description: Kanal 2 heategevuslik saade “Kodutunne” läheb järgmisel nädalal appi Astesse, kus aitab korda teha möödunud aasta suvel süüdatud kortermaja trepikoja, mis seest tühjaks põles. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
“Kodutunne” teeb korda Astes süüdatud kortermaja trepikoja
Laupäev, 22. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Laupäev, 22. oktoober 2016. Põlengus kahjustada saanud korterelamu trepikoda ajutise puidust trepiga. FOTO: Valmar Voolaid Kanal 2 heategevuslik saade “Kodutunne” läheb järgmisel nädalal appi Astesse, kus aitab korda teha möödunud aasta suvel süüdatud kortermaja trepikoja, mis seest tühjaks põles.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Salme valla Suurna küla elanik Olev Aaslaid pole enam esimeses ega teises nooruses, iga päev viib sammukese lähemale 81. eluaastale. See on üsna pikk eluiga, mis tähendab, et südamel olevad asjad tuleb ära klaarida. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Mees, kes on päästnud mitmeid elusid

maintext:
Maakond
Mees, kes on päästnud mitmeid elusid
Laupäev, 15. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Laupäev, 15. oktoober 2016. 80-aastane Olev Aaslaid oma kodus mälestusi heietamas. FOTO: Valmar Voolaid Salme valla Suurna küla elanik Olev Aaslaid pole enam esimeses ega teises nooruses, iga päev viib sammukese lähemale 81. eluaastale. See on üsna pikk eluiga, mis tähendab, et südamel olevad asjad tuleb ära klaarida.
Ühel päeval helises toimetuse telefon ja Olev pihtis, et ta on elu jooksul päästnud nelja inimese elu, millest keegi ei tea. Mõne päeva pärast saimegi tema kodus kokku, et need jutud hingelt ära saada. Teisalt on see mõtteaineks teistele, et taolisi päästeoperatsioone poleks kellelegi vaja, kui osataks tunda piire, millest ei tohiks üle astuda. Sest Olevilt abi saanutest olid vähemalt kaks, kes oma piire ei kombanud.
Esimene lugu. “Olen päästnud nelja inimese elu, ühe kindlast surmast. Esimene juhus oli 1960-ndatel. Olin siis noor mees ja elasin veel Tiirimetsas korteris, kui kaks joomast meest tulid lootusega kusagilt viina saada, kuna hilise aja tõttu oli pood juba kinni. Oli see detsembris või jaanuaris, lumi oli igatahes maas. Üks oli Juhan, teise nime enam ei mäleta. Mehed läksid tühjalt minema. Tund hiljem kuulsin seina taga kolinat. Läksin vaatama, oli see tuulest või... Vana pikk istub maas ja sõrmed täitsa valged, ära külmunud. Ma vedasin ta siis tuule käest varjulisemasse kohta ja hakkasin lumega hõõruma. Kui endal sõrmed külmast valutama hakkasid, tirisin ta kööki ja jätkasin hõõrumist, mille peale mees üles ärkas. Ta hakkas siis ise lumega hõõruma ja mina läksin magama. Öösel kuulsin vastu põrandat kloppimist, ilmselt valutavate sõrmede pärast. Hommikuks oli ta kadunud,“ jutustas Olev külmumissurmast päästetud mehest, kes lahkus siit ilmast 85 aasta vanuselt sel aastal.
Teine lugu. “Kuna olin sovhoosis traktorist ja Belarusil oli tera ees, et minna külateid lumest lahti lükkama, pidin ka Üüdimale lükkama minema. Otsustasin minna mööda raudteed, mida ei kasutatud. Märkasin, et ühed jäljed lähevad mu ees. Enne Üüdibet oli Jaan Lõmalalt öösel seitse kilomeetrit ära käinud ja siis pidama jäänud. Kui küsisin, kus sa oma arust oled, vastas ta, et kodus. Sain mehe läbi häda aidata traktori kabiini ja viisin ta Salmele. Naine oli juba muretsema ja otsima hakanud. Millest tal selline segiminek oli, ei tea ma tänase päevani. Ta pole joomamees olnud, oli kolmekümnendates noor mees. Kui ma poleks selle tammi kaudu läinud, võinuks juhtuda halvim. Ta on minust hulga noorem. Suri 68-selt.“
Kolmas lugu. “Läksin hommikul kaheksa paiku piima puki peale viima, kui Tõnu, keda hüüti Tondiks, istus kraavi kaldal, käes tühjaks joodud viinapudel. Ta oli öö läbi bussi putkas olnud ja kodu poole minema hakanud. Ta oleks sinna kraavikaldale istuma jäänud, jalgu ta kuidagi alla ei saanud. Andsin piima ära ja Herbert aitas mul ta koju viia. Ta oli täiesti märg, sest sadas lörtsi. Tõnu ema rääkis hiljem, et kui oli märjad riidest seljast ära kiskunud, olnud poeg surma nägu. Ema kutsus kiirabi ja haiglas turgutati ta üles. Ta võis olla siis veidi üle viiekümne. Tuleval aastal saab seitsekümmend.“ See lugu juhtus juba uuel Eesti ajal.
Neljas lugu. “Läksin jalgrattaga Salme poodi ja nägin, et üks inimene istub väga imelikult teelt lükatud lumevallil. Tagasi tulles ikka seal. Läksin juurde – Malle Tiirimetsast. Käed olid tal juba sinised ja jutust enam aru ei saanud. Tehumardi poolt paistsid autotuled, jooksin kiiresti tee äärde ja pidasin auto kinni. Helistasime kiirabisse. Tohtrid olevat talle öelnud, et on teist korda sündinud. See juhtus neli-viis aastat tagasi, naine on pisut üle kuuekümne. Teisi möödaminejaid oli ka, kuid keegi ei teinud tast välja, mina nägin, et inimene on hädas. Tema on ainuke, kes mind elu päästmise eest tänas.“
Kas kogetu oli üle piiri astujaile õppetunniks, ei tea, nagu ei tea ka seda, kas need kurvad lood panevad kedagi oma taluvuspiiridest õppust võtma.
Pisut ka Olevi enda elust
“Toimetan siin üksi, naine on voodihaige. Olen vahel aitamisega üsna kimpus. Tal on mitu haigust, ma ei teagi, mis kõik. Ise ka juba vana, elu pole ses suhtes kerge. Mul endal pole häda midagi, kuid siiski tunnen, et hakkan vanaks jääma – pole enam sellist töötahtmist, mis varem.“
Uurime, mida Olev on pika elu jooksul teinud ja mis tema päevadesse kuulunud.
Tema tööaastad möödusid Sõrve sovhoosis traktoritöid tehes. Külvitööd ja muud Belarusile sobivad tööd olid sovhoosiaja lõpuni olnud tema teha. Hiljem oli Olev tööl Läätsa kalatööstuses, ikka traktoristina. Siis linttraktoril. “Ei mäleta, et midagi erilist oleks juhtunud, sai igapäevast tööd tehtud. 1953. aastast kuni pensionile saamiseni 1998. aastal. Tuleval aastal saab pensil oldud 20 aastat.“
Mõlemad puusaliigesed on tal ära vahetatud, Olev arvab, et vibreerimisest. Traktoril olles oli ka selg tihti haige olnud ning tuli Salmel elektriravis käia. “Nüüd, kodus olles pole enam seljavalu. Aga metsa ei suuda enam teha. Rohtusid pole ma tarvitanud, ainult valuvaigistit puusaliigeste pärast.“
Olev on sirge seljaga ja normkaalus mees, liigseid kilosid ei paista kusagilt, kuigi ta on kommimaias. Tervisele on hästi mõjunud tema harrastused – jahimehe- ja kaluriamet. Siis, kui naine haigeks jäi ja kodus veel ka lehm oli, tuli koduseks jääda ja jahimeheamet maha panna. Kalavetel käis ta veel sel aastalgi. Poja kalavõrgud on aga isa korras hoida. Tallinnas elav ja Silmetis töötav tütar tuleb isa nädalavahetusel aitama, lehtede riisumist jagub terveks päevaks.
