enam-vähem korras. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Muhulane Paula Tarvis tähistab täna oma sajandat sünnipäeva
Reede, 02. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Reede, 02. september 2016. 100 on ilus number, paraku on neid õnnelikke vähe, kes selleni jõuavad ja kelle tervis on seejuures enam-vähem korras.
Muhu vallavalitsuse sekretär-registripidaja Heiske Tuul sõnas, et Paula on hooldekodus ja tema juubeli tähistamise korraldab hooldekodu juhataja. “Meil on Paula jaoks lilled ja sussid muretsetud. Mõni kuu tagasi nägin teda, siis oli ta täitsa kontaktne,” lausus Heiske.
Ainult jalad väsivad ära
Juhataja Aino Rummeli sõnul on Paula hooldekodus olnud 2007. aasta 4. jaanuarist alates. “Püüame selle päeva teha juubilari jaoks erilisemaks. Kui sel teemal Paulaga rääkisin, ütles ta, et tehke just nii nagu tahate, sest temal ei ole küll sellist tunnet, et ta homme surema hakkab. Mõtles siis natuke ja lisas, et kuskiltpoolt tal ei valuta, ainult jalad väsivad ära.
Paula on oma vanuse kohta üllatavalt selge mõistusega, räägib ja vastab meeleldi küsimustele, ainult tänapäevaelu tehnilised lahendused, rahamajandus ja pangaülekanded on talle raskesti arusaadavad,” rääkis Muhu Liival asuva hooldekeskuse juhataja Aino Rummel. “Aga üldiselt on ta vahvate ütlemistega memm ja kange iseloomuga.”
Kuna memmel telefoni ei ole, oli juhataja Aino vahendajaks ka sünnipäevalapsele esitatud küsimustele vastuste saamisel.
Talutöö on karastanud
Paula: “Pika eluea saladuse kohta ei oska öelda, olen rasket talutööd teinud, mis ette on tulnud. Pole saanud sel vahet teha ja väsimust pidada... Noorest peast pole haiglaravi tarvitanud. See on imelik, et asjad peas segamini on. Mõni asi ei tule meelde ja mõni asi tuleb imelikul ajal meelde.
Hooldekodusse tulin haiglast, tervis oli viletsaks jäänud ja sain teada, et Liival on hooldekodu. Sain kohe koha ja olen siin kaua olnud.
Hooldekodu elu kohta ei oska midagi arvata. Igaüks hoiab omaette. Olen toas, kus on kaks voodit. Teine, kes teises voodis on, see ei kuule ja juttu rääkida ei saa, ja pole vaja ka.
Praeguse Eesti elu seadustega ennast kurssis ei pea. Nägemine on vilets, kuulmine ka, lehte lugeda ei taha. Surma ja surmahirmu kardan küll. Sest ei tea, mis näoline ta on... Kui tuleks unepealt, oleks kena.” Muhu vallavalitsuse sekretär-registripidaja Heiske Tuul sõnas, et Paula on hooldekodus ja tema juubeli tähistamise korraldab hooldekodu juhataja. “Meil on Paula jaoks lilled ja sussid muretsetud. Mõni kuu tagasi nägin teda, siis oli ta täitsa kontaktne,” lausus Heiske.Juhataja Aino Rummeli sõnul on Paula hooldekodus olnud 2007. aasta 4. jaanuarist alates. “Püüame selle päeva teha juubilari jaoks erilisemaks. Kui sel teemal Paulaga rääkisin, ütles ta, et tehke just nii nagu tahate, sest temal ei ole küll sellist tunnet, et ta homme surema hakkab. Mõtles siis natuke ja lisas, et kuskiltpoolt tal ei valuta, ainult jalad väsivad ära.Paula on oma vanuse kohta üllatavalt selge mõistusega, räägib ja vastab meeleldi küsimustele, ainult tänapäevaelu tehnilised lahendused, rahamajandus ja pangaülekanded on talle raskesti arusaadavad,” rääkis Muhu Liival asuva hooldekeskuse juhataja Aino Rummel. “Aga üldiselt on ta vahvate ütlemistega memm ja kange iseloomuga.”Kuna memmel telefoni ei ole, oli juhataja Aino vahendajaks ka sünnipäevalapsele esitatud küsimustele vastuste saamisel.Paula: “Pika eluea saladuse kohta ei oska öelda, olen rasket talutööd teinud, mis ette on tulnud. Pole saanud sel vahet teha ja väsimust pidada... Noorest peast pole haiglaravi tarvitanud. See on imelik, et asjad peas segamini on. Mõni asi ei tule meelde ja mõni asi tuleb imelikul ajal meelde.Hooldekodusse tulin haiglast, tervis oli viletsaks jäänud ja sain teada, et Liival on hooldekodu. Sain kohe koha ja olen siin kaua olnud.Hooldekodu elu kohta ei oska midagi arvata. Igaüks hoiab omaette. Olen toas, kus on kaks voodit. Teine, kes teises voodis on, see ei kuule ja juttu rääkida ei saa, ja pole vaja ka.Praeguse Eesti elu seadustega ennast kurssis ei pea. Nägemine on vilets, kuulmine ka, lehte lugeda ei taha. Surma ja surmahirmu kardan küll. Sest ei tea, mis näoline ta on... Kui tuleks unepealt, oleks kena.”
Veel artikleid samast teemast »


description: Eesti võrkpalli rahvusmeeskond alistas üleeile õhtul Tšehhi linnakeses Jablonec nad Nisous 2017. aasta Euroopa meistrivõistluste teise valikringi viimases kohtumises tulemusega 3:0 (17, 13, 21) võõrustajate esinduse, mis andis alagrupis teise koha. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Õnnejumal soosis vollemehi

maintext:
Sport
Õnnejumal soosis vollemehi
Teisipäev, 27. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Teisipäev, 27. september 2016. EESTI VÕIDUKAS VÕRKPALLIKOONDIS: vasakult Keith Pupart (nr 3), Rait Rikberg (nr 14), Ardo Kreek (nr 4), Robert Täht (nr 9), Kert Toobal (nr 5) ja Oliver Venno (nr 11). FOTO: Robin Ristmäe, EVF Eesti võrkpalli rahvusmeeskond alistas üleeile õhtul Tšehhi linnakeses Jablonec nad Nisous 2017. aasta Euroopa meistrivõistluste teise valikringi viimases kohtumises tulemusega 3:0 (17, 13, 21) võõrustajate esinduse, mis andis alagrupis teise koha.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaa piimatööstuse nõukogu otsustas neljapäevasel koosolekul hakata piimatootjatele 1. oktoobrist alates maksma 25 senti liitrilt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tootjale makstav piimahind tõuseb

maintext:
Uudised
Tootjale makstav piimahind tõuseb
Laupäev, 17. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Laupäev, 17. september 2016. Nõukogu esimees Tõnu Post. Saaremaa piimatööstuse nõukogu otsustas neljapäevasel koosolekul hakata piimatootjatele 1. oktoobrist alates maksma 25 senti liitrilt.
Nõukogu esimees Tõnu Post (pildil) teatas, et Saaremaa piimatööstus kergitab piimahinda kahe sendi võrra taas esimesena.
“Maailmaturul on seis paremaks läinud, usun, et tendents jääb püsima. Äkki jõuame vähehaaval hinda tõstes ka selleni, et ühel päeval enam kahjumit ei tiksu. Kaks aastat on tootjatele raskelt mõjunud, ükski firma ei saa aga lõputult kahjumit toota,” ütles Tõnu Post.
Jääb loota, et Toompeal tootjate poolt piimapudelite jagamine ka kaubanduspoole selles suunas tegutsema paneb, et kaubanduskettide omavaheline ületrumpamine odavaima piima müümisel lõpeb.
35 senti liitri piima eest poes maksta on küll naeruväärselt madal hind. Nõukogu esimees Tõnu Post (pildil) teatas, et Saaremaa piimatööstus kergitab piimahinda kahe sendi võrra taas esimesena.“Maailmaturul on seis paremaks läinud, usun, et tendents jääb püsima. Äkki jõuame vähehaaval hinda tõstes ka selleni, et ühel päeval enam kahjumit ei tiksu. Kaks aastat on tootjatele raskelt mõjunud, ükski firma ei saa aga lõputult kahjumit toota,” ütles Tõnu Post.Jääb loota, et Toompeal tootjate poolt piimapudelite jagamine ka kaubanduspoole selles suunas tegutsema paneb, et kaubanduskettide omavaheline ületrumpamine odavaima piima müümisel lõpeb.35 senti liitri piima eest poes maksta on küll naeruväärselt madal hind.
Veel artikleid samast teemast »


description: Vahetult enne jaanipäeva avati Muhus Liiva keskuses restoran Koost, kus pakutakse korralikku, ent lihtsat kehakinnitust. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Koost veel uksi kinni ei pane

