description: Eesti rahva muuseumi külastas oktoobris 32 577 külastajat lisaks avamispeol (29.09) osalenud kokku 2550 inimesele.

title: Kui palju inimesi on juba ERMis käinud?

maintext:
Näituste külastamisele lisaks osales neist kõigist 9867 inimest ehk 30 protsentui ka mitmesugustel haridus- ja kunstisündmustel: konverentsidel, seminaridel, õppeprogrammides, teatrietendustel ja kontsertidel.
Muuseumis toimus näiteks oktoobrikuu jooksul kaheksa kontserti ning lisaks mõned väiksemad muusikalised etteasted. Teatrisaal võõrustas kolme erinevat etendust, mida mängiti selle kuu jooksul mitu korda.
Nädalate arvestuses on külastatavus kasvutrendis. Seni suurim külaliste koguarv majas oli 43. nädalal (24.-30.10), mil majas käis kokku 9837 inimest. Suurimad külastuspäevad on olnud 15.10 (2380 külastajat) ja 29.10 (2371 külastajat).


description: Teatris NO99 kestab Artishoki Biennaal 2016, kus osaleb kümme kunstniku ja kümme kriitikut. Postimehe kultuurportaal avaldab kümne päeva jooksul kümne teose kohta iga päev ühe arvustuse. Kunstnik Eike Epliku skulptuuriinstallatsiooni «Lavastus» arvustab kuraator ja kunstikriitik Hanno Soans.

title: Artishoki Biennaal. Kohtuvad Eplik ja Soans

maintext:
Topeltteatraalsus ja vaataja keha
Teater kui raam teeb oma töö. Seega jagunevad kõik siinsed taiesed staatilisteks ja ajalisteks teravamalt kui galeriis. Eike Epliku «Lavastus» toimib klassikalise installatsioonina, ent on eksponeeritud teatrikeskkonnas, ulatumas vaataja kehalist kohalolu rõhutavate või suisa illustreerivate elementidena «lavalt» parterisse ja tagasi.
Siinkohal tasub kõigepealt meenutada, kuidas ajaline aspekt – mida ameerika kunstikriitik Michael Fried kutsus möödunud sajandi 60ndail minimalistide näitel ruumi teatraliseerituseks – tuleb mängu vaataja puhul, kes ruumist erinevaid vaateid enesesse imades loob tervikpildi teosest mitte korraga, nii nagu see oli omane kujuteldavale modernistlikule näidisteosele, vaid läbi ajalise progressiooni, läbi kogemuskestvuse, fenomenoloogiliselt.
Hoolimata sellest, et Fried ja toonased modernistid mõistsid selle tekkinud installatsiooniruumi ja kogemuse kohe hukka kui ebapuhtalt sünteetilise ning lavastusliku, mis olla kujutavale kunstile loomult võõras, näitab ajaloo iroonia seda, et sellest inimkogemusega pipardatud teatraalsest ruumist on viimase viiekümne aasta jooksul saanud kaasaegse kunsti meinstriimi üks vältimatuid dominante.
Eike Epliku skulptuuriinstallatsiooni «Lavastus» / Artishoki Biennaal
Epliku teos oleks teatraalne ka siis, kui me teatri tema ümbert sootuks ära koristaksime. Enamik teisi siinseid teoseid samamoodi. Niipalju siis teatraalsusest kui kaasaegse kunsti teadvustamatust. Samas on detailsemal vaatlusel just Epliku sürreaalse fragmendiesteetikaga flirtival tööl mingi dramaturgiline ja autoriintensioonis selgesti mõtestatud ühisosa teatriga. Teatri atribuudid on siin detailide sees – teater ja inimene, teater versus inimene.
Justkui mingist klassikalise Kreeka skulptuuri õppevahendist laenatud antiikse hobusepea lakast kasvavad välja graatsilised käed. Justnagu teatrisaali põrandasse vajunud hobust ühendavad nöörid mingi stafaažiga, milles kipsdraperii varjus oleks nagu riidest läbi kumamas vankrijuhi keha ja pea.
Kui need lõhutud kipselemendid viitavad varjamatult traagilisele elutunnetusele, siis omamoodi juhusekoomikat ja vabade assotsiatsioonide käest kadunud mängu peegeldavad stafaaži ülejäänud, juhuslikuna mõjuvad osad: väike kollane kardin, jõulukuuse roheline haruline jalg, pesapallikurikas, blondi paruka kiharad, põrandaliistud.
See ilmselget ebapüsivustunnet kandev kompositsioon laenab installatsioonile sisemist dünaamilisust ja paneb meid, kes me samas oleme silmitsi seismas teatri mõjusfääris muteeruvate portselanist «lihakäntsudega», taas mõtlema mängu kui kõige kunstilise aluse peale.
V Artishoki Biennaali kava
6. oktoober Elis Saareväli, installatsioon «Küllaltki hästi»
7. oktoober Andres Lõo, etendus «Utopiaana»
8. oktoober Kristel Saan, performatiivne installatsioon «LAPS»
9. oktoober SKATKA, video «Okasriigike»
10. oktoober Taavi Suisalu, installatsioon «Etüüdid mustas»
11. oktoober Sigrid Viir, fotoinstallatsioon «Ootesaali improvisatsioon»
12. oktoober Flo Kasearu, performance «Privaatsuse sooviavalduse ilmestamine»
13. oktoober Sten Saarits, heliinstallatsioon «Rambituled»
14. oktoober Eike Eplik, skulptuuriinstallatsioon «Lavastus»
15. oktoober Sven Parker, installatsioon «Valgus suunaga territooriumile»
Algus igal õhtul Teater NO99 kammersaalis kell 17.00. Sissepääs tasuta. Igal õhtul on võimalik lugeda ka kümmet kunstikirjutist, mis astuvad dialoogi biennaalil esitletava kunstiteosega. Kirjutajateks on kriitikud nii kunsti-, teatri-, kui ka laiemalt kultuuriväljalt: Marika Agu, Liisi Aibel, Eero Epner, Eik Hermann, Liisa Kaljula, Jan Kaus, Kaarin Kivirähk, Eha Komissarov, Alvar Loog ja Hanno Soans.

fasttext_language: et


description: Täna Moskvas algav Venemaa suurim animafilmide festival teeb kummarduse Olga ja Priit Pärna ja nende üliõpilaste loomingule, pühendades sellele mahuka eriprogrammi.

title: Õpetaja Priit Pärn püsib Venemaal au sees

maintext:
«Sellest pesast lendab välja üha uusi andeid,» tutvustab festival kava, mis on kokku pandud Eesti Kunstiakadeemia animatsiooni osakonna kümnenda sünnipäeva puhul ja kannab pealkirja «Pärnad ja nende tudengid».
Ka Suure multifilmide festivali (Bolšoi festival multfilmov) nime kandev üritus tähistab tänavu kümnendat sünnipäeva ja on mastaapsem kui kunagi varem: filme näidatakse kahe nädala jooksul korraga 20 ekraanil ja kavas on koguni 60 eriprogrammi.
Just Suur multifilmide festival oli üks neist, kes toetas Priit Pärna tema vastasseisus Eesti Kunstiakadeemia juhtkonnaga.
Pärnade kava koosneb Moskvas kahest seansist. Esimeses näidatakse Olga ja Priit Pärna filme «Elu ilma Gabriella Ferrita», «Tuukrid vihmas», «Lendurid koduteel» ja «Silmadeta jahimees». Neist viimane, kõige uuem, põhineb handi muinasjutul ja on valminud Eesti Rahva Muuseumi uue hoone soome-ugri püsinäituse tarbeks.
Teine seanss on tudengite päralt, koosnedes kahe viimase aasta parimatest koolitöödest eesotsas Sander Joone «Velodrooliga», mille järgi seanss on ka pealkirja saanud. Autoritest on esindatud veel Lucija Mrzljak, Paula Maier, Morten Tšinakov, August Varustin, Yyhely Hälvin, Heta Jäälinoja, Egert Kesa, Teemu Hotti, Lili-Krõõt Repnau, Ave Taavet ja Liis Talimaa.
Kumbki seanss on kavas kaks korda. Programmi esitleb lühifilmikeskuse Shortest juht Peter Murdmaa.
Eesti filmidest võistlevad Moskvas Priit Tenderi «Linnugripp» ja Sander Joone «Velodrool». Võitjaid ei vali aga žürii, vaid hoopis publik.
Suur multifilmide festival kestab Moskvas 27. oktoobrist 7. novembrini.


description: Hüva uudis, et Rootsi Akadeemia on kõrvad lahti teinud ning päramise poolsajandi ühe nimekama laulumeistri nimelt poeedina parnassile tõstnud.

title: Karl Martin Sinijärv: Dylani tekstid on hea kirjandus

maintext:
Laulutekstid on väljaspool Eestit enamasti paras kräpp, aga erandid on seda edevamad. Dylan on muidugi eriti käreda ütlemisega kuju ka, võiks meeldida isegi Donald Trumpile. Lisaks on ta juut ja küllap siis ka illuminaat, nii et sobib nii anti-establishmentile kui establishmentile.
Kui nüüd kogu Dylan algusest peale mitte niivõrd läbi kuulata kui läbi lugeda, saab vaieldamatult hea tüki head kirjandust, mis erinevalt suurest osast suurepärasest poeesiast pole kunagi varju jäänud, vaid end valjult kuulutanud ja kuulama sundinud.
Küllap võib olla kindel, et kes ka Bob Dylanit kuulanud pole, on teda kindlasti kuulnud või vähemalt temast kuulnud. Üks New Yorgi taksojuht - või oli see nüüd politseinik - väidetavalt ei olla olnud Bob Dylanist kuulnud. Dylan tegi talle muidugi uut ja vana. Ja nüüd on kõik sellest politseinikust - või oli see ikkagi taksojuht - kuulnud.
Ma ise pole tollest kõige heroilisema ajastu Dylanist, kuuekümnendate keskpaiga krestomaatilistest plaatidest kunagi liiga palju pidanud, pigem sellistest veidi hilisematest ja varjujäänumaist nagu "Infidels" või isegi "Modern times", aga vaieldamatult kehtestas Dylan end just kuuekümnendatel niivõrd märgilisena, et pärast seda on ta võinud teha ja teinudki mida iganes. Igatahes parem valik kui vait jääda või ära surra. Mida on mitmed samuti teinud.
Teeb rõõmu, et Nobeli auhind muutus üleöö hoopis rokenrollimaks, jääb vaid loota, et ei hakata vana hea poliitilise korrektsuse huvides mingeid ühepäevaseid roppsuuröökureid tunnustama, ikka äge pagas peab taga olema. Leidku nüüd näiteks Leonard Cohen üles.
Tuleb muidugi nentida, et kui rokenroll peakski uus paradigma olema, siis on väikestel keeltel vähe lootust. Sest kui parim luule on peaaegu tõlkimatu, siis parim lauldav luule on seda täielikult. Mis siis. Palju õnne igatahes, ei hakka veebist vaatamagi, mida ülbet vastne laureaat juba asjast arvanud on.


description: Juba järgmisel reedel, 28. oktoobril saabub elektroonilise muusika produtsent Netsky esmakordselt oma bändiga Eestisse, et esitleda uut albumit «3» võimsal live-kontserdil. Samal õhtul astub üles Eesti üks tähelepanuväärsemaid elektroonilise popmuusika viljelejaid NOËP.

title: Eesti elektroonilise muusika lipulaev NOËP astub üles staariga

maintext:
Eesti üks tähelepanuväärsemaid elektroonilise popmuusika viljelejaid NOËP.
Baltimaadest vaid Eestisse jõudval tuuril saab näha ja kuulda maailma muusikafestivalidel tähelepanu püüdnud projekti «Netsky LIVE!», mille käigus astub Netsky lavale live-bändi ja külalissolistidega.
Eesti publiku poolt armastatud Boris Daenen artistinimega Netsky on Belgiast pärit noor ja talendikas muusikaprodutsent, kelle tee muusikamaailma tippu on tulnud hämmastavalt kiiresti. Aastal 2009 sõlmis ta lepingu Hospital Recordsiga ja juba järgmisel aastal andis välja mitmeid auhindu võitnud ja edetabelite tippu tõusnud debüütalbumi «Netsky». Sellest ajast peale on meest saatnud vaid kiitused ja edu muusikamaailmas, kuhu ta on loonud kümneid tantsupõrandate hümne.
NOËPi nime taga peidab end Tenfold Rabbiti endine solist Andres Kõpper, kes on oma sooloprojektiga tähelepanu köitnud üle maailma. Aasta tagasi ühendas ta jõud Rootsi Sony Musicu meeskonnaga, kus töötavad täna inimesed, kes on muuhulgas tantsumuusikaartisti Avicii taga. NOËPi debüütsinglit «Move» on kuulatud Spotifys juba üle 5,5 miljoni korra.
Alles möödunud kevadel soolokarjääri alustanud NOËP esines suve lõpus esimese eestlasena Soome nimekal muusikafestivalil Flow, varem on artist üles astunud publiku poolt armastatud festivalidel nagu Positivus ja Weekend. Eelmisel nädalal esitles NOËP oma uut singlit «Rooftop» katusekontserdil Solarise keskuses. Uus lugu kõlab teiste NOËPi hittide hulgas debüüt-EPl, mis jõuab avalikkuseni juba sel sügisel.
Netskyt ja NOËPi saab Tallinnas Rock Cafes näha juba 28. oktoobril.


description: 24.-28. oktoober on Rahvusraamatukogus Kultuurinädal, kus Eesti kultuuriinimesed ja ühiskonnategelased räägivad eestlastest täna ja 25 aastat tagasi. Viiepäevane kava on täis arutelusid, töötubasid ja muusikat. Kavas on nii intellektuaalseid kui ka meelelahutuslikke kohtumisi.