Veidi veel hobidest. “Olen üsna suur lugeja, ostan raamatuid, mul on kapid raamatuid täis. Mind huvitab ajalugu, eriti Teine maailmasõda. Viimane raamat, mille ostsin, oli “Kuramaa 45“, see on mul kaks korda läbi loetud. Paljusid olen lugenud mitu korda. Lemmiksaated on ajaloo valdkonnast, näiteks “Palgasõdurid“ jms.“
Põige noorpõlve mälestustesse
Kokkamises on Olev kodus nagu kala vees. “Olen eluaeg kokk olnud, naine pole mitmekümnel aastal enam süüa teinud. Olin ka sõjaväes kokk. Sõdur sai sel ajal 52 kopika eest päevas kolm korda süüa. 150 grammi liha ja pool kilo juurvilju oli päevas ette nähtud, võid ei olnud. Iga päev oli hapukapsasupp, sügisel oli see üsna hea, aga mida suve poole, seda hapumaks see läks.“
Olevi teenistusaeg algas 1955. aastal Jägala diviisis, aasta hiljem löödi rahvusväeosad laiali ja eestlased saadetud Pärnusse, sealt omakorda uudismaale vilja koristama. “Suured viljahunnikud jäeti maapinnale, ainult põhk pandi peale. Kui autod kinni jäid, visati vili rataste alla. Oi, seda vilja läks seal hukka!
Olen ka Saksamaal olnud, aga sellest ei mäleta ma suurt midagi. Olen Mõntu sadama ligidal sündinud. 27. oktoobril viidi külast kõik ära, vanad ja lapsed. Meie viielapseline pere tuli Saksamaalt kaotusteta tagasi. Kuressaarde saime 30. mail 1945. aastal. Täisid ja sügelisi oli paljudel, mistõttu pandi suurem osa kaheks nädalaks karantiini. Mu tädi oli puhas, mina sain koos tädiga koju. Aga venelased olid maja maha põletanud, sest kes neid lõõrisid siis puhastas.
Kui me lastena midagi süüa ei tahtnud, siis ema ütles alati, et teid peab tagasi Saksamaale saatma. Seal oli suur nälg, kõik aitas süüa.“
Olev oli tegija ka spordiradadel. Eriti meeldinud talle kurnimäng. “Kui ma kurnis matsu panin, siis oli mänguväljak tühi. Muid alasid pole ma võistluskorras teinud, kuid jalgpall meeldis samuti.“
Selline sai väike lugu hoolivast ja märkavast mehest, kes abivajajatele alati appi ruttas. Jaksu ja tervist talle eluraskustega toimetulemiseks! Ühel päeval helises toimetuse telefon ja Olev pihtis, et ta on elu jooksul päästnud nelja inimese elu, millest keegi ei tea. Mõne päeva pärast saimegi tema kodus kokku, et need jutud hingelt ära saada. Teisalt on see mõtteaineks teistele, et taolisi päästeoperatsioone poleks kellelegi vaja, kui osataks tunda piire, millest ei tohiks üle astuda. Sest Olevilt abi saanutest olid vähemalt kaks, kes oma piire ei kombanud.Esimene lugu. “Olen päästnud nelja inimese elu, ühe kindlast surmast. Esimene juhus oli 1960-ndatel. Olin siis noor mees ja elasin veel Tiirimetsas korteris, kui kaks joomast meest tulid lootusega kusagilt viina saada, kuna hilise aja tõttu oli pood juba kinni. Oli see detsembris või jaanuaris, lumi oli igatahes maas. Üks oli Juhan, teise nime enam ei mäleta. Mehed läksid tühjalt minema. Tund hiljem kuulsin seina taga kolinat. Läksin vaatama, oli see tuulest või... Vana pikk istub maas ja sõrmed täitsa valged, ära külmunud. Ma vedasin ta siis tuule käest varjulisemasse kohta ja hakkasin lumega hõõruma. Kui endal sõrmed külmast valutama hakkasid, tirisin ta kööki ja jätkasin hõõrumist, mille peale mees üles ärkas. Ta hakkas siis ise lumega hõõruma ja mina läksin magama. Öösel kuulsin vastu põrandat kloppimist, ilmselt valutavate sõrmede pärast. Hommikuks oli ta kadunud,“ jutustas Olev külmumissurmast päästetud mehest, kes lahkus siit ilmast 85 aasta vanuselt sel aastal.Teine lugu. “Kuna olin sovhoosis traktorist ja Belarusil oli tera ees, et minna külateid lumest lahti lükkama, pidin ka Üüdimale lükkama minema. Otsustasin minna mööda raudteed, mida ei kasutatud. Märkasin, et ühed jäljed lähevad mu ees. Enne Üüdibet oli Jaan Lõmalalt öösel seitse kilomeetrit ära käinud ja siis pidama jäänud. Kui küsisin, kus sa oma arust oled, vastas ta, et kodus. Sain mehe läbi häda aidata traktori kabiini ja viisin ta Salmele. Naine oli juba muretsema ja otsima hakanud. Millest tal selline segiminek oli, ei tea ma tänase päevani. Ta pole joomamees olnud, oli kolmekümnendates noor mees. Kui ma poleks selle tammi kaudu läinud, võinuks juhtuda halvim. Ta on minust hulga noorem. Suri 68-selt.“Kolmas lugu. “Läksin hommikul kaheksa paiku piima puki peale viima, kui Tõnu, keda hüüti Tondiks, istus kraavi kaldal, käes tühjaks joodud viinapudel. Ta oli öö läbi bussi putkas olnud ja kodu poole minema hakanud. Ta oleks sinna kraavikaldale istuma jäänud, jalgu ta kuidagi alla ei saanud. Andsin piima ära ja Herbert aitas mul ta koju viia. Ta oli täiesti märg, sest sadas lörtsi. Tõnu ema rääkis hiljem, et kui oli märjad riidest seljast ära kiskunud, olnud poeg surma nägu. Ema kutsus kiirabi ja haiglas turgutati ta üles. Ta võis olla siis veidi üle viiekümne. Tuleval aastal saab seitsekümmend.“ See lugu juhtus juba uuel Eesti ajal.Neljas lugu. “Läksin jalgrattaga Salme poodi ja nägin, et üks inimene istub väga imelikult teelt lükatud lumevallil. Tagasi tulles ikka seal. Läksin juurde – Malle Tiirimetsast. Käed olid tal juba sinised ja jutust enam aru ei saanud. Tehumardi poolt paistsid autotuled, jooksin kiiresti tee äärde ja pidasin auto kinni. Helistasime kiirabisse. Tohtrid olevat talle öelnud, et on teist korda sündinud. See juhtus neli-viis aastat tagasi, naine on pisut üle kuuekümne. Teisi möödaminejaid oli ka, kuid keegi ei teinud tast välja, mina nägin, et inimene on hädas. Tema on ainuke, kes mind elu päästmise eest tänas.“Kas kogetu oli üle piiri astujaile õppetunniks, ei tea, nagu ei tea ka seda, kas need kurvad lood panevad kedagi oma taluvuspiiridest õppust võtma.“Toimetan siin üksi, naine on voodihaige. Olen vahel aitamisega üsna kimpus. Tal on mitu haigust, ma ei teagi, mis kõik. Ise ka juba vana, elu pole ses suhtes kerge. Mul endal pole häda midagi, kuid siiski tunnen, et hakkan vanaks jääma – pole enam sellist töötahtmist, mis varem.“Uurime, mida Olev on pika elu jooksul teinud ja mis tema päevadesse kuulunud.Tema tööaastad möödusid Sõrve sovhoosis traktoritöid tehes. Külvitööd ja muud Belarusile sobivad tööd olid sovhoosiaja lõpuni olnud tema teha. Hiljem oli Olev tööl Läätsa kalatööstuses, ikka traktoristina. Siis linttraktoril. “Ei mäleta, et midagi erilist oleks juhtunud, sai igapäevast tööd tehtud. 