maintext:
Haapsalu linnapea Urmas Suklese vastus Kersti Kaljulaiule: asi pole rahas, vaid inimestes (2)
Lemmi Kann
Haapsalu linnapea Urmas Sukles. Foto: Arvo Tarmula
Haapsalu linnapea Urmas Sukles ütles kommentaariks Kersti Kaljulaiu valimisdebatil öeldule, et Haapsalu linn ei muretse pagulasperede vastuvõtmisel mitte raha, vaid inimeste pärast.
Eile õhtul toimus ETV valimisstuudio debatt presidendikandidaat Kersti Kaljulaiuga. Saatejuht Marko Reikop tõi saate teises pooles lauale pagulaste küsimuste, märkides, et üldmulje järgi on Ida-Euroopa ja sealhulgas ka Eesti pagulaste suhtes sallimatum kui muu maailm. „Miks see nii on?“
„Eestil läks lihtsalt natuke rohkem aega, kuni me olukorra tekkides jõudsime selliste lahendusteni, mis on meile jõukohased, samas solidaarsed. Me võtame vastu pagulasi, aga me võtame neid vastu sellisel arvul, et me tõepoolest suudame nende inimestega töötada ja siis me teeme seda, et nad tõesti integreeruksid. Me ei võta vastu rohkem, aga me täidame oma solidaarsuskohustust. See, mida Eesti täna teeb, on kindlasti väga hea ja ka meie liitlased Euroopa Liidus näevad seda,“ rääkis Kaljulaid.
„Oleme ausad – paljud inimesed Eestis on pagulaste vastu,“ sekkus vestlusse teine saatejuht Andres Kuusk.
„Värske uudis räägib sellest, et Haapsalu linn on teatanud, et lisaks kolmele vastu võetud pagulasperele nad lisa võtta ei saa. Viidatakse sellele, et lõimumisprotsess on ressursikulukas nii tugiisikute, lasteaiakasvatajate kui asjasse puutuvate ametnike poolest. Mis teie sõnum neile on?“ tahtis Kuust teada.
„Praegu töötavadki need inimesed, kes esimese viiekümnega pagulasega, kes Eestisse on jõudnud ümberjaotamise mehhanismi alusel, nemad töötavadki eesrindel. Ja kõike seda abi, mida nemad vajavad, peab kindlasti riik neile pakkuma. Me ei tohi siin kaotada sidet nende inimestega, kes reaalselt kohtadel teevad seda tööd,“ ütles Kaljulaid ja jätkas: „Kui kallis see ikkagi saab siis olla, et nendele viiekümnele inimesele võimaldada siin hästi harjuda? Nende jaoks ei pea tegema rohkem, kui me teeme enda vaeste inimeste jaoks, kelle huvisid samuti ei tohi ju ignoreerida.“
„See on vajalik meile selleks, et näidata meile endile, et me suudame olla enesekindlad selles protsessis – saada aru, kuidas see peab käima ja niimoodi väikeste sammudega, konservatiivselt minna edasi,“ lisas ta.
„Aga kui nad (inimesed – toim.) on ikka vastu?“ pinnis Kuusk edasi.
„Miks te arvate, et nad jäävad vastu? Nad näevad, et nendest inimestest saavad tavalised nende kogukonna liikmed, kelle juures pealegi saab huvitavat kööki maitsta. Kelle käest saab õppida, et mitte igal pool maailmas ei ole niigi turvaline, kui ta meil on Eestis,“ vastas Kaljulaid.
Haapsalu linnapea Urmas Sukles nentis, et ei saa kõiges Kaljulaiu öeldus temaga kuidagi nõustuda.
„Olen nõus tema algul öelduga – võtame pagulasi sellisel arvul, et me suudame nendega töötada. Seda praegu Haapsalu linn ka teeb, kui ütleb, et me praegu rohkem ei võta,“ selgitas Sukles, miks ta saatis Haapsalu linnapeana sotsiaalministeeriumile avalduse teatades, et praegu ei ole Haapsalu linn valmis ja suuteline uutele ümberpaigutatavatele osutama vajalikku ja piisavat teenust.
„Aga ma ei ole nõus nii Kaljulaiu kui ka peale eilset uudist pressis kõlama jäänud mõttega, et see on küll ressursikulukas, kuid rahas pole ju küsimus. Meie arvates on see väga vildakas lähenemine. Rahas pole tõesti küsimus. Küsimus on inimressursis, kes vajab aega, et kohaneda. Oskused ja teadmised tulevad ka ajaga,“ ütles Haapsalu linnapea ja lisas: „Me oleme arvatavasti võimelised pärast pausi ka neljanda vastu võtma, aga täna on vaja aega atra seada.“
Sukles selgitas avalduses sotsiaalministeeriumile, et lähiajal keskendub Haapsalu linn lasteaia õpetajatele lisa teadmiste ja õppe andmisele, laste kooliks ettevalmistamisele ja põhihariduskoolide ettevalmistamisele võõrkeelsete laste vastuvõtmisel. Jätkub töö perede igapäeva toimetuleku tagamisel kui ka vastavalt vajadusele täiendava psühholoogilise toe vahendamisel.


authors:
Lääne Elu
Urmas Lauri

description: Lääne Elu on Läänemaa, Haapsalu, Eesti ja välisuudiste portaal ja ajaleht. Uudised, kuulutused, reklaam ja teated veebis ja ajalehes.

maintext:
Madala mere needusel ei paista lõppu tulevat
Urmas Lauri
Täna kurseerib Hiiumaa liinil Harilaid, suured laevad olid sadamast merevee taseme tõusu ootamas ka eile. Parvlaev Regula pääses siiski vahete-vahel liinile ning see aitas nii Rohukülas kui ka Heltermaal hädalisi üle mere vedada.
Eile oli oktoobri algusest Väinamere Liinide asemel Hiiumaa liinil toimetava TS Laevade üks pingelisemaid tööpäevi.
Pisikesel parvlaeval Harilaid polnud madala merega sõitmisel raskusi, kuid Regula kapten pidi iga sõidu järel tegema otsuse, kas ta läheb merele või jääb sadamasse merevee taseme tõusu ootama.
Parvlaeva St Ola kaptenil kaalutlemist polnud – see laev nii madala merega liinile ei lähe.
TS Laevad üritasid sadamas ootavaid sõidusoovijaid asjade kulgemisega pidevalt kursis hoida.
Veebilehel ilmus järjest uusi sissekandeid:
18.10.2016 Kell 6:00: Seoses madala meretasemega ei saa väljuda St.Ola ja Regula. Harilaid väljub graafikujärgselt kell 6:30 Heltermaalt ning seejärel sõidab vabagraafikus. Regula saab sõitu alustada niipea, kui meretase seda võimaldab. Sadamas teenindatakse sõidukeid nende saabumise järjekorras, eelisega saavad laevale liinibussid, operatiivsõidukid, postiautod ja puudega isikud.
18.10.2016 Kell 7:20: Meretase on endiselt väga madal ja languses. Hiiumaa liinil sõidab vabagraafikus Harilaid. Kuna tegemist on väiksema laevaga, siis kõik sõidukiga reisijad ei pruugi laevale mahtuda. Harilaid väljub Rohukülast orienteeruvalt kell 8:15. Sadamas teenindatakse sõidukeid nende saabumise järjekorras, eelisega saavad laevale liinibussid, operatiivsõidukid, postiautod ja puudega isikud.
18.10.2016 Kell 9:35: Harilaiu orienteeruv väljumine Heltermaalt toimub kell 10:05. Regula ootab meretaseme tõusu ning väljub Rohukülast esimesel võimalusel. Harilaid ei mahuta kindlasti peale kõiki hetkel sadamas olevaid sõidukeid. Palume võimalusel oma reis edasi lükata.
18.10.2016 kell 10:50 Meretase võimaldab Regulal Rohukülast välja sõita. Orienteeruv väljumine toimub kell 11:00.
18.10.2016 kell 12:00: Hiiumaa liinil sõidavad laevad hetkel endiselt vabagraafikus. Harilaid väljub Rohukülast orienteeruvalt kell 12:20 ning Regula Heltermaalt kella 12:40 paiku.
18.10.2016 kell 14:00: Harilaid väljub Heltermaalt orienteeruvalt kell 14:15. Regula järgmine väljumine Rohukülast toimub graafikujärgselt kell 16:00.
18.10.2016 kell 15:55: Meretase on jälle kiirelt langemas. Regula kapten otsustas Rohukülast kell 16:00 siiski väljuda. Harilaid on samuti Rohukülla jõudmas ning võtab peale Regulast maha jäänud sõidukid. Suure tõenäosusega ei ole Regulal enam võimalik Heltermaalt väljuda ja Harilaid jätkab ülevedu vabagraafikus.
18.10.2016 kell 17:55: Regula ei välju Heltermaalt ning jääb soodsamat meretaset ootama. Harilaid väljub orienteeruvalt kell 18:15.
18.10.2016 kell 19:00: Regula kapten tegi kiire otsuse Heltermaalt kell 19:00 väljuda, kuna meretase lubas ning enamik Harilaiust mahajäänud sõidukeid mahtus peale. Harilaid väljub Rohukülast orienteeruvalt kell 20:30.
18.10.2016 kell 22:20: Harilaid väljus viimasele reisile Heltermaalt. Rohukülast toimub viimane väljumine orienteeruvalt 00:15 ning siis läheb laevameeskond puhkama. Homseks prognoositakse samuti väga madalat meretaset, uut infot laevade väljumise kohta jagame homme hommikul.
19.10.2016 Kell 05:40: Meretase on ka täna väga heitlik, mistõttu kaptenid saavad teha väljumise otsuseid vaid reisi kaupa. Regula kapten otsustas Rohukülast 6:30 reisile mitte minna ning jääb ootama meretaseme tõusu. Harilaid väljub Heltermaalt kell 6:30 ja sõidab edasi vabagraafikus. Vältimaks pikka ooteaega sadamas palume võimalusel oma reis edasi lükata.
19.10.2016 Kell 8:15: Harilaid saabus kell 8:05 Rohuküla sadamasse ja väljub orienteeruvalt 8:25 Heltermaa sadama suunas.
Merevee taseme muutus Rohuküla sadamas kahe, viie ja kümne ööpäeva jooksul. Fotod: TTÜ Meresüsteemide instituudi merevee taseme veebileht

fasttext_language: et


authors:
Lääne Elu
Kristjan Kosk

maintext:
Haapsalu vehklejad said MK-satelliitturniiril kolmikvõidu
Kristjan Kosk
Läänemaa vehklejad Katrina Lehis, Nelli Paju ja Kristina Kuusk said Oslos peetud MK-satelliitruniiril kolmikvõidu. Foto: vehklemisliit
Vehklemisklubi En Garde epeenaiste Katrina Lehise, Nelli Paju ja Kristina Kuuse kolmikvõit maailma karikavõistluste satelliitturniiril Oslos nädalavahetusel on tugev avaldus pääsuks uuel hooajal Eesti epeekoondisse.
Muuhulgas jäeti seljataha olümpiakogemusega Irina Embrich ja Julia Beljajeva.
Finaalis läksid vastamisi Lehis ja Paju, kus tuli torgetega 15:8 võitjaks Lehis. „Videopildist oli näha, et Paju oli finaaliks juba tühi,” selgitas naiste treener Helen Nelis-Naukas.
Nii Lehis kui ka Paju alustasid alagrupiturniiri vägevalt, võites alagrupis kõik kuus kohtumist. Kuusk alustas turniiri nelja võiduga.
Põhiturniiri alustasid kõige võimsamalt aga Lehis ja Kuusk, kes alistasid vastaseid järgemööda ja ülekaalukalt. Alagrupiturniirilt esimese asetuse saanud Lehis alistas kaheksandikfinaalis torgetega 15:5 rootslanna Viktoria Lejoni, veerandfinaalis Venetsueela vehkleja Patrizia Piovesan Silva 15:6 ja poolfinaalis poolatari Kamilia Pytka 8:7. Nelis-Naukas selgitas, et matš poolatariga oli Lehisele väga raske. „Punkt ühele ja siis punkt teisele, nibin-nabin sai võidu kätte,” iseloomustas treener kohtumist.
Ränk treening tõi edu
Kuusk alistas esmalt norralanna Katherina Malviku 15:4, seejärel rootslanna Asa Linde 15:5 ja veerandfinaalis Eesti jooksva edetabeliliidri Embrichi 15:9.
Paju võitis 16 parema hulgas torgetega 15:9 rootslanna Emelie Mummi ja veerandfinaalis 15:11 poolatari Jagoda Zagalat. Poolfinaalis läksid vastamisi klubikaaslased Kuusk ja Paju. Duelli võitis Paju torgetega 15:9. Nagu eespool mainitud, jäi finaalis peale Lehis 15:8.
Nelis-Naukas tunnistas, et sellist lõppjärjestust ta salamisi lootiski. Põhjus peitunud selles, et kui teised veel puhkasid Rio olümpiast, rassisid Lehis ja Paju juba trenninguil. „Ränk töö pidi end kord tasuma,” nentis treener.
Satelliitturniiri võiduga teenis Lehis jooksvas Eesti naiste vehklemise edetabelis juurde 30 punkti ja astus suure sammu lähemale edetabelijuhile Embrichile. Pärast Norra turniiri on Embrichil 109 ja Lehisel 105 punkti. Kuusk hoiab kolmandat kohta 82 ja Paju viiendat 58 punktiga.
Edetabelipunktid on olulised, sest juba järgmisel nädalavahetusel on Tallinnas hooaja esimene maailmakarika etapp, kus astub võistlustulle ka Eesti koondis. Küsimus on selles, millises koosseisus Eesti vehkleb.
Uus ettepanek juhatusele
Vehklemistreenerite töörühm on teinud vehklemisliidu juhatusele ettepaneku, et MK-etappide koondisse pääseb senise kahe asemel kolm edetabeli esimest. Neljanda sportlase valib peatreener. Juhul kui vehklemisliidu juhatus ettepaneku sellisel kujul kinnitab, vehklevad Eesti koondises peale Embrichi ka Lehis ja Kuusk.
Vehklemisliidu peasekretär Jüri Salm ei ole uut juhatuse koosolekut seni veel kokku kutsunud.
Haapsalust pärit epeevehkleja Marno Allika teenis Oslos meeste epee MK-satelliitturniiril 68 osaleja seas kaheksanda koha. Veerandfinaalis pidi ta tunnistama Londoni olümpiavõitja Venetsueela vehkleja Ruben Limardo 12:9 paremust.
Põhiturniiril alistas Allika torgetega 15:10 rootslase Jonny Reichwaldi, teel kaheksandikfinaali võitis ta kindlalt 15:3 Suurbritannia vehklejat Calum Maynardi ja 16 parema hulgas leedukat Tomas Krasikovast 15:7.
Nii nagu Allika nii lõpetas Limardo ka Sten Priinitsa ja Peeter Turnau turniiri. 32 parema hulgas kaotas Turnau Limardole 7:15 ja 16 hulgas kaotas talle Priinits 11:14. Turniiri võitis rootslane Karl Harmenberg, kes alistas finaalis Limardo 15:13.
Meeste jooksvat edetabelit juhib Nikolai Novosjolov 60 punktiga, kelle järgneb Priinits 51 punktiga. Turnau ja Allika on vastavalt neljas ja viies 30 ja 29 punktiga.
Noored tõid viis medalit
Samal ajal Tallinnas peetud D-vanuseklassi vehklemisturniiril võitis poistest Oliver Laasik. Ta alistas finaalis Nikita Fanukovi 8:7. Ingemar Germ oli seitsmes. Tüdrukuist sai Anneli Proosväli hõbeda. Finaalis kaotas ta Jelizaveta Bobrovale torgetega 5:10. Kleeri Jaan ja Svetlana Trynova said kolmanda koha.
Kadettide vanuseklassis sai Andri Meister kolmanda koha. Poolfinaalis tuli tunnistada Ilian Bobrovi 8:15 paremust.