title: Rahvusraamatukogus käivitub ajamasin

maintext:
Pildi meist täna ja 25 aastat tagasi loovad oma elukogemustest lähtudes: Hannaliisa Uusma, Mihkel Raud, Mari-Liis Lill, Johanna Ross, Helen Tammemäe, Indrek Ibrus, Katrin Aava, Jarek Kasar, Juko-Mart Kõlar, Erik Moora, Mihhail Lotman, Tiina Lokk, Peeter Päll, Agu Uudelepp jt.
«Eesti Rahvusraamatukogu varasalved peidavad endas infot igaühest meist. Raamatukogu intellektuaalne ja füüsiline ruum kuulub meile kõigile ja paradoksaalselt räägib meist ka erinevaid lugusid. Kultuurinädal on seda fenomeni hästi tabanud, sest RRi kogudele ülesehitatud kava on tõepoolest krehvtine ja tabav,» kirjeldab Kultuurinädalat rahvusraamatukogu juht Janne Andresoo.
Kultuurinädal on pühendatud eestlastele 25 aasta tagusest taasiseseisvumisest kuni tänase päevani ja tutvustab erinevate sündmuste kaudu Rahvusraamatukogu külluslikke kogusid. Kogu programm vastab otseselt või kaudselt küsimusele: «Kes me olime 90ndatel ja kes me oleme täna?»
Kultuurinädala esimene päev, 24. oktoober on pühendatud väärtustele ja identiteedile ning mõtestab muutusi meie iseolemises. Erinevatest vaatekohtadest juhatavad teema sisse sotsiaalteadlane Katrin Aava ja arhitektuuriteadlane Triin Ojari. Saame teada, kas me näeme üksteist inimvarana või sotsiaalse arengu takistajana. Teisipäeval räägime muusikast ja filmist. Me läheme tagasi 90ndatesse, ansamblite Vennaskond ja Mr Lawrence ning ETV saatesarja «7 vaprat» aega. Tiina Lokk kõneleb filmikultuurist ja viib meid Pimedate Ööde filmifestivali hämaratesse algusaegadesse.
Kolmapäev, 26. oktoober on ühiskonna ja poliitika teemade päralt. Ühe laua taha tulevad erakondade noortekogud, kes kommunikatsioonieksperdi Agu Uudelepa juhtimisel arutlevad, kuidas noored saaksid poliitikas kaasa lüüa, et Eesti tulevikku paremaks muuta. Miks noor inimene tahab täna tegeleda nii ebapopulaarse valdkonnaga nagu poliitika? Õhtul viivad Ivar Raig ja Tiit Made meid rändama 1990ndate alguse murrangulistesse sündmustesse – miks ja kuidas suutis Eesti taastada iseseisvuse.
Neljapäeval, 27. oktoobril võtab Kultuurinädala juhtimise üle väljaanne Müürilehelt ja korraldab konverentsipäeva. Müürileht lubab «kitkuda kultuuripõllult sinna kogunenud umbrohu». Meie tänase kultuurimaailma tipptegijad võtavad luubi alla kultuuriajakirjandusega seotud probleemid. Väidetavalt on täna kultuur igav ja tõsine. Sellele keskendub arutelu «Kultuur on boring as shit», milles osalevad Helen Tammemäe, Indrek Ibrus, Johanna Rossi ja Johannes Saar. Säravad esinejad arutlevad, kuhu on kadunud huumor kultuuriajakirjandusest või miks peaksid noored lugema Sirpi. Kultuurinädala lõpetab kirjandusseminar teemal «Vaprus ja hirm».
Lisaks loengutele ja aruteludele toimuvad ka rahvusraamatukogu unikaalset maja tutvustavad ekskursioonid, mil külastame maa-aluseid varakambreid, ning praktilised töötoad, kuhu ootame ennekõike lapsi ja noori. Kohtade arv töötubadesse ja ekskursioonidele on piiratud, seetõttu on vajalik eelregistreerumine.
Nädala lõpetab Jarek Kasari soolokontsert Rahvusraamatukogu fuajees.


authors:
Liisi Aibel
Teatri- Ja Kunstikriitik

description: Teatris NO99 kestab Artishoki Biennaal 2016, kus osaleb kümme kunstniku ja kümme kriitikut. Postimehe kultuurportaal avaldab kümne päeva jooksul kümne teose kohta iga päev ühe arvustuse. Kunstnik Kristel Saani teost «Orgaaniliselt kasvanud» arvustab teatri- ja kunstikriitik Liisi Aibel.

title: Artishoki Biennaal. Kohtuvad kunstik Kristel Saan ja kriitik Liisi Aibel

maintext:
Surin ja värin
Mis juhtub, kui kunstnik on korraga saalis nii publikuga kui ka publikuta. Topeltprojektsioonina elavas esituses ja video vahendusel, et näidata, millise tähtsusega kunstiteose loomisel on ühendatud anumate süsteem, impulsse loov pidev energiaringlus – pidev foto-sünteesimine, sündimine ja uuenemine.
Laval on kõike järsku väga palju – heli, valgust, videot, performance’it, teksti, publikut, kunstnikku, äraolnut ja äsjatekkinut, mõistmist ja arusaamatust. Kas kunstnik ja vaatajad suudavad üheskoos eraldada terad sõkaldest, et leida see iva, mis on tegelikult oluline? Kas tõlkimisprotsess ühest maailmast/keelest teise saab olla eeltoodud asjaolusid arvestades edukas?
Kui ka tähendust ei teki, siis vähemasti luuakse üheskoos kogemus. Selline, mida ei saa luua mitte ühegi tehnilise abivahendiga, vaid mis tekib ainult inimestevahelisest surinast. Koos saalis olles läbitakse üks kokkukasvamise etapp, mille õnnestumisel on osa igaühel, kes tuleb ja on kohal – ja kohal mitte ainult füüsiliselt, vaid ka vaimselt. Ning selleks, et ei väsiks, tuleb kõigil end aeg-ajalt tehislikust valgusest ja bioloogilisest erutusest laadida.
«Orgaaniliselt kasvanud» räägib pidevast protsessist ja spiraalsest liikumisest, mis on hädavajalik selleks, et vältida väljasuremist. Seda nii üksikisiku kui ka ühiskonna tasandil. Pidevalt minnakse kuhugi. Edasi, edasi, edasi ... Paigalseismine ja ootelolek tähendavad meelekindlusetust ja stagnatsiooni. Kunstnik proovisaalis, kes endaga midagi peale ei oska hakata, on natuke piinlik. Samamoodi on vaatajal veidi piinlik enda pärast, kui ta pidevalt midagi uut ei saavuta, loo ega mõtle.
Aga kelle jaoks ja mille nimel? Kuidas leida motivatsiooni ning üha uusi ja uusi impulsse? See on – kunstnik Kristel Saani sõnade järgi – abstraktsiooniline, eufooriline, neurootiline (paberitega) protsess, mis tõestab, et üheshingamises on jõud. Üksi olles ollakse ootajad, üheskoos minejad. Või vastupidi. Kuid alati ühendatud anumate süsteemi vooluringe kohaselt.
V Artishoki Biennaali kava
6. oktoober Elis Saareväli, installatsioon «Küllaltki hästi»
7. oktoober Andres Lõo, etendus «Utopiaana»
8. oktoober Kristel Saan, performatiivne installatsioon «Orgaaniliselt kasvanud»
9. oktoober SKATKA, video «Okasriigike»
10. oktoober Taavi Suisalu, installatsioon «Etüüdid mustas»
11. oktoober Sigrid Viir, fotoinstallatsioon «Ootesaali improvisatsioon»
12. oktoober Flo Kasearu, performance «Privaatsuse sooviavalduse ilmestamine»
13. oktoober Sten Saarits, heliinstallatsioon «Rambituled»
14. oktoober Eike Eplik, skulptuuriinstallatsioon «Lavastus»
15. oktoober Sven Parker, installatsioon «Valgus suunaga territooriumile»
Algus igal õhtul Teater NO99 kammersaalis kell 17.00. Sissepääs tasuta. Igal õhtul on võimalik lugeda ka kümmet kunstikirjutist, mis astuvad dialoogi biennaalil esitletava kunstiteosega. Kirjutajateks on kriitikud nii kunsti-, teatri-, kui ka laiemalt kultuuriväljalt: Marika Agu, Liisi Aibel, Eero Epner, Eik Hermann, Liisa Kaljula, Jan Kaus, Kaarin Kivirähk, Eha Komissarov, Alvar Loog jaHanno Soans.


description: Kui täna 80. sünnipäeva tähistava Mati-Jüri Põldre sadakond filmi nagu maasikad heinakõrre otsa pista ja nende vaatamisele reaalajas paar nädalat kulutada, siis saaksime uhke poeemi Eesti elust läbi 20. sajandi. Ja vägagi heliseva poeemi, sest enamik Mati filme on pildimuusika.

title: 80-aastase Mati Põldre helisev poeem

maintext:
Koos Grigori Kromanoviga tehtud dokumentaalfilm «Meie Artur» - Artur Rinnest, kelle isikus elas edasi kahe ilmasõja vaheline Eesti Vabariik ning kannatuste rada läbi Siberi, mis ei murdnud meest ega rahvast. Või koos Ülo Tambekiga valminud «Mitte üksnes leivast», kus 100-aastasel laulupeol kõlab «Mu isamaa...» sellise tundejõuga, et pool sajandit hiljemgi vaatajal pisara silma ning klombi kurku kisub.
Eesti rahva hiis – Tallinna lauluväljak - on Matit magnetina tõmmanud lapsest peale: siin käis ta juba ema käekõrval ning kaamera oli tal käes ka pöördelise 1988. aasta öölaulupidudel. Mati portreefilmid Eri Klasist, Käbi Lareteist, Raimond Valgrest, Georg Otsast, Vladimir Sapožninist, muusikafilmid «Colas Breugnon» Georg Otsaga peaosas ja Veljo Tormise «Eesti kalendrilaulud» on siinse filmiajaloo vaieldamatu klassika nii professionaalse teostuse kui vastupanuliikumise elementide poolest.
Jah, just Eesti Telefilmis 1970ndatel aastatel Mati Põldrega, Andres Söödiga, Rein Maraniga õlg õla kõrval töötades tajusin, et meie ühisosa ja missioon on hoida elus neid väärtusi, mille nimel isad olid võidelnud oma riiki luues. Sellest, kuidas nõukogude ideoloogia peamisest kantsist - Eesti raadiost ja televisioonist - kujunes vastupanuliikumise oluline salapesa, tasuks ajaloolastel kokku panna aga üks korralik uurimus. Ning Matil on Eesti resistance'i loos oluline koht. Sest Mati-Jüri Põldre arvukad kujundid, mida tollased vaatajad oskasid lugeda, andsid usku ja lootust Eesti omariikluse taastamiseks varem või hiljem.
Meie eluteed Matiga on kulgenud üsna sarnaselt. Emad olid meil kunstnikud ja me mõlemad alustasime teismelistena pioneerimajade filmiringidest. Mati Tallinnas, mina Pärnus. Matil ei õnnestunud Moskva filmiinstituuti pääseda, sest 1950ndatel polnud seal veel vabariiklikke kohti.
Kui minul läks õnneks Moskvast kaameramehe diplom ära tuua, siis esimene operaatoritöö ETVs oli 1969. aastal koos Matiga väike film «Kivikasukas» (lavastaja Virve Koppel), mis läks Osaka maailmanäitusele. See oli nii Matile kui mulle, aga ka ETVle esimene värvifilm, mida kõik kolm osapoolt tegid suure mõnuga.
Edasises filmitöös on Mati mind aidanud lugematu arv kordi oma terava pilgu, suurte kogemuste ja looduselt kingitud andega. Nii et võin Matit isegi rohkem kui taevaseid Moskva professoreid lugeda oma õpetajaks. Aitäh Sulle, Mati!
Aga põhjalikku ülevaadet ma Sinu elutööst veel kirja ei pane. Oled täies loomejõus, mitmed filmid alles töös. Nendest räägime siis, kui jõuad sajanda verstapostini.
Jõudu Sulle loometeel!
ETV2 pühendab Mati Põldrele ka tänase teemaõhtu, mille kavas on filmid «Need vanad armastuskirjad», «Igavesti Teie», «Sõnadeta lugu» ja «Terapeut» ning saade «Tähelaev».


description: Animated Dreamsile saadeti tänavu üle 500 filmi, mille hulgast valis kolmeliikmeline meeskond välja 66 filmi kolme võistlusprogrammi, milleks on suur võistlusprogramm, tudengite võistlusprogramm ning tänavu lisandunud SHUT UP!, kuhu kvalifitseeruvad ainult dialoogi ja taustatekstita filmid.

title: 18. Animated Dreams avalikustas võistlusprogrammi

maintext:
Suures võistlusprogrammis osaleb sellel aastal kokku 28 animatsioonfilmi 21 erinevast riigist. Eesti animafilmidest jõudsid suurde võistlusprogrammi Ülo Pikkovi «Tühi ruum», Kristjan Holmi «Täismaja» ning Martinus Klemeti «Fatcula».
Festivali kunstilise juhi Olga Pärna sõnul käsitles meeskond võistlusprogrammide koostamisel igat filmi kui eraldi filmikunstilist tervikut, lähtudes hindamisel teoste iseloomulikest omadustest. «Need on tugevad filmid suurepärase režii ja väga isiklike kunstiliste avaldustega maailmale» kirjeldab Pärn võistlevaid filme.
Suurt võistlusprogrammi hakkab hindama rahvusvaheline žürii, kuhu kuuluvad kõrgelt tunnustatud animatsiooniajaloolane ja kirjanik Giannalberto Bendazzi (Itaalia), Goya-auhinnaga pärjatud režissöör Pedro Rivero (Hispaania) ning legendaarne Lotte-filmide režissöör ja operaator Janno Põldma (Eesti).
Tudengite võistlusprogramm tõestab tudengifilmide jätkuvat kõrget taset maailmas. «Animated Dreamsil on väga huvitav ja rikkalik valik tudengifilme,» kinnitas Pärn, tõstes esile kaamera all maalitud filmide ja klassikaliste trükitehnikate kasutamise trendi. Tudengite filme hindab kolmeliikmeline Eesti anima- ja kunstiprofessionaalidest žürii.
Maailmas ainulaadses võistlusprogrammis SHUT UP! osalevad ainult need filmid, kus ei ole kasutatud dialoogi ega taustateksti. Filme hindab rahvusvaheline 5-liikmeline Eesti Kunstiakadeemia animatsiooniosakonna magistrantidest koosnev žürii.
Lisaks võistlusprogrammidele ja täispikkadele filmidele on festivali kavas publiku poolt armastatud täiskasvanute hilisõhtused eriprogrammid, mitmeid prantsuse filme ning palju toredaid lastefilme. Festivali raames esilinastub kokku 5 uut Eesti animatsiooni ning erilinastuse ja live-muusikaga tähistatakse Eesti esimese animafilmi «Kutsu Juku seiklusi» 85. sünnipäeva.
Võistlusprogrammide info leiab koduleheküljelt www.anima.ee
Täispikk nimekiri võistlusprogrammide filmidest allpool.
ANIMATED DREAMS 2016 VÕISTLUSPROGRAMMID
SUUR VÕISTLUSPROGRAMM / GRAND COMPETITION
BEFORE LOVE (2015) Rež: Igor Kovalyov
PHANTOM CITY (2015) Rež: Patrick Jenkins
CURSE OF THE FLESH (2016) Rež: Yannick Lecoeur, Leslie Lavielle
THE KID AND THE HEDGEHOG (2016) Rež: Marc Riba & Anna Solanas
MONKEY (2015) Rež: Jie Shen
NIGHTHAWK (2016) Rež: Spela Cadez
SORE EYES FOR INFINITY (2016) Rež: Elli Vuorinen
LEAD IN THE HEAD (2016) Rež: Aurore Peuffier
ANALYSIS PARALYSIS (2016) Rež: Anete Melece
L’ALFABETO DELLE COSE PICCOLE (2015) Rež: Linda Wolfsgruber, Federica Pagnucco, Thomas Renoldner
TÜHI RUUM (2016) Rež: Ülo Pikkov
CHATEAU AU GO GO (2016) Rež: Steve Gentile
SATIE’S PARADE (2015) Rež: Koji Yamamura
CAT MEETS DOG (2015) Rež: Paul Driessen
TANGO (2016) Rež: Francisco Gusso, Pedro Giongo
INK MEETS BLANK (2016) Rež: Tymoni Albrzykowski
WAITING FOR THE NEW YEAR (2016) Rež: Vladimir Leschiov
FATCULA (2016) Rež: Martinus Daane Klemet
AU REVOIR BALTHAZAR (2016) Rež: Rafael Sommerhalder
WINDOWS (2016) Rež: Angella Lipskaya
TÄISMAJA (2016) Rež: Kristjan Holm
DOTA (2016) Rež: Petra Zlonoga
PARADE (2015) Rež: Digna van der Put
G-AAAH (2016) Rež: Elizabeth Hobbs
HIGH SUMMER (2016) Rež: Josselin Facon
WINTER LOVE (2015) Rež: Isabel Herguera
TRAVELLING COUNTRY (2016) Rež: Vessela Dantcheva, Ivan Bogdanov
ENDGAME (2016) Rež: Phil Mulloy
TUDENGITE VÕISTLUSPROGRAMM / STUDENT COMPETITION
TOUGH (2016) Rež: Jennifer Zheng
WHEN THE (2016) Rež: Raffaele Gans Pfister
CHILD (2016) Rež: Viktor Stickel, Iring Freytag
LIMOEIRO (2016) Rež: Joana Silva
WHAT THEY BELIEVE (2016) Rež: Shoko Hara
TOUR (2016) Rež: Jasmijn Cedee
JA MINA NAGU LINNUKENE (2016) Rež: Yyhely Hälvin
SCHROEDINGER’S DOG (2016) Rež: Natalia Krawczuk
ILLUSIONS (2016) Rež: Dominica Harrison
FEARS (2015) Rež: Nata Metlukh
THE GREY HOUND (2016) Rež: Josh Saunders
THE WRONG END OF THE STICK (2016) Rež: Terri Matthews
COME TO ME (2016) Rež: Marta Reis Andrade
PENELOPE (2016) Rež: Heta Jäälinoja
STARTING OVER (2016) Rež: Mika Seike
MIRROR (2016) Rež: Anna Lytton
TRACES OF THE EPHEMERAL (2016) Rež: Agnieszka Waszczeniuk
HOOTCHU (2015) Rež: June Kim
NOVEMBRE (2015) Rež: Marjolaine Perreten
ZHI-HAO (2016) Rež: Wu Chung-Yi
BESIDE ONESELF (2015) Rež: Karolina Specht
SHUMA (2016) Rež: Lucija Mrzljak
HYPERTRAIN (2016) Rež: Etienne Kompis, Fela Bellotto
HOW ARE YOU TODAY? (2016) Rež: Sophia Markatatos
SHUT UP! VÕISTLUSPROGRAMM


description: 5. oktoobril kell 18 avab arhitektuurimuuseumis uksed Eesti Arhitektide Liidu (EAL) 2016. aasta kuraatorinäitus «Kuhu kadus euro?», millega liit soovib laiemale avalikkusele selgitada kvaliteetse elukeskkonna vajalikkust ja inspireerivat mõju.