1953. aastast kuni pensionile saamiseni 1998. aastal. Tuleval aastal saab pensil oldud 20 aastat.“Mõlemad puusaliigesed on tal ära vahetatud, Olev arvab, et vibreerimisest. Traktoril olles oli ka selg tihti haige olnud ning tuli Salmel elektriravis käia. “Nüüd, kodus olles pole enam seljavalu. Aga metsa ei suuda enam teha. Rohtusid pole ma tarvitanud, ainult valuvaigistit puusaliigeste pärast.“Olev on sirge seljaga ja normkaalus mees, liigseid kilosid ei paista kusagilt, kuigi ta on kommimaias. Tervisele on hästi mõjunud tema harrastused – jahimehe- ja kaluriamet. Siis, kui naine haigeks jäi ja kodus veel ka lehm oli, tuli koduseks jääda ja jahimeheamet maha panna. Kalavetel käis ta veel sel aastalgi. Poja kalavõrgud on aga isa korras hoida. Tallinnas elav ja Silmetis töötav tütar tuleb isa nädalavahetusel aitama, lehtede riisumist jagub terveks päevaks.Veidi veel hobidest. “Olen üsna suur lugeja, ostan raamatuid, mul on kapid raamatuid täis. Mind huvitab ajalugu, eriti Teine maailmasõda. Viimane raamat, mille ostsin, oli “Kuramaa 45“, see on mul kaks korda läbi loetud. Paljusid olen lugenud mitu korda. Lemmiksaated on ajaloo valdkonnast, näiteks “Palgasõdurid“ jms.“Kokkamises on Olev kodus nagu kala vees. “Olen eluaeg kokk olnud, naine pole mitmekümnel aastal enam süüa teinud. Olin ka sõjaväes kokk. Sõdur sai sel ajal 52 kopika eest päevas kolm korda süüa. 150 grammi liha ja pool kilo juurvilju oli päevas ette nähtud, võid ei olnud. Iga päev oli hapukapsasupp, sügisel oli see üsna hea, aga mida suve poole, seda hapumaks see läks.“Olevi teenistusaeg algas 1955. aastal Jägala diviisis, aasta hiljem löödi rahvusväeosad laiali ja eestlased saadetud Pärnusse, sealt omakorda uudismaale vilja koristama. “Suured viljahunnikud jäeti maapinnale, ainult põhk pandi peale. Kui autod kinni jäid, visati vili rataste alla. Oi, seda vilja läks seal hukka!Olen ka Saksamaal olnud, aga sellest ei mäleta ma suurt midagi. Olen Mõntu sadama ligidal sündinud. 27. oktoobril viidi külast kõik ära, vanad ja lapsed. Meie viielapseline pere tuli Saksamaalt kaotusteta tagasi. Kuressaarde saime 30. mail 1945. aastal. Täisid ja sügelisi oli paljudel, mistõttu pandi suurem osa kaheks nädalaks karantiini. Mu tädi oli puhas, mina sain koos tädiga koju. Aga venelased olid maja maha põletanud, sest kes neid lõõrisid siis puhastas.Kui me lastena midagi süüa ei tahtnud, siis ema ütles alati, et teid peab tagasi Saksamaale saatma. Seal oli suur nälg, kõik aitas süüa.“Olev oli tegija ka spordiradadel. Eriti meeldinud talle kurnimäng. “Kui ma kurnis matsu panin, siis oli mänguväljak tühi. Muid alasid pole ma võistluskorras teinud, kuid jalgpall meeldis samuti.“Selline sai väike lugu hoolivast ja märkavast mehest, kes abivajajatele alati appi ruttas. Jaksu ja tervist talle eluraskustega toimetulemiseks!
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Täna algab 49. Saaremaa ralli, mis algselt kandis küll nime Tehumardi ralli. Kogu selle aja jooksul on rallil olnud halvemaid ja paremaid aegu ning üksvahe oli sügisene tähtsündmus lausa hinge vaakumise äärel. Kõige hullemast ehk lõpetamisest suudeti toona ralli siiski päästa. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Mis on ralli?

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Mis on ralli?
Reede, 07. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Täna algab 49. Saaremaa ralli, mis algselt kandis küll nime Tehumardi ralli. Kogu selle aja jooksul on rallil olnud halvemaid ja paremaid aegu ning üksvahe oli sügisene tähtsündmus lausa hinge vaakumise äärel. Kõige hullemast ehk lõpetamisest suudeti toona ralli siiski päästa.
Nüüd on hakanud taas kõlama mustemad noodid, sest viimastel aastatel pole Saaremaa rallile jõudnud enam WRC autod. Oli kujunenud heaks normiks näha igal aastal stardis vähemalt kolme WRC autot, kuid viimase viie aasta peale kokku on tulnud starti vaid üks WRC, mida 2013. aastal juhtis Georg Gross.
Spordisõbrad küsivad, kas ralli tase on sellega langemas, sest Saaremaa ralli on viimastel aastatel kukkunud pelgalt üheks Eesti meistrivõistluste ja Baltimaade karikaetapiks, kuhu nimekad sõitjad WRC autodega miskipärast enam ei kipu.
Teisalt on jälle neid, kes peavad siinset rallit sügiseseks meelelahutusürituseks, kus sõpradega kokku saada ja korralikult lõõgastuda. Kas ralli legendaarsusest jääbki vaid jälg? Ehk annab vastuse järgmisel aastal toimuv 50. juubeliralli.
7. oktoober 2016 Autor: MM Reede, 07. oktoober 2016.Nüüd on hakanud taas kõlama mustemad noodid, sest viimastel aastatel pole Saaremaa rallile jõudnud enam WRC autod. Oli kujunenud heaks normiks näha igal aastal stardis vähemalt kolme WRC autot, kuid viimase viie aasta peale kokku on tulnud starti vaid üks WRC, mida 2013. aastal juhtis Georg Gross.Spordisõbrad küsivad, kas ralli tase on sellega langemas, sest Saaremaa ralli on viimastel aastatel kukkunud pelgalt üheks Eesti meistrivõistluste ja Baltimaade karikaetapiks, kuhu nimekad sõitjad WRC autodega miskipärast enam ei kipu.Teisalt on jälle neid, kes peavad siinset rallit sügiseseks meelelahutusürituseks, kus sõpradega kokku saada ja korralikult lõõgastuda. Kas ralli legendaarsusest jääbki vaid jälg? Ehk annab vastuse järgmisel aastal toimuv 50. juubeliralli.7. oktoober 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: TS Laevad alustas Türgis Sefine laevatehases esimese uue parvlaeva, Leigeri vastuvõtmisprotsessiga, et alus hiljemalt detsembriks Rohuküla-Heltermaa liinile sõitma saada. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Leiger võetakse vastu

maintext:
Uudised
Leiger võetakse vastu
Neljapäev, 20. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Neljapäev, 20. oktoober 2016. Leigeri tulek Türgist Eestisse võtab kolm nädalat, liinile jõudmiseks kulub seejärel veel aega. FOTO: TS Laevad TS Laevad alustas Türgis Sefine laevatehases esimese uue parvlaeva, Leigeri vastuvõtmisprotsessiga, et alus hiljemalt detsembriks Rohuküla-Heltermaa liinile sõitma saada.