maintext:
Uudised
Koost veel uksi kinni ei pane
Reede, 16. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Reede, 16. september 2016. Vahetult enne jaanipäeva avati Muhus Liiva keskuses restoran Koost, kus pakutakse korralikku, ent lihtsat kehakinnitust.
Juba juulis ütlesid restorani pidajad, et septembris vaadatakse nelja kuu tulemused üle ning seejärel otsustatakse, kuidas sügisel jätkata plaanitakse. Restorani peavad Toomas Rohtlaan, Meelis Meedla ja Kalvar Kase.
“Praegu oleme ikka veel avatud. Esialgu oleme avatud iga päev, aga eks vaatame, mida oktoober toob, kas läheme nädalalõppude peale või mida me teeme,” ütles Toomas Rohtlaan.
Tigu võttis koja selga ja lahkus Muhust
Tipprestoran Tigu võttis koja selga ja lahkust Muhust septembri algul. Saare maakonnas tegutses Tigu juba teist aastat. Muhus restorani avamine on olnud plaaniline suveprojekt. Toitu pakuti kuni 4. septembrini. Asjadega koliti tagasi mandrile, kuid praegu peab Tigu puhkust.
“Momendil me puhkame pärast seda kolmekuulist töötamist. Muhuga oleme lõpetanud ja Tallinnas hakkame ka kolima, aga seda infot me veel ei anna, kuhu. Novembris on plaanis avada uksed, kuid lepingud on veel allkirjastamata. Praeguse seisuga oleme suletud, kuni leiame uue ruumi,” rääkis Kristel Randrüüt.
Ta tõdes, et suvi Muhus oli väga hea, samas on turismihooaeg lühenenud. “Isegi ei ütleks ära uuesti Muhusse tulla,” sõnas Randrüüt. Juba juulis ütlesid restorani pidajad, et septembris vaadatakse nelja kuu tulemused üle ning seejärel otsustatakse, kuidas sügisel jätkata plaanitakse. Restorani peavad Toomas Rohtlaan, Meelis Meedla ja Kalvar Kase.“Praegu oleme ikka veel avatud. Esialgu oleme avatud iga päev, aga eks vaatame, mida oktoober toob, kas läheme nädalalõppude peale või mida me teeme,” ütles Toomas Rohtlaan.Tipprestoran Tigu võttis koja selga ja lahkust Muhust septembri algul. Saare maakonnas tegutses Tigu juba teist aastat. Muhus restorani avamine on olnud plaaniline suveprojekt. Toitu pakuti kuni 4. septembrini. Asjadega koliti tagasi mandrile, kuid praegu peab Tigu puhkust.“Momendil me puhkame pärast seda kolmekuulist töötamist. Muhuga oleme lõpetanud ja Tallinnas hakkame ka kolima, aga seda infot me veel ei anna, kuhu. Novembris on plaanis avada uksed, kuid lepingud on veel allkirjastamata. Praeguse seisuga oleme suletud, kuni leiame uue ruumi,” rääkis Kristel Randrüüt.Ta tõdes, et suvi Muhus oli väga hea, samas on turismihooaeg lühenenud. “Isegi ei ütleks ära uuesti Muhusse tulla,” sõnas Randrüüt.
Veel artikleid samast teemast »


description: Neljapäeval toimus maakonna sotsiaaltöötajate infopäev, kus SA Tuletorn Fondi esindajad tutvustasid oma tegevusi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Perekond
Sotsiaaltöötajad tutvusid kasvatusperede programmiga
Laupäev, 17. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 17. september 2016. SA Tuletorn Fondi esindajad Katrin Nadel (vasakul) ja Ilona Oolu maakonna sotsiaaltöötajate infopäeval firma tegemisi tutvustamas. FOTO: Valmar Voolaid Neljapäeval toimus maakonna sotsiaaltöötajate infopäev, kus SA Tuletorn Fondi esindajad tutvustasid oma tegevusi.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kihelkonna hooldekodu rekonstrueerimis- ja laiendustööde riigihanke võitis Arens Ehitustööde ja Remet Ehitusettevõtte ühispakkumine. Hanke võitja kuulutati välja 8. septembril ja kui 14 päeva jooksul seda keegi edasi ei kaeba, siis läheb kiireks raha otsimiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kihelkonna hooldekodu ehitaja teada

maintext:
Uudised
Kihelkonna hooldekodu ehitaja teada
Neljapäev, 29. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Neljapäev, 29. september 2016. Kihelkonna hooldekodu kahekorruseline juurdeehitus tuleb vana maja otsa ehk fotol vaadates pragusest majast vasakule. FOTO: Valmar Voolaid Kihelkonna hooldekodu rekonstrueerimis- ja laiendustööde riigihanke võitis Arens Ehitustööde ja Remet Ehitusettevõtte ühispakkumine. Hanke võitja kuulutati välja 8. septembril ja kui 14 päeva jooksul seda keegi edasi ei kaeba, siis läheb kiireks raha otsimiseks.
“Ilma laenurahata me hakkama ei saa ja peame otsima võimalusi, kuidas kogu objekt ära finantseerida. Siin on natuke erinevaid võimalusi. Meil on lootust ka projektipõhist raha saada. Ma ei ole veel ehitajaga kokku istunud, et täpsemalt läbi rääkida ehituse kulgu ja finantseerimise graafikuid, sest ehitustööde leping on veel sõlmimata,” ütles Kihelkonna vallavanem Raimu Aardam, vihjates, et 14 päeva jooksul pole eriti mõtet raha saamiseks uksi kulutada.
“See on tuleva nädala teema. Igal juhul tahame sel aastal ehitama hakata ja projekteerimine hakkab kohe pihta, sest muidu ei jõua me objekti aastaga valmis,” lisas Aardam.
Uues hooldekodus on kokku 37 kohta senise 24 asemel ja suures osas on seal kahesed toad.
Aardami sõnul tuleb ehitusel panna erilist rõhku hoone energiatõhususele.
Juurdeehitus tuleb kahekorruseline ja majja tulevad ka ruumid kadunukese ärasaatmise jaoks. “Ilma laenurahata me hakkama ei saa ja peame otsima võimalusi, kuidas kogu objekt ära finantseerida. Siin on natuke erinevaid võimalusi. Meil on lootust ka projektipõhist raha saada. Ma ei ole veel ehitajaga kokku istunud, et täpsemalt läbi rääkida ehituse kulgu ja finantseerimise graafikuid, sest ehitustööde leping on veel sõlmimata,” ütles Kihelkonna vallavanem Raimu Aardam, vihjates, et 14 päeva jooksul pole eriti mõtet raha saamiseks uksi kulutada.“See on tuleva nädala teema. Igal juhul tahame sel aastal ehitama hakata ja projekteerimine hakkab kohe pihta, sest muidu ei jõua me objekti aastaga valmis,” lisas Aardam.Uues hooldekodus on kokku 37 kohta senise 24 asemel ja suures osas on seal kahesed toad.Aardami sõnul tuleb ehitusel panna erilist rõhku hoone energiatõhususele.Juurdeehitus tuleb kahekorruseline ja majja tulevad ka ruumid kadunukese ärasaatmise jaoks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Leisi vallavalitsus nõuab Karja külas asuva Linnulaulu kinnistu omanikult 6000 euro suuruse sunniraha maksmist, sest viimane ei ole siiani täitnud valla ettekirjutust krundil asuv hoone lammutada või ehitisele vastavate nõuetega vastavusse viia. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Vald nõuab kolemaja omanikult 6000 eurot
Kolmapäev, 07. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 07. september 2016. Varisemisohtlik kolemaja. FOTO: Anti Leedu Leisi vallavalitsus nõuab Karja külas asuva Linnulaulu kinnistu omanikult 6000 euro suuruse sunniraha maksmist, sest viimane ei ole siiani täitnud valla ettekirjutust krundil asuv hoone lammutada või ehitisele vastavate nõuetega vastavusse viia.
Leisi vallavalitsus tegi juba 25. jaanuaril kinnistu omanikule Makam Steel OY’le ettekirjutuse, millega nõudis Linnulaulu kinnistul asuva ohtliku ehitise vastavusse viimist ehitisele ette nähtud nõuetega või lammutada ehitis hiljemalt 31. maiks.
Omanik pidi esitama Leisi vallavalitsusele ka täpse tööde teostamise ajakava. Ettekirjutuse tähtajaks täitmata jätmisel lubas vald rakendada sunniraha 6000 eurot. 10. märtsil sai Leisi vallavalitsus teatise, et omanik ei ole ettekirjutust kätte saanud.
11. aprillil koostas Leisi vallavalitsus Makam Steel OY’le uue ettekirjutuse, andes seekord tähtajaks 30. juuli.
Omanik sai ettekirjutuse kätte 17. mail. 22. juunil pakkus kinnistu omanik Leisi vallavalitsusele, et ostab maatüki 6000 euroga ära. 25. juulil arutas vald küsimust volikogu istungil, kus otsustas pakkumist mitte vastu võtta, sest kinnistu otsmisele lisanduvad vallale veel lammutamiskulud.
Esmaspäeval tegid Leisi vallavalitsuse ametnikud kohapeal paikvaatluse, millega tuvastasid, et omanik ei ole jätkuvalt asunud ettekirjutust täitma. Seetõttu otsustas vald rakendada sunniraha, mille tasumiseks andis Makam Steel OY’le aega 25. oktoobrini. Raha maksmata jätmisel nõutakse see sisse täitemenetluse korras. Leisi vallavalitsus tegi juba 25. jaanuaril kinnistu omanikule Makam Steel OY’le ettekirjutuse, millega nõudis Linnulaulu kinnistul asuva ohtliku ehitise vastavusse viimist ehitisele ette nähtud nõuetega või lammutada ehitis hiljemalt 31. maiks.Omanik pidi esitama Leisi vallavalitsusele ka täpse tööde teostamise ajakava. Ettekirjutuse tähtajaks täitmata jätmisel lubas vald rakendada sunniraha 6000 eurot. 10. märtsil sai Leisi vallavalitsus teatise, et omanik ei ole ettekirjutust kätte saanud.11. aprillil koostas Leisi vallavalitsus Makam Steel OY’le uue ettekirjutuse, andes seekord tähtajaks 30. juuli.Omanik sai ettekirjutuse kätte 17. mail. 22. juunil pakkus kinnistu omanik Leisi vallavalitsusele, et ostab maatüki 6000 euroga ära. 25. juulil arutas vald küsimust volikogu istungil, kus otsustas pakkumist mitte vastu võtta, sest kinnistu otsmisele lisanduvad vallale veel lammutamiskulud.Esmaspäeval tegid Leisi vallavalitsuse ametnikud kohapeal paikvaatluse, millega tuvastasid, et omanik ei ole jätkuvalt asunud ettekirjutust täitma. Seetõttu otsustas vald rakendada sunniraha, mille tasumiseks andis Makam Steel OY’le aega 25. oktoobrini. Raha maksmata jätmisel nõutakse see sisse täitemenetluse korras.
Veel artikleid samast teemast »