title: Kuhu kadus euro? Näitus selgitab

maintext:
Näitus analüüsib ja esitleb aastatel 2006-2015 Euroopa Liidu toetuste eest ehitatud objektide valikut Eestis, mis moodustavad olulise ja äratuntava kihi meie linna- ja maamaastikes. Avamisel võtavad sõna EALi president Katrin Koov, kultuuriminister Indrek Saar, Ettevõtluse Arendamise SA juhatuse esimees Hanno Tomberg, kirjanik Jan Kaus ning näituse kuraatorid Karin Bachmann, Merle Karro-Kalberg ja Anna-Liisa Unt.
«EALi kuraatorinäitus püstitab kriitilise küsimuse, kuidas euroraha on mõjutanud ehitatud keskkonna kujunemist Eestis. Raha jagamine ehitusvaldkonnas on vastutusrikas ülesanne – selle tulemused mõjutavad meie kõigi ühist ruumi,» sõnas Katrin Koov. «Näitusel välja toodud õnnestunud ehitised on aidanud parandada üldist ruumikultuuri taset ja tõsta elukvaliteeti. Seega tasub panustada kvaliteetsesse arhitektuuri!»
«Meie üheks selgeks sihiks on luua Euroopa Liidu vahenditega keskkond, kus inimestel on hea elada ja ettevõtetel paremad eeldused areneda. Kuraatorinäitusele valitud projektid on ilmekaks ja loodetavasti innustavaks näiteks selle kohta, et Eesti erinevatesse piirkondadesse suunatud toetuste abiga on võimalik saavutada ka kvaliteetset arhitektuuri,» ütles Hanno Tomberg.
Näitus jääb arhitektuurimuuseumi külastajatele avatuks 30. oktoobrini, sissepääs muuseumipiletiga.


description: Teisipäeval, 15. novembril jõuab Vene Teatri suures saalis ekraanile Friedrich Wilhelm Murnau´ tummfilm «Faust» - seansi muudab eriliseks see, et filmi saadab klaveril helilooja Olav Ehala.

title: Olav Ehala annab uue elu tummfilmile "Faust"

maintext:
Mees, kes võis kanda lühikesi viigipükse
See võis olla kusagil kaheksakümnendate keskpaigas. Sibasin ema käekõrval lastepolikliinikusse. Äkki sammus meist hoogsal sammul mööda üks pikka kasvu mees, mingi suurem pamp kaenlas. Väikesed lapsed märkavad pisiasju, mida täiskasvanud tihti tähele ei pane. Nii torkas ka mulle silma, et hoogsa mehe viigipüksid olid talle ilmselgelt liiga lühikeseks jäänud. Nõudsin emalt selgitust. Miks tema võib, aga mina pean kandma neid umbseid karupükse?


description: 2015. aasta sügisel valmisid Eesti Rulaliidul koostöös Nordecon Betooniga eksperimentaalsed arhitektuuri väikevormid, millele on nii ajutist kui permanentset kasutust Tallinna kesklinnas ja Põhja-Tallinna linnaosas siiani otsitud. See heategevuslik protsess on osutunud aga planeeritust komplitseeritumaks, hõlmates endas eelkõige poliitikat, linnaplaneerimist, muinsuskaitset ja teisi bürokraatlikke konventsionaalsusi

title: Lugu sellest, kuidas rulatatavad väikevormid endale kohta otsisid

maintext:
Paraku kipub Tallinna linn kogu ettevõtmise juures ära unustama, miks ja kelle nimel seda tehakse: pärssides uudset noorte vabaaja veetmise võimaluse teket, mille võtmesõnaks on sotsiaalne kapital.
Möödunud aasta alguses otsustas grupp Riia arhitekte koostöös Tallinna arhitektide ja rulatajatega produtseerida Tallinna Arhitektuuribiennaali raames satelliitprojektina epohhiloova urbaanse linnaruumiprojekti (provokatiivne ja proaktiivne), mille eesmärk oli sekkuda miljööväärtuslikku vanalinna ruumi, transformeerides Eduard Vilde monumendi esise väljaku 21. sajandi urbanistliku linnaspordi viljelemise alaks. Väikevormide autorid on Silver Liiberg (Eesti Rulaliit), Kristaps Kleinbergs, Gunita Kulikovska ja Helvijs Savickis rühmitusest MANUAL: Urban Sports & Architecture.
Seda kõike planeeriti teha ajutise linnaruumi sekkumisena, mis peale nädalast kasutamist vanalinnast teisaldatud oleks. Paraku ei leitud aga linnaametnike ja asutustega ühtset keelt, mida forsseeris ka hilissügisene Eesti kliima, seega otsustati projekt tallele jätta. Kogu selle protsessi vahel sündis aga Eesti Rulaliit, kes betoonist väikevormidele koha leidmise enda kanda võttis.
Eesti kultuuriruumis on kombeks lahterdada kõik väikevormid ja installatsioonid, mis on disainitud tänavaspordi tarbeks, millegipärast skatepargiks ehk rulapargiks, kuigi nagu ka väikevormide nimi ütleb, on tegemist hoopis millegi muuga. Neid arhitektuurseid vorme ei kasuta mitte ainult rulatajad, vaid kõikide tänavaspordi distsipliinide harrastajatele lisaks ka lapsed, kes vastavalt isiklikule loomingulisele lähenemisele objektides mängulist funktsiooni leiavad.
Küsimus on selles, miks see nii on ja kas seda triviaalset dogmat saab kohalike omavalitsuste mentaliteedis kuidagi muuta? Vastus on jah, saab küll. Tuleb rohkem valdkondadevahelisi huvigruppe tänavaspordi väljakute planeerimisse kaasata ja koostööd teha, millest võidab linna tervik kui organism. Kui kiigata korraks Helsingisse, kus tänavaspordi väljakuid disainitakse kui esteetilisi linnaruumi homogeenseid osasid (Janne Saario), mitte kui eraldiseisvaid nurgataguseid monumente, mille praktikat tihtipeale Eestis rakendataske, võib julgelt öelda, et elame totaalselt erinevates maailmades.
Käesoleva aasta kevadel tehti Tallinna linnale ettepanek paigaldada betoonist väikevormid Tallinna lauluväljaku endisele tänavaspordi platsile, sest kesklinnas sh. Põhja-Tallinnas lihtsalt puudusid sel hetkel vakantsed asfalteeritud avalikud väljakud. Olenemata sellest, et väljakul paiknes algupäraselt edukalt toimiv tänavaspordi park (likvideeriti 2014), oli väljakut manageeriv SA Tallinna Lauluväljak ettepanekule põhimõtteliselt vastu, sest plaanis oli väljakut kommertslikel rendieesmärkidel kasutada. Samuti häiris sihtasutuse juhte asjalolu, et väikevormid võivad Õllesummeri ja teiste ürituste rentnike müügiala segada, kuigi väikevormide kõrgus jääb vahemikku 0,5-0,7 m. Siinkohal tuleb ka mainida, et kogu see läbirääkimiste protsess kestis neli kuud, mille lõpptulemus oli paraku null.
Vakantsete ja asfalteeritud väljakute problemaatika on pealinna eelpool mainitud kahe linnaosa kontekstis sümptomaatiline, mille stsenaariumid liigituvad jämedalt analüüsides peamiselt kahte leeri. Esimene leer kujutab endast stagneerunud ja kehva pinnasekattega väljakuid ja parke, kus pole võimalik tänavaspordi distsipliine harrastada. Teine leer keskendub peamiselt kapitalistlikule linnaplaneerimise mudelile, mille väljundiks on kas mega-autoparklad või kinnisvara uusarendused.
Loomulikult pole see ainult Tallinna probleem, vaid paljude Euroopa linnade globaliseeruv probleem, mille praktika hakkab vaikselt alles maarjamaale integreeruma. Kuigi Londonisse tekkisid esimesed betoonist tänavaspordi maastikud juba 70ndate alguses (Southbank http://www.llsb.com/ ja Stockwell Green – https://friendsofstockwellskatepark.com/), on pidanud kohalik tänavaspordi kogukond nende kohtade püsima jäämise ja kestlikkuse eest nii linna kui arendajatega järjepidevalt võitlema. Southbanki rulatajate kogukonna võitlusest Londoni avaliku ruumi korraldajatega on kirjutatud isegi magistritöö (LONG LIVE SOUTHBANK: An Exploration into the Skateboard Community’s Relevance to Public Space Governance in London. Stuart Maclure, 2016). Selline linnaplaneerimise mudel aitab kaasa küll linnaruumi tihendamisele (Üleriigiline Planeering Eesti 2030+), mis on möödapääsmatu, kuid teeb seda kõike ühise nimetajana noorte inimeste ja kogukondade linnaruumi arvelt.
Augusti alguses õnnestus Eesti Rulaliidul sõlmida kokkulepe Põhja-Tallinna linnaosavalitsusega, kes korraldas betoonist väikevormide paigaldamise ideele kohalikke elanikke kaasava rahvahääletuse. Siinkohal tuleb täiendada, et Kolde pst. värskelt asfalteeritud tulevane Pelgulinna esindusväljak valmis alles selle aasta augustis, seega polnud võimalik varem ettepanekut esitada.
See asukoht on alates esimesest päevast kõiki Tallinna rulatajaid enda sileda pinnase ja ideaalse asukohaga (läheduses poed, kohvik, meri ja park) köitnud, mis antud hetkel on ainus sobilik koht selles piirkonnas. Eesti Rulaliidu ettepanekut tutvustav projekt koos visuaalse ja tehnilise materjaliga ilmus nii Tallinna kodulehel kui Põhja-Tallinna Facebooki ja Pelgulinna elanike viietuhande liikmega Facebooki grupis, pälvides arvestatavat positiivset kõneainet ja tähelepanu. Demokraatlikule rahvahääletusele omaselt oodati vastu- ja poolt kommentaare/e-kirju linnaosasse kuni 6. oktoobrini, peale mida analüüsitakse argumente ja tehakse peagi lõplik otsus.


description: Neljapäeval, 20. oktoobril 2016 tähistame Eestis ettelugemise päeva, mil tuletame kõigile meelde, kui tore on ette lugeda, lugemist kuulata ning kui oluline on ettelugemine lastele.

title: Kuula, kuidas näitlejad merejutte ette loevad!

maintext:
Eesti Lastekirjanduse Keskuses (Pikk 73, Tallinn) loetakse 20. oktoobril kell 10–13 vanalinnas asuva maja rõdult vahvaid lugusid kogu linnarahvale. Merekultuuriaasta tähistamiseks loevad iga veerandtunni järel mereteemalisi jutte ette näitlejad Taavi Tõnisson, Tõnn Lamp, Argo Aadli, Külli Palmsaar, Roland Laos, Kadri Rämmeld, Eva Püssa, Allan Kress, Aita Vaher, Elina Reinold, Kärt Tomingas ja Piret Tatar. Kutsume kõiki möödujaid kuulama!
Anneli Kengsepp: «Põhjusi mittelugemiseks oskame me kõik loetleda: minu last huvitavad hoopis teised asjad! Mulle ei ole keegi kunagi lugenud! Elu on nii kiire ja lugemiseks ei jagu lihtsalt aega!... Ent proovime sel aastal õige vastupidi. Rikastame päeva läbi ettelugemise, külastades koos lapsega mõnda põnevat raamatumaailma või uurides hoopis mingi masina toimimist, millest raamatus juttu on. Miks mitte küsida raamatukogust head lugemissoovitust, sättida lapsega end mõnusasti raamatu taha ning elada kaasa raamatutegelase seiklustele. Kuigi on kiire ja aega vähe, saab ettelugemisest teha perega mõnusa koosveetmise traditsiooni kas või pühapäevaõhtuteks.»
Eesti Lastekirjanduse Keskusel on pikaajaline tava tähistada ettelugemise päeva ka vabariikliku 4. klasside õpilaste võistulugemisega. Ettelugemise võistlus toimub lastekirjanduse keskuses 22. oktoobril kell 12. Lugemist hindavad näitleja Christopher Rajaveer, telesaadete juht Teet Margna ning lastekirjanduse keskuse direktor Triin Soone.
Ettelugemise päeva traditsioon sai Eesti Lastekirjanduse Keskuses alguse 1994. aastal ja tänaseks on päeva ideega kaasa tulnud paljud koolid, lasteaiad ja raamatukogud üle Eesti. Sel päeval korraldatakse hommikusi ettelugemisi, nii ühis- kui ka võistulugemisi.


description: Homme toimub kuues heategevuslik mälestuskontsert «FoRevo». Von Krahlis mälestavad varalahkunud muusikut Revo Jõgisalu Genka & Paul Oja, Sammalhabe, Val Tvoar, 5Miinust ja Küttebänd. Kogu piletitulu läheb MTÜle FoRevo ja annetatakse pärast vähiravifondile «Kingitud Elu».