TS Laevade juhatuse esimees Kaido Padar kinnitas Meie Maale Leigeri vastuvõtmisega alustamist. “Selle nädala algul toimusid 48-tunnised veekatsetused, mis läksid ilusti. Suuremad puudused, millest varem on räägitud, on kõrvaldatud,” ütles Padar.
Katsetuste ajal keskenduti kõige kriitilisematele puudustele, et kindlaks teha, kas üldse on mõtet katsetustega edasi minna. Nende hulka käisid visiir, erinevad olulisemad alarmid, kajalood ja hulk teisi. “Kõik läks kenasti, nagu saarlased ütlevad,” võttis Padar kokku.
Padar kordas varem väljaöeldut, et TS Laevad ei tee parvlaevade kvaliteedile ega ohutusele laevatehastele mingeid järeleandmisi.
“Loomulikult, väiksemaid märkusi esineb, aga nendega tegeletakse. Laias laastus hakkame tegelema laeva vastuvõtmisega. Ma arvan, et kahe-kolme nädala jooksul hakkab laev Eesti suunas tulema,” lootis Padar.
Kuupäev pole paigas
Leigeri vastuvõtmise kuupäev paigas ei ole. Padar pidas sellest olulisemaks, et kõik vajalikud dokumendid saaksid korda ning tehakse vajalikud ettevalmistused aluse Eestisse teele asumiseks.
“Tuleb teha igasuguseid protseduure kuni selleni välja, et vajalik meeskonna koosseis tuleb viia Türgi laevatehasesse, kaasa arvatud kokk, osta toiduaineid jne,” selgitas Padar. Meeskonnaliikmed on praegu veel kodus. Kokku saadetakse Leigerit Türki ära tooma 11 meest, nende seas on personali madrusest kuni kaptenini.
TS Laevad on arvestanud Leigeri detsembriks liinile sõitma panekuga. Parvlaev Leiger hakkab sõitma Rohuküla-Heltermaa liinil. “Kui tuleb varem, on kõik hästi, aga ärme endale illusioone loo,” jäi Padar samas ettevaatlikuks.
Aluse Türgist Eestisse jõudmiseks on arvestatud 21 päeva. Pärast seda kulub veel nädal erinevate toimingute peale kuni laeva ristimiseni välja.
Kaido Padar on positiivselt meelestatud ka Poola laevatehase Remontowa osas, kus ehitatakse parvlaevu Piret ja Tõll. “Kuupäeva veel ei julge lubada, kuid sisemiselt oleme kokku leppinud,” sõnas Padar.
Poola laevatehase valupunktiks on olnud laevade juhtimisseadmed. Teise laeva pealt toodi esimesele ehk Tõllule ümber veel 50 meest. Kokku askeldas reisijate tekil 100 meest, isegi pimedas käis mööbli paigaldamine.
“Ärme rutta. Kaikatsetused käivad. Elame päev korraga. Oluline on, et parvlaevad praegu liinidel sõidavad ja veetase rohkem ei lange,” ütles Padar lõpetuseks. TS Laevade juhatuse esimees Kaido Padar kinnitas Meie Maale Leigeri vastuvõtmisega alustamist. “Selle nädala algul toimusid 48-tunnised veekatsetused, mis läksid ilusti. Suuremad puudused, millest varem on räägitud, on kõrvaldatud,” ütles Padar.Katsetuste ajal keskenduti kõige kriitilisematele puudustele, et kindlaks teha, kas üldse on mõtet katsetustega edasi minna. Nende hulka käisid visiir, erinevad olulisemad alarmid, kajalood ja hulk teisi. “Kõik läks kenasti, nagu saarlased ütlevad,” võttis Padar kokku.Padar kordas varem väljaöeldut, et TS Laevad ei tee parvlaevade kvaliteedile ega ohutusele laevatehastele mingeid järeleandmisi.“Loomulikult, väiksemaid märkusi esineb, aga nendega tegeletakse. Laias laastus hakkame tegelema laeva vastuvõtmisega. Ma arvan, et kahe-kolme nädala jooksul hakkab laev Eesti suunas tulema,” lootis Padar.Leigeri vastuvõtmise kuupäev paigas ei ole. Padar pidas sellest olulisemaks, et kõik vajalikud dokumendid saaksid korda ning tehakse vajalikud ettevalmistused aluse Eestisse teele asumiseks.“Tuleb teha igasuguseid protseduure kuni selleni välja, et vajalik meeskonna koosseis tuleb viia Türgi laevatehasesse, kaasa arvatud kokk, osta toiduaineid jne,” selgitas Padar. Meeskonnaliikmed on praegu veel kodus. Kokku saadetakse Leigerit Türki ära tooma 11 meest, nende seas on personali madrusest kuni kaptenini.TS Laevad on arvestanud Leigeri detsembriks liinile sõitma panekuga. Parvlaev Leiger hakkab sõitma Rohuküla-Heltermaa liinil. “Kui tuleb varem, on kõik hästi, aga ärme endale illusioone loo,” jäi Padar samas ettevaatlikuks.Aluse Türgist Eestisse jõudmiseks on arvestatud 21 päeva. Pärast seda kulub veel nädal erinevate toimingute peale kuni laeva ristimiseni välja.Kaido Padar on positiivselt meelestatud ka Poola laevatehase Remontowa osas, kus ehitatakse parvlaevu Piret ja Tõll. “Kuupäeva veel ei julge lubada, kuid sisemiselt oleme kokku leppinud,” sõnas Padar.Poola laevatehase valupunktiks on olnud laevade juhtimisseadmed. Teise laeva pealt toodi esimesele ehk Tõllule ümber veel 50 meest. Kokku askeldas reisijate tekil 100 meest, isegi pimedas käis mööbli paigaldamine.“Ärme rutta. Kaikatsetused käivad. Elame päev korraga. Oluline on, et parvlaevad praegu liinidel sõidavad ja veetase rohkem ei lange,” ütles Padar lõpetuseks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Reedel algava Saaremaa ralliga seoses toob turvafirma G4S üritusel korda tagama 270 turvatöötajat, mis on rohkem kui kunagi varem ralli ajaloos. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! SÄILITA RALLI AJAKS IKKA KAINE PEA! Saaremaa rallil tagab korda rekordarv turvatöötajaid
Kolmapäev, 05. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 05. oktoober 2016. Eelnevatel aastatel on turvameeskondadel olnud muude ülesannete kõrval ka tükk tegu rallifännide ohjeldamisega. FOTO: Valmar Voolaid Reedel algava Saaremaa ralliga seoses toob turvafirma G4S üritusel korda tagama 270 turvatöötajat, mis on rohkem kui kunagi varem ralli ajaloos.
Seni suurima arvu turvatöötajate kaasamise üheks põhjuseks on ralli avapäeval toimuv Kaugatoma kiiruskatse, mida ei ole aastaid esimesel päeval korraldatud.
“Kunagi ammu oli esimesel päeval. Tänavu sõidetakse Kaugatoma kiiruskatset nii esimesel kui teisel ralli päeval. Otsustasime tänavu niimoodi teha,” ütles Saaremaa Ralli MTÜ juht Toomas Sepp.
Kui mullu pani turvafirma G4S välja 250 turvatöötajat, siis tänavu on neid kokku 270. G4S massiürituste turvalisuse koordinaatori Kristjan Saariku sõnul tingis nii suure arvu turvatöötajaid nii ohutuse tagamine kui kiiruskatsete eripära.
“Linnakatse tagasitulek, Kaugatoma katse esimesel päeval ja teisel päeval esimesed katsed ja nende kolimised, kus läheb vaja palju turvatöötajaid korraga,” loetles Saarik, kes juhib Saaremaa rallil turvatöötajaid viiendat aastat järjest. Tema algusaastal oli turvatöötajaid 220.