description: Pühade isade plaan on ajast aega olnud täiuslik – inimene on armetu ja patune, aga kui ta elab oma elu vagalt ja annetab võimalikult palju raha pühakotta, hakkavad juhtuma imed. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
ERVIN ÕUNAPUU AINULT MEIE MAAS: Marginaal
Teisipäev, 27. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ervin Õunapuu, kunstnik, kirjanik ja lavastaja Teisipäev, 27. september 2016. Ervin Õunapuu. FOTO: Sven Arbet / Maaleht Pühade isade plaan on ajast aega olnud täiuslik – inimene on armetu ja patune, aga kui ta elab oma elu vagalt ja annetab võimalikult palju raha pühakotta, hakkavad juhtuma imed.
Esimene ime sünnib hetkel, kui annetaja sureb. Hetke möödudes ärkab ta üles imelisse valgusse, nagu poleks midagi juhtunud, vähe sellest, äsjane laip hõljub taevasse ja alustab seal igavest elu koos Issand Jumalaga.
Lapsedki teavad, et planeet Maa kõrgeim tipp on Džomolungma. Olen seda mäge Himaalajast üle lennates oma silmaga näinud, küsisin igaks juhuks üle, et kindel olla. Doha-Kathmandu liinilennu nooruke stjuardess heitis pilgu illuminaatorisse, siis noogutas ja piiksus: “Jessir.”
Silmitsesin pooleldi pilve mähkunud mäge ja mõtlesin inimestest, kes selle otsa aastakümnete jooksul roninud on. Teadmine, et nad on käinud maailma katuseharjal, et kõrgemale ja edasi enam ronida ei saa, pole eriti lohutav, aga on veel midagi, mida nad teavad, õigemini, mida nad nägid ja mida nad tõenäoliselt kunagi ei unusta.
Tippu tõustes kohtab iga Džomolungma vallutaja oma teel palju surnuid. Ma nägin mehi ja naisi, kes oleks nagu hetkeks pikali heitnud, mõned poolistuvas asendis, teised kummuli. Erksavärvilised joperäbalad, saapad, tuttmütsid, üksik punane kinnas, kollane seljakott… Ühe noormehe kolbal läigatasid peegelklaasidega päikeseprillid. Kõik need ja ka tulevased surnud jäävad tõenäoliselt igaveseks sinna mäkke, sest omastel puudub raha, et laip alla tuua, koju viia ja maha matta.
Paari nädala eest seisatasin Toompeal kümnest tuhandest piimapudelist rajatud surnuaia väravas. Korrapärased valged pudeliread meenutasid mulle hauakive Arlingtoni sõjaväekalmistul, kus ma mõned aastad tagasi jalutasin. Nii Arlingtonis, Džomolungma kohal kui Toompeal seistes tabasin end mõttelt, et see, mida ma nägin, mida kogesin, on materialiseerunud lootusetus. Tõsised talunikud liikumatult seismas. Ootamas. Tundsin, et laman Džomolungmal, et olen üks nendest.
Mulle meenus, mida usu-uuendaja Martin Luther talurahva ja maainimeste kohta 1525. aastal kirjutas, osundan tähtsaima: “Kõik, kes aga saavad, peavad neid raiuma, kägistama ja surnuks pistma, salaja ja avalikult, nii nagu lüüakse maha marutõbine koer! Armas Issand, tule appi! Torka, peksa ja kägista neid, kuidas aga oskad!”
Usudoktori arusaam tervest mõistusest: “Usu väärtus on selles, et ta murrab kaela mõistusel ja lämmatab kiskja, keda muidu ei suudaks kägistada terve maailm koos kõikide loodud olevustega. Mõistus on kuradi esimene lirva. Seepärast, loobudes mõistusest, me toome Jumalale kõige meelepärasema ohvri, mida võib üldse tuua.”
Lutheri vaimne pärand EELK on alustanud massiivset ristimispropagandat. Usudoktor Luther nimetas ristimata lapsi hingetuteks lihatükkideks. Massa carnis.
Paarikümne aasta eest olin ühel luterlaste koosviibimisel, kus oli Rootsi laud külmade suupistetega. Kui asusin meelepärasega taldrikut täitma, astus minu juurde kõrge vaimulik, osutas miniviineritele mu taldrikus ja uuris muigvelsui, et kas ma ikka tean, millega nende vorstikeste näol tegu on. Kui ma siis seletasin, et need on suitsutatud viinervorstid kallerdises, Saksamaal tehtud, purskus mees naerma ja pööritas silmi.
Mul polnud aimugi, mida praost oma küsimusega silmas pidas, sellepärast palusin seletust. Vaimulik polnud kade, ta pühkis pisarad silmist ja selgitas: “Massa carnis. Need on ristimata laste sõrmed. Doktor Luther on kirjutanud, et ristimata lapsed on hingetud lihatükid. Lihtsalt liha, kurb ja õnnetu liha.
Kehastunud masendus. Lapsed, kes sündides surnud ehk enne ristimist surevad. Ka need õnnetud olevused, kes on abordiga tapetud – neile ei anta taevas kuldseid lilli ega muid mänguasju, nad peavad oma näppudega mängima. Te ju teate, et on olemas kirjalik tõend, mis kinnitab, et Luther käskis kõik lapsed, kel mingi sünnitrauma või puue, uputada. Doktori meelest pesitses sellistes lastes saatan.”
A. H. Tammsaare ei tunne kirikuisa Lutheri ees mingit aukartust. Artiklis “Usuõpetusest koolis” (1921) kirjutab ta: “Aastasadade jooksul on õpitud Lutherusest ja tema tööst ainult taeva poole tõstetud silmil ja õlitatud häälel ning näol rääkima.”
Usuline innukus ei päästa, sest predestinatsiooni järgi on inimesed sünni hetkest peale välja valitud lunastuseks või hukatuseks, nad ise ei saa oma elu muuta mitte ühegi teo ega mõttega – kõik on ja jääb täpselt nii, nagu Jumal otsustab, nagu ta tahab.
Kuuled? Nüüdsama tulistati kedagi.
See oli Issand Jumala tahe. Suure tõenäosusega väljusid kuulid Mihhail Kalašnikovi konstrueeritud relvast, mis kannab nime “AK-47”. Hiljuti lugesin uudist, et Kalašnikov kirjutas enne surma Venemaa patriarhile kirja, siin katkend: “Minu hingevalu on väga suur. Ma kordan endale ühte ja sama küsimust: minu relva tõttu on hukkunud palju inimesi, kas siis mina, kes ma olen kristlane ja õigeusklik, olen selle eest vastutav? Mida kauem ma elan, seda enam ma küsin, et miks Jumal lubab kadedust, ahnust ja vägivalda.” Allkirjaks “Jumala ori, relvainsener Mihhail Kalašnikov”.
Kas nende mõtete mõtlemine ja kirjapanemine tegi relvameistri paremaks inimeseks? Ausamaks?
Aga mis Jumala orja ja orjamisse puutub, siis on kõige õigem tsiteerida jälle A. H. Tammsaaret, kes on ütelnud: “Vaevalt on ükski usk niipalju orjalikku alandust, sõnakuulmist ja allaheitmist jutlustanud kui just kristlik kirik. Ristiusu mõjul kergenes ehk pisut orjade seisukord, kuid nende hulk kasvas suuremaks.”
Tarku ja täpseid mõtteid on kasulik üle korrata, eriti siis, kui need on heas sõnastuses, kui need tabavad olulist: “Nagu kristliku kiriku õpetus, niisama on ka kommunistide oma määratud neile, kes vaevatud ja koormatud. Et meie kultuur kogu oma arenemisega umbtänavasse on sattunud, siis on vaevatuid ja koormatuid ilmas palju. See ongi peapõhjus, miks usuline liikumine ühel või teisel kujul kipub uuel hool poolehoidu leidma, iseäranis seal, kus pimedus kõige suurem.”
Miks ma jälle Tammsaaret tsiteerisin? Eks ikka sellepärast, et rahvakirjanikku teab iga koolijütski ning nimeka kirjaniku öeldut võetakse tõsisemalt kui suvalise mööduja, liiati siis veel vana ateisti, arusaamatut pominat. Seda ma vähemalt loodan. Esimene ime sünnib hetkel, kui annetaja sureb. Hetke möödudes ärkab ta üles imelisse valgusse, nagu poleks midagi juhtunud, vähe sellest, äsjane laip hõljub taevasse ja alustab seal igavest elu koos Issand Jumalaga.Lapsedki teavad, et planeet Maa kõrgeim tipp on Džomolungma. Olen seda mäge Himaalajast üle lennates oma silmaga näinud, küsisin igaks juhuks üle, et kindel olla. Doha-Kathmandu liinilennu nooruke stjuardess heitis pilgu illuminaatorisse, siis noogutas ja piiksus: “Jessir.”Silmitsesin pooleldi pilve mähkunud mäge ja mõtlesin inimestest, kes selle otsa aastakümnete jooksul roninud on. Teadmine, et nad on käinud maailma katuseharjal, et kõrgemale ja edasi enam ronida ei saa, pole eriti lohutav, aga on veel midagi, mida nad teavad, õigemini, mida nad nägid ja mida nad tõenäoliselt kunagi ei unusta.Tippu tõustes kohtab iga Džomolungma vallutaja oma teel palju surnuid. Ma nägin mehi ja naisi, kes oleks nagu hetkeks pikali heitnud, mõned poolistuvas asendis, teised kummuli. Erksavärvilised joperäbalad, saapad, tuttmütsid, üksik punane kinnas, kollane seljakott… Ühe noormehe kolbal läigatasid peegelklaasidega päikeseprillid. Kõik need ja ka tulevased surnud jäävad tõenäoliselt igaveseks sinna mäkke, sest omastel puudub raha, et laip alla tuua, koju viia ja maha matta.Paari nädala eest seisatasin Toompeal kümnest tuhandest piimapudelist rajatud surnuaia väravas. Korrapärased valged pudeliread meenutasid mulle hauakive Arlingtoni sõjaväekalmistul, kus ma mõned aastad tagasi jalutasin. Nii Arlingtonis, Džomolungma kohal kui Toompeal seistes tabasin end mõttelt, et see, mida ma nägin, mida kogesin, on materialiseerunud lootusetus. Tõsised talunikud liikumatult seismas. Ootamas. Tundsin, et laman Džomolungmal, et olen üks nendest.Mulle meenus, mida usu-uuendaja Martin Luther talurahva ja maainimeste kohta 1525. aastal kirjutas, osundan tähtsaima: “Kõik, kes aga saavad, peavad neid raiuma, kägistama ja surnuks pistma, salaja ja avalikult, nii nagu lüüakse maha marutõbine koer! Armas Issand, tule appi! Torka, peksa ja kägista neid, kuidas aga oskad!”Usudoktori arusaam tervest mõistusest: “Usu väärtus on selles, et ta murrab kaela mõistusel ja lämmatab kiskja, keda muidu ei suudaks kägistada terve maailm koos kõikide loodud olevustega. Mõistus on kuradi esimene lirva. Seepärast, loobudes mõistusest, me toome Jumalale kõige meelepärasema ohvri, mida võib üldse tuua.”Lutheri vaimne pärand EELK on alustanud massiivset ristimispropagandat. Usudoktor Luther nimetas ristimata lapsi hingetuteks lihatükkideks. Massa carnis.Paarikümne aasta eest olin ühel luterlaste koosviibimisel, kus oli Rootsi laud külmade suupistetega. Kui asusin meelepärasega taldrikut täitma, astus minu juurde kõrge vaimulik, osutas miniviineritele mu taldrikus ja uuris muigvelsui, et kas ma ikka tean, millega nende vorstikeste näol tegu on. Kui ma siis seletasin, et need on suitsutatud viinervorstid kallerdises, Saksamaal tehtud, purskus mees naerma ja pööritas silmi.Mul polnud aimugi, mida praost oma küsimusega silmas pidas, sellepärast palusin seletust. Vaimulik polnud kade, ta pühkis pisarad silmist ja selgitas: “Massa carnis. Need on ristimata laste sõrmed. Doktor Luther on kirjutanud, et ristimata lapsed on hingetud lihatükid. Lihtsalt liha, kurb ja õnnetu liha.Kehastunud masendus. Lapsed, kes sündides surnud ehk enne ristimist surevad. Ka need õnnetud olevused, kes on abordiga tapetud – neile ei anta taevas kuldseid lilli ega muid mänguasju, nad peavad oma näppudega mängima. Te ju teate, et on olemas kirjalik tõend, mis kinnitab, et Luther käskis kõik lapsed, kel mingi sünnitrauma või puue, uputada. Doktori meelest pesitses sellistes lastes saatan.”A. H. Tammsaare ei tunne kirikuisa Lutheri ees mingit aukartust. Artiklis “Usuõpetusest koolis” (1921) kirjutab ta: “Aastasadade jooksul on õpitud Lutherusest ja tema tööst ainult taeva poole tõstetud silmil ja õlitatud häälel ning näol rääkima.”Usuline innukus ei päästa, sest predestinatsiooni järgi on inimesed sünni hetkest peale välja valitud lunastuseks või hukatuseks, nad ise ei saa oma elu muuta mitte ühegi teo ega mõttega – kõik on ja jääb täpselt nii, nagu Jumal otsustab, nagu ta tahab.Kuuled? Nüüdsama tulistati kedagi.See oli Issand Jumala tahe. Suure tõenäosusega väljusid kuulid Mihhail Kalašnikovi konstrueeritud relvast, mis kannab nime “AK-47”. Hiljuti lugesin uudist, et Kalašnikov kirjutas enne surma Venemaa patriarhile kirja, siin katkend: “Minu hingevalu on väga suur. Ma kordan endale ühte ja sama küsimust: minu relva tõttu on hukkunud palju inimesi, kas siis mina, kes ma olen kristlane ja õigeusklik, olen selle eest vastutav? Mida kauem ma elan, seda enam ma küsin, et miks Jumal lubab kadedust, ahnust ja vägivalda.” Allkirjaks “Jumala ori, relvainsener Mihhail Kalašnikov”.Kas nende mõtete mõtlemine ja kirjapanemine tegi relvameistri paremaks inimeseks? Ausamaks?Aga mis Jumala orja ja orjamisse puutub, siis on kõige õigem tsiteerida jälle A. H. Tammsaaret, kes on ütelnud: “Vaevalt on ükski usk niipalju orjalikku alandust, sõnakuulmist ja allaheitmist jutlustanud kui just kristlik kirik. Ristiusu mõjul kergenes ehk pisut orjade seisukord, kuid nende hulk kasvas suuremaks.”Tarku ja täpseid mõtteid on kasulik üle korrata, eriti siis, kui need on heas sõnastuses, kui need tabavad olulist: “Nagu kristliku kiriku õpetus, niisama on ka kommunistide oma määratud neile, kes vaevatud ja koormatud. Et meie kultuur kogu oma arenemisega umbtänavasse on sattunud, siis on vaevatuid ja koormatuid ilmas palju. See ongi peapõhjus, miks usuline liikumine ühel või teisel kujul kipub uuel hool poolehoidu leidma, iseäranis seal, kus pimedus kõige suurem.”Miks ma jälle Tammsaaret tsiteerisin? Eks ikka sellepärast, et rahvakirjanikku teab iga koolijütski ning nimeka kirjaniku öeldut võetakse tõsisemalt kui suvalise mööduja, liiati siis veel vana ateisti, arusaamatut pominat. Seda ma vähemalt loodan.
Veel artikleid samast teemast »