title: FoRevo mälestuskontserdi piletitulu läheb vähiravifondile

maintext:
«Muusika on alati olnud see, mis inimesi seob ja loob ka mälestusi, ka Revo oli suuremat sorti melomaan,» lisas Sikk. «Kontserdil meenutatakse alati südamlikke momente minevikust, mis tekitavad sooja tunde. Esinejaid valime ikka ja alati meeldivuse järgi ning kutsume esinema neid, kes just täna muusikaturul aktiivsed ja huvitavad.»
MTÜ FoRevo loodi 2011. aastal nahavähivormi melanoomi tõttu lahkunud Revo Jõgisalu mälestuseks ja eesmärgiga juhtida noorte tähelepanu oma tervisele, selle hoidmisele, propageerida tervislikke eluviise ning toetada noortekultuuri.
«Üritame igal aastal oma piskut erinevate ettevõtmiste vahel jagada, et ka ennast arendada ning oma tegevust laiendada. Kui kuulsime vähiravifondi «Kingitud Elu» suve lõpu kurba uudist, et raha on lõppenud, aga abivajajaid palju, saime mõtte käed lüüa ja oma abi pakkuda,» ütles Postimehele heategevuskontserdi korraldaja Merle Sikk.
Melanoomiravi on üks kallimaid, «Kingitud Elu» on viimase kahe ja poole aasta jooksul rahastanud kümnekonna melanoomipatsiendi ravi.
MTÜ FoRevo teeb koostööd ka noorteorganisatsiooniga Dermtest, mis on loonud telemeditsiinilise teenuse esmatasandi tervishoiutöötaja ja dermatoloogi vahel, et võimaldada sünnimärkide kontrollimise teenust patsiendile elukoha lähedal.
FoRevo heategevuslik mälestuspäev algab juba kell 12.00 traditsiooniks saanud saalijalgpalliturniiriga Õismäe Sportmängude Hallis (Ehitajate tee 141). Võistluses osalevad Revo Jõgisalu sõbrad-tuttavad, motomehed ja muusikud. Üritus on publikule tasuta
«FoRevo» heategevuslik mälestuskontsert toimub homme, 22. oktoobril Von Krahlis. Uksed avatakse kell 21.00. Kontserdil on vanusepiirang 18 eluaastat.


description: Madriidis toimuvad 5.–9. oktoobrini esimest korda Eesti filmipäevad «ESTilo nórdico».

title: Hispaanlased hakkavad Eesti filmikunsti nautima

maintext:
5. oktoobril avab programmi Martti Helde «Risttuules», mis on Hispaanias juba võitnud publikupreemia REC-festivalil Tarragonas. Ekraanile jõuavad nii suvel Hispaania kinodes linastunud Soome-Eesti koostööfilm «Vehkleja» kui ka mitmed varasemad kinodes ja festivalidel menukalt esinenud filmid: «Seenelkäik», «Kertu» ja «Kirstitubakas». Pealkiri «ESTilo nórdico» viitab põhjamaisele stiilile – valitud programm tutvustab Eesti elukeskkonda ja ajalugu põhjamaise otsekohesusega.
Filmipäevad leiavad aset Madriidi nimekas pika ajalooga filmikeskuses Cine Dore, mis on pühendunud filmiklassika ja maailma kino tutvustamisele. Linastuste järel toimuvad vestlused, kus filme esindavad režissöörid Katrin Maimik ja Toomas Hussar. Avafilmi tutvustab lähemalt ja režissööre intervjueerib filmikriitik Tristan Priimägi.
Viimastel aastatel on Hispaanias lisaks «Vehklejale» linastunud ka «Mandariinid», mis kogus kinodes 70 000 vaatajat.
«ESTilo nórdico» tutvustab Eestit kaugemal Lõuna-Euroopas, kuhu Eesti kultuur sageli ei jõua.
Filmipäevad korraldab Eesti Instituut koostöös Eesti Suursaatkonnaga Hispaanias, Kultuuriministeeriumi, Kultuurkapitali ja Eesti Filmi Instituudi toetusel.


description: Triikraudadega mees hotellitoas, kamp soomlasi keldrikorrusel, suurejooneline Gala, üks maailma esmaesitlus, värsked ideed ning suurim naljakontsentratsioon Eestis.

title: Täna saab Tallinn Eesti naljapealinnaks

maintext:
See on vaid valik sündmustest, mis järgneval kolmel päeval Tallinnas aset leiavad. Tallinnast saab naljapealinn, Algab kolmas Tallinn Comedy Festival!
«Võib öelda, et me oleme selleks väljakutseks valmis. Muidugi ei ole see lihtne linnas, kus ainuüksi linnavalitsus toodab aasta jooksul tonnide viisi nalja. Kuid me kasutame suurt hulka välismängijaid ja Eesti tippe ning toome sellel kolmel päeval inimesteni palju rohkem ja kindlasti palju kvaliteetsemat nalja, kui linnavalitsus ja MUPO aasta jooksul kokku toota jaksavad,» rääkis üks festivali korraldajatest, Karl Kermes. «Me usume, et nali päästab maailma ja anname endast kolmandat aastat järjest maksimumi, et Tallinn Comedy Festivalist saaks oodatud ja naudingut pakkuv traditsioon igal aastal,» lõpetas Kermes.
Festivali avapäeva showdele on müüdud 2000 piletit ning avapäeva showd on välja müüdud. Kuid juba neljapäeva lõunast saab oma huumorimenüü taas avada. Juba kell 14 pakutakse publikule nii nalja kui kõhutäit värskes formaadis Lunch & Laugh. Eriliseks teeb sündmuse see, et üheksaeurone pilet tagab lisaks naljale ka kõhutäie.
Toidulainel jätkab ka 17.30 Telliskivis alustav Anarchist Cook, kes hiilgab innovatiivsete lahendustega nalja küpsetamisel.
Neljapäeval saab Telliskivist koju alles hilisõhtul, kui naerutamise on lõpetanud Komeediklubi ja Fopaa festivali erisündmused.
Reede annab võimaluse nautida Soome improgrupi Jadajada ponnistusi kammerteatri intiimsel laval.
Ning Festivali lõpetab peaesineja Stephen K. Amos, kes tagab hea enesetunde ja mõnusa meeleolu aasta lõpuni.
Tallinn Comedy Festivali korraldavad Teater Point, Komeediklubi ja Kinoteater.


description: USA tuntud majandustegelane dr. Richard Rahn ja näitlejanna ning saatejuht Emerald Robinson tegid dokumentaalsarja «Improbable Success» ühe osa Eestist. Dokumentaalfilm näitab Eestit kui majanduslikult silmapaistvat väikeriiki. Sarja raames on varem valminud saade näiteks elust ja arengutest nii Tšiilis kui Šveitsis.

title: Vaata: ameeriklased tegid Eestist ülistava dokumentaalfilmi

maintext:
Saatesarja eesmärk on avardada ameerika keskklassi televaatajate silmaringi ja aidata majandusest sügavuti mittehuvitatud inimestel avastada uut ning huvitavat. Eestit puudutavas osa jutustatakse lühidalt ümber meie lähiajalugu ja taasiseseisvumine, mille sündmuste kirjeldamisega aitab majandusteadlane Meelis Kitsing.
Loo jutustamisel keskendutakse saavutustele nii riiklikus kui erasfääris. Intervjueeritakse kunagist peaministrit Mart Laari, räägitakse Eestist kui e-riigist, kus saab firma luua vaid loetud minutitega ning id-kaardi abil kodust väljumata maksta maksud.
Dokumentaalsarja tootjate sõnul on maailmas hetkel väga palju pessimismi, majanduslik stagnatsioon valitseb väga paljudes vanades riikides.
«Ometi on riike ning ühiskondi, mis saavutanud majandusliku kasvu ja edu vaid lühikese ajaga - 30, 40 või 50 aastaga. Enamuse on edukad maavarade või välisabita. «Improbable Success» dokumenteerib selliseid riike ümber maailma ning proovib Ameerika televaatajale jutustada nende riikide loo. Eestit avastati kui endise Nõukogude Liidu vabariigi vabanemise ja edasise arengu lugu, maitsestades seda nopetega kohalikust kultuurist ja inimestest.»
Rahn ja Robinson külastasid Eestit möödunud aasta sügisel ning võttemeeskond koosnes Eesti kohalikest tegijatest. Dokumentaalsarjas on kasutatud Eesti Filmiarhiivi materjale.


description:
28.-30. oktoobrini 2016 toimub Tallinnas teist korda festival "Üle heli".

Kolm päeva vältav heliüleste tasandite muusikafestival toimub erinevates Tallinna paikades Kultuurikatlast Katariina kirikuni, hõlmates plaadiesitlusi, seikluslikke kooslusi ning julgeid kunstilisi ja tehnilisi lahendusi.

Muu hulgas saab seal kohtuda audiovisuaalkunstniku Erik Alalooga ja näitleja Eduard Tee performance’iga "Katastroof ja muusika", mis seob mehhaanilisi helisid vene proletaarbiitniku ja tööteaduse teoreetiku Aleksei Gastevi poeesiaga. Nii et meie pehmete tehnoloogiate ajastul midagi raskemate tehnoloogiate vallas. Küsisime masina-kunstnik Erik Alaloogalt mõned küsimused.

title: Masinad, mis hakkavad laulma oodi tehnoloogilisele triumfile

maintext:
-Kõigepealt selgitaks natuke pealkirja- mida teevad selles teoses katastroof ja dünaamika?
Peamiselt ilutsevad pealkirjas. Et olla punk ja catchy. Aga leidsin ma sellise huvitava sõnapaari Aleksei Gastevi loomingust. Futuristlik poeet ja revolutsionäär Gastev tegeles uue inimtüübi – proletaarlase disainimisega teaduslikul tasandil. Ta juhtas revolutsioonijärgsel Venemaal Tööinstituuti, kus tegeleti nii tööprotsessi ergonoomilise lihtsustamisega ja tööviljakuse parandamisega kui ka proletariaadi esteetiliste, vaimsete ja seksuaalsete vajaduste kaardistamise ja kujundamisega. Samuti tegeles Gastev proletaarse kunsti ja kultuuri põhimõtete väljatöötamisega. Katastroof ja dünaamika olid need märksõnad, mille abil ta kujundlikult kirjeldas proletaarse kultuuri spektri ulatust. Suht pointless aga pealkirjana minu arvates toimib.
-Kas „Katastroof ja dünaamika” peaks kuidagi haakuma ka tänase päevaga, olema sellele mingisuguseks kujundiks või pigem mitte?
Kindlasti ei tegele ta üksühele kaasegsete trend-probleemidega. Ei suhestu migratsioonikriisi ega sooküsimustega. Samas esitatakse Gastevi tekstid vene keeles ning vene emakeelega perfomeri poolt. Aga selles ei ole tegelikult otsest poliitilist manifesti ega viiteid kohalike kogukondade läbisaamisele vaid pigem vajadus materjaliga adekvaatselt ümber käia. Vene keele akustiline karakter lihtsalt sobib sellise materjali edastamiseks ning masinatega sünkroniseerumiseks kõige paremini. Üldiselt minu teostest keerulisi tähendusmustreid otsida ei tasu. Vähemalt see, mis puudutab eksperimentaalmuusikat, on suures osas vastuvõetav seljaajuga.
-Millega Aleksei Gastevi poeesia teid köitis ja kas soovitaksite sellega tutvuda igaühel?
Esimesena sai mind kätte loomulikult teema – ood tehnoloogilisele triumfile. Kunstiliselt pädevaks materjaliks minu jaoks tegi selle aga masinlik struktuur. Ja vähe sellest, Katastroofis ja Dünaamikas kasutatava teose Orderipakk juhatab autor sisse juhtnööridega ettekandmiseks: / ...loetakse ühtlaste lõikudena, otsekui antaks neid aparaati. Lugemises ei tohi olla väljendusrikkust, paatost, võltsi klassikalist tõstetust ega rõhulisi pateetilisi kohti. Sõnad ja fraasid järgnevad üksteisele ühtlase kiirusega.../ Selline teksti laiv-protsessing sünkroniseerub väga orgaaniliselt minu konstrueeritud mehhaaniliste helimasinatega, mis loovad teose helipildi.
Gastevi tekstiga tutvumine oli nagu leiaks tänavalt detaili, mis ühendab ära väga keerulise süsteemi ja paneb ta käima. Aleksei Gastevi poeesia vastuvõtmine on arvatavasti seda lihtsam, mida suurem on vastunäidustus lüürilise lembepoeesia ja kirjanduslike tundepuhangute suhtes. Sellega serenaade akna all ei laula, bängi ei saa ja vaevalt, et sellel on kohta popmuusikas. Seega laiadesse massidesse Gastevil vaevalt asja olema saab.


description: NU Performance Festivali tänavuseks peaesinejaks võib pidada Kanada elektropunkarit ja performance-kunstnikku Peachest, keda on siia juba ammu tahetud. Peaches saavutas suurema kuulsuse singliga "Fuck the Pain Away", peale mida on ta on tegelenud läbikäimisega ja piiride nihutamisega elektroonilise muusika, hip-hopi ja punk-rocki vahel.

title: Peaches: seks on hea!

maintext:
Peaches ei liigu mitte ainult muusikastiilide vahel, vaid seab kriitiliselt küsimuse alla stereotüüpsed kuvandid soorollidest ja seksuaalsusest. On ka öeldud, et Peachese muusika räägib mõnust, võimust ja valust. Nii et suhteliselt Michel Foucault, ainult et juuksed peas ja ilma prillideta ja naine. Tema performance’id on seksuaalselt laetud, äärmiselt visuaalsed ja jõulised vaatemängud. Peachest kui kultusfiguuri on teiste hulgas kultustanud sellised tähtsad kujud nagu Madonna, Gwen Stefani või Pink. Naine tuleb ja teeb.
-Mida arvate inimeste nägudest?
Hämmastav, et need kõik on erinevad.
-Mida arvate riietest?
Alasti on parem.
-Mida arvate genitaalidest?
Neid on nii palju erinevaid.
-Mida arvate lõpust?
Kas selle intervjuu?
-Mida arvate „mehe pilgust”?
Ma ei vaata.
-Mida arvate tehnoloogiast?
Armastan.
-Mida arvate seksist?
Seks on hea.
-Mida arvate soorollidest?
Soorollid on tüütud. Neid ei ole enam olemas.
-Mida arvate võimust?
Enesevõim eneseteostuseks.
 -Mida arvate identiteedist?
Väga oluline.
-Mida arvate inimkehast?
Meie pühakoda.
-Mida arvate tulevikust?
Nii ere, et pean prillid ette panema.
-Mida arvate võimalusest midagi muuta?
Tuleb muuta.
-Mida arvate kaasaegsest kunstist?
Millisest selle osast? Väga ähmane küsimus. Töötab, kui emotsioonid on kaasatud.
-Mida arvate punk rockist?
Fuck yeah.
-Mida arvate poliitkorrektsusest?
Igav.
-Mida arvate viisakusest?
Igav.
-Mida arvate oma järgmisest plaadist?
Olen ikka veel praeguse juures.
-Mida arvate pühadusest?
Lugupidamine iseenda vastu.
-Mida arvate Peachesest?
See olen ju mina! Nii et armastan.


description: Juunis 2017 toimub Tallinnas suurejooneline supergraafika festival Mextonia, mille käigus kaetakse ligi 4000 ruutmeetri jagu kesklinna piirkonna avalikke pindu hiigelsuurte seinamaalingutega.