Meeletu hulk turvatöötajaid
Lisaks ralliraja julgestamisele ja avaliku korra tagamisele reguleerivad G4S töötajad liiklust ja parkimist ning olid abiks ralliraja ülesehitusel.
“Raja ääres ei tohi tekkida turvatöötajate vahel pikki vahemaid ega tühimikke. Linnas on väike, kuid üks suuremaid katseid isikkoosseisude poolest.
Kilometraaži järgi tuleb küll meeletu hulk turvatöötajaid, aga midagi pole teha,” nentis Saarik.
Tänavuse Saaremaa ralli üldpikkus on ligi 440 km. Ralli koosneb kümnest kiiruskatsest. Homme sõidetakse kolm katset, sealhulgas linnakatse. Laupäeval on kavas seitse kiiruskatset.
Varasem Saaremaa ralli praktika on näidanud, et pealtvaatajad kipuvad võimalikult raja äärde minema ja ka sinna, kus keelatud viibida. Kui olukord läheb ohtlikuks ja ohutus ei ole raja ääres tagatud, võidakse kiiruskatse üldse ära jätta. Vahel võetakse parema koha saamise nimel tee äärest ära keeluala silte.
“Selle põhjuseks on alkohol. Hea ja viisakas publik tuleb rallit nautima, aga on ka neid, kellega tuleb tegeleda. Õnneks on rallipublik aastatega paremaks läinud. Päeva lõpuks tahavad kõik koju jõuda,” tõdes Saarik.
Kristjan Saarik loodab, et praamid ikka korralikult Virtsu-Kuivastu liinil sõidavad ja turvatöötajad õigel ajal üle Suure väina saavad. “Peame õigel ajal kohale ja pärast tagasi saama. Kui ei saa, siis on muidugi kehvasti,” sõnas Saarik.
* * *
G4S meeldetuletused ralliks
• Adrenaliinirohke võistluse ohutusnõuded on kõrged: rajale liiga lähedal ning turvameeskonna juhiseid eirava publiku tõttu võidakse katsed ära jätta.
• Avalikus kohas alkoholi tarvitamine on keelatud ja võistlustele ei lubata inimesi, kes on silmanähtavalt alkoholijoobes või käituvad agressiivselt teiste rallifännide suhtes.
• Väikeste lastega külalistele tuletame meelde, et pisematel hoitaks silm peal. Lapse käele soovitame kirjutada lapsevanema mobiilinumbri – nii leiavad turvatöötajad ta vanemad kiiremini üles, kui laps peaks ära eksima.
• Ralli toob kaasa palju liikluskorralduse muudatusi, seetõttu jälgige liikluskorraldusmärke. Ajutised liiklusmärgid, keelualad ja rajapiirded on rallil selleks, et tagada pealtvaatajate ohutus. Keeluala märgistavate siltide ümbertõstmine võib halbade asjaolude kokkulangemisel tähendada kellegi elu.
• Linnast väljas toimuvatel katsetel palume parkida autod ühte teeserva, et päästeautodele oleks tagatud vaba ligipääs.
• Autosse ei tasu jätta väärtuslikke asju, samuti palume raja äärde mitte kaasa võtta liigseid, liikumist segavaid asju. Seni suurima arvu turvatöötajate kaasamise üheks põhjuseks on ralli avapäeval toimuv Kaugatoma kiiruskatse, mida ei ole aastaid esimesel päeval korraldatud.“Kunagi ammu oli esimesel päeval. Tänavu sõidetakse Kaugatoma kiiruskatset nii esimesel kui teisel ralli päeval. Otsustasime tänavu niimoodi teha,” ütles Saaremaa Ralli MTÜ juht Toomas Sepp.Kui mullu pani turvafirma G4S välja 250 turvatöötajat, siis tänavu on neid kokku 270. G4S massiürituste turvalisuse koordinaatori Kristjan Saariku sõnul tingis nii suure arvu turvatöötajaid nii ohutuse tagamine kui kiiruskatsete eripära.“Linnakatse tagasitulek, Kaugatoma katse esimesel päeval ja teisel päeval esimesed katsed ja nende kolimised, kus läheb vaja palju turvatöötajaid korraga,” loetles Saarik, kes juhib Saaremaa rallil turvatöötajaid viiendat aastat järjest. Tema algusaastal oli turvatöötajaid 220.Lisaks ralliraja julgestamisele ja avaliku korra tagamisele reguleerivad G4S töötajad liiklust ja parkimist ning olid abiks ralliraja ülesehitusel.“Raja ääres ei tohi tekkida turvatöötajate vahel pikki vahemaid ega tühimikke. Linnas on väike, kuid üks suuremaid katseid isikkoosseisude poolest.Kilometraaži järgi tuleb küll meeletu hulk turvatöötajaid, aga midagi pole teha,” nentis Saarik.Tänavuse Saaremaa ralli üldpikkus on ligi 440 km. Ralli koosneb kümnest kiiruskatsest. Homme sõidetakse kolm katset, sealhulgas linnakatse. Laupäeval on kavas seitse kiiruskatset.Varasem Saaremaa ralli praktika on näidanud, et pealtvaatajad kipuvad võimalikult raja äärde minema ja ka sinna, kus keelatud viibida. Kui olukord läheb ohtlikuks ja ohutus ei ole raja ääres tagatud, võidakse kiiruskatse üldse ära jätta. Vahel võetakse parema koha saamise nimel tee äärest ära keeluala silte.“Selle põhjuseks on alkohol. Hea ja viisakas publik tuleb rallit nautima, aga on ka neid, kellega tuleb tegeleda. Õnneks on rallipublik aastatega paremaks läinud. Päeva lõpuks tahavad kõik koju jõuda,” tõdes Saarik.Kristjan Saarik loodab, et praamid ikka korralikult Virtsu-Kuivastu liinil sõidavad ja turvatöötajad õigel ajal üle Suure väina saavad. “Peame õigel ajal kohale ja pärast tagasi saama. Kui ei saa, siis on muidugi kehvasti,” sõnas Saarik.* * *• Adrenaliinirohke võistluse ohutusnõuded on kõrged: rajale liiga lähedal ning turvameeskonna juhiseid eirava publiku tõttu võidakse katsed ära jätta.• Avalikus kohas alkoholi tarvitamine on keelatud ja võistlustele ei lubata inimesi, kes on silmanähtavalt alkoholijoobes või käituvad agressiivselt teiste rallifännide suhtes.• Väikeste lastega külalistele tuletame meelde, et pisematel hoitaks silm peal. Lapse käele soovitame kirjutada lapsevanema mobiilinumbri – nii leiavad turvatöötajad ta vanemad kiiremini üles, kui laps peaks ära eksima.• Ralli toob kaasa palju liikluskorralduse muudatusi, seetõttu jälgige liikluskorraldusmärke. Ajutised liiklusmärgid, keelualad ja rajapiirded on rallil selleks, et tagada pealtvaatajate ohutus. Keeluala märgistavate siltide ümbertõstmine võib halbade asjaolude kokkulangemisel tähendada kellegi elu.• Linnast väljas toimuvatel katsetel palume parkida autod ühte teeserva, et päästeautodele oleks tagatud vaba ligipääs.• Autosse ei tasu jätta väärtuslikke asju, samuti palume raja äärde mitte kaasa võtta liigseid, liikumist segavaid asju.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaal 33 aastat muusikaelu edendanud Tiina Oksa sünnipaik on Viljandimaal Karksi-Nuias. Miks Karksi lossi varemete lähedal vanas pastoraadi majas 12. juulil 1960 sündinud tüdruk oma ande varal siinset elu ja inimesi rikastab, saame teada. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
EV100
TAGASIVAADE: Toolipõhja pianistist muusikuks
Esmaspäev, 03. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Esmaspäev, 03. oktoober 2016. Tiina Oks. FOTO: Vilma Rauniste Saaremaal 33 aastat muusikaelu edendanud Tiina Oksa sünnipaik on Viljandimaal Karksi-Nuias. Miks Karksi lossi varemete lähedal vanas pastoraadi majas 12. juulil 1960 sündinud tüdruk oma ande varal siinset elu ja inimesi rikastab, saame teada.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Lugeja küsib: Kuulsin, et meie naaberkülas asuvas puidufirmas käis keegi tööinspektsioonist, kes andis head nõu ja ettekirjutusi ei teinud. Kas see on tõsi, et ettevõttesse on võimalik kutsuda tööinspektorit, kes ei tee ettekirjutust ega trahvi? Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lugeja küsib, jurist vastab

maintext:
Majandus
Lugeja küsib, jurist vastab
Kolmapäev, 12. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Lugeja küsib: Kuulsin, et meie naaberkülas asuvas puidufirmas käis keegi tööinspektsioonist, kes andis head nõu ja ettekirjutusi ei teinud. Kas see on tõsi, et ettevõttesse on võimalik kutsuda tööinspektorit, kes ei tee ettekirjutust ega trahvi?