description: Neil päevil, kui suurtootjad viisid Toompeale 10 000 piimapudelit ja kurtsid madala piimahinna üle, elasid Eurelie Teele Zlotti, Roosi, Minni, Sonne, Mirdi ja Maša-Mupsik oma igapäevast elu. Nendega koos võtsid asja rahulikult ka Ellen, Aada, Aime, Valdur, Pirgit, Indrek, Kairi ja Kristel. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
NÄDALALÕPP
Viimased piimamohikaanlased meie maaelus
Reede, 16. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Reede, 16. september 2016. Lageda talu perenaine Ellen Keerd haarab vitsa pihku, võtab lehma oheliku otsa ja teekond karjamaale võib alata. FOTO: Valmar Voolaid Neil päevil, kui suurtootjad viisid Toompeale 10 000 piimapudelit ja kurtsid madala piimahinna üle, elasid Eurelie Teele Zlotti, Roosi, Minni, Sonne, Mirdi ja Maša-Mupsik oma igapäevast elu. Nendega koos võtsid asja rahulikult ka Ellen, Aada, Aime, Valdur, Pirgit, Indrek, Kairi ja Kristel.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaa toidufestivali raames peetakse pühapäeval, 11. septembril õunakohvikute päeva, kus on esindatud ka turvakodu loomakohvik. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Loomakohvik tuleb üheks päevaks