title: Mehhiklased katavad Tallinna grafitiga

maintext:
Festivali ajal saavad vabatahtlike kunstnike koostöös uue näo ligi 30 hoonet, silla läbisõitu ja jalakäijate tunnelit. Festivali Mextonia käigus valmivad Eesti kultuuripärandi sümboleid kujutav supergraafika on Mehhiko kingitus riigi 100. sünnipäevaks.
Festival Mextonia / Festival Mextonia
Festivali peamistest eestvedajatest MTÜ Nueve Arte Urbano esindaja Édgar Sánchez’i sõnul on ettevõtmise eesmärk tunnustada ja austada nende kunstiteoste abil Eesti ajaloolist ja kultuurilist pärandit, kujutades seinamaalingutel eestlaste ja Eesti riikluse jaoks olulisi sümboleid.
Graffiti / Festival Mextonia
«Supergraafika festivali Mextonia käigus kaetakse täna lagunevad, ilmetud ja hallid Tallinna avalikud pinnad hiigelsuurte seinamaalingutega, millel on kujutatud olulisi eestlaste identiteeti kujundavaid kultuurisündmusi läbi riigi ajaloo. Festival ootabki ettepanekuid, millised motiivid seinamaalingutel võiksid olla,» sõnas festivali üks peakorraldajatest Édgar Sánchez.
Graffiti / Festival Mextonia
Sánchez lisas, et festivali eesmärk on ka toetada kõrgetasemelise tänavakunsti arengut Tallinnas ja Eestis tervikuna, kaasates sellesse protsessi võimalikult paljusid tänavakunstnikke ja grafititegijaid nii Eestist kui ka Mehhikost. Lisaks kutsub ta üles endast märku andma ka kinnisvaraomanikke, kes soovivad väärtustada oma kinnisvara kvaliteetse kunstiteosega, sest supergraafika festival ei piirdu kindlasti vaid 30 hoonega.
Ühe võimaliku objektina, mida supegraafikaga kaunistada, on festivali eestvedajad välja pakkunud Eesti riigi ajaloos suurt tähendust omava Tallinna teletorni. SA Tallinna Teletorni juhataja Riina Roosipuu sõnul on mehhiklaste plaan põnev ja teletorn lööks meeleldi selles projektis kaasa, küll aga tuleb kõigepealt paika panna maalingu tehnilised detailid.
Graffiti / Festival Mextonia
«Teletornil on Eesti ajaloos olnud oluline roll ja usun, et ta väärib sel moel esile toomist, küll aga tuleks maalingu motiiv, asukoht ja ajaline kestvus festivali eestvedajatega läbi rääkida. Kindel on, et Tallinna Teletorn soovib anda oma väärika panuse Eesti riigi 100. sünnipäeva tähistamisesse,» rääkis Roosipuu.
Supergraafika festival Mextonia toimub 14.-22. juunini 2017 Tallinnas ja selle korraldamisel tehakse koostööd Eesti tänavakunstifestivalidega Balticsession.com ja Stencibility.eu, Tallinna Linnavalitsuse ja Riigikantseleiga.


description: Pimedate Ööde filmifestival avalikustas need 12 filmi, mis hakkavad võistlema festivali grand prix´ pärast.

title: 12 filmi, mis võistlevad PÖFFil peaauhinna pärast

maintext:
Esimest korda PÖFFi ajaloos on kõik konkureerivad linateosed maailma- või rahvusvahelised esilinastused. Geograafiliselt domineerib Euroopa, aga esindatud on ka Iraan, Iisrael, Filipiinid ja Lõuna-Korea.
Põhivõistlusprogrammi avab nimeka Vene lavastaja Pavel Lungini uus film «Padaemand».
PÖFFi juht Tiina Lokk tõstis pressiteate vahendusel esile linastuvate filmide värskust ja tõdes, et ka nende kunstiline tase on ühtlustunud. «Tegu on väga tugevate, küpsete autorite loominguga,» väitis ta.
Põhivõistlusprogrammi hindava rahvusvahelise žürii koosseisu avalikustab PÖFF järgmisel nädalal.
«Hingus»
Režissöör Narges Abyar
Iraan
Väike uudishimulik ja leidlik tüdruk Bahar ei lase ennast morjendada ümbritseva poliitilise ja sotsiaalse reaalsuse kurbade arengute pärast, mida aitavad tal seedida loendamatud raamatud, mida tüdruk vääramatult loeb, vaatamata islami koodeksile, mis naissoole seda keelab. Narges Abyari vastupandamatult südamlik ja poeetiline film jälgib Iraani lähimineviku ajalugu - revolutsiooni ja sellele järgnenud pikka verist sõda naaberriigi Iraagiga - ootamatu perspektiivi ehk uudishimulikult maailma avastava ja sellest vaimustuda sooviva lapse silmade kaudu. (PÖFFi tutvustusest.)
«Idapoolne bisnis»
Režissöör Igor Cobileanski
Rumeenia
Igor Cobileanski teine pikk film on tragikoomiline road-movie kahest Moldova mehest, kes otsustavad oma nigelaid majanduslikke väljavaateid elus parandada moraalselt ja seaduslikult küsitavate skeemide abil. Akadeemilist laulmist õppinud õrna hingega romantik Marian ja joodikust pätt Petro on moraalsed vastandid, keda elu kitsikus lähendab. Meeste «äriplaan» ja unistused paremast homsest viivad neid teekonnale läbi majanduslikust paigalseisust räsitud riigi, kus suur osa ühiskonnast näib ausale tööle ja läbipaistvatele tehingutele eelistavat petuskeeme ja korruptsiooni. (PÖFFi tutvustusest.)
«Kodulävel»
Režissöör Eduard Cortés
Hispaania
See oma kodumaal juba suurt vaatajate ja ka kriitikute menu nautinud suurejooneline draama räägib Hispaanias majanduskriisi järel levinud kurvast nähtusest, kus majanduslikesse raskustesse sattunud pered oma kodudest pankade survel välja tõstetakse. Ootamatu kunstilise lahendusena on filmi põimitud aga muusikalised vahepalad, kus karakterid oma tundeid laulu ja tantsuga väljendavad. See muudab loo traagilisele teemale vaatamata kohati operetlikult mänglevaks ning suurendab lootustunnet, et kõik kriisid on solidaarsuse suurenedes ületatavad. (PÖFFi tutvustusest.)
«Liinid»
Režissöör Vassilis Mazomenos
Kreeka
Vormilt kõige eksperimentaalsem põhivõistlusprogrammi film jutustab majanduslikust, poliitilisest ja sotsiaalsest kriisist räsitud Kreekast, kus seitsme karakteri lugu näib ühendavat abi otsimine avalikult usaldustelefonilt. Filmi läbivalt sünge atmosfäär ning tume, hüpnotiseeriv heliriba teevad sellest ideaalse seisundifilmi, mis samas mängib osavalt Kreeka kui lääne kultuuri hälli sümbolitega, rõhutades võimendatult riigi majandussüsteemide kollapsi tähendust Euroopa ja maailma majanduse ning poliitika kontekstis. (PÖFFi tutvustusest.)
«Melanie kroonikad»
Režissöör Viesturs Kairišs
Läti
Ooperilavastaja taustaga rahvusvaheliselt tunnustatud läti režissöör Viesturs Kairišs kinnitab selle linateosega, et sealsetel lavastajatel on oskus ajaloosündmusi väga originaalseteks autorifilmideks ekraniseerida. Tõestisündinud lool, täpsemini ühe naise päevikul põhinev teos on võimas uurimus inimhinge sitkusest ja vastupanust poliitilisele ebaõiglusele Baltimaade ajaloo ühel süngel etapil, kui stalinistliku terrori käigus 1941. aastal inimesi Siberisse küüditati. Drooniva muusika ja nauditavalt originaalse kaameratööga film loob vastakaid tundeseisundeid, kujutades kõrvuti nii maailmas leiduvat koledust kui ka ilu. (PÖFFi tutvustusest.)
«Need, kellel pole»
Režissöör Florian Hoffmeister
Saksamaa
Operaatorina («Mortdecai», «Sügav sinine meri») Emmy ja BAFTA võitnud ning palju muudki rahvusvahelist tunnustust pälvinud Florian Hoffmeisteri teine film on karakteruurimus lähedase inimese kaotamisest tingitud traumade tagajärgedest ja nendega toimetulemisest. Jacob ja Isabelle üritavad alustada suhet veidi pärast seda, kui mees on New Yorgi 2001. aasta terrorirünnakus kaotanud oma parima sõbra. Paar kolib uue lehe pööramise eesmärgil Saksamaalt Londonisse, kuid tunnete mahasurumine ning uues elukohas eesootavad probleemid seavad nende suhte tõsise löögi alla. (PÖFFi tutvustusest.)
«Padaemand»
Režissöör Pavel Lungin
Venemaa
Oma karjääri jooksul arvukatelt festivalidelt tunnustust pälvinud ning filmiga «Taksobluus» Cannes’i filmifestivalil parima režissööri preemia võitnud Pavel Lungin esitleb oma värskeimat filmi, mänguliselt ooperit ja filmi segavat «Padaemandat». Loo keskmes on tunnustatud Moskva ooperitrupp, mis valmistub etendama Tšaikovski «Padaemandat», mille peaosalise Hermanni roll on lauljale kurikuulsalt kurnav ja nõudlik. Kuna seal osaleb ka maailmakuulus Sophie Meyer, ihaleb teiste hulgas seda rolli ka naise suur austaja, andekas laulja Andrei. Noormehe ambitsioon ning huvi naise vastu muutub ajapikku aga maniakaalseks ning tema samastumine kehastatava Hermanni karakteri ja tolle hasartmängusõltuvusega hakkab mõjutama ka tema reaalsuspiiride tajumist. Film on esteetiliselt väga nauditav, täpne oma karakteritöötluselt ja huvitav sisuliselt - «Padaemanda» tänapäevane versioon. (PÖFFi tutvustusest.)
«Seitse päeva»
Režissöör Rolando Colla
Itaalia-Prantsusmaa
Oma karjääri jooksul mitmetel mainekatel festivalidel edukalt osalenud Rolando Colla romantilise draama tegevustik toimub idüllilisel Sitsiilia saarel, kus tutvuvad oma sõprade pulma organiseerima saadetud Ivan ja Chiara. Vaatamata keerulisele eraelule mees ja naine armuvad, kuid lubavad suhte katkestada siis, kui pulmalised saarele jõuavad. Kuid tegu võib olla lubadusega, mida on keerulisem sõnada kui täita. Filmi teeb eriti nauditavaks erakordselt hästi tabatud arhailise ja tänapäevase Itaalia sümbioos ja kindlasti kogu filmi helikujundus, näitlejate mängust rääkimata. (PÖFFi tutvustusest.)
«Sünge õnn»
Režissöör Stefan Haupt
Šveits
Oma karjääri jooksul mitmetel festivalidel juba edu saavutanud Stefan Haupti liigutav karakterdraama jälgib haiglapsühholoog Eliane kokkupuudet 8-aastase poisi Yves´iga, kes on just autoõnnetuses oma vanemad kaotanud. Naisel, kelle suhted oma teismelise tütre ja mehega on jõudnud väga keerulisse faasi, tekib poisiga tugev psühholoogiline side, mis hakkab tema elu ootamatus suunas mõjutama. (PÖFFi tutvustusest.)
«Tuos»
Režissöör Roderick Cabrido
Filipiinid
Segades oma teises pikas mängufilmis animatsioonikaadreid karakterdraamaga, on filipiini lavastaja Roderick Cabrido loonud hüpnotiseeriva rütmiga lummava vaatemängu, mis räägib folkloori hirmujuttude kaudu põlvkondlikust konfliktist traditsioonide järgimisel. Loo keskmes on noor tüdruk Pina-ilog, kes valitakse oma küla kõige ilusama tüdrukuna järgmiseks «Binukotiks» - küla meediumiks, kes peaks terve ülejäänud elu kodus üksinduses veetma ning kurje vaime peletavaid loitse ja tantse õppima. Kui tüdruku eelkäija, tema vanaema Dowokan satub deemoni rünnaku tagajärjel ohtu, ei suuda tüdruk aga tegevusetult pealt vaadata ning otsustab traditsioone eirates vanaema aidata. (PÖFFi tutvustusest.)
«Vaikne süda»
Režissöör Eitan Anner
Iisrael
Pärast suhte lõppemist identiteedi- ja karjäärikriisi põdev andekas pianist Naomi (nauditav rollisooritus Ania Buksteinilt, ühelt «Troonide mängu» osatäitjalt) kolib elama Jeruusalemma äärmuslikult ortodokssete juutide linnaossa ning kogeb peagi selle kogukonna suletust, ebatolerantsust ja isegi vaenulikkust kõige võõra ja kogukonna välise suhtes. Tagatipuks hakkab naine käima lähedal asuvas katoliku kirikus orelimängu õppimas sealse erudeeritud munga Fabrizio käe all, mis ainult suurendab konflikti eskaleerumise tõenäosust. (PÖFFi tutvustusest.)
«Vaikne unelm»
Režissöör Zhang Lu
Lõuna-Korea
Tänavuse Busani filmifestivali avafilmiks olnud lummav draamakomöödia räägib Lõuna-Korea pealinna Sŏuli ühes vähematraktiivses linnaosas elavast kenast baaridaamist Ye-rist ja tema kolmest veidrikust sõbrast, kes kõik neiut oma veidral moel kosida loodavad. Peamiselt logeledes aega veetev nelik hakkab tundma üksteise suhtes üha tugevamat sidet. Filmi unelev meeleolu ning kohati veidrad dialoogid tekitavad sihilikult tunde, kas pole mitte tegemist unenäoga.
Põhivõistlusprogrammi filmide piletid on müügil alates 21. novembrist. Festival leiab aset 11.-27. novembrini Tallinnas ja Tartus.


description: Tallinnas Oleviste kirikus peetakse pühapäeval oikumeeniline kontsert-jumalateenistus, millega kuulutatakse avatuks reformatsiooni 500. juubeliaasta.

title: Kristlikud kirikud avavad Olevistes reformatsiooni 500. juubeliaasta

maintext:
Jumalateenistusel teenivad kaasa Eesti Kirikute Nõukogu liikmeskirikute vaimulikud, teatas Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) pressiesindaja reedel BNS-ile. Olevistes jutlustab EELK peapiiskop Urmas Viilma. Sõna võtavad Rooma-Katoliku Kiriku piiskop Philippe Jourdan, justiitsminister Urmas Reinsalu ja Tallinna abilinnapea Taavi Aas.
Reformatsiooni 500. aastapäeva tähistatakse üle maailma. Eestimaal toimub teema-aasta raames, järgneva 12. kuu jooksul, üle 50ne erineva sündmuse. Suuremad neist on reformatsiooni ja selle mõju tutvustava rändnäituse avamine, EELK Usuteaduse Instituudi poolt korraldatav Reformatsiooni Kongress 25.-26. oktoobril, Bachi muusikafestival järgmise aasta 1.-7. jaanuaril ja EELK Kongress Tartus järgmise aasta 26.-27. mail. Juubeliaasta lõpetatakse 2017- aasta 31. oktoobriöö piduliku jumalateenistusega Tallinna Toomkirikus ning õunapuu istutamisega Tallinna piiskopiaeda. Õunapuu on valitud ka juubeliaasta sümboliks.
2017. aastal möödub 500 aastat reformatsiooni algusest. Aastal 1517 algatas Saksamaal, Wittenbergis munk ja teoloog Martin Luther vaidluse indulgentside müümise vastu. Diskussiooni tulemusena tekkinud reformiliikumise eesmärgiks oli puhastada kirik kõigest, mis varjutab ja moonutab evangeeliumi Jeesusest Kristusest. Reformatsiooniga sooviti tagasi pöörduda kristluse lätete juurde, rõhutatati inimese isiklikku suhet Jumalaga. See eeldas rahvakeelse kiriku ja emakeelse kirjasõna arendamist. Seetõttu omistatakse just reformatsioonile oluline roll eesti kirjakeele, eestikeelse hariduse ja rahvuskultuuri kujunemisel.


description: Neljapäeval, 3. novembril kell 18.00 avatakse Eduard Vilde muuseumi Kastellaanimaja galeriis Agu Pildi 65. juubelile pühendatud mälestusnäitus «Homohetero»

title: "Homohetero" näitus tekitab Kadriorus elevust

maintext:
Galerii
Veneetsia muusikabiennaali päevik
Jõudsin biennaalile peaaegu alguseks – paar kontserti oli juba toimunud, aga suur avagala veel mitte. Sündmuskoht – hiiglaslik Arsenali kompleks – on tõeline sõjaajalooline pärl, mille ehitamise algusajaks loetakse aastat 1104, ehkki tõenäoliselt on siin hooneid veelgi varasemast ajast. Nii mahult kui ka mastaabilt on Arsenal Veneetsia kunagise sõjalise võimsuse ning veneetslaste eripärase aplombi ja enesekindluse kehastus.