Vastab Rein Reisberg, tööinspektsiooni töökeskkonna konsultant: Ettevõttesse võite kutsuda nõu andma töökeskkonna konsultandi. Oleme tööinspektsioonis juba aastaid teinud lisaks järelevalvele ka teavitustööd. Kui varem korraldasime koolitusi ja infohommikuid ning andsime välja juhiseid ja brošüüre, siis eelmisest aastast lisandus ka personaalsem, ühe ettevõtte konsulteerimine.
Konsulteerime sagedasti just väiksemaid ettevõtteid. Neis pole tavaliselt tööl inimest, kelle põhitegevus oleks tegeleda töötervishoiu ja tööohutusega ning nii jääb napiks teadmisi ja kogemusi heast töökeskkonnast.
Kui ettevõte on juba mitu aastat töötanud, võidakse ka oma töökeskkonnaga niivõrd ära harjuda, et probleeme ei panda enam tähelegi. Siis on hea, kui keegi tuleb ja vaatab töökohti võõra pilguga.
Konsultandi võivad nõustama kutsuda ka suuremad ettevõtted. Nendel nõustamistel saab arutada põhjalikumalt mingi tegevuse, näiteks ohutusjuhendite ja töötajate juhendamise üle.
Järelevalve ja nõustamine on tööinspektsioonis kaks eri tegevust. Kui tööandja soovib nõustamist ettevõttes, ei tule kohale mitte tööinspektor, vaid töökeskkonna konsultant.
Konsultant on tõesti see, kes piirdub nõuandmisega ja tal puudub õigus teha ettekirjutust või trahvi. Ettevõttes vaatab konsultant koos tööandja esindajaga üle töökohad ja dokumendid ning annab soovitusi, kuidas muuta töötamist ohutumaks ja tervist hoidvamaks.
Konsultandid on valmis tulema ettevõttesse kõikjal üle Eesti ning konsulteerimine on tööandjale täiesti tasuta. Konsultandi kutsumiseks tuleb saata e-kiri aadressile ti@ti.ee Autor: MM Kolmapäev, 12. oktoober 2016.Vastab Rein Reisberg, tööinspektsiooni töökeskkonna konsultant: Ettevõttesse võite kutsuda nõu andma töökeskkonna konsultandi. Oleme tööinspektsioonis juba aastaid teinud lisaks järelevalvele ka teavitustööd. Kui varem korraldasime koolitusi ja infohommikuid ning andsime välja juhiseid ja brošüüre, siis eelmisest aastast lisandus ka personaalsem, ühe ettevõtte konsulteerimine.Konsulteerime sagedasti just väiksemaid ettevõtteid. Neis pole tavaliselt tööl inimest, kelle põhitegevus oleks tegeleda töötervishoiu ja tööohutusega ning nii jääb napiks teadmisi ja kogemusi heast töökeskkonnast.Kui ettevõte on juba mitu aastat töötanud, võidakse ka oma töökeskkonnaga niivõrd ära harjuda, et probleeme ei panda enam tähelegi. Siis on hea, kui keegi tuleb ja vaatab töökohti võõra pilguga.Konsultandi võivad nõustama kutsuda ka suuremad ettevõtted. Nendel nõustamistel saab arutada põhjalikumalt mingi tegevuse, näiteks ohutusjuhendite ja töötajate juhendamise üle.Järelevalve ja nõustamine on tööinspektsioonis kaks eri tegevust. Kui tööandja soovib nõustamist ettevõttes, ei tule kohale mitte tööinspektor, vaid töökeskkonna konsultant.Konsultant on tõesti see, kes piirdub nõuandmisega ja tal puudub õigus teha ettekirjutust või trahvi. Ettevõttes vaatab konsultant koos tööandja esindajaga üle töökohad ja dokumendid ning annab soovitusi, kuidas muuta töötamist ohutumaks ja tervist hoidvamaks.Konsultandid on valmis tulema ettevõttesse kõikjal üle Eesti ning konsulteerimine on tööandjale täiesti tasuta. Konsultandi kutsumiseks tuleb saata e-kiri aadressile ti@ti.ee
Veel artikleid samast teemast »


description: Üleeile Katari pealinnas Dohas toimunud maanteeratturite maailmameistrivõistlustel võitis meeste grupisõidu slovakist tiitlikaitsja Peter Sagan, kes edestas 257,3 km pikkuse sõidu grupifinišis britt Mark Cavendishi ja belglast Tom Boonenit. Ükski stardis olnud eestlane finišisse ei jõudnud – katkestasid nii Mihkel Räim, Gert Jõeäär kui Alo Jakin, vahendab Delfi Sport. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Räim pidi MM-il leppima katkestamisega

maintext:
Sport
Räim pidi MM-il leppima katkestamisega
Teisipäev, 18. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Teisipäev, 18. oktoober 2016. Mihkel Räim Kataris. Foto: Cycling Academy Team / Facebook Üleeile Katari pealinnas Dohas toimunud maanteeratturite maailmameistrivõistlustel võitis meeste grupisõidu slovakist tiitlikaitsja Peter Sagan, kes edestas 257,3 km pikkuse sõidu grupifinišis britt Mark Cavendishi ja belglast Tom Boonenit. Ükski stardis olnud eestlane finišisse ei jõudnud – katkestasid nii Mihkel Räim, Gert Jõeäär kui Alo Jakin, vahendab Delfi Sport.
“See oli nn küljetuuletegemine ja seekord olid just belglased need, kes ründasid väga vara. Sellega lõikasid näppu nii sakslased ja hollandlased, kes ei uskunud, et äraminek nii vara toimub. Sõita jäi siis umbes 160–170 km,” ütles eile Meie Maale Andres Lauk. “Algul sõideti kõrbes ja lõpus sõideti linnas seitse 15 km pikkust ringi.
Puhus kõva tuul, lisaks töötles jalgrattureid ka kuumus. Kuna lõpus oli võimalus liidritelt ring pähe saada, siis üldjuhul tähendab see rajalt mahavõtmist. Nägin ise eile telekast, kuidas üks rajakohtunikest näitas punast lippu sellele grupile, kus sõitis Räim. Tema enda kommentaari mul veel ei ole,” nentis Lauk.
Kas Räim oli poliitiliste mängude ohver?
“Eesti profirattur: poliitiline mäng – klubi juhtkonnale oli tähtis, et juutide tiim võistleks moslemite riigis” – nii on pealkirjastatud lugu, mis ilmus Delfi Spordis. Ja see profirattur on meie Mihkel Räim, kes oma Facebooki lehel nii kirjutab.