maintext:
Uudised
Loomakohvik tuleb üheks päevaks (2)
Reede, 09. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Reede, 09. september 2016. Endist Loomesuvila maja kutsuvad lemmikloomaomanikud omakeskis nüüd Loomasuvilaks. FOTO: erakogu Saaremaa toidufestivali raames peetakse pühapäeval, 11. septembril õunakohvikute päeva, kus on esindatud ka turvakodu loomakohvik.
Üritusega seoses ootab MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu kõiki huvilisi endisesse Loomesuvilasse, mida nad nüüd kutsuvad hellitavalt Loomasuvilaks, Meie Pere Lemmiku kohvikusse.
MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu vabatahtlik Piret Mägi kinnitas, et kontseptsioon on sama, mis eelmiselgi aastal. “Meile on lubanud appi tulla ka eelmisel aastal osalenud pontsakas kass Axl ja õhtupoole pidid tulema näitusekoerad, kes samuti osalesid koos omanikega eelmisel aastal,“ selgitas ta.
Loomulikult on kohale oodatud ka külaliste endi lemmikud ning igas eas lapsed. Õues on kiik ja liivakast ning planeeritakse ka lastenurka.
Samuti ei puudu õnneloos. “Auhindu tuleb iga päev juurde. Näiteks on meile toodud juba mitmeid kinkekaarte, käsitööd ja ehteid, loomatarbeid ning muud,“ seletas Mägi.
Auhinnad on saadud kõik annetuste teel ja kõik kohvikus pakutu küpsetatakse heategevuslikus korras – tulu läheb turvakodu toetuseks.
Kui teenindavat personali jätkub, siis võibolla tuleb ka pisike müüginurk erinevate loomatoodete ja -ehetega, see aga selgub kohapeal.
“Kuna kõik käib meil vabatahtlikkuse alusel ja meil on vaja iga päev ka loomade eest hoolitseda, siis rahvas ei jõua igale poole,“ tõdes Mägi. Üritusega seoses ootab MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu kõiki huvilisi endisesse Loomesuvilasse, mida nad nüüd kutsuvad hellitavalt Loomasuvilaks, Meie Pere Lemmiku kohvikusse.MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu vabatahtlik Piret Mägi kinnitas, et kontseptsioon on sama, mis eelmiselgi aastal. “Meile on lubanud appi tulla ka eelmisel aastal osalenud pontsakas kass Axl ja õhtupoole pidid tulema näitusekoerad, kes samuti osalesid koos omanikega eelmisel aastal,“ selgitas ta.Loomulikult on kohale oodatud ka külaliste endi lemmikud ning igas eas lapsed. Õues on kiik ja liivakast ning planeeritakse ka lastenurka.Samuti ei puudu õnneloos. “Auhindu tuleb iga päev juurde. Näiteks on meile toodud juba mitmeid kinkekaarte, käsitööd ja ehteid, loomatarbeid ning muud,“ seletas Mägi.Auhinnad on saadud kõik annetuste teel ja kõik kohvikus pakutu küpsetatakse heategevuslikus korras – tulu läheb turvakodu toetuseks.Kui teenindavat personali jätkub, siis võibolla tuleb ka pisike müüginurk erinevate loomatoodete ja -ehetega, see aga selgub kohapeal.“Kuna kõik käib meil vabatahtlikkuse alusel ja meil on vaja iga päev ka loomade eest hoolitseda, siis rahvas ei jõua igale poole,“ tõdes Mägi.
Veel artikleid samast teemast »


description: Tänavu oktoobris alustab väärikate ülikool tegevust juba kuuendat aastat ja aastatega on kasvanud ka huviliste arv. Eilse seisuga oli end kirja pannud 243 inimest, mistõttu kolib ülikool Kuressaare täiskasvanute gümnaasiumi saalist ümber Saaremaa ühisgümnaasiumi saali. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Väärikate ülikooli tänavu palju tahtjaid
Teisipäev, 13. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 13. september 2016. Tung väärikate ülikooli on viimastel aastatel pidevalt kasvanud. Kursustel osales ülemöödunud aastal ka Saaremaa veterinaarkeskuse juhataja Toivo Jürisson (esiplaanil). FOTO: Sigrid Osa Tänavu oktoobris alustab väärikate ülikool tegevust juba kuuendat aastat ja aastatega on kasvanud ka huviliste arv. Eilse seisuga oli end kirja pannud 243 inimest, mistõttu kolib ülikool Kuressaare täiskasvanute gümnaasiumi saalist ümber Saaremaa ühisgümnaasiumi saali.
Kui vana saal mahutas 210 inimest, siis uus 250.
“Huvi on olnud erakordselt suur. Tänase seisuga ei pea me kellelegi “ei” ütlema, kõik mahuvad ära. 250 on viimane piir,” ütles väärikate ülikooli eestvedaja Maie Meius. Ta on väga meelitatud, et väärikate ülikoolis õppimise vastu on nii suur huvi.
Umbes 50 inimest astub väärikate ülikooli esmakordselt, teised on osalenud ka varasematel aastatel.
“Väga suur grupp on algusest peale koos käinud ja nad ei raatsi loobuda. See on saanud juba eluviisiks,” rääkis Meius. Kokku on osalejaid üheteistkümnest omavalitsusest, kõige enam Kuressaarest ja Lääne-Saare vallast.
Esimesel aastal plaaniti väärikate ülikooliga alustada 25-kohalises ruumis, kuid lõpuks asus suuremas ruumis õppima sadakond inimest. Iga aastaga on huvi järjest suurenenud. Möödunud aastal oli osalejaid juba 211.
“Ma kujutasin ette, et see 211 on see, mis Saaremaal võimalik on, aga nüüd on huvilisi veel rohkem. See teeb südame soojaks küll. Eks see on ikkagi tasemel lektoritega õppimine,” tõdes Meius.
Loengud toimuvad umbes kaks korda kuus ja pidulik lõpetamine on aprillis. Enamik lektoreid on ühel või teisel viisil Saaremaaga seotud.
Loenguid tulevad pidama riigikogu liige Urve Tiidus, näitleja ja psühholoog Rita Rätsepp, ajaloolane ja pedagoog David Vseviov, akadeemik Agu Laisk, ajaloolane Bruno Pao, koolitaja ja laulupedagoog Triin Ella, Hiina meditsiini arst Rene Bürkland, maakler Kaido Kaljuste, kemikaaliekspert Heli Nõmmsalu, jurist ja Euroopa Kohtu kohtunik Uno Lõhmus, geoloog Rein Einasto ja TÜ Pärnu kolledži lektor Liina Puusepp.
Teemadering on lai, alates teadusest ja usust kuni tervise ja ajalooni välja.
Meius tõdes, et unistama peab suurelt ja ta ei välistanud, et kui arendajad peaksid Saaremaale tegema suure konverentsikeskuse, võiks väärikate ülikool kasvada veelgi. Ülikooli formaat jääb samaks. Igal loengul tuleb kohalolemist kinnitada allkirjaga. Tartu ülikooli tõendi saavad need, kes on 12 loengust kohal käinud vähemalt üheksal. Kui vana saal mahutas 210 inimest, siis uus 250.“Huvi on olnud erakordselt suur. Tänase seisuga ei pea me kellelegi “ei” ütlema, kõik mahuvad ära. 250 on viimane piir,” ütles väärikate ülikooli eestvedaja Maie Meius. Ta on väga meelitatud, et väärikate ülikoolis õppimise vastu on nii suur huvi.Umbes 50 inimest astub väärikate ülikooli esmakordselt, teised on osalenud ka varasematel aastatel.“Väga suur grupp on algusest peale koos käinud ja nad ei raatsi loobuda. See on saanud juba eluviisiks,” rääkis Meius. Kokku on osalejaid üheteistkümnest omavalitsusest, kõige enam Kuressaarest ja Lääne-Saare vallast.Esimesel aastal plaaniti väärikate ülikooliga alustada 25-kohalises ruumis, kuid lõpuks asus suuremas ruumis õppima sadakond inimest. Iga aastaga on huvi järjest suurenenud. Möödunud aastal oli osalejaid juba 211.“Ma kujutasin ette, et see 211 on see, mis Saaremaal võimalik on, aga nüüd on huvilisi veel rohkem. See teeb südame soojaks küll. Eks see on ikkagi tasemel lektoritega õppimine,” tõdes Meius.Loengud toimuvad umbes kaks korda kuus ja pidulik lõpetamine on aprillis. Enamik lektoreid on ühel või teisel viisil Saaremaaga seotud.Loenguid tulevad pidama riigikogu liige Urve Tiidus, näitleja ja psühholoog Rita Rätsepp, ajaloolane ja pedagoog David Vseviov, akadeemik Agu Laisk, ajaloolane Bruno Pao, koolitaja ja laulupedagoog Triin Ella, Hiina meditsiini arst Rene Bürkland, maakler Kaido Kaljuste, kemikaaliekspert Heli Nõmmsalu, jurist ja Euroopa Kohtu kohtunik Uno Lõhmus, geoloog Rein Einasto ja TÜ Pärnu kolledži lektor Liina Puusepp.Teemadering on lai, alates teadusest ja usust kuni tervise ja ajalooni välja.Meius tõdes, et unistama peab suurelt ja ta ei välistanud, et kui arendajad peaksid Saaremaale tegema suure konverentsikeskuse, võiks väärikate ülikool kasvada veelgi. Ülikooli formaat jääb samaks. Igal loengul tuleb kohalolemist kinnitada allkirjaga. Tartu ülikooli tõendi saavad need, kes on 12 loengust kohal käinud vähemalt üheksal.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Esimesel Ultima Thule maratonil tegi ajalugu saarlane
Mairo Mändla, kes 33 põhidistantsi jooksja seas võitjana üle finišijoone tuli. Ka naiste arvestuses kuulus võit just Saaremaa jooksjale Annika Vaherile, kes põlvevigastust trotsides võistlemist jätkab. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Mairo Mändla jättis võidu koju