description: Populaarses Inglise telesarja «Lewis»  üheksanda hooaja kolmandas osas «Magnum Opus – I osa» figureerib eestlane nimega Indrek Kalda – tõsi küll, luukere kujul.

title: Eestlase surm jõudis miljonite televaatajateni

maintext:
Arheoloogid leiavad tundmatu inimese jäänused. Skeleti uurimisel selgub, et kunagi läbi tehtud luumurdu on paigatud spetsiifiliste poltidega, mida kasutati omal ajal vaid Poolas ja Eestis. Jäljed viivadki kodutute varjupaika, kus eestlane nimega Indrek Kalda omal ajal elas. Ja mitte ainult ei elanud, vaid osava puutöömehena meisterdas ka uhked raamaturiiulid. «Eestlasi satub siia tihti,» märkis varjupaigatöötaja.
Selles episoodis ei mängi küll ühtki eesti näitlejat, luukerele on lihtsalt antud tuntud muusiku Indrek Kalda nimi. Kalda on mänginud ansamblites Justament, Lindpriid, Kukerpillid, Jäääär, Kaunimate Aastate Vennaskond. Aastast 2013 musitseerib ta koos oma poja Paul Kristjan Kaldaga. 2013. aastal astus Kalda Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmeks, kandideeris kohalikel valimistel Tartus ja kogus 147 häält.
«Lewise» üheksas ja seni viimane hooaeg jõudis Inglismaal ekraanile eelmise aasta oktoobris, kõnealust osa vaatas siis 5,31 miljonit inimest. Eestis on võimalik seda vaadata laupäevaõhtuti ETVs.


description: Neljapäevane arhitektuuri välkloeng uurib Vilen Künnapu eestvedamisel inimest ja aega.

title: Vilen Künnapu juhib inimese ja aja uurimist

maintext:
Milline on kunstniku ja milline arhitekti ülesanne? Kui palju peavad arhitektid ja kunstnikud – või isegi kõik inimesed – tegema ise ja kui palju võime loota saatusele? Kuidas saada hakkama egoga? Kui palju ja mida võtta kaasa uude aega? Kuidas uuel ajal võistelda?
53. arhitektuuri välkloengu moderaatori, arhitekt Vilen Künnapu kutsel kogunevad 13. oktoobril kell 19 Katariina kirikusse järjekordse välkloengu lavale inimesed, keda ühendab lisaks erialalisele aktiivsusele huvi vaimsuse vastu, intuitiivsus ja soov olla vaba. Iga esineja tutvustab mõnd oma tööd, milles on teatav lõpmatuse fiiling, ja räägib, mida ta elust üldse arvab.
Välkloengul astuvad üles kunstnik Kaido Ole, arhitekt Guoda Barduskaite, kunstnik Urmas Vaino ja arhitekt Roomet Helbri ja disainer Maarja Korstnik.
Välkloengu seekordse teemapüstituse autor ja õhtu moderaator Vilen Künnapu on Eesti arhitektuuri elav klassik, ilma kelleta on võimatu ette kujutada siinset arhitektuuri lähiajalugu. Kevadel leidis Eesti Arhitektuurimuuseumis aset Künnapu isikunäitus «Vilen Künnapu. Kunst, arhitektuur, revolutsioon».
Välkloengute eesmärk on kutsuda avalikkust kaasa mõtlema ja arvamust avaldama meid ümbritseva avaliku ruumi kujundamisel, tekitada arhitektuuriteemadel avalikku arutelu ja viia ühiskonda arusaamist, et arhitektuur on meie kõigi asi. Välkloengute raames tutvustavad erinevate elualade esindajad üheksaminutilise ettekande jooksul oma seisukohti etteantud teemal, misjärel toimub avatud diskussioon esinejate ja kuulajate vahel. Välkloeng on tasuta.


description: Värske uuringu kohaselt kuulavad soomlased varasemast rohkem muusikat küll nutitelefonidest, kuid raadio on endiselt populaarne. Digitaalsed kanalid on jõudnud ka vanemate inimesteni, kirjutab Helsingin Sanomat.

title: Seeniorsoomlaste muusikakuulamise kanalites toimus muudatus

maintext:
Kui kaks aastat tagasi oli peamiseks muusikakuulamise vahendiks arvuti, siis nüüd kuulatakse muusikat kas autos või nutitelefonist.
Uuringust selgub, et juba 62% üle 56-aastastest kuulab muusikat võrgus, 64% aga raadiost. Teiseks populaarseim muusikakuulamise kanal on Youtube ja kolmandaks on tõusnud Spotify tasuline versioon. Tasuliste muusikakanalite teenust kasutab 40% vastanutest ja teenustele kulutatakse keskmiselt 14 eurot kuus.
Nii CD-d, vinüülplaadid kui ka DVD-d on igapäevases kasutuses jäänud digitaalsete kanalite varju. Vaid kolmandik uuringus osalenuist on kuulanud viimase poole aasta jooksul plaate. Iga neljas on aga viimase kuu jooksul käinud mõnel kontserdil.


description: Millised on olnud Ott Sepa jõulud viimasel kaheksal aastal? Nii küsitakse Ott Sepa uue komöödiakava «Suur Rõõm Väikestest Asjadest» reklaamtekstis. Vastus on aga hirmutav.

title: Ott Sepp teeb täiesti üksinda nalja

maintext:
Sest mitte keegi ei tea, isegi Ott ei tea. Ott Sepal ei ole viimasel kaheksal aastal jõule olnud. Ott Sepp on kaheksa sügist järjest kirjutanud Tujurikkuja sketše.
Ja kõige kurvemad on alati jõulud, sest siis on aastavahetuseni juba nii vähe aega, et kirjutama peab ka öösiti.
Nüüd on see orjus möödas, sest Tujurikkuja lõppenud! Seega on Ott Sepp lõpuks vaba. Ja mida teeb Ott Sepp oma tiibade, vabaduse ja rõõmuga? Ta istub maha ja hakkab kirjutama oma elu teist stand-up komöödiat! Sest Ott Sepp ei saa teisiti ta peab kirjutama, sest Otil on nii palju öelda. Ta on nii vaba, et laseb lahti oma esimese stand-up show meeskonna ja teeb seekord kõik ise...
Ott Sepa stand-up turnee «Suur Rõõm Väikestest Asjadest» saab alguse kolmapäeval. Kuid Von Krahlis toimuvale esietendusele ei ole võimalik enam pileteid osta. Kuni 31. oktoobrini tuuritab Sepp aga mööda Eestit, ta külastab nii Moostet kui Kuressaart, aga loomulikult ka Viljandit, Pärnut ja teisi põnevaid paiku.


description: 17. oktoobril alustab Kultuuriministeeriumi muusikanõunikuna tööd Madli-Liis Parts. Ta on aastaid töötanud muusikavaldkonnas nii korraldaja kui ka kommunikaatorina.

title: Kultuuriministeeriumis alustas tööd uus muusikanõunik

maintext:
Madli-Liis Parts oli enne muusikanõuniku kohale asumist korraldusjuht Eesti Heliloojate Liidus ning Eesti Muusika Päevade festivali juht. Ta on omandanud kõrghariduse Tallinna Ülikoolis eesti keele ja kirjanduse alal.
Kultuuriministeeriumi kunstide asekantsleri Hillar Sein märkis, et Madli-Liis Partsi valikul sai määravaks tema pikaajaline kogemus paljude muusikavaldkonna organisatsioonide juures ning valdkonna mitmekülgne tundmine.
Partsi enese sõnul on Eesti muusikamaastiku olulisemad ülesanded lähiaastatel seotud jätkusuutlikkuse tagamise ja professionaalsuse väärtustamisega ning uute rahastamismudelite leidmisega. „Määravad märksõnad on avatus ja koostöö,“ lisas ta.
Madli-Liis Parts on varasematel aastatel olnud muuhulgas Tallinna kultuuripealinna programmi koordinaator, Tallinna Kultuurikatla programmi arendusjuht, Eesti Kontserdi noorte produtsentide programmi ning Tallinna Vanalinna Päevade muusikaprogrammi koordinaator, samuti mitme rahvusvahelise muusikafestivali ning -projekti kuraator ja produtsent. Ta on tegelenud interpreetide ja kollektiivide kommunikatsiooni ja mainekujundusega. Lisaks on Parts olnud muusikaajakirjanik ja Euroopa džässiajakirjanike ühingu asutajaliige.


description: Partside korterist kostab imelikke hääli.

title: Parts läheb Luksemburgi

maintext:
«Aah!»
«Ooh!
«Suru kõvemini!»
«Aah!»
«Veel, veel!»
«Aah!»
«Kas saab juba?»
«Ei lähe, noh.»
«Oota, ma istun ise peale. Proovi nüüd!» «Aah!»
«Läheb, läheb! Ära nüüd lõpeta. Veel natuke, veel!»
«Aah! Ooh!»
Naabritädi ja naabrionu kuulavad Partside korterist kostvaid hääli.
Tädi: See Parts on ikka üks tubli mees.
Onu: Ähh...
Tädi: Peale vaadates ei ütlekski, et Jukul nii palju seda va vurtsu varres on. Aga kuula, kus alles paugutab! Väsimatu nagu nugis.
Onu: Ohh...
Tädi: Ära ähi ja ohi siin midagi. Tee järele, kui mees oled.
Onu: No see ka mõni asi. Kui mina saaks Luksemburgi hea elu peale, siis ma teeks ka ei tea mida...
Tädi: Teeks, oleks... muud juttu siin majas ei ole. Vaata Partsi-poissi. Tema lihtsalt teeb ja on.
Onu: Ähh...
Reinsalu ja Ossinovski lasevad Partside ukse taga kella. Parts tuleb avama.
Parts: Noh, mis on. Mis mölisete siin.
Tagatoast kostab häälitsemist:
«Aah! Ooh! No ei lähe kinni!»
Reinsalu: Sorri vana, järsku tulime ebasobival momendil. Me võime hiljem tagasi tulla.
Ossinovski: Ohh...
Parts: Mis te ohite, tulge parem appi.
Reinsalu ja Ossinovski sisenevad korterisse.
Samal ajal Luksemburgis. Vestlevad kontrollikoja president Klaus-Heiner Lehne ja kabineti juhataja Thomas Arntz.
Arntz: Ohh!
Lehne: Mis on, Thomas?
Arntz: Palk kanti üle.
Lehne: Mis kuupäev täna on?
Arntz: Ei oska öelda. Siin Luksemburgis, kas tead, kaob ajataju täitsa ära. Kas sinul ei ole nii?
Lehne: Jah, seda küll. Kalendril pole enam mingit tähtsust. Elu käib palgapäevast palgapäevani.
Arntz: Minu arust on palgapäevad liiga sageli. Alles kanti palk üle ja nüüd jälle. Aga mina pole jõudnud veel eelmist palka ära kulutada.
Lehne: Mina ei tea, mis pangaarvel toimub. Ei ole julgenud vaadata.
Arntz: Ma ükspäev vaatasin. Raha on jube palju. Ja muudkui tuleb juurde. Kohe ei tea, mida teha.
Lehne: Mina ei vaeva oma pead selliste küsimustega. Katsu vaadata suuremat pilti. Kujuta näiteks ette, et sul ei ole üldse raha.
Arntz: Ei suuda. Löö või maha, mitte ei suuda.
Partside korteris.
Suur kohver lebab põrandal.
Reinsalu: Andis ikka pressida! Oled kõvasti padajanni sisse pakkinud.
Ossinovski: Peremees, sul suitsu on?
Parts: Ära mölise. Säh, võta terve pakk!
Reinsalu: Mitu kohvrit on veel vaja pakkida?
Parts: Kolm.
Ossinovski: Meil parteikoosolekul räägiti, et Luksemburgis on kommunism ja kõiki asju saab poest vastavalt vajadusele. Ilmaasjata tassid kolu kaasa.
Parts: See pole mingi kolu. Kõik puha vajalikud asjad.
Reinsalu: Mis me tühja plära ajame, vajutame aga edasi.
Ossinovski: Peremees, sul midagi joodavat on? Töötegemine ajab õudselt janutama!
Parts: Säh, võta terve pudel.
Samal ajal Luksemburgis.
Lehne: Millal uus poiss kohale jõuab?
Arntz: Milline uus poiss?
Lehne: No see sealt... Estlandist. Mis ta nimi oligi... Joachim või midagi...
Arntz: Joachim Estlandist? Esimest korda kuulen.
Lehne: Ega mina ka rohkem ei tea. Abikaasa ütles, et tema olevat internetist lugenud, et üks geenius pidavat Luksemburgi tulema kuskilt ida-aladelt.
Arntz: Tervita minu poolt proua Lehnet.
Lehne: Aitäh, Thomas. Kindlasti tervitan!
Naabritädi ja naabrionu kuulavad Partside korterist kostvaid hääli.
Tädi: Kas kuuled? Nüüd paugutavad lausa kolme mehega.
Onu: Ähh...
Tädi: Küll see venelane karjub ilusa heleda häälega. Vene mehed on palju temperamentsemad kui eestlased.
Onu: Ohh...
Tädi: Ära ähi ja ohi midagi. Saad selle räimekonservi ükskord juba lahti või ei?
Onu: Ahh... (Eesriie)


description: 5. oktoobril esietendub TÜ Viljandi kultuuriakadeemia mustas saalis Raho Aadla uuslavastus „DI“.

title: Karismaatilised tantsijad näitavad mehe ilu

maintext:
Publiku ees on koreograafide ja tantsijatena Eesti kaasaegse tantsu valdkonna noored ja karismaatilised tegijad Raho Aadla ja Joonas Tagel. Lavastuse emotsionaalselt karge liikumiskeel ja esteetika puudutab iga vaataja hingekeeli, atmosfääri aitavad maalida helilooja Rolf Roosalu ja valguskujundaja Karolin Tamm. Lavastaja Raho Aadla dramaturgiliseks abiks on Mari-Liis Eskusson.
Lavastuse produtsent Heili Lindepuu sõnul võib pealkirja „DI“ tähendust mõista erinevalt ja see vabadus vaatajale jäetakse, kuid anname ka endapoolseid vihjeid. DI kui divine ehk jumalik/ebamaine.
Jumalikkus on olemas igaühes, kuid kaotades iseennast, pillatakse käest ka meie endi loodud täiuslikkus. Raho ja Joonas kohtuvad laval, et läbi kahe isiku moodustada üks taevane tervik. See sünnib läbi liikumise, põimides neisse tundelisuse ja igavikulise harmoonia.
Lavastaja Aadla sõnul on “DI” lavastus, mille kujunemisele on tugevalt aidanud kaasa koostöö helilooja Rolf Roosaluga. Neoklassikalises võtmes helilooming valmis lavastaja ja helilooja tihedas koostöös ja vastastike impulsside, ideid arendamisega põimusid helid ja liikumised.
Lisaks muusikale toimuvad rännakud ka tantsijate-koreograafide Raho Aadla ja Joonas Tageli kehade läbi. Mõlema looja jaoks oli koostöö meeldiv, arendav, motiveeriv ja nad ootasid ja otsisid pikalt, leida võimalus peale TÜ Viljandi kultuuriakadeemia lõpetamist koos lavastada ja tantsida.
Raho Aadla on koreograaf, tantsija ja tantsuõpetaja. Lõpetanud TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia tantsukunsti eriala ning täiendanud end Iisraelis, Hiinas, Taanis ja Jaapanis. Raho sai 2016. aastal Eesti teatri aastaauhindade jagamisel Kristallkingakese auhinna (noorele silmapaistvale artistile esimeste märkimisväärsete tööde eest, silmas peeti eripalgelisi rolle Tallinna Tantsuteatri lavastustes ja otsingulisi performance´eid Kanuti Gildi SAALis).Hetkel õpib ta EMTA Lavakunstikooli füüsilise teatri magistrantuuris.
on koreograaf, tantsija ja tantsuõpetaja. Lõpetanud TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia tantsukunsti eriala ning täiendanud end Iisraelis, Hiinas, Taanis ja Jaapanis. Raho sai 2016. aastal Eesti teatri aastaauhindade jagamisel Kristallkingakese auhinna (noorele silmapaistvale artistile esimeste märkimisväärsete tööde eest, silmas peeti eripalgelisi rolle Tallinna Tantsuteatri lavastustes ja otsingulisi performance´eid Kanuti Gildi SAALis).Hetkel õpib ta EMTA Lavakunstikooli füüsilise teatri magistrantuuris. Rolf Roosalu on inimestele tuntud kui laulja ja helilooja. Kevadel lõpetas ta EMTA elektromuusika loomingu eriala. „DI“ on esimene tantsulavastus, millele ta on kirjutanud originaalmuusika.
Lavastust on võimalik veel näha 19. oktoobril Tartu Uues Teatris, 26. novembril Tallinnas Vaba Laval. Aadla ja Tagel annavad lisaks 9. oktoobril Tartus kõigile avatud meistriklassi.