Kuigi oli ette teada, et Räime koduklubi Team Cycling Academy Dohas alanud maanteesõidu maailmameistrivõistluste meeskonnasõidus suurde mängu ei sekku, oli Iisraelis registreeritud tiim väga huvitatud seal osalemisest.
“Meie tiim otsustas siia ilmselt tulla sellel põhjusel, et järgmisel aastal tõuseme Pro Continentali tasemele ja kuskilt peab alustama,” kirjutab Räim. “Kindlasti saab meeskond seetõttu rohkem meediakajastust ning, mis kõige olulisem – poliitiline mäng. Iisraeli tiim võistlemas Kataris ehk siis juutide lipu alla kuuluv tiim sõidab moslemite riigis. Julgen arvata, et see oligi peamine idee meeskonna juhatusel.“ “See oli nn küljetuuletegemine ja seekord olid just belglased need, kes ründasid väga vara. Sellega lõikasid näppu nii sakslased ja hollandlased, kes ei uskunud, et äraminek nii vara toimub. Sõita jäi siis umbes 160–170 km,” ütles eile Meie Maale Andres Lauk. “Algul sõideti kõrbes ja lõpus sõideti linnas seitse 15 km pikkust ringi.Puhus kõva tuul, lisaks töötles jalgrattureid ka kuumus. Kuna lõpus oli võimalus liidritelt ring pähe saada, siis üldjuhul tähendab see rajalt mahavõtmist. Nägin ise eile telekast, kuidas üks rajakohtunikest näitas punast lippu sellele grupile, kus sõitis Räim. Tema enda kommentaari mul veel ei ole,” nentis Lauk.“Eesti profirattur: poliitiline mäng – klubi juhtkonnale oli tähtis, et juutide tiim võistleks moslemite riigis” – nii on pealkirjastatud lugu, mis ilmus Delfi Spordis. Ja see profirattur on meie Mihkel Räim, kes oma Facebooki lehel nii kirjutab.Kuigi oli ette teada, et Räime koduklubi Team Cycling Academy Dohas alanud maanteesõidu maailmameistrivõistluste meeskonnasõidus suurde mängu ei sekku, oli Iisraelis registreeritud tiim väga huvitatud seal osalemisest.“Meie tiim otsustas siia ilmselt tulla sellel põhjusel, et järgmisel aastal tõuseme Pro Continentali tasemele ja kuskilt peab alustama,” kirjutab Räim. “Kindlasti saab meeskond seetõttu rohkem meediakajastust ning, mis kõige olulisem – poliitiline mäng. Iisraeli tiim võistlemas Kataris ehk siis juutide lipu alla kuuluv tiim sõidab moslemite riigis. Julgen arvata, et see oligi peamine idee meeskonna juhatusel.“
Veel artikleid samast teemast »


description: Kõljala Kultuuriselts “Kevade” korraldab laupäeval, 19. novembril Kõljala Põllutöökooli asutamise 95. aastapäeva ürituse. Kool tegutses kuni 1955. aastani. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Perekond
“Kevade“ ootab erinevaid mälestusi ja põnevaid pilte Kõljala Põllutöökoolist
Laupäev, 29. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 29. oktoober 2016. Kõljala Põllutöökool tegutses aastani 1955 Kõljala mõisas. FOTO: Delfi Kõljala Kultuuriselts “Kevade” korraldab laupäeval, 19. novembril Kõljala Põllutöökooli asutamise 95. aastapäeva ürituse. Kool tegutses kuni 1955. aastani.
Sellega seoses oodatakse vilistlaste või nende sugulaste mälestusi, pilte jms, et hiljem kokku panna mälestuskogumik.
Kirjutised võib saata aimenuut@hotmail.com või võtta kaasa ürituse toimumise päeval.
Üritus toimub Kõljala külamajas, kellaeg on täpsustamisel. Osaleda võivad kõik huvilised, ettevalmistamisel on lühikesed ettekanded ajaloost ja inimestest. Täpsem info ilmub edaspidi. Sellega seoses oodatakse vilistlaste või nende sugulaste mälestusi, pilte jms, et hiljem kokku panna mälestuskogumik.Kirjutised võib saata aimenuut@hotmail.com või võtta kaasa ürituse toimumise päeval.Üritus toimub Kõljala külamajas, kellaeg on täpsustamisel. Osaleda võivad kõik huvilised, ettevalmistamisel on lühikesed ettekanded ajaloost ja inimestest. Täpsem info ilmub edaspidi.
Veel artikleid samast teemast »


description: “No kui kaks aastat pole sellise autoga (Ford Fiesta R5, toim.) sõitnud, siis nii kiiresti kõiki vajalikke asju meelde ei tuleta. Eks meil oli ebaõnne ka. Kaks rehvipurunemist Undva ja Pahapilli katsetel, lisaks sõitsime Pidula katsel ka kiviaia sisse. Ja mis seal salata, ka kaardilugejal on arenguruumi. Mis järgmisel hooajal saama hakkab, on minu jaoks veel ebaselge, eks näis,” võttis Kõrge oma sõidu pisut mažoorsel toonil kokku ja osutas põhjustele. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Timmu Kõrge: Olime üsna toored


description: Lugeja küsib: Meie ettevõttes on palju vanemaealisi tootmistöötajaid, kes kurdavad lihaspingete, väsimuse ja valu üle. Kuidas me saaksime nende töötajate olukorda paremaks muuta? Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lugeja küsib, jurist vastab

maintext:
Majandus
Lugeja küsib, jurist vastab
Kolmapäev, 26. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Lugeja küsib: Meie ettevõttes on palju vanemaealisi tootmistöötajaid, kes kurdavad lihaspingete, väsimuse ja valu üle. Kuidas me saaksime nende töötajate olukorda paremaks muuta?
Vastab Mari-Liis Ivask, Tööinspektsiooni töökeskkonna konsultant. Tööandja peab kujundama töökoha ja töö konkreetsele töötajale sobivaks, arvestades töötaja vajadustega. Vanemaealiste töötajate puhul kiputakse arvama, et nende oskused ja võimekused on langenud. Tõsi, eaga kaasnevad teatud muutused, kuid samas on vanemaealised oma oskuste, kogemuste ja tahte poolest väga vajalikud töötajad.
Vananedes väheneb inimese aeroobne võimekus, liigesliikuvus ja lihasjõud ning -vastupidavus. See tähendab, et tööandjal tuleks läbi mõelda, kuidas tööd muuta nii, et see ei oleks töötaja kehale liiga koormav.
Hea oleks, kui töötaja saaks ise valida oma töötempot, töös oleks sagedasi lühikesi pause taastumiseks ning üldiselt piisavalt vaba aega taastumiseks.
Võimalikult palju peaks vältima sundasendeid ja ühesuguseid korduvaid liigutusi. Töökoht võiks soodustada liikumist, mida saab teha näiteks tööülesannete vaheldamise abil. Selliselt saab vähendada ka sundasendite ja sundliigutustega seotud probleeme.
Samuti tasub mõelda, kas töövahendid on konkreetse tööülesande ja kasutaja jaoks sobivad (hea haardega, vajadusel reguleeritavad). Olenevalt töölõigust võivad abiks olla ka tehnilised abivahendid. Näiteks raskusi saab teisaldada erinevate vahendite abil, et vähendada füüsilist koormust. Tähtis roll on ka töötajate juhendamisel ja väljaõppel, et kasutataks õigeid töövõtteid, mis ei tekitaks töötajate kehale liigset koormust.
Kui töötajad kaebavad lihaspingete, väsimuse ja valu üle, siis tuleb tööandjal sellele kindlasti reageerida ja töökoht ning töökorraldus üle vaadata.
Seejuures soovitame pidada nõu töötajate endiga, et aru saada, mis tegevused ja tingimused neile täpsemalt probleeme põhjustavad. Heaks abiks tööandjale on töötervishoiuarsti tagasiside tervisekontrollidele.