authors:
Lääne Elu
Tarmo Õuemaa

title: Galerii: Sauna Cup sai hoo sisse

maintext:
Galerii: Sauna Cup sai hoo sisse
Tarmo Õuemaa
Täna peeti esimesed mängud populaarsel amatööride ja veteranide korvpalliturniiril Sauna Cup. Kolme päeva jooksul toimub Haapsalus turniiril 86 mängu.
“Reede õhtu, inimesed tulevad töölt ja peavad veel Haapsallu sõitma, aga midagi ei ole teha, muidu ei jõuaks kõiki mänge ära pidada,” ütles turniiri korraldaja Rudolf Lumiste.
Esimestena jooksid reedel Wiedemanni spordihoone kahele väljakule Valga Welg ja BC Hausers ning Mooste Mõis ja Nõo Lihavürst. Hausers sai Valgast jagu kindlalt 44:26. Mullune võitja Mooste Mõis pani ennast maksma 54:31. “Mooste mõisa eest mängib näiteks endine Eesti koondislane Veljo Vares,” rääkis Lumiste.
Teises voorus tulid väljakule ka läänlased. Sauna klubi mehd mängisid Leedu Mažekaiga ja kaotasid 30:38.
Samal ajal teisel väljakul mängis Cramo Läti Tukumsiga. “See Cramo on legendaarsete meeste kamp. Täna on näiteks Saksakulm platsil. Varem on käinud Harri Drell, Babenko. Ehk tulevad nad homme kohale, aga sellistel meestel on muidugi häda, et elu jooksul on nii palju trenni tehtud, et nüüd on jalad väga läbi.” Hallipäine Saksakulm aitas Cramo Tukumsi vastu võidule 36:32.
Sauna klubi mängis küll südilt, kuid kaotas leedulastel 30:38.
Kolmandas voorus läksid vastamisi EÜE ja Haapsalu Est-Trans ning Mazekai ja Setu Sauna Selts. Setu Sauna Selts sai kindla 42:27 võidu, haapsallaste ja EÜE mäng oli aga reedese päeva pingelisim. Mängu jooksul juhtis nii üks kui ka teine võistkond. 45 sekundit enne lõppu oli tablool viik 35:35. EÜE läks kahe punktiga ette, Erkki Lass proovis kolmepunktiviset, kuid ei tabanud. Läänlased tegid kiire vea ja EÜE sai ette 38:35. 11 sekundit enne lõppu peatas Est-Trans vastased taas vea hinnaga ja mööda läinud vabaviskest saadud lauapalli viskas EÜE mängija sisse. Lõppskoor 40:35 EÜE kasuks.
Hilisõhtuses neljandas voorus kohtusid Atea ja BC Ribi ning Kontsertavad ja Nõmmekruusi.
Laupäeval jätkuvad alagrupimängud kella kümnest hommikul korraga neljal väljakul: Wiedemanni spordihoones, uues vehklemishallis ja spordihoones.


authors:
Lääne Elu
Lemmi Kann

maintext:
Krahviaia uued teed saavad varsti valmis
Lemmi Kann
Fotod: Ülla Paras
Augustikuus alanud Krahviaia rekonstrueerimistööd on jõudnud lõpusirgele, ehitaja loodab enen lume tulekut töödega valmis saada.
"Sel suvel on Krahviaias pandud maha uus soojatrass, uued veetorud, sadeveetorud, uued teed. On jäänud veel viimane sirge (Krahviaia teest – toim.). Mehed töötavad ka nädalavahetustel, et enne lund valmis jõuda," teatas Haapsalu linna arengu- ja muinsuskaitse spetsialist Ülla Paras.
Haapsalu linna avalike suhete spetsialist Tõnu Parbus selgitas, et lepingu järgi on tööde tähtaeg küll alles 30. november, aga kuna sünoptikute sõnul on varsti lund oodata, tahab ehitaja tee varem valmis saada.
"Ootaks see lumi veel kaks nädalat…," soovis Paras.
Parbuse sõnul jõutakse loodetavasti kõigi töödega ühele poole juba varem.
"Ettevõte igatahes pingutab. Praegu on kõik kenasti graafikus ja probleeme või viivitusi pole olnud," ütles Parbus.
Projekti järgi rekonstrueeritakse teed, mis jooksevad Krahviaias ümber piiskopilinnuse ja kuni jalakäijate sillani – need saavad munakiviääristusega kivisillutise, sellise, mis viib praegu Karja tänavalt piiskopilinnuse lasteparki. Vabalt tänavalt parki viiv praegu ebamugavalt suure kaldega tee tehakse laugjamaks. Jalutusteed on juba korda tehtud – need on kaetud sõelmetega. Ühtlasi taastatakse muru. Vallikraavi poolne pargiala sai ka drenaaži, tulevad veel uued pingid ja prügikastid ning infostend.
Tegemist on Krahviaia rekonstrueerimise esimese etapiga. Pärast esimese etapi lõppu puhastatakse vallikraavid ja taastatakse ajalooline sild.
Krahviaia taastamise ehitustööde projekti kogumaksumus on 342 900 eurot, millest 291 500 eurot on Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondi toetus, samuti panustab sihtasutus Keskkonnainvesteeringute Keskus (KIK) 51 400 eurot.
Krahviaia ehitushanke võitis ja töid teeb Rannavesi Ehitus OÜ.


authors:
Lääne Elu
Kalle Muuli

maintext:
Kalle Muuli: kas Kadriorus koidab 21. sajand?
Kalle Muuli
Arvatavasti lõppevad kõik uurimised president Toomas Hendrik Ilvese talu väljaehitamiseks antud Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse toetuse asjus ühesuguse tulemusega: juriidiliselt on kõik korrektne.
Ka inimlikult on presidendile raske etteheiteid teha. Küllap taotles osaühing Ermamaa EASilt toetust Ärma talu väljaehitamiseks parimate kavatsustega ja Evelin Ilvese unistuse turismitalust rikkusid ära ettenägematud asjaolud. Üks traagilisemaid neist oli abielulahutus.
Ärma turismitalu pidamine kiskus presidendipaaril kiiva siiski ammu enne seda, kui nad lahku läksid. Kui Ilvesest sai 2006. aastal president, oli selge, et mingeid turiste Ärmale ei tule. Võhivõõraste inimeste majutamine presidendi kodus ei tulnud juba ainuüksi turvakaalutlustel kõne allagi. Vähemalt viieks, aga tõenäolisemalt kümneks aastaks oli EASiga sõlmitud lepingu täitmine välistatud.
Ermamaa oleks pidanud nüüd kohe toetuse tagasi maksma. See oli ainus viis, kuidas president oleks saanud ootamatult keeruliseks kujunenud olukorrast väärikalt välja tulla. Presidendiametisse asumine polnud ju vääramatu jõud, vaid ikkagi Ilvese vaba tahe. Ta tegi seda, ehkki teadis, et tema abikaasa osaühing ei saa seetõttu täita oma kohustusi EASi ees.
Aga selle asemel, et oma pere kohustused ausalt ära klaarida, hakkas president hoopis maksumaksja rahaga slikerdama. Eelmisi presidente teeninud Paslepa residents müüdi maha ja uut ei ehitatud. See andis võimaluse kurta, et presidendil pole kuskil külalisi võõrustada. Vajaduse korral oleks saanud selleks ruume mujalt rentida, kuid presidendi kantselei hakkas maksumaksja kulul ülal pidama hoopis presidendi enda kodu. Riik kulutas Ärma talule igal aastal kümneid tuhandeid eurosid, millest suur osa läks Ermamaa ärikasumiks. President ise elas samal ajal Kadrioru lossis.
See raha on nüüd läinud koos EASilt saadud 170 000 euro suuruse toetusega. Ilves on saanud selle raha eest uhke elamise, prillikivina särama löödud talu, aga Eesti presidendil pole enam isegi mitte õnnetut Paslepa suvilat.
Nagu 2006. aastal, nii on Ilvesel ka praegu võimalus EASi toetus tagasi maksta ja skandaal sellega enda jaoks lõpetada. Aga riigile ei saa see lugu nii lihtsalt lõppeda. Kui me tahame sellest skandaalist midagi õppida, siis peame küsima, mis saab edasi? Kas siis, kui kunagi saab juhtumisi presidendiks mõni eriti külma kõhuga kinnisvaraomanik, hakkab presidendi kantselei taas temalt residentsi rentima?
President Kersti Kaljulaid on jõudnud juba teatada, et tema Kadriorgu ei koli. Ta elab edasi oma kodus Nõmmel ega küsi selle eest riigilt sentigi raha. See esmapilgul veidravõitu avaldus väljendab meeldivalt elutervet suhtumist riigipea ametisse. Demokraatliku väikeriigi president ei pea matkima kuningakodade kombeid ja elama riigile kuuluvates lossides nagu diktaator Päts.
Peaminister täidab presidendist palju tähtsamaid ülesandeid, ta kohtub riigipeadega ja esindab riiki samuti nagu president, kuid keegi pole veel tulnud mõttele, et peaminister peaks elama riigi kulul Stenbocki majas. Või et talle tuleks pidusöökide korraldamiseks ehitada kuhugi mõni eraldi häärber. Eestis on kümneid heas korras mõisahooneid ja losse, mida saavad külaliste võõrustamiseks rentida ka riigijuhid.
Veerand sajandit tagasi oli komme, et valitsus andis peaministrile luksuskorteri Tallinna südalinna Roosikrantsi tänavale. Nagu kompartei juhid enne neid, nii elasid seal ka taasiseseisvunud Eesti esimesed peaministrid Edgar Savisaar ja Tiit Vähi. Alles Mart Laar lõpetas selle piinliku kolimistseremoonia.
Sellest ajast alates on valitsus järjepidevalt vähendanud riigijuhtide bütsantslikke privileege, maha on müüdud hulk residentse ja terve Keila-Joa suvilakompleks. Uus president võiks tuua nüüd ka presidendi kantselei 21. sajandisse. Mõistagi pole selleks vaja maha müüa Kadrioru lossi – piisab, kui loobuda uute esindushoonete rajamisest ja teha lõpp presidendi abikaasale ette nähtud personaalpensionile ja muudele kummalistele hüvedele.


maintext:
Valitsus kiitis heaks Ärma talu politsei valve alla võtmise
BNS
Valitsus laiendas neljapäeval politsei valvatavate objektide nimistut, lisades sinna ka Toomas Hendrik Ilvesele kuuluva Ärma talu, kirjutab BNS.
Kehtiva korra kohaselt on presidendi elukoht politsei valvatavate objektide loetelus. Presidendi ametivolituste ajal kaitseb presidenti ning tagab tema perekonna ja elukoha turvalisuse politsei- ja piirivalveamet. Pärast presidendi ametivolituste lõppemist jätkatakse presidendi kaitset presidendi kantselei taotlusel lähtuvalt politsei-ja piirivalveameti koostatud ohuhinnangust.
2009. aastal vastu võetud määruses on loetletud 26 politsei valvatavat objekti, nende hulgas on näiteks presidendi elu- ja haldushooned, riigikogu, siseministeeriumi ja välisministeeriumi hooned, samuti president Lennart Mere lese ning president Arnold Rüütli elukohad.


authors:
Lääne Elu
Kaire Reiljan

maintext:
Eestirootslased valivad neljandat kultuurinõukogu
Kaire Reiljan
Rannarootsi muuseumi direktor Ülo Kalm on ka eestirootslaste kultuuriomavalitsuse juht. Foto Arvo Tarmula
Novembri esimesel nädalavahetusel astuvad eestirootslased valmiskastide juurde, et valida neljandat korda Rootsi vähemusrahvuse kultuurinõukogu.
Kultuurinõukogu 21 kohale kandideerib 22 inimest, kellest suurem osa elab Eestis, kuid veidi vähema kui kolmandiku peamine elukoht on Rootsis.
Nii kandideerida kui ka kultuurinõukogu valida saavad Eesti kodakondsusega rootsi rahvusnimekirja kantud inimesed. Eestirootslaste kultuuriomavalitsuse esimehe Jana Stahli sõnul on rahvusnimekirja kantud ligi 600 inimest, kellest valimisnimekirjas üle 450.
4.-6. novembril on Eestis avatud kaks valimisjaoskonda: üks Haapsalus Rannarootsi muuseumis, teine Tallinnas Rootsi-Mihkli kirikus. Rootsis elavad valijad hääletavad posti teel. „Tegelikult on meil posti teel hääletamisega ka mure, sest viimasel ajal liiguvad kirjad väga aeglaselt,” ütles Stahl.
Kolmeks aastaks valitav kultuurinõukogu on eestirootslaste kultuuriomavalitsuse juhtorgan. Kultuuriomavalitsus on piirideta omavalitsus, mis esindab kõiki eestirootslasi ja eestirootsi kultuurist huvitatuid ning tegeleb kultuuripärandi säiltamise, kaitsmise ja edendamisega.
Eestis elavatele vähemusrahvustele andis võimaluse kultuuriomavalitsusi moodustada 1993. aastal vastu võetud vähemusrahvuse kultuuriautonoomia. Seno on Eestis seda võimalust kasutanud kaks rahvusrühma — ingerisoomlased ja eestirootslaed, neist eestirootslased on ainsad, kes valivad kultuurinõukogu juba neljandat korda.
Rootsi vähemusrahvuse kultuurinõukokku kandideerivad:


authors:
Lääne Elu
Kaie Ilves

maintext:
Reimo Nebokat: vallavanema umbusaldamine oli õige tegu (4)
Kaie Ilves
Reimo nebokat. Arhiiv
Märtsis Ridala vallavanema Toomas Schmidti umbusaldamise algatanud Reimo Nebokat (Reformierakond) leiab, et vallavanema väljavahetamine oli õige tegu sellest hoolimata, et politsei vabastas Schmidti korruptsioonikahtluse alt.
Schmidti umbusaldamise üks põhjus oli kahtlus, et oma ametiautot liisingufirmalt välja ostes tekitas Schmidt vallale rahalist kahju ning kuritarvitas ametiseisundit. Läinud nädalal leidis autoostu uurinud korruptsioonikuritegude büroo, et Schmidt pole seadust rikkunud.
„Vallavanem Toomas Schmidti umbusaldamine selle aasta märtsis on aidanud kaasa konstruktiivsetele ühinemisläbirääkimistele Haapsalu linnaga,” ütles Nebokat.
Nebokati sõnul algasid Haapsalu ja Ridala ühinemisläbirääkimised alles pärast vallavanema väljavahetamist.
„Umbusaldamisest on möödas seitse kuud. Peale ühinemislepingu projekti on heaks kiidetud ka Panga küla spordisaali ehitus tuleval aastal ja Uuemõisa mõisahoone renoveerimine. Seda poleks Schmidti juhtimisel sündinud,” ütles Nebokat.
Nebokati sõnul ei olnud vallavanema ametiautost isiklikuks sõiduautoks saamine umbusaldusavalduse keskmes.
„See tekitas põhjendatud küsimusi,” ütles Nebokat. „Umbusaldusavalduses oli kirjas, et isegi kui juriidiliselt oli kõik korrektne, heidab see vallale varju. Keegi ega miski pole lükanud ümber väidet, et suurem osa auto hinnast oli vallal tasutud. Auto turuhinnaks oli 10 000 kuni 16 000 eurot ajal, mil vallavanem selle 4 100 euroga ära ostis. Tegemist on valla eelarvet mõjutava otsusega, mis oleks väärinud laiemat arutelu.”
Nebokati sõnul maksis Ridala vald neli aastat järjest liisingut nii, et neljanda aasta lõpuks oleks jääkväärtus võimalikult väike.
„Ja lepingu lõppemise hetkel oligi nii, et auto turuväärtus oli kolm-neli korda kõrgem jääkväärtusest,” märkis Nebokat.
Nebokati sõnul olnuks liisinglepingu lõppemisel Ridala vallal kolm võimalust: osta auto välja ja hoida kokku igakuine liisingumakse ja vallavanema isikliku sõiduauto kompensatsioon, liisida edasi, makstes väiksemat liisingumakset ja mitte maksta vallavanemale isikliku sõiduauto kompensatsiooni või müüa auto enampakkumisel maha.
„Kuid mida vallavanem ainuisikuliselt otsustas? Loobuda ametiautost ja seeläbi saada ise auto omanikuks ning küsida veel kõige lõpuks vallavolikogult isikliku sõiduauto kompensatsiooni samale autole, mis mõni päev varem oli ametiauto. Volikogu sai sellest teada alles siis, kui otsustasime maksta isikliku sõiduauto kompensatsiooni 335 eurot kuus,” ütles Nebokat.