description: Esmaspäeval, 31. oktoobril 2016 kell 16 avatakse Eesti Lastekirjanduse Keskuses poola pildiraamatute näitus «LOOK! POLISH PICTUREBOOK!», mida tutvustavad huvilistele kuraatorid ja autorid Poolast.

title: Eestis tutvustatakse poola pildiraamatukunsti

maintext:
Näitus tutvustab poola pildiraamatukunsti rikkalikku pärandit ja mitmekesist ning atraktiivset tänapäeva. Esindatud on nii nimekate meistrite kui ka rahvusvaheliselt tunnustatud noorema põlvkonna kunstnike looming. Näitusel on valik kõige silmapaistvamaid poola pildiraamatukunsti saavutusi: intrigeerivalt disainitud objekte, milles sõna ja pilt moodustavad ühtse sõnumi ja mis köidab mitte ainult kõige nooremat vaatajat.
Sławomira Borowska Peterson: «Näituse avamispäeva rikastavad oma kohalviibimisega tuntud poola illustraatorid, kunstiakadeemiate õppejõud ja näituse kuraatorid. Näitusega jõuab eesti publiku ette üle saja raamatu, mis omakorda peidavad endas üle mitme tuhande illustratsiooni ning raamatutegelase, kellega tutvuda. Kui seminarile on oodatud pigem teemast huvitatud noored ja täiskasvanud, siis näituse avamisele on väga oodatud ka lapsed.»
Näitus Eesti Lastekirjanduse Keskuses jääb avatuks 26. novembrini 2016.


description: Novembris ilmub Varraku kirjastuselt Michel Houellebecq «Alistumine», mille on eesti keelde ümber pannud Triinu Tamm.

title: Houellebecqi kõmuline romaan ilmub eesti keeles

maintext:
Michel Houellebecqi kuues romaan «Alistumine» ilmus 2015. aasta alguses ja põhjustas Prantsusmaal palju poleemikat islamiga seotud küsimuste provokatiivse käsitlemise tõttu. Lähituleviku düstoopiaks nimetatud romaani tegevustik toimub 2022. aasta Prantsusmaal, kus presidendivalimistel on kahe suure partei, Rahvusrinde ja Islamiliidu vahelises jõukatsumises poliitiliste kokkumängude tõttu peale jäänud viimased. Prantsusmaal algab uus ajastu ja islamipartei karismaatiline liider Mohammed Ben Abbes hakkab ühiskonnas uusi norme kehtestama: koolisüsteem viiakse vastavusse koraani õpetusega, lubatud on polügaamia, naised ei käi enam tööl, vaid pühenduvad perele ja kodule.
Romaani peategelane on keskealine ja üksildane Sorbonne’i ülikooli professor, dekadendist kirjaniku Joris-Karl Huysmansi uurija François, kelle elu on intellektuaalses plaanis ummikus ja ka armastus näib olevat talle selja keeranud. Huysmans pöördus hilises keskeas kristlusesse ja leidis seeläbi meelerahu. Kas suudab islam vaigistada eksistentsiaalseid änge, millega seisab 21. sajandi esimesel poolel silmitsi keskealine Euroopa mees François?
Michel Houellebecqi «Soumission» / Raamat
Michel Houellebecq «Alistumine»
Originaal: Soumission
Prantsuse keelest tõlkinud Triinu Tamm
Toimetanud Leena Tomasberg
Kujundanud Toomas Niklus
208 lk, kõva köide


description: Kirjastus Varrak annab välja Lev Tolstoi romaani «Sõda ja rahu». 1488 lehekülge põnevat lugemist on jagatud kaheks raamatuks.

title: Maailmakirjanduse tippteos jõuab taas eestlasteni

maintext:
Romaani on vene keelest tõlkinud Virve Krimm, Eduard Suursepp, Oskar Truu ja Marta Sillaots. Tegemist on uue korrektuuri läbi teinud vana tõlkega. Esimese raamatu korrektuuri luges Kai Nurmik, teise Eha Kõrge.
Maailmakirjanduse olulisimate teoste hulka kuuluvas romaanis kujutab Lev Tolstoi (1828–1910) vene ühiskonda 1805. ja 1812. aastate vahelisel, Napoleoni sõdade aegsel perioodil. Romaani keskmes on kolme perekonna – Bolkonskite, Bezuhhovite ja Rostovite – saatus.
Romaan algab veidi enne Napoleoni sõjakäiku Venemaale, ajal, mil Venemaa aadel naudib oma kuldajastut, ja lõppeb 1812. aastal, kui Vene vägedel õnnestub prantslased Borodino all lõplikult tagasi lüüa. Oma sotsiaalse tausta ja maailmavaadete poolest on „Sõja ja rahu“ tegelaskond väga mitmkesine, ulatudes lihtsõdurist keisrini välja. Sõjakeeristes, kus ristuvad erinevate ühiskonnakihtide püüdlused, saab ilmseks, kuivõrd hägus on piir ajaloo ja üksikisiku elu vahel. Ajaloosündmused mõjutavad nii või teisiti tegelaste isiklikku elu, ent ka ajaloosündmused ise võtavad kuju loendamatute isiklike sündmuste kaudu.
BBC ajaloolist suursarja Lev Tolstoi romaani ainetel näitab praegu ka ETV. Draamasarja lavastas režissöör Tom Harper. «Sõda ja rahu» on ETVs eetris laupäeva õhtuti kell 21.35, kordus P kell 17.30.
Varraku kirjastatud raamatute kujundus on inspireeritud BBC telesarjast.


description: Kultuuriminister Indrek Saar kohtus täna, 11. oktoobril riigiga seotud kultuuriasutuste juhtidega ning pakkus välja 2017. aasta kultuuritöötajate palgafondi jaotumise põhimõtted.

title: Kultuuritöötajatel on lootust palgatõusule

maintext:
Kultuuriministeerium soovib tõsta kõrgharidusega töötajate miinimumpalka, aga järele aidata ka kõrgemat töötasu saavaid töötajaid ning tugifunktsiooni täitvate töötajate tasusid.
Valitsuse otsuse kohaselt tõuseb 2017. aastal riigilt palka saavate kõrgharidusega kultuuritöötajate palgafond 3,3 protsenti ning palgatõusuks on ette nähtud 1,55 miljonit eurot.
Kultuuriminister Indrek Saar tõdes, et palgatõusuootus kõigi kultuuritöötajate seas on suur. „Kui planeeritud kõrgharidusega kultuuritöötaja miinimumpalga tõstmine aitab kultuurirahval elementaarselt ots otsaga kokku tulla, siis kõrgemat palka saavate töötajate järeleaitamine hoiab loovisiku motivatsiooni kultuurivaldkonnas oma tööd jätkata. Mõlemal pool on vajadus ilmne,“ ütles Saar.
Kultuuripoliitika alusdokumendi «Kultuuripoliitika põhialused aastani 2020» kohaselt peavad kõrgharidusega kultuuritöötajate sissetulekud täistööaja korral jõudma aastaks 2020 Eesti keskmise palga tasemeni. 2017. aastal soovib Kultuuriministeerium tõsta kõrgharidusega kultuuritöötaja miinimumi alammäära 942 euroni.
Asutustes motivatsiooni hoidmiseks ja tugiteenuseid pakkuvate töötajate palgafondi suurendamiseks leiab Kultuuriministeerium täiendavalt 1,1 miljonit eurot. See võimaldaks 2-protsendise palgafondi kasvu nendele kõrgharidusega kultuuritöötajatele, kelle sissetulekud ületavad miinimumpalga taseme. 1-protsendilise palgafondi kasvu saaks tagada tugiteenuseid pakkuvatele töötajatele. Palgaraha täpse jaotuse töötajate vahel otsustavad asutuste juhid ise.
Valitsuse otsusega kõrgharidusega kultuuritöötajate palgatõusuks antud rahast kulub 130 000 eurot kõrgema ehk 5.-7. kategooria treenerite tööjõukulude katmise riiklikule toetusfondile. Lisaks on valitsus varasema otsusega garanteerinud 352 000 eurot treenerite tööjõukulude toetamiseks, kuna kõrgema kategooria treenerite hulk suureneb prognoosi kohaselt umbes 100 võrra.
Palgafondi tõus puudutab riigieelarvest palka saavaid kultuuritöötajaid. Need on riigiasutuste, avalik-õiguslike institutsioonide, sihtasutuste ning maakonnaraamatukogude riigilt palka saavad töötajad. Silmas peetakse kõrgharidusega, kõrgema kutsekvalifikatsiooniga või kõrgharidusnõudega võrdsustatud spetsiifiliste eriteadmistega kultuuritöötajaid.
Lõppeval 2016. aastal võimaldas kultuuritöötajate palgafondi kasv kergitada kultuuritöötajate miinimumpalka 13,5% 830 euroni kuus. Sama osakaalu võrra suurenes toona kõrgema kutsekategooria treenerite tööjõukulude katmise riiklik toetusfond.


description: Täna lahkus meie seast itaalia näitekirjanik Dario Fo. Ta oli 90-aastane.

title: Suri näitekirjanik Dario Fo

maintext:
Fo oli meie ajastu üks märkimisväärsemaid näitekirjanikke ja lavastajaid, kes oli tuntud terava poliitilise satiiri poolest.
Fo pälvis Nobeli kirjanduspreemia 1997. aastal.


description: 2. novembri õhtul kell 22.40 jõuab ETV ekraanile uus dokumentaalfilmide tsükkel «Meie maailm». 12 järjestikusel kolmapäeval tuuakse vaatajate ette tosin dokumentaalfilmi, mille autorid on ERRi ajakirjanikud.

title: Dokfilm tutvustab: rasedusvastased hambaharjad

maintext:
Sarja avab 2. novembri õhtul Kristo Eliase ja Mihkel Ulki film «Turu majandus», mis laotab vaatajate ette Etioopia elanike elu-olu. Film jälgib viie tavalise inimese tööpäeva maailma ühes vaesemas riigis, kus filmimine oli lausa omaette katsumus. Muuhulgas näeme Addis Abeba turul müüdavaid rasedusvastaseid hambaharju.
Filmist «Turu majandus»: Abebe ja Ashenafi on tavalised 10-aastased poisid, kelle vanemad saatsid Etioopia pealinna Addis Abeba tänavatele kingapuhastajateks, et pered nälga ei jääks. Abtu on orvust käskjalg, kelle veri vemmeldab ja töö on tema peas viimasel kohal. Bertukan on 3 lapse ema, kes tassib rahateenimiseks seljas endast raskemaid koormaid. Mulugeta on haritud giid, kes tänu keeleoskusele on teistest peajagu üle. Kõiki neid etiooplasi ühendab Aafrika suurim turg - lõputu ja värviküllane Mercato. Dokumentaalfilm jälgib viie tavalise inimese tööpäeva Aafrika suurimal väliturul, kus valge turist on harv nähtus ja filmimine kohalike jaoks ebameeldiv.
Filmitegijatele sai esimestel tundidel selgeks, et meie Aafrikat ei muuda. Aafrika muudab hoopis meid. Keelamised, pealekaebamised, kokkulepete murdmised, rahaahnus ning altkäemaksu küsimised said filmimisel igapäevasteks katsumusteks. Sügaval sisimas on maailma ühe vaesema riigi elanikud siiski heatahtlikud ja elurõõmsad inimesed. Või siiski mitte?
Indrek Treufeldt, Eeva Esse, Artur Aukon, Arp Müller, Stas Kuznetsov, Reimo Sildvee, Tiiu Laks, Meelis Süld, Anna Gavronski, Gerli Nõmm, Kristo Elias ja Sander Loite lähetati reisidele pea üle kogu maailma, et uurida, kuidas elavad ja saavad hakkama arengutasemelt vaesed riigid. Ajakirjanikud süüvisid kohalike muredesse ja rõõmudesse ning nii valmiski uus ja laiahaardeline filmisari.
Veel enne kui filmid jõuavad teleekraanile, on kiirematel võimalus minna kinno kahe filmi eellinastusele. Esmaspäeval kell 15.00 saab kinos Sõprus näha Kristo Eliase ja Mihkel Ulki filmi «Turu majandus» ning Meelis Sülla ja Kalle Käeseli filmi «Eesti küla Ghanas».
Dokumentaalfilmitsükli «Meie maailm» filmid on ETV ekraanil kolmapäeviti kell 22.40.


description: 2017. aasta sügisel Maarjamäel avatava Eesti filmimuuseumi uue hooneni viiva allee äärde kerkivad skulptuurid, mis on saanud inspiratsiooni filmidest «Karujaht Pärnumaal», «Viimne reliikvia», «Kevade» ja «Mandariinid» ning Priit Pärna loomingust.