maintext:
Sport
Mairo Mändla jättis võidu koju
Esmaspäev, 19. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Gunnar Usin Esmaspäev, 19. september 2016. Mairo Mändla on võitjana saabunud esimese Ultima Thule maratoni finišisse. FOTO: Valmar Voolaid Esimesel Ultima Thule maratonil tegi ajalugu saarlane Mairo Mändla, kes 33 põhidistantsi jooksja seas võitjana üle finišijoone tuli. Ka naiste arvestuses kuulus võit just Saaremaa jooksjale Annika Vaherile, kes põlvevigastust trotsides võistlemist jätkab.
Et need saarlased, kes Ultima Thule maratonil ei osalenud ja võib-olla mõni neist loeb sellest spordiüritusest esmakordselt just tänase Meie Maa külgede vahendusel, olgu kõigepealt selgituseks öeldud, et siin ei ole samanimelise Eesti tuntud rokibändiga peale ühise nime rohkem midagi ühist.
Antiik- ja keskaegses kirjanduses kasutusel olnud ladinakeelne sõnapaar Ultima Thule tähendab salapärast saart maailma äärel või ka inimvõimete äärmist piiri. Lennart Meri väidab oma raamatus “Hõbevalge”, et ajaloo esimene maadeuurija, kreeklane Pytheas jõudis 4. sajandil enne Kristuse sündi Saaremaale ja nimetas selle Ultima Thuleks.
Teema tõusis uuesti päevakorda Raul Talviku 2015. aastal ilmunud teose “Teekond maailma ääreni” kaudu. Ajakirjanik Rasmus Kagge ettepanekul sai esimene Ultima Thule maraton Saaremaal nüüd ära joostud.
Rada kulges tasasel asfaldil ja vahelduva kattega pargiteedel, läbides Kuressaare linna ja Lääne-Saare valla kergliiklusteid. Joosti ka Roomassaare poolsaarel, Lilbi, Kärdu ja Vaivere külasid läbivatel teedel ning Muratsi sadamasse viival teel. Ilm oli maratonijooksuks igati sobilik – temperatuur 12 – 16 kraadi C, tuul 2 – 4 m/s, vahelduvalt pilves ja kuiv.
Kuus päeva tagasi Tallinnas poolmaratonil ajaga 1:14.59 8. koha saanud Mändla läbis Ultima Thule maratoni ajaga 2:49.59, kirjutab jooksja.ee. Tegemist on tema teise maratoniga.
Elu esimese maratoni jooksis Mändla möödunud aastal Tallinnas Vana-Aasta Heategevusjooksu raames, mille lõpetas ajaga 2:47.06.
“Ajalist eesmärki ma ei seadnud. Tahtsin täna ennast võimalikult hoida ja trass rahulikult läbida, kuid Margus Luhtoja tõmbas kohe algul tempo üles. Ega ma nii lihtsalt ei tahtnud mandrimehele võitu anda ja võtsin talle kohe sappa,” rääkis Mändla ajakirja Jooksja Jooksuportaali uudistele. Luhtojal hakkas 3. kilomeetril pistma ja nii läks saarlane oma teed.
“Kasutasin kerget jalga ära, et vaadata, mis tuleb. Maraton on nii ettearvamatu ala, et seal võib kõike juhtuda, ” lisas Mändla jooksja.ee vahendusel.
Mändla hinnangul oli hea üksi ees joosta, sest rada osutus vaheldusrikkaks.
“Viimasel 10 kilomeetril läks mul raskeks, sest ei ole ju spetsiaalset maratonitrenni teinud. Üle kahe ja poole tunni jooksmine kulutab ära,” sõnas Mändla, kes edestas teise koha saanud Luhtojat ligi kaheksa minutiga. Kuus päeva tagasi Tallinnas joostud poolmaratonist tundis ta end taastunud olevat.
Nüüd võtab ta taastumiseks aja maha ning stardib kuu aja pärast Saaremaa kolme päeva jooksul. “Tulemused on kogu aeg paranenud. Järelikult teen õiget asja ega pole üle pingutanud,” hindas Mändla.
Maratoni põhidistantsi
lõpuprotokollist võime leida veel järgmiste tublide saar-laste ja Saaremaa juurtega inimeste nimed: 5. Anti Toplaan, 10. Taavi Eigo, 11. Tiit Tilk, 12. Karel Lember, 14. Taimi Kangur, 16. Kaja Õispuu, 19. Anne-Li Tilk, 25. Ülar Jürviste, 26. Egeli Põldpüü, 27. Maris Talvik, 28. Valdo Kanemägi, 29. Agne Peetersoo, 30. Raili Rüütel, 33. Raili Nõgu.
Poolmaratoni distantsil oli osalejaid mõistagi rohkem ja meestest võitis Alan Lebrecht ajaga 1:19.44. Teisena lõpetas Mardo Lundver 1:21.41-ga ning kolmandana kuus päeva tagasi Tallinnas poolmaratoni jooksnud Ahto Jakson (SK Prorunner) ajaga 1:22.35, kirjutab jooksja.ee. Naistest jõudsid poodiumikohtadele Liina Saar ajaga 1:42.33, Grete Kokk (KG) ajaga 1:43.01 ja Anni Kokk (mõl KG) 1:45.00.
Kuressaare linnapea Madis Kallas ja maratoni idee autor Rasmus Kagge läbisid poolmaratoni vastavalt 2:04.37,9 ja 2:04.38,2 -ga.
“Esimese aasta eesmärk on käivitada arutelu, millal võiks Ultima Thule maraton toimuda, et see sobituks maailma spordikalendrisse, ja kuidas teha seda nii, et maraton meelitaks Saaremaale külalisi mitte ainult Tallinnast ja Jõgevalt, vaid ka Uus-Meremaalt ja Kanadast”, vahendatakse Kuressaare linnavalitsuse pressiteates Ramus Kagge sõnu.
***
Annika Vaher põeb maratonihaigust
“Maraton on mul nagu haigus,” ütles naiste võitja, 44-aastane Annika Vaher naljatamisi eile Meie Maale antud lühiintervjuus.
“See on nagu mingi seletamatu sõltuvus. Vasak põlv ei ole lasknud mind viimasel ajal treenida. Võtsin enne starti valuvaigistit, et üldse joosta saaks. Jooksu ajal oligi enam-vähem korras kõik, kuid kohe peale finišit seisma jäädes läksid valud nii hulluks, et isegi kiirabi tuli asja kaema. 30-45 minutiga taandusid valud siiski taandusid.”
Vaheri isiklik tippmark on maratonijooksus 3:06.02. Laupäeval joostud 3:32.57 jääb sellele pea poole tunniga alla.
“Pean selle aja ja oma tervisliku seisukorraga praegu leppima. Arst ütles mulle, et vasak põlv tuleb ära vahetada, see tähendab, et uus põlveliiges tuleb panna. Eks näis, mis saab, sest seda põlve on 25 aastat tagasi juba opereeritud. Siis olid probleemid meniskiga,” rääkis Vaher oma probleemidest põlvega.
“Enne 11. juunit, kui jooksin Helsingis poolmaratoni, tegin viimase võistlusjooksu eelmisel sügisel novembris toimunud Stockholmi talvemaratonil,” rääkis Vaher oma pikast võistluspausist.
“Eelmisel pühapäeval jooksin Vilniuse linnamaratonil. Saaremaa kolme päeva jooksul ma kindlasti startida ei saa, sest ma ei saa mitu päeva järjest joosta. Küll aga olen stardis kahe nädala pärast Tartu linnamaratonil ja seejärel loodetavasti nädala pärast, 8. oktoobril Soomes Vantaa maratonil,” rääkis väsimatu ja põlveprobleeme trotsiv Vaher oma lähituleviku plaanidest. Et need saarlased, kes Ultima Thule maratonil ei osalenud ja võib-olla mõni neist loeb sellest spordiüritusest esmakordselt just tänase Meie Maa külgede vahendusel, olgu kõigepealt selgituseks öeldud, et siin ei ole samanimelise Eesti tuntud rokibändiga peale ühise nime rohkem midagi ühist.Antiik- ja keskaegses kirjanduses kasutusel olnud ladinakeelne sõnapaar Ultima Thule tähendab salapärast saart maailma äärel või ka inimvõimete äärmist piiri. Lennart Meri väidab oma raamatus “Hõbevalge”, et ajaloo esimene maadeuurija, kreeklane Pytheas jõudis 4. sajandil enne Kristuse sündi Saaremaale ja nimetas selle Ultima Thuleks.Teema tõusis uuesti päevakorda Raul Talviku 2015. aastal ilmunud teose “Teekond maailma ääreni” kaudu. Ajakirjanik Rasmus Kagge ettepanekul sai esimene Ultima Thule maraton Saaremaal nüüd ära joostud.Rada kulges tasasel asfaldil ja vahelduva kattega pargiteedel, läbides Kuressaare linna ja Lääne-Saare valla kergliiklusteid. Joosti ka Roomassaare poolsaarel, Lilbi, Kärdu ja Vaivere külasid läbivatel teedel ning Muratsi sadamasse viival teel. Ilm oli maratonijooksuks igati sobilik – temperatuur 12 – 16 kraadi C, tuul 2 – 4 m/s, vahelduvalt pilves ja kuiv.Kuus päeva tagasi Tallinnas poolmaratonil ajaga 1:14.59 8. koha saanud Mändla läbis Ultima Thule maratoni ajaga 2:49.59, kirjutab jooksja.ee. Tegemist on tema teise maratoniga.Elu esimese maratoni jooksis Mändla möödunud aastal Tallinnas Vana-Aasta Heategevusjooksu raames, mille lõpetas ajaga 2:47.06.“Ajalist eesmärki ma ei seadnud. Tahtsin täna ennast võimalikult hoida ja trass rahulikult läbida, kuid Margus Luhtoja tõmbas kohe algul tempo üles. Ega ma nii lihtsalt ei tahtnud mandrimehele võitu anda ja võtsin talle kohe sappa,” rääkis Mändla ajakirja Jooksja Jooksuportaali uudistele. Luhtojal hakkas 3. kilomeetril pistma ja nii läks saarlane oma teed.“Kasutasin kerget jalga ära, et vaadata, mis tuleb. Maraton on nii ettearvamatu ala, et seal võib kõike juhtuda, ” lisas Mändla jooksja.ee vahendusel.Mändla hinnangul oli hea üksi ees joosta, sest rada osutus vaheldusrikkaks.“Viimasel 10 kilomeetril läks mul raskeks, sest ei ole ju spetsiaalset maratonitrenni teinud. Üle kahe ja poole tunni jooksmine kulutab ära,” sõnas Mändla, kes edestas teise koha saanud Luhtojat ligi kaheksa minutiga. Kuus päeva tagasi Tallinnas joostud poolmaratonist tundis ta end taastunud olevat.Nüüd võtab ta taastumiseks aja maha ning stardib kuu aja pärast Saaremaa kolme päeva jooksul. “Tulemused on kogu aeg paranenud. Järelikult teen õiget asja ega pole üle pingutanud,” hindas Mändla.lõpuprotokollist võime leida veel järgmiste tublide saar-laste ja Saaremaa juurtega inimeste nimed: 5. Anti Toplaan, 10. Taavi Eigo, 11. Tiit Tilk, 12. Karel Lember, 14. Taimi Kangur, 16. Kaja Õispuu, 19. Anne-Li Tilk, 25. Ülar Jürviste, 26. Egeli Põldpüü, 27. Maris Talvik, 28. Valdo Kanemägi, 29. Agne Peetersoo, 30. Raili Rüütel, 33. Raili Nõgu.Poolmaratoni distantsil oli osalejaid mõistagi rohkem ja meestest võitis Alan Lebrecht ajaga 1:19.44. Teisena lõpetas Mardo Lundver 1:21.41-ga ning kolmandana kuus päeva tagasi Tallinnas poolmaratoni jooksnud Ahto Jakson (SK Prorunner) ajaga 1:22.35, kirjutab jooksja.ee. Naistest jõudsid poodiumikohtadele Liina Saar ajaga 1:42.33, Grete Kokk (KG) ajaga 1:43.01 ja Anni Kokk (mõl KG) 1:45.00.Kuressaare linnapea Madis Kallas ja maratoni idee autor Rasmus Kagge läbisid poolmaratoni vastavalt 2:04.37,9 ja 2:04.38,2 -ga.“Esimese aasta eesmärk on käivitada arutelu, millal võiks Ultima Thule maraton toimuda, et see sobituks maailma spordikalendrisse, ja kuidas teha seda nii, et maraton meelitaks Saaremaale külalisi mitte ainult Tallinnast ja Jõgevalt, vaid ka Uus-Meremaalt ja Kanadast”, vahendatakse Kuressaare linnavalitsuse pressiteates Ramus Kagge sõnu.***“Maraton on mul nagu haigus,” ütles naiste võitja, 44-aastane Annika Vaher naljatamisi eile Meie Maale antud lühiintervjuus.“See on nagu mingi seletamatu sõltuvus. Vasak põlv ei ole lasknud mind viimasel ajal treenida. Võtsin enne starti valuvaigistit, et üldse joosta saaks. Jooksu ajal oligi enam-vähem korras kõik, kuid kohe peale finišit seisma jäädes läksid valud nii hulluks, et isegi kiirabi tuli asja kaema. 30-45 minutiga taandusid valud siiski taandusid.”Vaheri isiklik tippmark on maratonijooksus 3:06.02. Laupäeval joostud 3:32.57 jääb sellele pea poole tunniga alla.“Pean selle aja ja oma tervisliku seisukorraga praegu leppima. Arst ütles mulle, et vasak põlv tuleb ära vahetada, see tähendab, et uus põlveliiges tuleb panna. Eks näis, mis saab, sest seda põlve on 25 aastat tagasi juba opereeritud. Siis olid probleemid meniskiga,” rääkis Vaher oma probleemidest põlvega.“Enne 11. juunit, kui jooksin Helsingis poolmaratoni, tegin viimase võistlusjooksu eelmisel sügisel novembris toimunud Stockholmi talvemaratonil,” rääkis Vaher oma pikast võistluspausist.“Eelmisel pühapäeval jooksin Vilniuse linnamaratonil. Saaremaa kolme päeva jooksul ma kindlasti startida ei saa, sest ma ei saa mitu päeva järjest joosta. Küll aga olen stardis kahe nädala pärast Tartu linnamaratonil ja seejärel loodetavasti nädala pärast, 8. oktoobril Soomes Vantaa maratonil,” rääkis väsimatu ja põlveprobleeme trotsiv Vaher oma lähituleviku plaanidest.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saarlane Margus Müür ehk Zumm, nagu paljud teda kutsuvad, esitles eile Tallinnas Viru keskuse Rahva Raamatus oma teist raamatut – äsja trükist tulnud luurepõnevikku “Kui hundid uluvad”. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Zumm kirjutas luurepõneviku