maintext:
Savisaare toetajad loovad rahvaliikumise
BNS
Edgar Savisaar. Foto: Arvo Tarmula
Keskerakonda ainult Edgar Savisaare juhtimisel eesmärgipärasena nägevad aktivistid lõid Liidu Savisaare Toetuseks.
Rahvaliikumise algatusrühma esindaja Anna Žinkovskaja hinnangul teevad Keskerakonnas toimuvad arengud teda ja paljusid teisi Savisaare toetajaid väga murelikuks. Žinkovskaja sõnul tahetakse "Savisaare parteist" teha sotside või IRLi laadset Reformierakonna ripatsit, mille tulemusel jäävad paljud Eestimaa elanikud poliitiliselt esindamata.
"Meie jaoks on Keskerakond ilma Edgar Savisaareta surnud erakond, mistõttu toetame ainult Keskerakonda, mida juhib Edgar Savisaar. Edgar Savisaare poliitiline nägemus on meile kõige vastuvõetavam, kuna ta näeb Eestit kodumaana kõigi siin elavate rahvuste jaoks," kirjutas Žinkovskaja pressiteates. "Savisaar tahab, et igal Eestimaa inimesel oleks siin hea elada, mitte üksnes vähestel väljavalitutel."
"Jüri Ratas, Kadri Simson või Mailis Reps on oma senise vääritu ja lugupidamatu tegevusega väga selgelt üles näidanud eesmärki viia Keskerakond eliiti esindavate parteide sekka, mis meie jaoks on õõvastav, kuna Keskerakond on siiani alati tavarahva eest seisev partei olnud," märkis Žinkovskaja ning kutsus kõiki Edgar Savisaare toetajaid üles uue liikumisega ühinema.
"Täna võib oma liitumissoovist teada anda meiliaadressile savisaareliit@gmail.com, kuna loomisel on ka mittetulundusühing," selgitas ta.


maintext:
Lääne Elu paberleht teisipäeval, 18. oktoobril
Kaie Ilves
Aulepa külla kerkis uus lihaveiselaut
Noarootsi perefirma ehitas PRIA investeeringutoetuse abil oma lihaveisekarja tarbeks uue lauda, kus on ruumi 250 loomale.
Haapsalu linnapea rassis platsil mitme eest
Sel nädalavahetusel oli Eesti kõige sportlikum linnapea vaieldamatult Urmas Sukles.
Korvpalliturniiril Sauna Cup jooksis Haapsalu linnapea väljakule kahe meeskonna rivistuses, esindades nii läänemaalaste Est-Transi kui ka tallinlaste EÜEd. „Õhtul lähen veel tennist mängima,” ütles Sukles pärast pühapäevast viimast matši.
Kaitseliitlased pidasid aastapäeva
Reede õhtul tähistas kaitseliidu lääne malev Haapsalu kultuurikeskuses oma 99. ja naiskodukaitse lääne ringkond 88. aastapäeva. Loe lähemalt Lääne Elu paberlehest.


maintext:
Segakoor Sonore peab täna kontserdiga sünnipäeva (1)
Tarmo Õuemaa
Segakoor Sonore annab täna sünnipäeva puhul toomkirikus kontserdi. Foto Eduard Laur
Segakoor Sonore tähistab oma 20. sünnipäeva täna kl 16 kontserdiga Haapsalu toomkirikus.
Asutamise ajal, 1996. aasta sügisel oli Sonore põhiliselt Risti ja Taebla valla koor. Nüüd on vallad koori eeskujuks võtnud ja ühinenud Lääne-Nigulaks. „Nüüd juba võiks lauljatele tunnistuse välja anda, et muusikalised algteadmised on omandatud heal tasemel,” muheleb koori asutaja ja dirigent Kaja Avila 20 aastat pärast koori asutamist.
Segakoori 22 lauljat ja nende dirigent on oodatud esinejad festivalidel, laulupidudel, kirikutes. Esinemisgraafik on täis pool aastat ette. Eriti jõulude ajal peab kutsujatele ka ära ütlema.
Sonore käib esinemas üsna kindlates kohtades. „Kõige tähtsam koht, kus laulame, on ikka kirik. Seal sõna otseses mõttes kuuled, mida sa teed ja kellele. Suured kultuurimajades esinejad me ei ole ja õues ka ei taha hõisata. Seal karju nagu metslane, aga hääl ikka kuhugi ei jõua,” räägib Kaja Avila. „Me ei ole õuemuru koor.”
Dirigendi sõnul pole kooris ühtegi paberiga muusikut. „Mõni ei tunne isegi nooti,” hõikab koori bass Toomas Schmidt. Tõsilugu, kinnitab dirigent, aga see pole veel midagi, sest mõni ei pidanud koori tulles isegi viisi.
Kaheksa lauljat on kooris olnud kõik need 20 aastat. Paljudele uuematele liikmetele ei saa ette heita, et nad algusest saati Sonores pole laulnud, sest selleks on nad lihtsalt liiga noored. „Siin on minu õpilasi, kellele ma üritasin olla hea klassijuhataja. Siin on emasid ja lapsi – lausa perekoor,” ütleb Avila.
Tõesti on Taeblas proovis Risti kooli õpetaja Pille Pirk, tema tütar Katriin ja pojad Norman Robert. Kooris laulavad koos õed, laulavad ka ema ja tütar.
Sonore teeb Taebla koolis proovi kaks-kolm korda kuus pühapäeviti. „Selle puhkepäeva olen ma võtnud nende peredelt ära, aga ei saa teisiti. Meil käib ka neid, kelle elu on Tallinna või Tartusse viinud.”
Seda, miks lauljad oma pühapäeva raatsivad ohverdada, ei oska Kaja Avila selgitada, kooriliikmed aga küll. „Meil on rahvas, kes naudib loominguprotsessi kõige rohkem. Kõige parem tunne on see, kui laul hakkab välja tulema ja ihukarvad tõusevad püsti, sest nii ilus on,” ütleb Tiina Kannistu.
„Kui meil kooslaulmise rõõm ära kaob, siis ei ole seda mõtet teha,” ütleb Kaja Avila. „Ma olen ka igasugustes kollektiivides olnud, aga sellist sünergiat nagu see koor tekitab ja et nad nii südamest laulavad, see on kirjeldamatu. Ülim inimlikkus ja südamest tulev laul.”


title: Lääne maavalitsuse teade

maintext:
Lääne maavalitsuse teade
Teemaplaneeringu „Riisipere–Haapsalu–Rohuküla raudteetrassi koridori asukoha määramine” avaliku väljapaneku tulemused
Lääne maavanem võttis 29. juuli 2016. a korraldusega nr 1-1/16/119 vastu Lääne maakonnaplaneeringu teemaplaneeringu „Riisipere–Haapsalu–Rohuküla raudteetrassi koridori asukoha määramine”. Teemaplaneeringu ja selle keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) aruande avalik väljapanek oli 17. augustist 15. septembrini.
Avaliku väljapaneku ajal esitati maavanemale kokku 8 kirjalikku avaldust. Peale küsimuste ja parandusettepanekute sisaldas kolm kirja ka vastuväidet ehk planeeringulahendusega mittenõustuvat seisukohta. Avalikud arutelud olid 28. ja 29. septembril.
Avalikustamise tulemusel täpsustati planeeritavat trassikoridori Palivere peatuskoha asjus selliselt, et jaamateed oleks võimalik rajada ka peateest idasse (jaamahoonest kaugemale). Võimaliku parkla asukohana lisati planeeringusse Palivere Raudtee tänava piirkond. Lisati nõuded, et tiheasustusaladel ja elamute lähedal tuleb kõrghaljastust raiuda võimalikult vähesel määral ning suure koormusega kergliikluse tarbeks tuleb kaaluda kahetasandilise teeületuskoha vajadust. KSH aruannet täiendati veekaitseliste meetmete asjus ning lisati peatükk kontaktvõrgust tekkiva elektromagnetvälja kohta.
Maavalitsus esitab täiendatud KSH aruande keskkonnaametile ning teemaplaneeringu rahandusministeeriumile järelevalve tegemiseks. Kuna arutelude käigus vastuväiteid esitanud isikutega kokkuleppele ei jõutud, on rahandusministeeriumi ülesandeks nende isikute ärakuulamine ning vastuväidete kohta seisukoha andmine.
Avalike arutelude protokollid ja Palivere peatuskoha täpsustatud joonis on kättesaadav Lääne maavalitsuse kodulehelt http://laane.maavalitsus.ee/riisipere-haapsalu-rohukula.
Lääne Maavalitsus


maintext:
Lähipäevade laevaliikus Hiiumaa liinil sõltub tuukritest
Urmas Lauri
Homme õhtuks loodab süvendusfirma Rukki kanali saada nii sügavaks, et ka suured parvlaevad saavad taas Hiiumaa liinil sõitma hakata.
Kui kõik läheb nagu kavandatud, on pühapäeva õhtuks Rohuküla-Heltermaa laevaliinil Rukki kanalist laevade turvalist liiklemist takistatud kivid välja õngitsetud ning kanali põhi siledaks roobitsetud. See võimaldaks parvlaevadel liigelda ka merevee tasemel 80 sentimeetrit alla keskmise.
Suured laevad seisavad Rohukülas kai ääres juba neljapäeva pärastlõunast. Liinil kurseerinud Harilaiule prahiti neljapäeva õhtul Saaremaa Laevakompaniilt appi tankipraami sõsarlaev Kõrgelaid. Nii St. Ola kui ka Regula ootasid Rohukülas kai ääres merevee taseme tõusu.
TTÜ meresüsteemide instituudi prognoosi kohaselt pole lootust, et veetase lähipäevil tõusma hakkab. Pühapäeva öösel võib veetase Rohukülas kukkuda kuni 74 sentimeetrini alla keskmise.
Rukkirahu kanal silutakse
Hiiu maavanema Riho Rahuoja sõnul on võimalik Rukki kanalist laevade turvalist liiklemist takistavad kivid välja tõsta ning kanali põhja kuhjunud moreenivall siledaks roobitseda.
„Meremõõdukeskus OÜ on Hiiu maavalitsusele ja veeteede ametile sellise ettepaneku teinud,“ ütles Rahuoja eile pärastlõunal ja lisas, et ettevõtja oli valmis alustama töödega juba öösel vastu tänast.
Kui kõik läheb, nagu kavandatud, suudetakse Rukki kanal pühapäeva õhtuks vähemalt 5,3 meetri peale süvendada. Rahuoja loodab, et sellise sügavusega saavad nii Regula kui ka St. Ola liinile minna.
Rukki kanalit süvendati viimati kaks aastat tagasi. Toona kavandati sügavuseks 5,4 meetrt, kuid hilisem mõõdistamine näitas, et kanali vähim sügavus on viis meetrit.
Rukki kanalisse praegu süvendajat ei tooda. Laevade turvalist liiklemist takistavad kivid loodetakse kanalist tuukrite abil välja tõsta ning kanali põhi siledaks traalida.
Kui kanali vähim sügavus oleks 5,4 meetrit, siis suudaksid laevad Hiiumaa liinil sõita ka juhul, kui veetase on 80 sentimeetrit alla keskmise taseme. Praegu jäävad suured laevad seisma juba 60 sentimeetri peal.
Täbar seis Hiiumaa liinil kestab veel vähemalt nädala. Tuule suund peaks muutuma kolmapäevast, 26. oktoobrist, kuid merevee taseme tõusmiseks kulub veel kindlasti mõni päev lisaks.
Lisareisid, lisalaevad
„Me oleme juba pikemat aega ebameeldivas olukorras. Kõige rohkem muret teeb see, et me ei tea, kui pikalt see veel kestab,“ ütles Rahuoja. XXRiik tellis lisareise Sõru-Triigi liinile, et vajadusel saaksid hiidlased mandrile ja tagasi sõita Saaremaa kaudu. Plaani on peetud ka Ormsö kasutamiseks Hiiumaa liinil.
Hiiu maavanem on Ormsö Hiiumaa liinile toomise suhtes kõhklev. „Ma ei tea, kui tihe see Vormsi graafik on ning kas Ormsö, kes ei saa praegu Vormsi vahet sõites suuri autosid peale võtta, meid aidata saaks,“ tõdes Rahuoja.
„Minul on endal kahju, et natuke aeglaselt reageerime. Pikk aeg läks sellele, et oma tegevusi eri ametkondadega kooskõlastada,“ ütles Rahuoja. „See on tõeline juhtimiskool, kus sa pead kõhutunde pealt rahaliselt kalleid otsuseid vastu võtma.“ XXKaup jääb hiljaks, betoon saadetakse prügimäele
Hiiumaa ettevõtjate jaoks on nädalaid kestnud veetaseme probleem väga suureks kasvanud. Hiiumaa tarbijate ühistu ja saare muude ettevõtete logistika on sassis. „Betooni on prügimäele saadetud,“ tõdes Rahuoja.
Hiiumaa suurim veondusettevõtte on Hiiu Autotrans. „Meie kaubad on esmatarbed, kiiresti riknev kaup, posti- ja kullerteenused, samuti ravimid, hapnik haiglale. Nii kui tekivad tõrked laevaliikluses, on kogu Hiiumaa majandus, ettevõtlus väga suure löögi all,“ ütles ettevõtte juhatuse liige Anu Pielberg.
„See mõjutab väga tugevasti tootmistsüklit, kui laevad liiguvad nii, kuidas jumal juhatab. Kindlat graafikut ei ole, me peame oma tootmist [pool Hiiu Pagari ja Hiiu Köögi toodangust läheb mandrile] ümber korraldama, et jõuda näiteks varem laevale,“ rääkis Hiiumaa Tarbijate Ühistu juhataja Kaja Antons.
Häiritud on ka laevaliikus väikesaartega
Madala veetaseme tõttu esineb häireid Kihnu, Sõru-Triigi, Prangli ja Vormsi laevaliinil.
Sviby-Rohuküla liinil ei saa laev raskeveokeid peale võtta, kui veetase on langenud 38 sentimeetrit või rohkem. Mereinstituudi prognoosi kohaselt landes meretase täna hommikul kella seitsmeks 71 sentimeetrini alla keskmise.
Madal veetase võib Kihnu Veeteede teatel häirida laevaliiklust ka Kihnu-Munalaiu, Sõru-Triigi liinil ning Kelnase-Leppneeme liinil.
Fotod: Urmas Lauri


maintext:
Võimalus ära viia koristatud oksi ja puulehti
Haapsalu linnakodanikel on võimalus tasuta ära viia enda kinnistult koristatud oksad ja puulehed Haava tänava lõpus tõkkepuu taga olevale platsile.
Selleks ette nähtud ajad:
15., 16., 22., 23., 29. ja 30. oktoobril kell 12–16.
Haapsalu Linnavalitsus