title: Vaata makette: filmimuuseumi alleele kerkivad Tootsi maakera ja Agnese ratsamonument

maintext:
Kujud kannavad pealkirju «Lamav karu», «Vaba laps», «Tootsi maakera», «Saagirohke mandariinipuu» ja «Jalgadel porgand» ning nende autorid on Jass Kaselaan ja Kristel Niisuke, kes võitsid vastava ideekonkursi.
Konkursi eesmärgiks oli leida ideelahendus, mis oleks äratuntavalt seotud Eesti filmilooga ja kooskõlas ümbritseva arhitektuuriansambliga. Allee hakkab n-ö punase vaibana kulgema läbi Maarjamäe pargi, kuni jõuab välja Eesti filmimuuseumini.
«Skulptuurikomplekti eesmärk ei ole kopeerida kaadreid Eesti filmiajaloost, vaid pakkuda oma suhestumist,» selgitasid võidutöö autorid.
«Saagirohke mandariinipuu». / Tairo Lutter
«Saagirohke mandariinipuu»
Dekoratiivne sümbol filmist «Mandariinid». Mandariinipuu skulptuurmandariinid on valmistatud päris mandariinidelt võetud vormide abil, mille tõttu mõjub kuju pind, struktuur ülimalt realistlikult.
Materjal: Skulptuuri jalg, puutüvi on valmistatud armeeritud betoonist. Mandariinide kogum on valatud oranžist polüestervaigust metallkarkassil.
Mõõt: Kõrgus maapinnast umbes 2,3 meetrit
«Jalgadel porgand». / Tairo Lutter
«Jalgadel porgand»
Auavaldus eesti animatsiooni klassikale. Erinevalt Priit Pärna loodud liikuvast karakterist on skulptuuril käed ja jalad kujutatud realistlikult, edastamaks sürreaalset õhkkonda staatilise vormi abil.
Porgand on valmistatud armeeritud betoonist. Käed ja jalad on valatud metallist.
Porgandi pikkus on umbes 2,2 meetrit
«Tootsi maakera». / Tairo Lutter
«Tootsi maakera»
Vanakreeka mütoloogiast tuntud titaan Atlas kandmas turjal maakera – antud juhul Tootsi maakera «Kevadest». Ühtlasi on skulptuur monumendiks Eesti filmiajaloo meeskangelastele.
Skulptuuri figuratiivne osa on valmistatud armeeritud betoonist. Maakera on valmistatud punasest polüestervaigust metallkarkassil.
Kõrgus maapinnast umbes 2,5 meetrit.
«Vaba laps». / Tairo Lutter
«Vaba laps»
Ratsamonument Eesti filmiajaloo naiskangelastele. Skulptuuri naivistlik stiil, mäng proportsiooniga edastab humoorikalt kultusfilmi «Viimne reliikvia» olustikku.
Skulptuur on valmistatud armeeritud betoonist. Ratsaniku süles olev reliikvia on modelleeritud äratuntavalt filmi rekvisiidist lähtuvalt.
Kõrgus maapinnast umbes 2,2 meetrit
«Lamav karu». / Tairo Lutter
«Lamav karu»
Viide Johannes Pääsukese mängufilmile äpardunud karujahist. Skulptuuri rinnal saavad skulptuuriallee külastajad äpardusi kartmata poseerida.
Skulptuur on valmistatud armeeritud betoonist, pind on struktuurne ning võimaldab ohutut ronimist.
Karu pikkus on umbes 2,5 meetrit
Vastavalt ideelahendusele on skulptuurid valmistatud vastupidavatest, pikaealistest, ilmastikukindlatest ning hooldusvabadest materjalidest. Kujud kinnituvad pinnase alla jäävatele betoonalustele. Skulptuuri «Jalgadel porgand» on soovi korral võimalik paigutada alleele inimeste keskele «jalutama», metallist jalgade tõttu ei vaja see tingimata alusele kinnitamist.
Võidu toonud ideelahenduse realiseerimine läheb maksma 63 000 eurot.
Teise koha võitis Andrus Kõresaare ja kolmanda koha Bruno Lillemetsa ideekavand.
1. koha preemia oli 1000 eurot, 2. koha preemia 600 eurot ning 3. koha preemia 400 eurot.
Osales 14 võistlustööd.
Žürisse kuulusid Eesti Kunstnike Liidu esindajatena Edith Karlson ja Maiu Rõõmus, Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu esindajatena Karen Jagodin ja Kai Lobjakas ning Eesti Ajaloomuuseumi esindajatena Inge Laurik-Teder ja Maria Mang.


description: Natuke pappi ja teipi ning kõige igavamast ostukärust saab vähese vaevaga teha ägeda superauto, leidis Amsterdami kunstnik Max Siedentopf.

title: Kunst või vandalism? Geriljakunstnik võitleb igava autodisaini vastu

maintext:
Nii varuski ta pappkaste, terava noa ning mehiselt teipi, et varahommikul kaaslinlaste igavaid sõiduvahendeid tuunida. «Igaüks tahab olla isikupärane ning unikaalne,» ütles Siedentopf BBCile. Paraku on autotuuning viimastel aastatel alla käinud. Selle tulemusena mina, telesarja «Pimp My Ride» kasvandik, otsustasin inimesi aidata.»
Siedentopf valmistas lainepapist vajalikud detailid – võimsad õhukogujad, spoileriringid, antitiivad – ja hiilis varavalges, poole viie paiku hommikul sobiva doonori otsingule. Pärast teibitööd dokumenteeris ta oma kunstiteose ja vajutas vaikselt varvast. Igaks juhuks ei jäänud ta kunagi vaatama, kuidas auto omanik oma masina totaalsele muutusele reageerib.
Tutvu Siedentopfi Slapdash Supercars projektiga siin.


description: Werner Herzog (sündinud 1942) on elav kinolegend ja üks maailma tuntumatest tegutsevatest filmirežissööridest. Oma karjääri jooksul on ta teinud kümneid dokumentaal- ja mängufilme. Enda sõnul ei ole Herzog käinud päevagi filmikoolis ning filmide tegemist alustas ta Müncheni filmikoolist varastatud 35mm kaameraga.

title: Sõpruses tuleb Werner Herzogi retrospektiiv

maintext:
Ta on armastatud ja imetletud lavastaja, kelle kirg filmitegemise vastu on sünnitanud hullumeelseid ideid ja hulljulgeid projekte. Suur austus inimese ja looduse vastu ning kustumatu uudishimu toovad tema filmidesse soojuse ja kire.
Herzogi esimesed mängufilmid vormisid olulisel määral tema stiili. Varastes töödes testis ta mitmesuguseid filmitegemise meetodeid ning aastate jooksul on need muutunud Herzogi firmamärkideks. Sõpruse retrospektiivil linastub seitse Werner Herzogi varajast mängufilmi, millest neli on tehtud koostöös Saksamaa kõige kurikuulsama näitleja Klaus Kinskiga. Kinski oli näitleja Jumala armust. Ta oli iseõppinud geenius, vapustav egomaan, argpüks, kangelane, ekstremist ja märatseja – võimatult karismaatiline tüüp.
Herzogi retrospektiivi eelseansil näeb dokumentaalfilmi „Minu armsaim vaenlane Klaus Kinski“ (1999), milles režissöör selgitab oma tormilist suhet 1991. aastal hinge heitnud geniaalse näitlejaga.
„Me austasime teineteist vastastikku. Isegi teineteise mõrva kavandades.“
Eellinastus:
5.10.2016 19:00 - "Minu armasaim vaenlane Klaus Kinski" / "Mein liebster Feind - Klaus Kinski" (1999)
Kava:
13.10.2016 19:00 - "Ka kääbused on alustanud väiksena" / "Even Dwarfs Started Small" (1970)
14.10.2016 19:00 - "Aguirre, Jumala viha" / "Aguirre, the Wrath of God" (1972)
15.10.2016 19:00 - "Igaüks iseenda eest ja Jumal kõigi vastu" / "The Enigma of Kaspar Hauser" (1974)
16.10.2016 19:00 - "Klaasist süda" / "Heart of Glass" (1976)
17.10.2016 19:00 - "Nosferatu, öö fantoom" / "Nosferatu the Vampyre" (German version, 1979)
18.10.2016 19:00 - "Fitzcarraldo" (1982)
19.10.2016 19:30 - "Cobra Verde" (1987)


description: Peagi uuenenud hoonetekompleksi avav NUKU teater otsib etenduste publikukutsungi jaoks sobivat heliloomingut. Muusikutele ja heliloojatele suunatud konkurss kestab 28. oktoobrini.

title: NUKU teater kuulutab välja publikukutsungi konkursi

maintext:
Neljakümne kolme päeva pärast, 13. novembril, avab NUKU teater ja muuseum uuenenud teatrikompleksi uksed. Lisaks uuenenud ilmele soovib teater leida ka uue ja värskekõlalise publikukutsungi. Konkursile oodatakse heliteoseid igas vanuses ning mistahes stiili viljelevatelt nii professionaalsetelt kui ka harrastusheliloojatelt.
Teatris etenduste algust tähistav publikukutsung on oluline teatrielement, mis annab publikule teada, et on aeg saali siseneda. Kutsung ei peaks publikut tagant kiirustama, vaid andma viisakalt märku, et trupp on valmis etendusega alustama. NUKU teatri publikukutsung peaks sobima nii päevaste, lastele suunatud etenduste ette, kui ka õhtuste, täiskasvanutele suunatud etenduste algusesse.
Konkursi tingimused:
esitada kaks heliteost pikkustega 15–20 ja 30 sekundit;
esitatavad heliteosed peavad olema valmisproduktid ehk lõppviimistletud salvestised;
heliteostes võib kasutada nii akustilisi (akustilised instrumendid, hääl jne) kui ka virtuaalseid elemente (VST, sünteesitud helid jne)
heliteosed tuleb esitada digitaalselt WAV-failidena,
helifailide resolutsioon peab olema 48kHz/24Bit.
Loodavad heliteosed ei pea omavahel olemuselt sarnased olema. Konkursi tähtaeg on 28. oktoobril, oma osaluse koos heliteostega saab esitada aadressil publikukutsung@nuku.ee. Hindava komisjonini jõuavad teosed anonüümselt.
Konkursi võidutöö valivad välja teatri kunstiline juht Taavi Tõnisson, lavastaja Vahur Keller, näitleja ja lavastaja Mirko Rajas, teenindusjuht Anna Leiner ja kirjandustoimetaja Kati Kuusemets. Komisjoni juhib teatri heliosakonna juht Mait Visnapuu.
Võitjale on välja pandud 300-eurone auhinnafond, mis sisaldab 150-euro suurust summat, priipääset kõigile 2017/2018 hooaja esietendustele ja 1.-4. juunil toimuva visuaalteatrifestivali peaesineja etendusele ning teose autori äramärkimist NUKU kodulehel.
Käesoleval hooajal 65. juubelit tähistav NUKU teater on Eesti ainus professionaalne nukuteater. Teatri repertuaari kuuluvad nuku-, sõna- ja visuaalteatrilavastused igas vanuses publikule: väikelastele, alg- ja põhikoolilastele, noortele ja täiskasvanutele. Lavastuste loomisel pannakse teksti asemel suuremat rõhku pildile ehk visuaalile, mille võivad moodustada elemendid eri teatri- ja kunstiliikidest (näiteks liikumine, nuku- ja objektiteater, muusika, multimeedia kasutamine, kujutavad kunstid jm). Alates 2007. aastast on teater korraldanud igakevadist rahvusvahelist nuku- ja visuaalteatrifestivali ning alates 2010. aastast kuulub teatri juurde ka tegevuslik nukuteatrikunsti muuseum.


description: Eesti Filharmoonia Kammerkoor (EFK) tähistab oma 35. hooaega «Peadirigentide» sarjaga, Tallinna avakontsert toimub täna kell 19 Estonia kontserdisaalis, dirigendiks  Kaspars Putniņš.

title: Eesti Filharmoonia Kammerkoor 35

maintext:
«Peadirigendid» on sari, kus kontsertidel seisavad koori ees neli peadirigenti läbi aastate: asutaja Tõnu Kaljuste, Paul Hillier, Daniel Reuss ja praegune kunstiline juht Kaspars Putniņš. Dirigendid on sarja valinud kava, mis iseloomustab koori ning selle hinnatud kõla.
Putniņš tellis sarja jaoks Galina Grigorjevalt uue heliteose «The Dark Night of the Soul», mis tuleb avakontserdil esiettekandele. Lisaks kõlavad Sofia Gubaidulina «Canticle of the Sun» (tšellole, löökpillidele ja koorile), soleerib tšellist Leho Karin ja Frank Martini Missa topeltkoorile, mida peetakse üheks kõige mõjusamaks meie aja missamuusikaks.
Putniņši sõnul räägivad teosed sügavast müstilisetest kogemusest ja jumalikust sisekaemusest, kuna on kirjutatud oluliste müstikute tekstidele. « Kõik kolm teost on väga erilised, kuna kaevuvad sügavaimatesse südamesoppidesse ja need on ausad vestlused iseenda ja Jumalaga.»
2017. aastasse jäävad kontserdid teiste peadirigentidega. Märtsis on koori ees Paul Hillier kavaga «Öölaulud», aprillis juhatab Tõnu Kaljuste Alfred Schnittke «Reekviemi» ja Arvo Pärdi «Misereret» ning mais pakub Daniel Reuss publikule kuulamiseks kava «Arieli laulud».


description: 7. oktoobril avanevad uue KuKu köögi uksed kell 20.00 ühe kultuurse vasaksirgega: Asko Künnap oma bluus-bändiga, platnoilaulik Madis Ristmägi, kulinaarne poeet Karl Martin Sinijärv ja luuleline ihtüoloog Olavi Ruitlane, Jürgen Rooste tuleb esimest korda välja oma bändiga Nukker Saatan (Siim Aimla ja sõbrad), siis veel Rauno Laikjõe ja Anne Liis Pukk ja  avaperfoka teeb Leonhard Lapin. See on sissepühitsemine, šamaanlik hullus!

title: KuKu köök avaneb luuleõhtuga!

maintext:
Asko Künnap / Scanpix
Me oleme KuKus istund aastaid, niisama. Lõunane söök on olnud öka. Nüüd, praegu, aastaid hiljem, tuli kultuuriteoreetik ja Kultuurkapitali auhinnatu aasta parima luuleteose eest („Ilusaks inimeseks“, 2005) Marko Martinson, geenius ja iseõppinud kokk, koos maailmaränduri Karli Heinaga KuKusse, võttis köögi üle ja tegi sellest luuletuse.
KuKu on ainus koht Eestis, mis võib uhkeldada 1930ndail avatud ustega, mis võib end päriselt kunstnike klubiks pidada. Siin klaveri ääres on jõuranud Juhan Viiding ja Ott Arder. Siin klaveri veeres on „Bohemian Rhapsody’t“ laulnud verinoored Jürgen Rooste ja Nero Urke. Ja Marko Martinson, alati tema ka.
Nüüd on siin uue vaimu aeg, meie enese nägu lõpuks. Et – nagu tahtis ka Adolf Hitler-Schikelkrueber – igal pool on ka taimetoidumenüü (liha on koguaeg laual siin ka). Ja teine asi: Adolf keelanuks suitsetamise, aga KuKus on suitsutuba kogaeg kõigi vaimsete värdjate päralt, pean tunnistama, et ma ei kujutaks ette, et räägin kuskil mujal Juku-Kalle Raidi või Peeter Helmega.
Sel reedel juhtub midagi erilist, see on väikest moodi ajalugu, parimate poeetide ja parimate roogadega ajalugu. Mart Laar ja Lauri Vahtre on koguaeg asjast valesti aru saanud: ajalugu ei tee „suured“, kes tapavad. Ajalugu juhtub koguaed. See on see, mis me oleme, mis me joome ja sööme. Ja KuKu klubis kirjutatakse praegu uut ajalugu. See on ainus köök Vanalinnas, millest praegu üldse peaks rääkima.


description: Euroopa filmiakadeemia nimetas kolm linateost, mis hakkavad kandideerima aasta parima komöödia auhinnale – teiste seas ka Saksa film «Vaata, kes on tagasi», mille peategelaseks on Adolf Hitler.

title: Adolf Hitleri tagasitulekust võib saada Euroopa parim komöödia

maintext:
Timur Vermesi raamatu «Ta on tagasi» ekraniseeringus ärkab Hitler üles tänapäeva Berliinis, teadmata, mis suunas on maailm vahepeal arenenud. Ta üritab ennast kehtestada ja alustab telekarjääri, leides nii mõneltki poolt vaimustatud vastuvõttu.
Improviseeritud stseene sisaldavat filmi, mis peaks olema moodsa Saksa ühiskonna peegliks, on võrreldud ka «Boratiga».
Saksamaa kinolevis kogus film 2,7 miljonit vaatajat.
Eestis on film kättesaadav Netflixi kaudu. Filmi aluseks olev raamat on tõlgitud ka eesti keelde.
Režissöör David Wnendt on Eesti vaatajale tuttav filmide «Märgalad» ja «Lahingutüdrukud» järgi.
Ülejäänud kaks Euroopa parima komöödia kandidaati on Rootsi film «Mees nimega Ove» (rež Hannes Holm) ja Prantsuse film «Mees ja tema lehm» (rež Mohamed Hamidi).