maintext:
Uudised
Zumm kirjutas luurepõneviku
Teisipäev, 27. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Teisipäev, 27. september 2016. Margus Müür koos värskelt trükist tulnud luurepõnevikuga. FOTO: erakogu Saarlane Margus Müür ehk Zumm, nagu paljud teda kutsuvad, esitles eile Tallinnas Viru keskuse Rahva Raamatus oma teist raamatut – äsja trükist tulnud luurepõnevikku “Kui hundid uluvad”.
Idee kirjutada luurepõnevik mõlkus Müüri peas juba enne tema esimest raamatut “Piraatide kuninganna”, mis nägi trükivalgust kaks aastat tagasi. Kuid luuremaailma tundmaõppimiseks tuli muretseda terve riiulitäis erialaseid raamatuid, luure ajalugu, dokumentaalfilme, lugeda avalikustatud luuredokumente ja kohtuasju.
“Eelkõige, et mõista, kuidas see maailm töötab. Arusaamine, et tegelikult on päris luuremaailm palju rutiinsem ja igavam kui filmidest või raamatutest lugeda saab, oli mõistagi veidi pettumus, aga samas mitte väga suur üllatus,” ütles Müür.
Muidugi mõista võimendavad autorid oma lood seikluslikumaks ja põnevamaks, see aga ei tähenda, et luure ajaloos poleks olnud seikluslikke lugusid.
Teiseks, mis Margus Müüri pani luurepõnevikku kirjutama, on Baltimaad. Asuvad ju need kahe suure vastasleeri vahel ja on üks suuremaid luure lahinguvälju maailmas. “Selle tingib suuresti Venemaa nn lähivälismaa doktriin. Meid muidugi see rõõmsaks ei tee ja luures toimub igapäevane varjatud sõda – kes kontrollib tegelikult Baltimaid ja kelle mõjuvõim on siin tugevam – lääneriikide või Venemaa oma? Ideaalne koht ja aeg kirjutada luureraamatuid, teha luurest filme. Me elame selle sees, ise seda tähele panemata,” jutustas Müür.
Ta ise arvab, et teema sai õigesti valitud. Eston Kohveri juhtum tõstis luuretemaatika siin au sisse. Kohalikud telekanalid ostavad sisse luureseriaale, ilmuvad artiklid ja filmid. Üks nendest seriaalidest, külma sõja aegsest KGB tegutsemisest USA-s, “The Americans”, on olnud Müüril kirjutamise ajal kogu aeg saatjaks. Seda seriaali peavad luureprofid mõlemalt poolelt läbi aegade kõige paremaks luurest tehtud tööks, mis ekraanile jõudnud.
“Pole ka ime, sest sarja autorid on ise endised luurajad ning iga osa käsikiri kontrollitakse üle CIA poolt. Selline täpsus ja sisuline usutavus on läinud moodi, Bond on iganenud. Soovisin ka olla pigem reaalset maailma peegeldav, mitte kirjutada ülivõimetest pakatavast agendist. Inimesed meie endi seast, nii nagu päris luuremaailmas, satuvadki sellesse juhuslikult,” selgitas Müür. Samas ta kohe parandas ennast. “Juhuslikult pole muidugi õige sõna. Luures toimuvad asjad üliharva juhuslikult. Alati on keegi, kes olukorda kontrollib, ja ka keegi, kes püüab seda segada.”
Kui “Piraatide kuninganna” tuli 661 lehekülge paks, siis “Kui hundid uluvad” sai kokku 348 lehekülge. “Paras öökapiraamat veidikeseks ajaks,” hindas Müür ise. Raamatu kirjastas Majaan OÜ, kujundas ja küljendas Margus Müür. Idee kirjutada luurepõnevik mõlkus Müüri peas juba enne tema esimest raamatut “Piraatide kuninganna”, mis nägi trükivalgust kaks aastat tagasi. Kuid luuremaailma tundmaõppimiseks tuli muretseda terve riiulitäis erialaseid raamatuid, luure ajalugu, dokumentaalfilme, lugeda avalikustatud luuredokumente ja kohtuasju.“Eelkõige, et mõista, kuidas see maailm töötab. Arusaamine, et tegelikult on päris luuremaailm palju rutiinsem ja igavam kui filmidest või raamatutest lugeda saab, oli mõistagi veidi pettumus, aga samas mitte väga suur üllatus,” ütles Müür.Muidugi mõista võimendavad autorid oma lood seikluslikumaks ja põnevamaks, see aga ei tähenda, et luure ajaloos poleks olnud seikluslikke lugusid.Teiseks, mis Margus Müüri pani luurepõnevikku kirjutama, on Baltimaad. Asuvad ju need kahe suure vastasleeri vahel ja on üks suuremaid luure lahinguvälju maailmas. “Selle tingib suuresti Venemaa nn lähivälismaa doktriin. Meid muidugi see rõõmsaks ei tee ja luures toimub igapäevane varjatud sõda – kes kontrollib tegelikult Baltimaid ja kelle mõjuvõim on siin tugevam – lääneriikide või Venemaa oma? Ideaalne koht ja aeg kirjutada luureraamatuid, teha luurest filme. Me elame selle sees, ise seda tähele panemata,” jutustas Müür.Ta ise arvab, et teema sai õigesti valitud. Eston Kohveri juhtum tõstis luuretemaatika siin au sisse. Kohalikud telekanalid ostavad sisse luureseriaale, ilmuvad artiklid ja filmid. Üks nendest seriaalidest, külma sõja aegsest KGB tegutsemisest USA-s, “The Americans”, on olnud Müüril kirjutamise ajal kogu aeg saatjaks. Seda seriaali peavad luureprofid mõlemalt poolelt läbi aegade kõige paremaks luurest tehtud tööks, mis ekraanile jõudnud.“Pole ka ime, sest sarja autorid on ise endised luurajad ning iga osa käsikiri kontrollitakse üle CIA poolt. Selline täpsus ja sisuline usutavus on läinud moodi, Bond on iganenud. Soovisin ka olla pigem reaalset maailma peegeldav, mitte kirjutada ülivõimetest pakatavast agendist. Inimesed meie endi seast, nii nagu päris luuremaailmas, satuvadki sellesse juhuslikult,” selgitas Müür. Samas ta kohe parandas ennast. “Juhuslikult pole muidugi õige sõna. Luures toimuvad asjad üliharva juhuslikult. Alati on keegi, kes olukorda kontrollib, ja ka keegi, kes püüab seda segada.”Kui “Piraatide kuninganna” tuli 661 lehekülge paks, siis “Kui hundid uluvad” sai kokku 348 lehekülge. “Paras öökapiraamat veidikeseks ajaks,” hindas Müür ise. Raamatu kirjastas Majaan OÜ, kujundas ja küljendas Margus Müür.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eesti rahvusmeeskond kogus Rumeenias Craiovas Euroopa meistrivõistluste valiksarja avaturniiril kaks võitu ja ühe kaotuse, millega esmane eesmärk täideti. Esmalt kaotati Tšehhile kuivalt 0:3 (saarlaselt Keith Pupartilt 6 punkti, pildil) ja seejärel võideti Rumeeniat 3:1 (Pupartilt 10 punkti). Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Makedoonia alistati 3:2