authors:
Lääne Elu
Andres Ammas
Riigikogu Liige

title: Andres Ammas: väike samm riigikogu jaoks - suur samm õigluse poole

maintext:
Andres Ammas: väike samm riigikogu jaoks – suur samm õigluse poole
Andres Ammas, riigikogu liige, Vabaerakond
Andres Ammas. Arhiiv
Kui mullu talvel riigikokku kandideerisin, andis hea sõber kaasa ülesande: kaotatagu süsteem, et kui riigikogu liiget järgmisse koosseisu ei valita, saab ta sel puhul lahkumiskingiks kaasa kuue kuu palga. Olenemata sellest, millal ta järgmisele tööle asub. Keegi teine Eestis töölt lahkudes naljalt sellist kingitust ei saa, sama helde on ehk veel vaid mõne rahvusvahelise suurkorporatsiooni „kuldne käepigistus” lahkuvale tippjuhile, et viimane firmale olulise strateegilise info enda teada jätaks. Olin sõbraga nõus – süsteem on karjuvalt ebaõiglane.
Tänavu suvel tuli teade, et riigikogu tolmu on jalgadelt pühkinud kaks noort meest: Mihkel Raud ja Martin Kukk. Sotsiaaldemokraat Raud oli avameelsem, nimetades end poliitikas läbikukkunuks. Ta jätkas sealt, kus töö riigikokku minnes pooleli jäi – tänagi on rohkem või vähem terav vestlussaade „Kolmeraudne” eetris. Endine Reformierakonna peasekretär Kukk oli lahkumise põhjusi selgitades kidakeelsem. Nüüd on ta loonud uue kommunikatsioonifirma. Raud ja Kukk ootasid lahkumisega, kuni aasta tööd täis sai. Kehtiv riigikogu liikme staatuse seadus näeb sel puhul ette kolme kuu palga ehk 10 300 eurot lahkumishüvitist.
Juba asi iseenesest, et riigikogu liige jätab oma töö pooleli, on piinlik. Riigikogu liige ei ole mitte tavaline palgatöötaja, kes võib iga hetk liikuda ametiredelil edasi või tagasi. Riigikogu liikmelt oodatakse, et ta täidab oma põhiseaduslikku kohustust. Sellest loobunud riigikogulane otsustab öelda üles nähtamatu lepingu oma valijaga ega õigusta talle pandud lootusi ja ootusi. Hea küll, ühiskond ei saa sundida riigikogu liiget vägisi parlamendis püsima, aga varajast lahkumisotsust ei peaks ometi premeerima kolme kuu palgaga.
Hüvitis tähendab teisisõnu kompensatsiooni. Riigikogu liikmeile tehtava lahkumiskingituse puhul pole see sõna tegelikult asjakohane, sest mida on siin kompenseerida! Tegemist on kingitusega, hea tahte avaldusega, mis kolleeg Jüri Adamsi sõnul on olemuselt pärit pigem monarhiast ega sobi kuidagi kokku demokraatliku nüüdisaegse riigiga. Ennemuiste oli hüvitise tegelik mõte pehmendada kukkumist, et pensionile siirduv või lihtsalt ametist lahkuv kõrge riigitegelane saaks jätkata senist elustandardit. Ametist lahkuvaid riigikogulasi ei sobi ometi pidada äpudeks, kes pole suutnud oma elu mõistlikult korraldada ega palgast midagigi säästa.
Kehtival riigikogu lahkumishüvitiste süsteemil ei ole mingit pistmist ei avaliku teenistuse seaduse alusel ega töölepingu seaduse alusel tekkinud töösuhetega. Üldiselt ei ole ju tähtajaliste töölepingute lõppemisel tähtaja saabumise tõttu või siis, kui lepingu lõpetab töövõtja enne tähtaega, tööandjal mingeid kohustusi lisaraha maksta. Vastupidi, lepingu ennetähtaegse lõpetamise korral võib tööandjal olla hoopis õigus nõuda lahkuvalt töötajalt trahvi või hüvitist. Riigikogust vabatahtlikult lahkujale ei ole keegi midagi võlgu – tema on hoopis oma valijaile moraalselt võlgu.
Põhjendamatu ebavõrdsus rahvasaadiku ja lihtkodaniku vahel tuleb lõpetada. Sestap esitas Vabaerakonna fraktsioon riigikogu menetlusse eelnõu, et omal soovil lahkujale makstakse ainult ühe kuu palk ja sedagi siis, kui töötatud on vähemalt pool ametiaega ehk kaks aastat. Me ei paku teadlikult mitte väga radikaalset lahendust, vaid proovime esialgu astuda sammu õiges suunas. Kui see õnnestub, võiks riigikogu edaspidi ühistöös kogu oma hüvede süsteemi üle vaadata, seejuures ka riigikogu koosseisu töö lõppemisel makstava hüvitise suuruse.
Selle ettepaneku esitajaid on süüdistatud populismis. Ma ei ole nõus. Riigikogu on Eesti rahva esinduskogu. Riigikogu liikmete tööst, töötegemise stiilist ja ka sellest, kuidas riigikogulased oma õigusi pruugivad, oleneb kogu meie esindusdemokraatia usaldusväärsus. Kui parlamendi liikmeid nähakse kui põhjendamatuid hüvesid nautivat äravalitute seltskonda, kasvab lõhe valijate ja valitute vahel veelgi. Eestis on see lõhe minu hinnangul niigi kahjuks päris suur.
Täna (neljapäeval) kaitsen meie eelnõu riigikogu täiskogu ees. Kui Vabaerakonna mõtted leiavad toetust, on astutud väike, kuid oluline samm riigikogu maine parandamiseks.


authors:
Lääne Elu
Toimetanud Tarmo Õuemaa

maintext:
Politsei palub abi nelja Haapsalu liiklusõnnetuse uurimisel
Toimetanud Tarmo Õuemaa
Haapsalu politseijaoskond teeb kindlaks varalise kahjuga liiklusõnnetuste asjaolusid, mille teine osapool on sündmuskohalt lahkunud.
Ajavahemikul 23. kuni 29. septembrini kahjustati Haapsalus Kastani 24 maja ette pargitud sõiduautot Volvo.
30. septembril kahjustati Haapsalus Sadama 9/11 maja juures parkinud sõiduautot Škoda.
7. oktoobril kahjustati Haapsalus Kuuse 26 maja juures parkinud sõiduautot Audi.
14. oktoobril kahjustati Kaare tänaval parkinud sõiduautot Audi.
Haapsalu politseijaoskonna vanemväärteomenetleja Andrus Kleemani sõnul on kõigi nelja puhul tegemist väikeste kriimustuste ja plekimõlkimistega, mis ilmselt on tekitatud parkimise käigus. „Mõnel juhul pole võib-olla kahju tekitaja ise tundnudki, et teisele autole vastu sõitis või siis tundis, aga kuna keegi pealt ei näinud, sõitis minema,” selgitas ta õnnetuste põhjusi.
Kleeman lisas, et kõigil eeltoodud juhtudel seisid autod sellistes kohtades, kus kaamerapildist pole võimalik selgeks teha, kes kahju tekitas.
"Palume kõigil, kes omavad infot mainitud liiklusõnnetuse või nende teise osapoole kohta, võtta ühendust andrus.kleeman@politsei.ee või 473 2845," ütles Lääne politseiprefektuuri pressiesindaja Heiko Leesment.
Ennekõike ootab politsei ühendust võtma inimesi, kelle autod said õnnetustes kannatada.


maintext:
Nõva-Variku tee saab mustkatte tuleval aastal
Urmas Lauri
Vaisi–Kuijõe maantee 11,5 km pikkune kruusateelõik Varikult Vaisi ristmikuni saab mustkatte tuleval aastal.
„See on kaheaastane objekt, tänavu ehitasime purustatud kruusast aluse, tuleval aastal, nii kui ilmad võimaldavad, saab tee mustkatte,“ ütles maanteeameti Lääne regiooni ehitusosakonna projektijuht Urmas Robam ja lisas, et samamoodi, kahe aasta jooksul, saab korda ka Ollimäe–Koluvere 3,9 km pikkune teelõik.
21,5 kilomeetri pikkune Vaisi–Kuijõe maantee (riigitee nr 16150) sai Keila–Haapsalu maanteest kuni Varikuni mustkatte umbes 30 aastat tagasi. Selle ehitas toonane Haapsalu TREV.
Nõukogude aja lõpus seati eesmärk, et kõik kolhoosikeskused peavad rajoonikeskusega olema ühendatud tolmuvaba teega. Et toonase Nõva kolhoosi kontor paiknes Varikul, sai Variku rahvas juba kaheksakümnendate lõpus tolmust vabaks.
Nõva sai mustkattega tee alles viis aastat tagasi, kuid Variku ja Nõva vaheline tee tolmab siiani.
Järgmisel aastal kavatsetakse Läänemaal rekonstrueerida Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee 8,5 kilomeetri pikkune Kõmsi–Virtsu teelõik (riigitee nr 10, km 56,481–64,962) ning ületuleval aastal Keila–Haapsalu maanteel 10 kilomeetri pikkune lõik Seljakülas (riigitee nr 17, km 44,694–54,891).
Vt ka: „Läänemaa tänavune suurim tee-ehitus tuleb Nõval“
Fotod: Urmas Lauri


authors:
Lääne Elu
Andrus Karnau
Tarmo Õuemaa

maintext:
Õnnetus päästeõppusel: vigastatud mehed jäid arstiabita
Andrus Karnau, Tarmo Õuemaa
Läänemaa merepäästeõppus. Pildil olijad ei ole seotud Tallinna lahel juhtunuga. Foto: Arvo Tarmula
Tallinna lahel õppustel paadiõnnetuses vigastada saanud kolm päästjat jäi arstiabita, kõige raskemini vigastada saanud mees ootas tunde sadamakail ja läks lõpuks ise haiglasse.
Päästeameti pressiesindaja Mari Rebase sõnul juhtus õnnetus 22. septembril kella 10.30 ajal. Revali merekoolilt tellitud koolitusel osales ka kaks Nõva komando meest. Nad olid ühes paadis ühe Kunda päästekomando mehega.
„Olime merepääste kiirpaadis. Kuna päev oli tuulevaikne, sõitsime laeva sappa, et saaks lainetunde,” ütles paadis olnud Nõva päästja Avo Koppelmaa. „Minu arust need lained väga suured ei olnudki. Pärast küll öeldi, et võisid olla isegi kuuemeetrised. Täpselt ei tea, sest ma ise kükitasin sel ajal ja vaatasin paadi põhja.”
Küljega sõidusuunas istunud Koppelmaa oletas, et hooga kihutanud paat maandus kahe laine vahele sügavikku.
„Langust ei tundnud, korraga käis pauk. Nagu vastu maad oli,” kirjeldas ta õnnetust. „Kükitasin natuke madalalt ja vist halvasti. Hoidsin paadi servast kinni, kui paat põrutas mu alt üles. Maandusin tagumiku ja vasaku küljega vastu põhja. Tugev valu lõi läbi, jäin paadi põhja pikali. Paadijuht oleks pidanud jälgima, kuidas mehed on paadis,” ütles Koppelmaa. „Meil oleks pidanud olema teine asend, et selline lend teha, aga paadijuht ei hoiatanud meid, kuigi oleks pidanud meie asendit jälgima.”
Koppelmaa sai õnnetuses kõige raskemini kannatada, tal diagnoositi kerge selgroovigastus. Teisel Nõva päästjal said põrutada seljalihased. Kunda päästja murdis õnnetuses varbaluu.
Kui õnnetus oli juhtunud, toodi Koppelmaa Pirital sadamakaile. Seal ootas ta õhtuni. Koppelmaa ütles, et lootis, et valu läheb üle. Kail oli soojak ja üks merekooli mees oli temaga koos. Varbaluu murdnud ja seljapõrutuse saanud päästjad jätkasid õppust. Koppelmaa sõnul ei sunnitud mehi jätkama, kuid nad kannatasid valu ja jätkasid harjutamist. „Ega murdunud varvas lähe kohe paiste ka,” ütles Kopplemaa.
Kui koolitus õhtul läbi sai, läks Koppelmaa koos teiste meestega ööbimispaika. Ta ütles, et arvas, et kompressi tehes läheb valu üle. Ööbimispaigas otsustas ta koos Nõva mehest komandokaaslasega pöörduda haigla erakorralise meditsiini osakonda. Veidi aja pärast tuli ka murtud varbaga Kunda päästja. Õnnetus juhtus enne kella 11 hommikul, arsti juurde said mehed aga õhtul kella 7 paiku.
Koppelmaa ütles, et haiglas tehti röntgenipilt ja tomograafia, selgus, et teises ja kolmandas selgroolülis on mõrad. Arst otsustas, et tegu on tööõnnetusega ja saatis mehed kodusele ravile.
Lääne päästekeskuse juht Ivar Kaldasaun saatis alluvaile sel kolmapäeval kirja, kus kinnitas, et abi osutamine kannatada saanud päästjaile venis. Ta märkis, et ka info liikus aeglaselt, mistõttu sai päästeamet usutava pildi juhtunust alles esmaspäeval.
„Koolitaja sõitis teadlikult merepäästealusega suure liinilaeva ristilainetesse ja paat kukkus laineharjalt lainepõhja paadis osalenud õppurite hinnangul 4–6 meetri kõrguselt,” ütles päästeameti päästetööde osakonna juhataja Heiki Soodla. Paadis oli kokku viis päästjat ja kaks instruktorit.
Kõik kolm vigastada saanud meest on kodus haiguslehel. „Käia ikka saan, aga rahu peab saama. Istuda ei tohi. Lamada ja püsti võib olla, aga püsti on mul kaitsevöö ümber,” ütles Avo Koppelmaa, kellel möödus kevadel 20 aastat päästjastaaži.
Päästeameti merepäästekoolituse riigihanke võitis tänavu Revali merekool. „Päästeamet ostis esimest korda Revali merekoolilt koolitust,” ütles Mari Rebane. „Tööõnnetused juhtusid kolmandal koolitusel ehk nii-öelda kolmanda lennuga.”
Rebane lisas, et praegu käib uurimine, mis koolitusel täpselt juhtus.
Nõva päästekomandos on ette nähtud kümme päästjat. Neist on olemas kaheksa, kuid kaks käivad Väike-Maarjas päästekoolis. Nüüd on veel kaks haiguslehel.
„Seda muret ei ole, et Nõva komandos töö seisma jääb. Päästjad on harjunud igasuguste oludega kohanema,” ütles Läänemaa päästepiirkonna juht Kätlin Poopuu. „Nõval on käinud asendajad Haapsalust ja Ristilt. Varsti kuulutame välja konkursi Nõvale uute päästjate leidmiseks. Merepäästevõimekust seni Nõval ei olnud ja seda praegu loomegi. Nõva saab ka kummipaadi. Seepärast olid päästjad ka sellel koolitusel, kus õnnetus juhtus.”
Tanel Hinno, Revali merekooli juht:
Õnnetuse peamiseks põhjuseks peame, et koolitatavad ei hoidnud paadis küllalt tugevalt kinni, kuigi neid oli põhjalikult instrueeritud. Juhised ohutuks paadis käitumiseks anti koolitatavaile teooriatundides, selle kohta on koolitatavad andnud ka allkirja.
Kõik koolitatavad olid paadis näoga sõidusuunas. Konkreetse üksiku laine läbimise kohta eraldi teavitust ei tehtud ega ole võimalik teha. Vähemalt üks vigastatu kinnitas pärast intsidenti, et laine läbimisel otsustas ta vahetada asendit. See on koolitatavaile antud juhiste rikkumine.
Pärast intsidenti pöörduti tagasi kaldale. Vaatamata korduvaile päringutele vaevuste kohta ei soovinud keegi vigastatuist, et neid toimetataks traumapunkti või et oleks neile kutsutud kiirabi.


title: Lauri Luik: aeg on hoolima hakata - loobugem karusloomakasvatusest

maintext:
Lauri Luik: aeg on hoolima hakata – loobugem karusloomakasvatusest
Riigikogu töölauale on taas jõudnud karusloomakasvatuste keelustamise teema. Üldiselt vaba ettevõtluse suure toetajana olen ma karusloomafarmide, tsirkuste jms osas teist meelt. Ma leian, et oleme inimkonnana jõudnud sellisesse arenguetappi, kus peaksime elava hävitamist ja ekspluateerimist hakkama tõsiselt piirama.
Ma ei ole naiivne, arvates, et suudame lähiajal täielikult loodust säästvale ja seda austavale toimimisele üle minna, kuid viimane aeg on suund sinnapoole võtta. Igapäevaste olmemurede kõrval peame end sundima mõtlema ka laiemalt, nii umbes 100–200 aastat tulevikku.
Tegelikult ei pea ma silmas pelgalt karusloomi ja tsirkust, vaid kogu elusat loodust tervikuna. Millise Maa ja suhtumise loodusesse soovime pärandada oma järeltulevatele põlvedele? Eetikale tuleb selle kõige juures kõvasti ruumi juurde teha, paraku oma ego, mugavuste ja harjumuste arvel.
Olgu öeldud, et ma ei räägi loomsest toidust meie laual. Inimene on aastatuhandeid liha söönud ning seda trendi ma murda ei püüa, kuigi on ka neid, kes on edukalt loomsest toidust sootuks loobunud. Küll aga pean ma silmas tarbetut loomade ja looduse tapmist ning ärakasutamist raha, edevuse, meelelahutuse ja mugavuse eesmärgil. Ma ei saa näiteks aru, miks inimesed peaksid sööma krokodilli liha või tarvitama ninasarviku sarve.
Olen isegi poolel teel, ei häbene tunnistada. Mul on ka praegu jalas nahast kingad, tõsi, need on materjalist, mis on saadud lihatööstuse jääkidest. Aina enam teen ka rõivaid jm oste sooritades selles osas teadlikke valikuid. Tänapäevane tehnoloogia võimaldab edukalt toota tervisele sõbralikke materjale, mis hoiavad meid vajadusel soojas ning näevad ka efektsed välja. Loomade tsirkuses ei käi ma aga enam ammu.
Me kõik areneme. Just teadlikkuse suurendamisele ma soovingi tähelepanu pöörata. Hoiakute ja suundumuste muutused on valusad, tean seda omast kogemusest. Kuid targem suudab. Me ju tahame olla targad.
Lauri Luik,
riigikogu liige
Reformierakond


maintext:
Reportaaž: kuidas hiidlased sadamas laeva ootasid
Urmas Lauri
Autode pakkimine Regulale. Foto: Urmas Lauri
Ilma vastu ei saa, teavad mere taga elavad hiidlased, kes Rohukülas kannatlikult ootasid, millal laev neid koju viib. Järjekord oli täna ennelõunaks, kui esimese reisi tegi parvlaev Regula, veninud 16-18-tunniseks.
Kolmapäeva lõuna paiku peatas Hiiumaa liinil toimetav TS Laevad merevee madala taseme tõttu Rohuküla ja Heltermaa vahel parvlaeva Regula kurseerimise. Sõitma jäi vaid pisike parvlaev Harilaid. Rohuküla sadamasse kogunes hiiglaslik laevasaba.
„Need autod olid eile kella neljast [kl 16] saadik siin,“ teadis täna ennelõunal Regula laadimist uudistanud Hiiutransi autojuht Kert Kirs. Ise oli ta Hiiumaalt mandrile tulnud öise Harilaiu reisiga.
Sadama ooteplatsil tekkis elevus siis, kui laevafirma teatas, et Regula plaanib tänast esimest reisi kell 10.45.
Esireas ootanud rekkamehed ütlesid, et nemad olid sabas juba eile õhtul 18.40. Regula esimesele reisile nad kõik ei mahtunud, kuid paarkümmend minutit hiljem väljunud Harilaiuga said nad siiski üle.
Pika ootamise järel sai oma autoga Regulale sõita Emmaste valla mees Tiit Laja. „Mul oli eile õhtuks kella kümneks pilet broneeritud,“ ütles Laja.
Kõik sappatulnud autod ööseks sadamasse passima ei jäänud. „Osa pöödusid tagasi,“ ütles Laja. Kes sadamasse ootama jäid, ööbisid autodes. Rekkameestel on hea, autodes on korralikud magamiskohad, sõiduautodes ööbimine on täbaram. „Mul suur koer autos, Haapsallu hottelli poleks ma temaga koos saanud,“ nentis hiidlane.
Harilaid sõitis liinil ka öösel, ning siis käisid laevafirma töötajad autojuhte äratamas, et sõida nüüd.
Ooteplatsil ööbinud seltskond nurises selle üle, et laevafirma ei suutnud ootajaid operatiivselt informeerida. Meelepaha tekitas seegi, et sadamahoone oli suletud ning söögipoolits polnud saada. Oluliseks infokanaliks kujunes sotsiaalmeedia.
„Eriolukorras võiks sadamahoone olla avatud 24/7 ja seal võiks olla snäki- ja veeautomaat,“ kõlas üks ettepanek.
„Soe söök ja vesi on 6 minuti kaugusel Haapsalus saadaval 24h, erinevalt Hiiumaa poolel sabas oodates,“ kommenteeris Rasmus Keskküla. „On sul kunagi seisaku ajal eelmine laevakompanii käinud kätt hoidmas ja nina pühkimas sabas koos sooja toidu ja joogiga?“
„Aga mina tahaks kiita… ja just sadamatootajaid,“ kommenteeris Anu Saar. „Ootasin eile sadamas alates 18.30st, oleksin saanud kella viiesele praamile aga loobusin ise, kuna ka saarele tagasi on ju ka vaja saada. Mul oli võimalus auto jätta sadamaalale ja ookodus veeta, mitte autos. Ja info laeva liikumise kohta saatis sadamatooline mulle sõnumiga. Ilma vastu ei saa. Tuleb asju mõistusega võtta.“
Varahommikul kell pool kuus andis TS Laevad teada, et Hiiumaa liinil on hommikused parvlaevade Regula ja St. Ola reisid tühistatud. “Ootame veetaseme täiendavat tõusu,” seisis pressiteates. “Parvlaev Harilaid väljus 5.08 Heltermaalt ja pardal on 2 reisijat ning 2 sõidukit. Järgmine väljumine on orienteeruvalt kell 7 Rohukülast. Parvlaev Harilaid jätkab reise vabagraafiku alusel.”
“Selline teavitustöö on ikka näkku sülitamine,” torisest Tiit. Pressiteatest jäi tema sõnul lugejaile mulje, et olukord Hiiumaa liinil on normaale. “Aga pole ju! Inimesed ootasid ju kella poole seitsmest õhtul sabas, ööbisid autodes, infot saada polnud praktiliselt võimalik.”
„On aegu, kus ei sõitnud 4 päeva laev. Küll TS Laevadel ka uued kohale jõuavad ja asi paraneb,“ nentis rahulikku meelt säilitanud Argo Nurs.
Autode Regulale pakkimist oli uudistamas setskond kaubaautojuhte, kes sõidavad üle mere paar korda nädalas.
„Piim läheb hapuks! Piimad ja postid tuleb peale panna,“ õpetas Kert Kirs paigutajat.
„Tulge ise siia korraldama, kui paremini teate,“ kostis autosid laevale suunav laevafirma neoonvestis neiu. Aga mitte tõredalt, pigem naerusui.
„Ei, mitte paremini,“ vastas hiidlane. „Aga vanasti oli nii, et eelisjärjekorras oli post ja piim, siis ülejäänutele anti ka ikka lootust.“
Kirs õpetas: „Praegu ei ole nii, sest piimaauto seisab seal taga.“
Neiu osutas möödavuravale paakautole, et see on ju piimaveok.
„See ei ole piimaauto!“ haaras Hiiumaa rekkamees peast kinni. „See on tühi, läheb Hiiumaalt vadakut mandrile tooma.“
„Nad jälle ei saa aru, milline on piimaauto,“ tuli hiidlane ajakirjaniku juurde selgitama ja osutas rekkareas seisvale furgoonile. „Meil on piimakaup peal, mis läheb poodidesse!“
Selgus, et Kert Kirs ise sellele laevale pääseda ei tahtnudki.
„Minul pole midagi, mina tulin öösel Hiiumaalt,“ lausus Kirs. „Tagasi lähen homme hommikul. Üks päevapalk jääb samata, mängin siin lolli.“
Ega inimene mere vastu saa, nentis mees ja meenutas, et madala vee tõttu on kaubavedu Hiiumaale varemgi takerdunud. „Kuus aastat tagasi vedasime läbi Saaremaa üldse,“ kinnitas mees.
„Nii kuradi keeruline teema jah!“ tõdes hiidlane. „Teha ei olegi midagi, võid siin karjuda ja räusata, mingit tolku ei ole.“
Kert Kirs ütles, et kui millegi üle praegu nuriseda, siis selle üle, et on infopuudus. „Mis nad salatsevad. Eile saime salastatud numbritele jälile,“ teatas mees sosinal. Selgus, et rekkameestel on nüüd Heltermaa sadamakassa telefoninumber olemas. Kassa olnud varemgi kõige rohkem liinil toimuvaga kursis.
„Me anname endast parima, mis teha saame,“ ütles noormees, kes oli just Regulale autode saatmise lõpetanud, ohates.
Hiiumaa liinil oodatakse mereveetaseme tõusu, kuigi veetase oli keskpäevaks veelgi langenud, mõõdulatt Rohukülas näitas -62 cm, hakkas tase pärastlõunal tasapisi tõusma. Homme keskpäevaks ennustab meresüsteemide instituut veetasemeks -30 cm.
Pärastlõunal teatas TS Laevad oma veebilehel, et kell 12.45 sõitis parvlaev Regula Heltermaalt välja ning orienteeruvalt kell 13 sõidab välja ka parvlaev Harilaid, et kõik sadamas ootajad üle mere saaksid. Hetkel jätkavad nii parvlaevad Regula kui Harilaid sõitmist vabagraafiku alusel. Reisijaid teenindatakse nende sadamasse saabumise järjekorras. Eelisega saavad laevale: liinibussid, postiveoautod, operatiivsõidukid ja puuetega reisijad.
Väinamere Liinide asemel toimetama hakanud TS Laevadele on algus olnud raske. 1. oktoobril, mil uus firma sõite alustas, oli merevee tase 29 cm üle keskmise, kuid laevaliiklust takistas torm. Madalaim oli meri Rohukülas eile kell 20, siis oli tase 70 cm alla keskmise.
„Vabandame reisijate ees, kes pidid eile ja täna öösel Hiiumaa liinil üleminekut kaua ootama. Eile ja öösel olid ilmastikuolud väga halvad. Isegi vanad kaptenid ei mäleta olukorda, mil veetase Väinamerel viimati nii madalale langes,“ teatas Tallinna Sadama pressiesindaja teatas Tallinna Sadama pressiesindaja Sirle Arro täna pärastlõunal.
„Regula hetkel väljus, ja kui veetase veel tõuseb, mida hetkel prognoosid näitavad, siis alustab sõitmist ka St Ola. Hetkel on veetase -60 cm. St Ola saab alustada -55 cm pealt. Kui võimalik, soovitame reisijatel minna sadamasse siis, kui mõlemad laevad on juba liinil,“ süüvitas Arro.
Madal meri on laevaliiklust ka varem takistanud
Kriitiliselt madalale langes merevee tase Väinameres 18. märtsil 2013. Päeva lõpuks oli tase -73cm alla keskmise. Toona liinil toimetanud Väinamete Liinid teatas, et parvlaev Regula lõpetab reisid veetasemel -55cm, parvlaev Muhumaa jaoks on kriitiline -75cm. Toona jäigi liinile ainult Muhumaa.
Madal veetase seiskas laevaliikluse mandri ja Hiiumaa ning Saaremaa ja Hiiumaa vahel ka 29. jaanuari 2014 hommikul. Väinamere Liinide teatel oli veetase Rohukülas langenud allapoole ohutu meresõidu piire. Väga madal veetase takistab Heltermaa ja Rukkirahu kanalites sõitmist ja laevade laadimist-lossimist sadamates.
Veetase oli toona Rohukülas 78, Heltermaal 73, Triigil 82, Kuivastus 76 ja Virtsus 84 sentimeetrit alla keskmise.
Sarnane olukord valitses Rohuküla-Heltermaa veeteel ka 2010 aasta jaanuaris, kus laevaliiklus oli madala veetaseme tõttu kohati täielikult katkenud ja häiritud paari nädala jooksul. Tookord olid liinil veel vanad laevad.
Allikas. Lääne Elu
Vt ka: "Galerii: madal meri tekitas Rohukülas 16-tunnise laevasaba"