description: Õnneks nii rängalt Leisi vallas veel küsima ei pea, aga kooliteema on väga tuliselt päevakorral küll. Vallal tuleb langetada otsus, kas jätkata koolis keskkooliosaga või mitte. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kooliga või koolita?

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Kooliga või koolita?
Teisipäev, 20. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Õnneks nii rängalt Leisi vallas veel küsima ei pea, aga kooliteema on väga tuliselt päevakorral küll. Vallal tuleb langetada otsus, kas jätkata koolis keskkooliosaga või mitte.
Kahjuks on mitmete asjaolude kas kokkusattumise või minnalaskmise tulemusena juhtunud nii, et pärast 9. klassi lõpetamist ei taha kohalikud noored enam oma keskkooli edasi minna, vaid põgenevad mujale. Kui ikka 14-st lahkub kümme mujale, siis on see järelemõtlemise koht.
Aga piiritult aus olles, siis enam pole vaja järele mõelda, vaid nüüd saab ainult järele hüüda, sest selleks korraks on rong läinud ja Leisil tuleb ilmselt jätkata 9-klassilise koolina.
Kahju, muidugi on südamest kahju, aga tuleb aru saada ka neist kooliõpilastest ja nende vanematest, kes soovivad olla suuremas koolis, kus toimub rohkem ja kus võimalusi on enam.
Kas Leisi keskkool kunagi oma endises mahus tagasi tuleb, on küsitav, aga imesid juhtub ning tegelikult pole keegi keskkooli vastu, vaid püütakse tekkinud olukorras olla realistlikud.
20. september 2016 Autor: MM Teisipäev, 20. september 2016.Kahjuks on mitmete asjaolude kas kokkusattumise või minnalaskmise tulemusena juhtunud nii, et pärast 9. klassi lõpetamist ei taha kohalikud noored enam oma keskkooli edasi minna, vaid põgenevad mujale. Kui ikka 14-st lahkub kümme mujale, siis on see järelemõtlemise koht.Aga piiritult aus olles, siis enam pole vaja järele mõelda, vaid nüüd saab ainult järele hüüda, sest selleks korraks on rong läinud ja Leisil tuleb ilmselt jätkata 9-klassilise koolina.Kahju, muidugi on südamest kahju, aga tuleb aru saada ka neist kooliõpilastest ja nende vanematest, kes soovivad olla suuremas koolis, kus toimub rohkem ja kus võimalusi on enam.Kas Leisi keskkool kunagi oma endises mahus tagasi tuleb, on küsitav, aga imesid juhtub ning tegelikult pole keegi keskkooli vastu, vaid püütakse tekkinud olukorras olla realistlikud.20. september 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Leisi vallavolikogu otsustas häälteenamusega, et saadab valimiskogusse oma esindajana presidenti valima volikogu esimehe Andrus Kandimaa. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Esimene valijamees Saaremaalt selgunud

maintext:
Uudised
Esimene valijamees Saaremaalt selgunud (2)
Kolmapäev, 07. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 07. september 2016. Andrus Kandimaa. Leisi vallavolikogu otsustas häälteenamusega, et saadab valimiskogusse oma esindajana presidenti valima volikogu esimehe Andrus Kandimaa.
Kandimaa kandidatuuri seadis üles volikogu vanim liige Väino Vaha. Kandimaa poolt hääletas 13 volikogu liikmest 12.
Andrus Kandimaa sõnul uurib ta 19. septembril, mida volikogu liikmed arvavad, kelle poolt võiks hääletada. “Siduvaks see ei saa, sest nii nagu seaduski ütleb, on valijamees oma otsuses vaba,” lausus Kandimaa.
Kas ta hääletab valimiskogus südametunnistuse või volikogu nõuannete järgi? “Raske öelda, kas need seisukohad kattuvad või mitte. Presidendikandidaatidega ei ole ka veel midagi kindel. Kõik otsad on veel lahti,” nentis Kandimaa. Kandimaa kandidatuuri seadis üles volikogu vanim liige Väino Vaha. Kandimaa poolt hääletas 13 volikogu liikmest 12.Andrus Kandimaa sõnul uurib ta 19. septembril, mida volikogu liikmed arvavad, kelle poolt võiks hääletada. “Siduvaks see ei saa, sest nii nagu seaduski ütleb, on valijamees oma otsuses vaba,” lausus Kandimaa.Kas ta hääletab valimiskogus südametunnistuse või volikogu nõuannete järgi? “Raske öelda, kas need seisukohad kattuvad või mitte. Presidendikandidaatidega ei ole ka veel midagi kindel. Kõik otsad on veel lahti,” nentis Kandimaa.
Veel artikleid samast teemast »


description: Pärast laupäevast presidendirallit tunnistavad valijamehed üsna ühest suust, et on pettunud ja kahju on raisatud ajast. Üsna pikk päev ju ette võetud ja kasu ei midagi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Valime veel!

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Valime veel!
Teisipäev, 27. september 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Pärast laupäevast presidendirallit tunnistavad valijamehed üsna ühest suust, et on pettunud ja kahju on raisatud ajast. Üsna pikk päev ju ette võetud ja kasu ei midagi.
Kui enamus valijamehi oli Estonia kontserdisaalis seda meelt, et valimistega peaks ühele poole saama, siis suuremad poliitikud otsustasid mänge mängida ja kui nad veel kaua mängivad, siis tuleb vallavolikogudel taas kokku tulla ning ametlikult uus või ka sama valijamees ette lükata.
Eks pealinna vahet tuleb ka saarlastel ikka vahetevahel sõita, aga terveks päevaks taas valimiste tulejoonele minekust eriti ei unistata. Pigem hellitatakse vaikset lootust, et järsku saavad Toompea poliitikute pead enne klaariks ja parteideülene kandidaat leitakse. Aeg surub takka ja kauplemisaega on napilt.
Ehk võiks siiski panustada seekord naistele. Kui Kaljurand ja Reps kas ei sobinud või lihtsalt kukutati läbi, siis on veel valida Ülle Madise, Marju Lauristini või näiteks Stockholmis sündinud Eesti soost jurist ja diplomaadi Aino Lepik von Wiréni vahel.
27. september 2016 Autor: MM Teisipäev, 27. september 2016.Kui enamus valijamehi oli Estonia kontserdisaalis seda meelt, et valimistega peaks ühele poole saama, siis suuremad poliitikud otsustasid mänge mängida ja kui nad veel kaua mängivad, siis tuleb vallavolikogudel taas kokku tulla ning ametlikult uus või ka sama valijamees ette lükata.Eks pealinna vahet tuleb ka saarlastel ikka vahetevahel sõita, aga terveks päevaks taas valimiste tulejoonele minekust eriti ei unistata. Pigem hellitatakse vaikset lootust, et järsku saavad Toompea poliitikute pead enne klaariks ja parteideülene kandidaat leitakse. Aeg surub takka ja kauplemisaega on napilt.Ehk võiks siiski panustada seekord naistele. Kui Kaljurand ja Reps kas ei sobinud või lihtsalt kukutati läbi, siis on veel valida Ülle Madise, Marju Lauristini või näiteks Stockholmis sündinud Eesti soost jurist ja diplomaadi Aino Lepik von Wiréni vahel.27. september 2016
Veel artikleid samast teemast »