title: Jaan Kelner - endisest linnamehest kütt-korilane

maintext:
Jaan Kelner – endisest linnamehest kütt-korilane
Lemmi Kann
Üsse Pruulikuuri peremees Jaan Kelner demonstreerib tulevase pruulupubi uksel oma võiduõlle punast värvi. Foto: Merilin Kaustel-Lehemets
Üsse Pruulikuuri peremees Jaan Kelner on otsustanud, et tema pruulitud õlut ei saa osta mitte kunagi ühestki poest ega pubist – kes tahab, peab tema juurde Üssesse sõitma.
Juba sõidetaksegi. Jaani tegemised Üsse Pruulikuuris on sõbrad-tuttavad ja õlleaustajad juba tuvastanud ja eks ole Jaan isegi sellele parasjagu kaasa aidanud. „Et tahan teada, mida teised sellest kõigest arvavad, on lihtsalt inimlik edevus,” ütleb Jaan muheldes ja seletab, et kõik, mida ta Üsses teeb – üllatavate kooslustega hoidised, vein, siider ja õlu –, on alles katsetamisjärgus ettevalmistav tegevus sellele, mis varsti toimuma hakkab.
Nimelt on Jaanil unistus. Ta unistab, et õige varsti on Üsse sedasorti koht, nagu neid mujal maailmas omajagu juba on: pruulipubi, kuhu inimesed spetsiaalselt kohapeale sõidavad, et just selle koha õllesid nautida. Õlle kõrvale pakutakse head-paremat süüa, mis on samuti eranditult kohapeal tehtud. Kui seltskond teab täpselt, mida ja millal tahab, siis etteteatamise peale oma eritellimuse ka saab. Neile, kes pärast säärast hedonistlikku päeva või õhtut koju ei viitsi või ei saa sõita, pakutakse ka öömaja.
Kas ei kõla mitte hästi!
Kahe päevaga pubi püsti
Üsse Pruulikuur on juba praegu eriline. Jaani teada on see ainuke Eestis, mis töötab puuküttega. Elektrit on vaja ainult tsirkulatsioonipumba ja digitaalse termomeetri jaoks. Peremees viib meid ühte kunagise talu abihoonesse, mille ühes üsna väikeses ruumis tema tehtud märjukesed sünnivadki.
Ukse avanedes püüab nina kinni mõnusalt tuttava lõhna – nagu köetaks sauna. Esialgu käibki õllekeedunõus vee kuumaks ajamine – see õlu pole veel sündima hakanudki. Küll aga on ruumis kolm anumat, millest kahes on käimas siider ja kolmandas Jaani üks järjekordseid eksperimente – nisuõlu väikese õuna ja pihlakaga. Valmimisjärgus rüübet pakutakse ka artikli autorile ja fotograafile. Natuke fantaasiat ja saab aimu, kuidas see mõne nädala pärast maitsema hakkab. Jah, seda tahaks tõesti proovida!
Õlle tegemise ruumist siirdume õlle ärajoomiseks kohandatud ruumi. Kunagi oli see tervelt 40 meetrit pikk maakividest laotud ait. Ühel talveööl 1929. aastal läks see põlema. Seda, mis järele jäi, on Jaani esiisad aastakümnete jooksul kõpitsenud. Nüüd viimased üksteist aastat on seda teinud Jaan ise. Just siis ta koos kaasa Kadri ja kahekuuse pojaga linnast ära Üssesse kolis.
„See sai selliseks ruumiks tehtud selle jaoks,” ütleb Jaan ja võtab nurgast punase tahvli, mis teatab: avatud talude päev. „Kaks päeva enne seda,” täpsustab Jaan. Avatud talude päev oli sel aastal 24. juulil. 22. juulil hakkas Jaan mööbeldama.
„Kõik väga lihtne!” seletab ta. „Üritus on tulemas, võtad yr.no lahti (Norra ilmaennustusportaal – toim.) ja näed, et ilmateade lubab mitmeks päevaks järjest ja ka ürituse ajaks kümme millimeetrit sademeid. Mis sa siis teed? Sul on kaks võimalust: kui tahad inimestele midagi süüa pakkuda, siis vihma käes seda ei tee, ja inimene eeldab ju ka, et ta ei pea märjaks saama. Järelikult oli katusega ruumi vaja. Või sa ei osale.”
Hoone oli olemas ja tuli vaid üleliigsest kolast tühjaks vedada ja käepäraste vahenditega sisustada: ehitada baarilett, lauad-pingid-toolid, natuke stiiliga sobivaid ruumikujunduslikke elemente nagu vanad jalgrattad ja mopeed, vanadest fotodest rääkimata – ja tehtud! „Eks seda ole vaja nüüd edasi arendada,” märgib Jaan ja räägib, et ühel hetkel tahab ta jõuda selleni, et ehitab puuküttega pitsaahju, aga sinnamaani on veel natuke maad minna. Enne tuleb aidale põrand valada, küttekolle ehitada ja muud sellised sissejuhatavad pisiasjad teha.
Sõbrad katsejänesteks
Omajagu maad oli jõuda sinnanigi, kus Jaani asjaajamised praegu on. „Perekonnas viskan nalja, et mu naine on arengus minust tuhandeid aastaid ees: mina olen kütt-korilane, aga tema tegeleb juba agraarmajandusega,” muigab Jaan ja seletab, et talle ei meeldi aias marju ega muid asju kasvatada. „Mul on rohkem selline alepõllundus – panen kevadel kasvama ja pärast vaatan, kas midagi otsa ka tuli. Midagi mul siin on ka, aga asjad kasvavad ju igal pool. Mulle meeldib palju rohkem nii, et lihtsalt lähen ja korjan!”
Viimati korjas Jaan barbarissi ehk paburitsi marju. „Jube halb ja tüütu on neid puhastada!” kommenteerib Jaan, aga maitseomadused on jumalikud! „Vanasti tehti lasteaias ja koolis nendest kisselli. Väga hea oli.”
Mets ja ümbruskond on Jaani sõnul korjatavaid asju täis: pohlad, jõhvikad, pihlakad jm. „Ainult mine ja korja!” Aeg-ajalt poetatakse talle ka näiteks kastitäite kaupa õunu, millest omaniku jaks enam lihtsalt üle ei käi.
Enne õlle ja veini juurde jõudmist oligi Jaani hobiks igasugu korjesaadusi, peamiselt marju mitmel moel ja koosluses purki panna. Uute ja huvitavate kombinatsioonide katsetamine on Jaanil asja juures kõige huvitavam. Paraku kaasneb selle tegevusega ka saadus, purkide kaupa hoidiseid, mida ei jõua Jaani pere järgmiseks hooajaks kõige paremagi tahtmise korral ära süüa.
„Noh, mõned jagad laiali ja mõnede eest tahetakse ka raha anda,” räägib Jaan.
Üsse Pruulikuur on nimelt Läänemaa O.T.T-i nimekirjas (mittejuriidiline kodanikuühendus, mis organiseerib kaubavahetust tootjate ja tarbijate vahel ilma vahendustegevuse ja -tasuta – toim.). Seda kõike teeb ta praegugi, aga Jaan rõhutab, et väikeste partiidena ja täpselt parasjagu. „Asi ei tohi tunduda töö,” ütleb ta.
Kääritatud jookide juurde jõudiski Jaan oma kompottide ja mooside tõttu. „Vaata, kui avastad, et sul on viis kasti moosi üle, sest ise lihtsalt enam ei jõua moosisaia süüa ja keegi teine ka enam ei taha, ja kui sa sama koguse marju näiteks veiniks kääritad, pole mingit hirmu, et see üle jääks,” naerab Jaan.
Joodavaid asju teeb ta sama moodi katse-eksituse meetodil ja väikestes kogustes. „Saad proovida, kuidas mingid asjad kokku sobivad, ja keegi ikka selle ära joob!” viitab Jaan oma sõpradele, kes tema harrastusele kaasa elavad ja tal tootearendust teha aitavad. „Kui ikka nii untsu läheb, et uhkus ei luba sõpradelegi prooviks anda, valad lihtsalt maha. Väikesest kogusest pole kahju ka,” seletab Jaan.
Tootearenduse katserühma kaasab Jaan jutu käigus ka Lääne Elu naiskonna. „Ma tahan täitsa ausat tagasisidet saada,” teatab ta purke avades. Mooside proovimise järel tuleb mõningat rebimist võitjaks kõrvitsamoos kookosega.
Kääritatud jooke pole aga üldse nii lihtne pingeritta seada, sest need on igaüks täiesti eri ooperist. Üks neist on avatud talude päeva absoluutne rahvalemmikuks saanud rabarbrisiider, delikaatselt heleroosa väikese mulliga hästi kerge ja elegantne jook, mis sobib ideaalselt sooja suvepäeva. Tegelikult igaks muuks ajaks ka.
Selle kõrval on aga kõvasti kadakasuitsu saanud tökatmust ja läbipaistmatu tammelaagerdusega stout Korstnapühkija Akt, mille aroom virutab sulle alustuseks kui kaikaga kuklasse. Maitse on oodatust siiski tunduvalt leebem, kuigi väga kõva iseloomuga. Nende vahel aga igati eeskujulik punane laagriõlu Redneck, mille valis ajakirjanikest žürii Kochi Kodupruulijate konkursil septembri lõpus oma lemmikuks.
Jaan räägib, et õlut teeb ta umbes sama moodi nagu kogenud kokk süüa: mõtleb välja, mida võiks teha ja kuidas mingid komponendid kokku kõlavad. Siis maitsed vahepeal ja paned üht-teist juurde. Kuidas välja kukkus, saab õlle puhul teada aga tunduvalt hiljem, kui süüa tehes. Ühtegi lemmikstiili õllede puhul Jaanil enda sõnul pole. „Mulle meeldib katsetada ja üle võlli asju proovida.”
Katsetused tähendavad, et Jaan eelistab ka linnased õlle tarbeks ise röstida või suitsutada, kuidas parasjagu vaja on. Kogu tema suhtumine söödava-joodava tegemisse kannab alapealkirja „tagasi juurte juurde”. „Kui on vaja veini, lähed korjad marju. Kui tahad õlut, hangid linnased. Kui on tarvis puljongit, lähed hangid kondid. Kui on pastaisu, siis on vaja durumjahu ja mune,” selgitab Jaan oma filosoofiat.
Ka mune üritas ta kaks aastat järjest omatoodanguna hankida, aga see projekt ei olnud eriti edukas. „Rebane ja kanakull kippusid arvama, et neil on mune ja kanu rohkem vaja kui mul.”
Kelner-elukunstnikust kokk
Kui kääritatud jookide tegemises on Jaan täielik autodidakt ja katsetaja, siis toidutegemist on paljude muude asjade kõrval õppinud. „Mul väga palju mitmesuguseid pabereid „lõpetamata” ja „lõpetamata kõrgem”, alates Tallinna polütehnikumist ja Leningradi polügraafiainstituudist kuni ERKI ja Glasgow’ kunstiinstituudi ja Uuemõisa kutsekani välja,” seletab Jaan ja teatab: „Muide, ma käin jälle kutsekas, kolmandat korda, ja teisel ringil Uuemõisas.”
Jaan seletab, et koka täiendõppe tegi ta koos kelneripaberitega juba aastakümneid tagasi, aga koka algharidus oli puudu. „Kuna nüüd riiklik eelarve laienes ka täiskasvanute kokaõppele, mõtlesin, et elan need kaks aastat üle ja teen ka sellele erialale põhja alla.”
Ka kelneriameti õpinguile on Kelneri-nimeline mees kaks ringi peale teinud. „Puht nime õigustamiseks,” seletab ta ise muiates. Aastail 1987–1988 õppis ta seda ametit Haapsalu ainukeses restoranis Maritima ning tegi seal ka praktika ja kelnerieksami. Sel kevadel käis Jaan tänapäevaste „euronormide” kohasel koolitusel. „Huvi pärast. Tahtsin näha, mis on muutunud.”
Oma unistuses, tulevases Üsse pruulipubis kavatseb Jaan oma oskused kokku kombineerida. Et ametlikult pruulipubi pidama hakata, peab ta aga kõigepealt seadustama oma harjutused kääritatud jookidega. Väikepruulijail on see asjaajamine endiselt üsna keeruline, Jaani plaanid nii keerukat varianti aga ei eeldagi.
„Seda nimetatakse turismitalu versiooniks. Majutus- ja toitlustusasutused saavad võtta litsentsi, et nad tohivad kohapeal klientidele pakkumiseks ise kääritatud jooke valmistada. Sel juhul pole sul lihtsalt hulgimüügiõigust, aga seda plaani mul polegi,” seletab Jaan ja lisab: „Järgmiseks suveks teen ära.”


maintext:
Samsung peatas Galaxy Note 7 nutitelefonide müügi ja väljavahetamise
Galaxy Note 7. Foto: galaxynote7info.com
Lõuna-Korea kompanii Samsung on peatanud kogu maailmas oma uue nutitelefoni Galaxy Note 7 müügi ja juba müüdud seda tüüpi telefonide väljavahetamise, vahendab ERRi uudisteportaal.
Samsung teatas otsusest teisipäeval, põhjendades seda asjaoluga, et uued nutitelefonid ei ole ikka veel ohutud.
Samsung kutsus samas kõiki tarbijaid lõpetama otsekohe Galaxy Note 7 nutitelefonide kasutamise.


maintext:
Osmussaarlaste järeltulijad ostsid saarel krundi
Kaire Reiljan
Osmussaare külaühingu liikmed Göran Hoppe, Saga Adolfsson ja Lotta Odmar. Foto Arvo Tarmula
Esimest korda on Osmussaare rootslastel saarel krunt, mis neile kuulub ja kuhu peaks lähiaastail kerkima külaühingu maja.
Osmussaarlaste järeltulijaid koondav külaühing ostis 6400 euro eest Noarootsi vallalt saarel ligi 4000 m² suuruse krundi, millele nad ehitavad tulevikus külamaja. Maja pakuks saarel viibivaile osmussaarlaste järeltulijaile võimalust katuse all ööbida ja kokku saada. Ühtlasi oleks see koht, kus külastajaile tutvustada Osmussaare ja eestirootslaste ajalugu ja kultuuri.
Külaühing omandas kunagise Erkase talukoha, kust on pärit ka kodukandiühingu eestvedajate Saga Adolfssoni ja Lotta Odmari esivanemad. Kunagistest hoonetest on krundil säilinud kivist laudavare.
„Me oleme väga rõõmsad,” tunnistas külaühingu sekretär Lotta Odmar. Ta lisas, et seni on rootslased kodusaart külastades ööbinud telgis või sadamas asuvas RMK hoones. „Kõigile telgis ööbimine ei sobi,” lisas Odmar.
Enam kui sadat inimest koondava külaühingu esimehe Saga Adolfssoni sõnul on krundile kavas kõigepealt ehitada uus hoone ja seejärel renoveerida laudavare.
Külaühingusse koondunud osmussaarlaste järeltulijad on peaaegu igal aastal suviti saarel käinud ja talgutööd teinud. 2006.–2012. aastal konserveeriti nende eestvõttel Osmussaare Jeesuse kabeli varemed.
Adolfsson ja Odmar rääkisid, et pärast kabelivaremete õnnistamist hakati mõtlema, et saarel võiks olla koht, kus osmussaarlaste järeltulijad olla saaksid. Krundi ostmiseks kasutati kabelivaremete renoveerimisest üle jäänud raha. Odmar ütles, et kabeli tarbeks annetusi kogudes öeldi kohe, et kui midagi üle jääb, kasutatakse seda külaühingu maja rajamiseks.
Kuidas ehitus käima hakkab ja kuidas ehitusmaterjal saarele toimetatakse, ei oska külaühingu esindajad praegu veel ette kujutada, kuid viie aasta jooksul peab hoone püsti olema.
Odmar ja Adolfsson lootsid, et külamaja ja selle ehitamine liidab osmussaarlaste järeltulijaid ja tekitab ka nooremas põlvkonnas saare vastu suuremat huvi.
Noarootsi vallavanem Triin Lepp ütles, et detailplaneeringu järgi on Osmussaarel endises külasüdames välja mõõdetud seitse elamukrunti. Neist ühe on ostnud Osmussaare külaühing, kaks krunti saavad osta saare praegused asukad.
„Ülejäänud krundid on selleks, et kui peaks tulevikus leiduma inimesi, kes tahavad saarele elama minna, oleks neil võimalik sinna maja ehitada. Niisama me krunte müüma ei hakka,” kinnitas vallavanem.
Lepa sõnul võttis asjaajamine üksjagu aega, sest kõigepealt pidi vald enda valdusse saama riigimaa. Kruntide müügihinda kommenteerides ütles vallavanem, et see katab ära senise asjaajamise ja mõõdistamise kulu. „Omalt poolt me midagi juurde ei pannud,” kinnitas ta.
Osmussaarlastele on saarel krundi omandamine mõneti märgiline, sest see on esimene kord, mil neil saarel tõesti ka maad on.
Ajaloolase Göran Hoppe sõnul tekkis 19. sajandil, mil terves Eestis talusid päriseks osteti, Osmussaarel kummaline seis. Nimelt arvasid Uuemõisa mõisale kuulunud saare kaluritest talupojad, et neil on Põhjamaade tavaõiguse alusel oma taludele õigus, ega pidanud vajalikuks maid mõisalt ära osta. Nii läks Osmussaar hoopis kalanduse ja laevandusega tegelnud ärimehe omandusse ja asja ei muutnud ka 1919. aasta maareform.
Kui Eesti taasiseseisvus ja algas maade tagastamine, said osmussaarlased, kes arvasid end igipõlistest aegadest peale olevat maaomanikud, teada, et tegelikult nad seda polegi. Neile kompenseeriti vaid hooned.
Enne Teist maailmasõda elas Osmussaarel seitse suguvõsa, kokku umbes 150 inimest. Et baaside lepinguga loovutati saar Nõukogude Liidule, pidid asukad saare 1940. aasta juunis maha jätma ja mandrile kolima.


authors:
Lääne Elu
Toimetas Lemmi Kann

maintext:
Siim Kallas Nebokatile: väide Kremli-meelsuse kohta on erakordselt tõsine süüdistus (2)
Toimetas Lemmi Kann
Siim Kallas oma valimistuuri ajal Risti tanklas. Foto: Arvo Tarmula
Reformierakonna peasekretär Reimo Nebokat süüdistas erakonna auesimeest Siim Kallast erakonna juhtkonna kritiseerimises ja nimetas teda Kremli-meelsuse esindajaks, kes võiks oma kibestumise tõttu aja maha võtta.
Siim Kallas ei jätnud reageerimata ja vastas Nebokati sõnadele järgmise avaldusega:
Austatud hr. Nebokat!
On klassikaline demagoogiavõte – kui poliitik midagi ütleb, mis ei meeldi, siis sildistatatake ta kohe: kibestunud, solvunud, vihane, tige jne. See tähendab, põhjus on inimeses, mitte probleemides.
Kõigepealt mõned õiendused.
Ma ei ole pettunud selles, et ma ei saanud presidendiks, vaid selles, kuidas president lõpuks ametisse pandi. Kersti Kaljulaidu toetan ma isiklikult igati ja soovin talle edu.
Teiseks väärivad nähtavasti lahti rääkimist väited erakonna toetusest minu kandidatuurile. Tõepoolest, ma nägin, kuidas mind toetas suur hulk erakkonna liikmeid nii fraktsioonis, juhatuses ja ka piirkondades. Ma olen nendele väga tänulik. See oli innustav. Kui aga oluline grupp erakonna juhtivaid liikmeid tegutseb kuni lõpuni valijameeste seas aktiivselt minu vastu, siis pole põhjust rääkida erakonna kui terviku ühtsest positsioonist ja tugevast toetusest.
Minu süüdistamine Kremli-meelsuses on kahtlemata ebatavaline. Kas see oli mõeldud naljana? Kui ei, siis on tegemist erakordselt tõsise süüdistusega. Süüdistatav peab saama ennast kaitsta.
Ka presidendivalimiste aspektid väärivad erakonna sisest arutelu. Sellest lähtuvalt teen ettepaneku arutada süüdistust minu Kremli-meelsuses ja muid lahkarvamusi erakonna juhatuses minu osavõtul niipea kui võimalik.
Siim Kallas Reformierakonna auesimees


title: Joogatunnid

maintext:
Joogatunnid
Joogatunnid Sinu tervise heaks (hatha jooga) Haapsalu sotsiaalmajas Kastani 7, II korruse võimlemissaalis. 2. novembrist kolmapäevaõhtuti kl 18–19.30. Kaasa võta joogamatt, fliis ja veepudel, selga mugavad riided. Osalustasu 7 € , õpilastel 5 €. Täpsem info ja registreerimine tel 515 9572 või ylle.tre@gmail.com.
Tulekul ka TRE (Trauma Release Exercises) harjutustunnid kolmapäeviti kord kuus pärast joogat kl 19.30–21.


maintext:
Haapsalu kaasava eelarve hääletusele läheb üheksa ettepanekut (1)
Lemmi Kann
Alates tänasest saab hääletada, milline tehtud ettepanekutest saab järgmisel aastal linna eelarvest 20 000 eurot.
Möödunud nädala lõpus arutas Haapsalu linnavalitsusse kogunenud komisjon laekunud ettepanekuid ja otsustas, et lõpphääletusele lähevad neist järgmised: Haapsalu kultuurikeskuse esise panduse rajamine, Haapsalu staadionile ja/või linnaruumi erinevate välitrenažööride paigaldamine, Vee tänava kõnnitee, multifunktsionaalse minimänguväljaku) paigaldamine Haapsalu staadionile, pingpongi laud vanalinna, pronkskuju Haapsalu Gunnarile, Suur-Lossi ja Sadama tn kõnniteed, tehnikamälestiste säilimise tagamine ja Tamme-Kastani piirkonna mänguväljak 1,5-12 aastastele.
Kaasava eelarve komisjoni töös osalesid Alo Lõps, Peeter Vikman, Kaja Rootare, Urmas Sukles, Anu Joost ja Liina Põld. Kaasava eelarve ettepanekute poolt on võimalik hääletada alates tänasest, 6. oktoobrist keskkonnas www.volis.ee.
Selle aasta kaasava eelarve raha läheb Haapsalu elanike soovil Metsa tänava kõnnitee jaoks. Parbuse sõnul ollakse praeguseks sealmaal, et valminud on projekt ja kuulutatakse välja hange. Parbus selgitas, et alustuseks tuli hinnata ja otsustada, milline ja kui pikk lõik Metsa tänava kõnniteest uuendatud saab. „Kõnniteed päris niisama teha ei saa – see tuleb projekteerida.“
Uue kõnnitee pikkus on 170 meetrit – Vaba tänava nurgast kuni Uue tänavani ja see tehakse samasugustest tänavakividest, mida on kasutatud Posti ja Karja tänaval.
Kõnnitee tegemiseks korraldab Haapsalu linnavalitsus lihthanke, kuna selle maksumus on kuni 20 000 eurot. Plaanide järgi saab Metsa tänava kõnnitee valmis novembris.
Parbuse sõnul on linnavalitsuses arutatud ka kogu Metsa tänava renoveerimist. Selleks tuleks välja vahetada ka kõik tänava alla jäävad trassid ja tööde kogumaksumus oleks umbes 1,5 miljonit eurot. Lähiaja niivõrd mahukat tööd plaanis pole, küll aga on linnal nägemus, et Metsa tänava kõnnitee tuleb jupphaaval korda teha.


maintext:
Aidi Vallik: lemmikloomadest ja ratastoolilastest
Mõnikord juhtub nii, et ajalehenumbris või uudislehe küljel satub lemmikloomade väärkohtlemise problemaatikaga seotud lugu lähestikku artikliga puudega laste, omastehooldajate või muidu sotsiaalmajanduslikult hädasolevate inimeste elukorralduse kohta. On hea, et sellest kirjutatakse, et avalikuks saavad seadusandlikud ja korralduslikud ühiskondlikud vead, sest ainult nõnda saab liikuda nende vigade parandamise poole, ainult nii tärkab vastav poliitiline tahe.
Kuid samas on kummaline, et absoluutselt alati vallandab selliste uudiste lähestikku esinemine kommentaariumis ja sotsiaalvõrgustikes emotsionaalsete arvamusavalduste laine, mille keskne etteheide on, et jälle tegeldakse loomadega, samal ajal kui tegelemist vajaksid hoopis inimesed. Jälle justkui peetaks loomade probleeme tähtsamaks kui vaeste ja vaevatud inimeste omi, jälle justkui pandaks loomade suunas huugama mingi müstiline ressurss, mis hädasti kuluks ära hoopis haigete ja väetite elu parandamiseks.
Just nagu oleks mõeldav ühiskondlikku elu organiseerida nõnda, et panustatakse ainult ühele väljale. Just nagu oleks mõeldav elada sellises maailmas, kus on võimalik ignoreerida üht probleemideringi ja tegelda vaid teisega. Just nagu oleks mõeldav näiteks selline asi, kus päästeteenistuse osas hoolitsetaks vaid selle eest, et oleks olemas kiirabi, samal ajal kui tuletõrje või merepääste vaadaku ise, kuidas saab.
Tahtmata kuidagi pisendada puudega inimeste muresid, ja omamata illusioone selles osas, kui kuritegelikult vähe neid praegune sotsiaalne hoolekandesüsteem tegelikkusesaitab, mõtlen ja ütlen ma siiski, et samasugune nappus, puudus ja häda valitseb meie toimetulemises lemmikloomadega – probleemid on mõlemad, mitte vaid üks neist. Tegelda tuleb mõlemaga, mitte vaid ühega neist.
Ükski inimene ei vääri kannatusi, kuid samamoodi ei vääri neid ka ükski lemmikloom, kelle saatus on algusest otsani ainult ja ainult tema inimeste teha. Ja siin tulebki oluline vahe sisse. Inimese puue või haigus on saatus, erakordselt halb õnn. Hulkuv ja hoolitsuseta lemmikloom aga pole mitte ebaõnn, vaid inimeste endi kätetöö.
Inimesel on mingigi võimalus end aidata, kui riik ei aita, tal on vähemalt lähedased, vähemalt võimalus rääkida oma olukorrast, võimalus abi küsidagi. Loomal neid võimalusi ei ole. Mahajäetud ja iseenda hooleks antud kass või koer ongi maailmas täiesti üksi, suutmata abi paluda või enda eest seista või kosta – kuid samal ajal on ka nende näol tegemist emotsionaalsete, tundlike, ka liigiti ja isenditi erinevates piirides taiplike ja intelligentsete olenditega.
Siinkohal teevad ülimalt, ülimalt tänuväärset tööd kõik varjupaigad ja sarnastes ülesannetes mittetulundusühingud, kes oma võimaluste piirides tasandavad teiste inimeste poolt tegemata jäetut ning peaaegu mitte millegi eest. Vähim, mida ühiskondlikul tasandil saab teha, on ühiskonna poolt natukenegi nende tööd hõlbustada. Ja kui me inimestena pole veel seal maal, et endale looma võttes ja oma loomal vabalt poegida, ringi hulkuda, teda ravimata haigustes vaevelda lastes, teda paksu metsa või maanteeserva või võõra linna parklasse maha poetades isiklikku vastutust selle looma käekäigu eest ei adu, tunne ega mõista, siis on maksurahast ühe pisku kulutamine meie pattude hüvitamiseks üdini õigustatud ja hädatarvilik. Täpselt samamoodi, nagu on meie maksurahast teise pisku kulutamine puudega inimeste, vaeste ja väetite toetamiseks õigustatud, vajalik ja inimlik, aga seal meil pole vähemalt moraalset kohustust kinni maksta iseendi või oma liigikaaslaste vigu.
Üleüldse, nende sotsiaalsete sfääride kuludega on ju selline lugu, et mingil veidral moel on kõik omavahel seotud. Ka hüljatud lemmikloomad ja puudega lapsed, näiteks. Ma usun, et me keegi ei soovi näha oma kodu-kortermaja keldris pesitsevaid ja üha suurenevaid kodutute kasside horde, kust levivad üle terve maja kirbud, hais, seen- ja nakkushaigused. Me keegi ei taha kohtuda linnaservas jahti pidavate hulkuvate koerte karjaga. Kes südames hirmsasti on oma maksuraha loomadele kulutamise vastu, on mõistuse toel kindlasti nõus oma pisku taoliste probleemide vältimiseks kulutama. Ja kes juba loomade, „vähemate vendade“ jaoks on nõus näpuotsaga tilgutama, annab inimeste jaoks nagunii.
Aidi Vallik,
kolumnist


authors:
Lääne Elu
Ruudi Leinus

maintext:
Samaaria Eesti misjon tähistas Haapsalus 25. aastapäeva
Ruudi Leinus
Samaaria Eesti misjon tähistas 10. septembril oma asutamise 25. aastapäeva. Haapsalu baptisti palvela oli täis inimesi, kes on oma panuse andnud misjoni edukaks toimimiseks Eestis – rootslasi, soomlasi, norrakaid ja muidugi eestlasi.
Kohal olid veteranid-suurkujud, kes üldse Samaaria Eestisse tõid: soomerootslased Runar Nylund ja Krister Lindberg. Runar Nylundi on autasustatud tema panuse eest koguni Haapsalu linna vapimärgiga. Kahjuks on esimene Samaaria juht ja töö kohalik alustaja Jüri Nõlvak meie hulgast juba lahkunud. Temale koos Krister Lindbergiga jäi misjoni käivitamise au ja valu. Esialgne misjoni nimi oli Samaaria Balticum Fond, kuna koostöösse sooviti haarata ka Läti ja Leedu. Tänaseks piirdutakse tööga ainult Eestis.
Pidulikul koosolekul kõlasid tervitused ja tunnustati tegijaid. Tänukirja said teiste hulgas kauaaegne Samaaria Eesti Misjoni juht Toomas Vallimäe, Pärnu osakonna juhid Kalju Põldroos ja Aivar Raudver, Hiiumaa osakonna juht Ingrid Purge. Kõigi tegijate üleslugemine läheks pikale, kuid kedagi pole unustatud ja kõigi panust väärtustati.
Aare Tamm esitles koosolekul oma raamatut „Samaaria Eesti Misjon 25“. Seal on lugemist nii Samaaria ajaloo huvilisele kui ka neile, kes ei oska oma eluga tupikust välja tulla. Nende jaoks ongi Samaaria ellu kutsutud. Samas koorub välja Samaaria asukate tunnistustest see konarlik tee, mis neid viis elu hammasrataste vahele. Igal inimesel on oma lugu, aga on ka midagi, mida võime nimetada üsna sarnasteks teelõikudeks ja tingimusteks. Need lood aitavad neid inimesi paremini mõista ja ka aidata.
Aitab neid, kes tahavad püsti tõusta
Samaaria Eesti misjon on kristlik heategevuslik mittetulundusühing, mis on asutatud Soome samalaadse asutuse eeskujul ja kaasabil. Samaaria eesmärgiks on „maaslamajate” üles aitamine, nii nagu sellest on piiblis juttu.
Samaaria on iseseisev juriidiline isik ja ei ole seotud ühegi kogudusega ning põhieesmärk on aidata tõrjututel pöörduda tagasi tavapärase elu juurde. Peamisteks abisaajateks on alkohoolikud, vanglast vabanenud ja kodutud.
Samas on Samaaaria raskustes nendega, kes ei tahagi jalgu alla võtta ja kuritarvitavad Samaaria hüvesid. Neil tuleb tõesti koht vabastada päris abivajajate tarvis. Me ei soovi, et Samaariast saaks lodeva elu võimaldaja.
Haapsalu turvakodu on alkohoolikutele
Samaaria juhatus vahetus möödunud aasta septembris. Uus juhatus tahab oma parema arusaamise järgi suunata Samaaria tegevust põhieesmärkide paremaks elluviimiseks. Selle nimel tuli uuel juhatusel teha uuenduslikke otsuseid oma eesmärkide saavutamiseks.
Samaaria Eesti Misjonil on turvakodud nii Haapsalus, Pärnus kui ka Hiiumaal. Iga turvakodu tegeleb erineva sihtgrupi abivajajatega. Pärnu turvakodus on põhitähelepanu suunatud äsja vanglast vabanenute rehabiliteerimisele ja abistamisele, et nad saaksid taas pöörduda normaalsesse ellu. Hiiumaal on tähelepanu all vanurid ja kodutud. Nende tarvis on isegi ööpäevane abistaja kohal.
Haapsalu turvakodu soovib aidata sihtgruppi, kes on alkoholi liigtarvitamise tagajärjel hädasse jäänud. On kaotanud töö, pere, kodu ja väärika koha ühiskonnas. Neil tahame aidata tõusta. Meie eesmärk ja töö koostöös välispartnerite abiga on suunatud sellele, et aidata jätkuvalt neid inimesi, kes soovivad vabaneda oma sõltuvusest ja elada edaspidi täisväärtuslikku elu.
Ruudi Leinus, Samaaria Eesti misjoni juhatuse esimees


authors:
Lääne Elu
Lehte Ilves

maintext:
Diplomaadist kirikuõpetaja Kristel Engman saab Haapsalu koguduse teenetemärgi
Lehte Ilves
Maakaitsepäeval Lihulas annab Eesti vabadusvõitlejate liidu juhatuse liige Heiki Magnus Kristel Engmanile üle Läänemaa vabadusvõitlejate ühenduse teenetemärgi. Foto. Arvo Tarmula
EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse teenetemärgi saab diplomaadist kirikuõpetaja, Haapsalu elu edendaja ja rahvusvaheliste suhete arendaja Kristel Engman.
Kristel Engman töötab välisministeeriumi poliitikaosakonnas. Ta on ainus pastor välisministeeriumis ja ainus diplomaat luterliku kiriku pastorite hulgas. Põhitöö kõrval on Kristel Engmanil palju muid ülesandeid. Muu hulgas on ta EELK rahvusvaheliste suhete komisjoni liige ja ajalehe Eesti Kirik kolumnist. Tal on pooleli doktoriväitekiri Eesti ja Soome luterliku kiriku külma sõja aegsete suhete teemal.
Haapsalu koguduses on Kristel Engman rahvusvaheliste suhete toimkonna liige, koguduse infolehe Johannese Sõnumid algataja ja lehe üks tugisambaid 2008. aastast saadik.
„Täidan kõiki vaimuliku ülesandeid, mis on seotud koguduse teenimisega, osalen koguduse tegevuse planeerimises ja asendan koguduse õpetajat tema äraolekul,” kirjeldas Engman oma tööd Haapsalus. „See on minu panus kirikuelu edendamisse, misjonikäsu järgmisse ja ligimese teenimisse nende oskuste ja annetega, mis mul on.”
Engman tunnistas, et ratsionaalse ajakasutuseta ei tuleks ta oma ülesannetega kuidagi toime. Ta peab ühitama riigiametniku töö, pereema rolli ja koguduse teenimise; ta peab ennast jagama kahe kodu vahel – üks Tallinnas, teine Haapsalus. „Täpne aja planeerimine, pere ja lähedaste toetus on võtmesõnad,” lisas ta.
„Ühest tööst puhkan teisega,” vastas Engman küsimusele, kas on raske kaht ametit ühitada. „Muidugi tähendab kahe ameti pidamine loobumisi, näiteks vaba aja, harrastuste või seltskondliku elu arvelt.”
Mullu oli Engman Lääne maakonna sädeinimene. Tänavu tunnustas Haapsalu linnavalitsus teda silmapaistva ja pühendunud töö eest Haapsalu koguduse ja Haapsalu kultuurielu lõimimisel. Engmani eestvõttel oli mullu suvel Haapsalu piiskopilinnuses rohke osavõtu ja mitmekesise tegevusega perepäev.
Vikaarvaimulik ehk oma koguduseta õpetaja Kristel Engman on ordineeritud preestriks 2004. aastal. Ta on teeninud peamiselt Haapsalu kogudust, aga vajadusel ka Lääne praostkonna teisi kogudusi. Ta on abielus Alari Engmaniga, peres kasvavad pojad Uku Emil ja Ekke Oskar.
EELK Haapsalu Püha Johannese koguduse teenetemärk antakse Eesti või välisriigi kodanikule Haapsalu kogudusele ja Haapsalule osutatud eriliste teenete eest.
Koguduse nõukogu asutas teenetemärgi aastal 2002. Esimesed teenetemärgid said 2003. aastal Haapsalust pärit arst Heino Noor ja Haapsalu vanamuusikafestivali asutaja Toomas Siitan.
Mullu sai teenetemärgi Lääne Elu fotograaf, koguduse ja kogukonna elu kauane jäädvustaja Arvo Tarmula.
Teenetemärk antakse üle koguduse nimipühaku evangelist Johannese päeval 27. detsembril Haapsalu toomkirikus.


authors:
Lääne Elu
Toimetanud Urmas Lauri

maintext:
Taastuvenergia moodustas kolmandas kvartalis 13,5 protsenti kogutarbimisest
Toimetanud Urmas Lauri
Aulepa tuulepark. Foto: Urmas Lauri
Selle aasta kolmandas kvartalis tootsid Eesti elektrijaamad taastuvenergiat 279 gigavatt-tundi ning taastuvenergia moodustas 13,5 protsenti elektrienergia kogutarbimisest Eestis, mis on ühe protsendi võrra vähem kui eelnenud kvartalis.
Tuuleenergia moodustas kolmanda kvartali taastuvenergia kogutoodangust 43,5 protsenti ning toodetud 121 gigavatt-tundi oli eelmise aasta sama perioodiga võrreldes heade tuuleolude tõttu üle kümme protsendi suurem.
Tuuleenergia eest maksis Elering juulist septembrini toetusi 5,6 miljonit eurot, mis on samuti kümnendiku võrra rohkem kui eelmise aasta samal perioodil. Kogu toodetud tuuleenergiast sai toetust 88 protsenti ning kvartali jooksul maksti välja 20 protsenti aastaks plaanitud tuuleenergia toetustest. Kolme kvartali kokkuvõttes on seni toetust makstud 54 protsendi ulatuses toetatava tuuleenergia 600 gigavatt-tunnisest piirmäärast. Eelmisel aastal oli soodsamatest tuuleoludest tingituna septembri lõpuks välja makstud 72 protsenti tuuleenergiale lubatud toetuse määrast.
Biomassist, biogaasist ja jäätmetest toodetud elektrienergia moodustas tänavu kolmandas kvartalis 54 protsenti taastuvenergia toodangust. Neist kütuseliikidest toodeti kolme kuuga elektrit 150 gigavatt-tundi. Möödunud aasta kolmandas kvartalis oli toodang ligi 15 protsenti suurem. Biomassist, biogaasist ja prügist toodetud elektrile maksti toetust tänavu kolmanda kvartali jooksul 7,2 miljonit eurot.
Hüdroenergiast toodeti elektrienergiat kolmandas kvartalis seitse gigavatt-tundi ja toetusteks kulus 264 726 eurot.
Toetust saavate päikesepaneelide omanike arv kasvab jätkuvalt kiires tempos ja praegu toodavad päikesepaneelidega elektrienergiat juba üle 600 tootja. Kui varasemalt tootsid päikesest elektrienergiat valdavalt kuni 11-kilovatist võimsust kasutavad eramajaomanikud, siis viimasel ajal on hakanud lisanduma üha enam äriettevõtetele kuuluvaid 50-200-kilovatise võimsusega päikesejaamasid. Kolmandas kvartalis oli päikesepaneelide abil toodetud ja võrku antud elektrienergia kogus üks gigavatt-tund.
Ilmateenistuse andmetel on tänavu juulist septembrini päikesepaistet keskmiselt 15 protsendi võrra vähem olnud kui möödunud aastal samal ajal. Kuna enamuse toodetud päikeseenergiast tarbivad mikrotootjad ise kohapeal ära, siis hinnanguliselt võib päikesepaneelide abil toodetud elektri üldkogus toetust saanud kogusest olla 4-5 korda suurem.
Kokku maksis Elering kolmandas kvartalis taastuvenergia toetust 245 gigavatt-tunni elektrienergia eest summas 13,2 miljonit eurot. Rahalises arvestuses jäi taastuvenergia toetuste summa möödunud aasta kolmanda kvartaliga võrreldes samasse suurusjärku.
Tõhusa koostootmise toetust maksti tänavu kolmandas kvartalis veidi vähem kui eelmise aasta samal ajal – 450 000 eurot. Tõhusa koostootmise režiimis toodeti elektrienergiat 14 gigavatt-tundi.
Taastuvenergia ja tõhusa koostootmise toetusi rahastavad elektritarbijad taastuvenergia tasu kaudu. Nimetatud tasu kogus Elering kolmanda kvartali jooksul 16 miljonit eurot.


authors:
Lääne Elu
Jüri Ratas

maintext:
Jüri Ratas: miks ma kandideerin Keskerakonna esimeheks?
Jüri Ratas
Eesti Keskerakond jõudis 12. oktoobril ajaloolise teetähiseni – Rahvarindest võrsunud erakond tähistas oma 25.sünnipäeva. Juubeliaastal on kohane mõelda seni tehtule ning vaadata ka tulevikku. Olen veendunud, et Eesti ühiskond vajab nii täna kui ka 5, 10 ja 25 aasta pärast tugevat Keskerakonda, mille alusväärtusteks on solidaarsus, iga inimese eest seismine ja erinevate kogukondadeühendamine.Ainult nii saame üles ehitada tugeva ja ühtehoidva riigi.
Kahjuks on Keskerakond olnud ligi kümme aastat järjest riigitasandil opositsioonis. Seetõttu pole meil õnnestunud oma programmi vajalikul määralellu viia ning Eesti poliitika on kaldunud tugevalt paremale kreeni. KandideerinKeskerakonna esimehe kohale, ettuua põhimõttelisi muutusi Eesti ühiskonnas. Soovin anda oma panuse õiglasema ja laiapõhjalisema poliitika elluviimiseks riigitasandil ja kohalikes omavalitsustes.
Maailmavaate ja poliitiliste põhimõtete üle võib jäädagi vaidlema, mistõttu võtame mõõdupuuks Eesti tegeliku olukorra. Senisepoliitilise suuna ebaõnnestumist ilmestab kõige selgemalt meie rahvaarvu jätkuv langus. Avalikkust eksitavad vabandused „kestlikkust kahanemisest“ polejätkusuutlikud egapaku lahendusi. Vajame terviklikku perepoliitikat, et tõsta sündide arvu. Vajame uusi töökohti ka väiksemates omavalitsustes ja maapiirkondades.Vajame lasteaedu, koole ja kõiki teisi eluks vajalikke teenuseid kogu Eestis. Vajame riiki, kus mitte kedagi ei jäeta kõrvale.
Meie suurim probleem on alati inimeste toimetulek ning rahvaarvu tõus. Poliitilisel tasandil tuleb märksa enam keskendudaEesti elanike heaolu tõstmisele.Oleme kuulunud Euroopa Liitu üle 12 aasta, kuid vahe Euroopa jõukamate riikidega on jätkuvalt ülisuur. See väljendub nii madalates palkades ja pensionites kui ka tervelt elatud aastates. Euroopalik solidaarsus ning heaoluühiskond on saavutatavad ainult õiglasema maksu- ja sotsiaalpoliitika ning märksa tugevama regionaalpoliitika toel.
Koheselt peab lõppema meie inimeste vastandamine rahvuse, vanuse, soo ja teiste kriteeriumite alusel.Riigijuhtide kohustus on kõnetada ja ühendada kõiki Eesti kogukondi, mitte ühiskonna lõhestamise hinnagalühiajalist populaarsust taga ajada. Samamoodituleb erakondadel olla avatud uutele algatustele ning reaalselt kaasata inimesi otsustusprotsessidesse. Hämarad tagatubade kokkulepped jäägu minevikku. Riigijuhtimise läbipaistvamaks ja laiapõhjalisemaks muutmiseks tuleb esimeste sammudena seadustada presidendi otsevalimised ning rahvaalgatus.
Tõin lühidalt välja peamised põhimõtted, mille pärast kandideerin Keskerakonna esimeheks. Tean, etajakirjanduseleon omanekajastada demokraatlikke protsesse võimuvõitlusena ningjaotada erakonda erinevateks leerideks. Tegelikult ei ole Keskerakonnas„omasid“ ja „võõraid“, täpselt nagu pole Eestis üleliigseid inimesi. Minusoov ja eesmärk on minna edasi ühtse meeskonnananing seista kogu Eesti riigi ja rahva eest.
Jüri Ratas
Riigikogu aseesimees, Keskerakonna esimehe kandidaat


authors:
Lääne Elu
Kelli Seiton

title: Kelli Seiton: silma vaatamisest

maintext:
Kelli Seiton: silma vaatamisest
Kelli Seiton
Kelli Seiton. Arhiiv
On üks asi, mida on Austraalias ringi käies väga raske teha – jääda märkamatuks ja mitte kellegagi suhelda. Austraallased on lihtsalt nii sõbralikud ja avatud, et alustavad vajadusel juttu võhivõõragagi nagu ammuse tuttavaga.
Pärast üht aastat Austraalias veetsin vahepeal paar kuud kodus Eestis ja adusin vist alles siis tõeliselt seda erinevust, kui avatud on inimesed Austraalias. Ma ei ütle, et Eestis jalutaksid tänavail vastu vihased ja mornid inimesed, nagu stereotüüp tihti väidab. Mulle tundub hoopis, et inimesed pigem ei ole eriti altid võhivõõraga lihtsalt niisama suhtlust alustama. Näiteks Haapsalus ringi jalutades võisin jälgida vastutulijate ilmeid ja hoiakuid, ilma et keegi mind teolt tabaks ehk mulle otsa vaataks. Kord jäi mu pilk Tallinnas trolliga sõites pidama ühel vanemal lõbusa näoilmega mehel. Mees, aimamata, et keegi teda jälgib, haigutas magusalt suure suuga ja märkas siis poole haigutuse pealt minu pilku. Ta vaatas mulle häirimatult otse silma, lõpetas rahulikult oma haigutuse ja naeratas vandeseltslaslikult. See juhtum on mul meeles selgelt just seetõttu, et see oli üks väheseid selletaolisi suhtlusi, mida Eestis võhivõõraga kogesin.
Austraalias on lugu hoopis teistmoodi ja nähtamatu olemise võib tänavail kõndides unustada. Ikka ja jälle on keegi, kes sulle otsekoheselt silma vaatab. Kedagi jälgima jäädes võid kindel olla, et kaua seda märkamatult teha ei saa.
Kõigepealt saabki austraallaste avatusest aimust tänavail jalutades – vastutulijad vaatavad sulle silma ja naeratavad justkui tervituseks. Pargipingile istudes ja mööduvale koerale tähelepanu pöörates koeraomanik peatub ja esitab loomale küsimuse: „Noh, kas sa ei lähegi tere ütlema?” ning suunab koera sinu poole, et mine, sulle tehakse pai. Mõnda poodi sisse astudes astub ligi müüja, kes uurib, millega sa täna tegelnud oled, kust tuled ja kuidas sulle seal siis ka meeldis.
„Kuidas läheb?”, „Tere päevast, semu!”, „Liiga lihtne, kullake!”, „Pole probleemi!” – need on viisakusväljendid, mis korduvad inimesest inimesse kohast ja kellaajast olenemata ning peaaegu alati on saatjaks naeratav suu koos sõbralike silmadega.
Mõnikord niidab mõni vastutulija su jalust niimoodi maha, et jääd pärast veel pikalt mõtlema, ega temaga ometigi juba varem tutvunud ole. Minuga juhtus see kord siis, kui poest kiiresti näksimist ostsin ja parklas auto poole suundusin. Minu kulgemise peatas ühe vanema daami pöördumine, mis kõlas nii sõbralikult, et olin kindel, et ta räägib mõne oma lapselapse, mitte minuga. „Kullake, kust sa selle käekoti said?! Ma armastan seda!” õhkas ta mu tumesinise koti poole vaadates. Sellest komplimendist hargnes umbes kümme minutit kestnud elav vestlus käekottidest ja sellest, kus asuvad ümbruskonna parimad taaskasutuspoed. Kogu vestluse toon oli nii sundimatu ja siiras, et lahkudes juba olimegi justkui head tuttavad.
Austraallaste sõbralikkust näeb ka siis, kui minna mõnd kohalikku matkarada vallutama. Kui vastutulija, ise künkast üles rühkimisest näost punane, lõpetab sulle lähemale jõudes vestluse oma kaaslasega ja pöörab pilgu maha, tead juba, et tegemist on välismaalasega. Heal juhul on ta siin ringi rännanud nii kaua, et naeratab tervituseks tagasihoidlikult. Kui vastutulija aga puurib sulle otse silma, ähib viimast korda demonstratiivselt ja pöördub sinu poole kelmika „loodan, et pole palju jäänud”-märkusega, tead, et sinu vastas on kohalik.
Sõbralikkuse juurde kuulub tihtipeale kerge ellusuhtumine ja naljatlemine: isegi kui olukord on halb, ei tasu pead norgu lasta. Näiteks farmer, kelle juures ma töötasin ja kelle elu kulges aedvilja müügihindade kõikumise tõttu nagu Ameerika mägedel – kord tõusid kõrgele ja tähendasid talle head sissetulekut, siis langesid aga nii madalale, et viljade korjamise kulu oli suurem kui tulu, mis nende müügist saadud oleks –, alustas ta igat pikka tööpäeva ikkagi suure entusiasmi ja naljadega.
Austraalias õpitud avatus on üks asi, mida tahan Eestisse naastes kaasa võtta, ja hoian näppe ristis lootuses, et see on mulle kõvasti külge hakanud. Muidugi on mugav ja kindlam tunne tänavail oma kinnises mullis ringi jalutada, ent palju toredam on, kui võid saada sõbraliku pilgu või julgustava naeratuse ka võhivõõralt lihtsalt selle eest, et juhtusid temast mööda minema.