Arst teeb ettepanekuid töökeskkonna muutmiseks, et vältida terviseprobleemide teket. Autor: MM Kolmapäev, 26. oktoober 2016.Vastab Mari-Liis Ivask, Tööinspektsiooni töökeskkonna konsultant. Tööandja peab kujundama töökoha ja töö konkreetsele töötajale sobivaks, arvestades töötaja vajadustega. Vanemaealiste töötajate puhul kiputakse arvama, et nende oskused ja võimekused on langenud. Tõsi, eaga kaasnevad teatud muutused, kuid samas on vanemaealised oma oskuste, kogemuste ja tahte poolest väga vajalikud töötajad.Vananedes väheneb inimese aeroobne võimekus, liigesliikuvus ja lihasjõud ning -vastupidavus. See tähendab, et tööandjal tuleks läbi mõelda, kuidas tööd muuta nii, et see ei oleks töötaja kehale liiga koormav.Hea oleks, kui töötaja saaks ise valida oma töötempot, töös oleks sagedasi lühikesi pause taastumiseks ning üldiselt piisavalt vaba aega taastumiseks.Võimalikult palju peaks vältima sundasendeid ja ühesuguseid korduvaid liigutusi. Töökoht võiks soodustada liikumist, mida saab teha näiteks tööülesannete vaheldamise abil. Selliselt saab vähendada ka sundasendite ja sundliigutustega seotud probleeme.Samuti tasub mõelda, kas töövahendid on konkreetse tööülesande ja kasutaja jaoks sobivad (hea haardega, vajadusel reguleeritavad). Olenevalt töölõigust võivad abiks olla ka tehnilised abivahendid. Näiteks raskusi saab teisaldada erinevate vahendite abil, et vähendada füüsilist koormust. Tähtis roll on ka töötajate juhendamisel ja väljaõppel, et kasutataks õigeid töövõtteid, mis ei tekitaks töötajate kehale liigset koormust.Kui töötajad kaebavad lihaspingete, väsimuse ja valu üle, siis tuleb tööandjal sellele kindlasti reageerida ja töökoht ning töökorraldus üle vaadata.Seejuures soovitame pidada nõu töötajate endiga, et aru saada, mis tegevused ja tingimused neile täpsemalt probleeme põhjustavad. Heaks abiks tööandjale on töötervishoiuarsti tagasiside tervisekontrollidele.Arst teeb ettepanekuid töökeskkonna muutmiseks, et vältida terviseprobleemide teket.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laiemale üldsusele fotograafina tuntud Mati Oolup on juba ammu uutele radadele astunud. Toidutootmise radadele. Oma Ulje külas Mattise talus (Kärla kant) on ta aastaid pidanud mesilasi, kasvatanud küüslauku ja maitsetaimi, millega on teda nähtud kauplemas kõigil suurematel linna laatadel. Ilmselt ka mujal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Toidutootjate tegemistest ja plaanidest

maintext:
Maakond
Toidutootjate tegemistest ja plaanidest
Neljapäev, 13. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Laiemale üldsusele fotograafina tuntud Mati Oolup on juba ammu uutele radadele astunud. Toidutootmise radadele. Oma Ulje külas Mattise talus (Kärla kant) on ta aastaid pidanud mesilasi, kasvatanud küüslauku ja maitsetaimi, millega on teda nähtud kauplemas kõigil suurematel linna laatadel. Ilmselt ka mujal.
“Meeaasta oli vilets. Kevad kuni jaanipäevani oli ilus, kuid juuli ja august mesilaste jaoks kehvad, ilus september aga selleks juba liiga hilja. Mee saamisel oli aasta üks kehvemaid, eelmise aastaga võrreldes pole pooltki saagist. Mesilaste korjeks ja kultuuride vahelduseks on mul kasvamas mesikas,“ lausus väikeettevõtja.
Küüslauku kasvas tal 0,5 hektaril, varem oli kultuuri kasvupind suurem. “Küüslauk kasvas hästi, selle jaoks ilma oli, see pole nii soojanõudlik kultuur. Küüslauk on mul õnnestunud ära müüa, väheke veel on. Sellega on hästi läinud, hea, kui saab kohe müüdud. Selle pinna juurde tahan ka jääda, küüslaugu kasvatamisega on nii palju toimetamist, kõik käsitsitööd – mahapanek, koristus, puhastamine, kuivatamine.“
Maitsetaimede kasvatamise müügi eesmärgil on Mati lõpetanud turu äravajumise tõttu. “See suures mahus enam ei õigustanud. Igal asjal on oma aeg, selline on turumajandus. Mõtteid mul uute kultuuridega on, kuid enne peab nende sobivuse muldadele ära katsetama.“ Autor: Vilma Rauniste Neljapäev, 13. oktoober 2016.“Meeaasta oli vilets. Kevad kuni jaanipäevani oli ilus, kuid juuli ja august mesilaste jaoks kehvad, ilus september aga selleks juba liiga hilja. Mee saamisel oli aasta üks kehvemaid, eelmise aastaga võrreldes pole pooltki saagist. Mesilaste korjeks ja kultuuride vahelduseks on mul kasvamas mesikas,“ lausus väikeettevõtja.Küüslauku kasvas tal 0,5 hektaril, varem oli kultuuri kasvupind suurem. “Küüslauk kasvas hästi, selle jaoks ilma oli, see pole nii soojanõudlik kultuur. Küüslauk on mul õnnestunud ära müüa, väheke veel on. Sellega on hästi läinud, hea, kui saab kohe müüdud. Selle pinna juurde tahan ka jääda, küüslaugu kasvatamisega on nii palju toimetamist, kõik käsitsitööd – mahapanek, koristus, puhastamine, kuivatamine.“Maitsetaimede kasvatamise müügi eesmärgil on Mati lõpetanud turu äravajumise tõttu. “See suures mahus enam ei õigustanud. Igal asjal on oma aeg, selline on turumajandus. Mõtteid mul uute kultuuridega on, kuid enne peab nende sobivuse muldadele ära katsetama.“
Veel artikleid samast teemast »


description: Tegusa MTÜ Pühalepa Naistekoda naised korraldavad laupäeval kunagise Kuri koolimaja juures väikese sügislaada, päris esimese sealkandis. Seltsi liige Tiiu Metsar ütles, et laadamõte läks liikvele juba tükk aega tagasi ja saab nüüd siis teoks: “Mõtlesime, et laat elavdaks külaelu ja tooks sügisannid lähemale eakamatele külaelanikele, kes ehk pikki reise enam ette ei võta.” Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lahkete korraldajate Kuri sügislaat

maintext:
NÄDALALÕPP
Lahkete korraldajate Kuri sügislaat
Reede, 14. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: NL Reede, 14. oktoober 2016. Kunagise Kuri koolimaja juures toimetavad tihti rahvarõivastest naised, sest Pühalepa Naistekojal on ka tantsurühm, aga ka mundris naistel on siin kokkusaamisi. Foto www.naiskodukaitse.ee Tegusa MTÜ Pühalepa Naistekoda naised korraldavad laupäeval kunagise Kuri koolimaja juures väikese sügislaada, päris esimese sealkandis. Seltsi liige Tiiu Metsar ütles, et laadamõte läks liikvele juba tükk aega tagasi ja saab nüüd siis teoks: “Mõtlesime, et laat elavdaks külaelu ja tooks sügisannid lähemale eakamatele külaelanikele, kes ehk pikki reise enam ette ei võta.”
Laadal on müügil aiasaadused, hapukapsas, koduleib, hoidised, kitsepiimajuust, suitsuliha, kanamunad ja nii laste kui täiskasvanute käsitöö. Kohal on Hellamaa küla naised oma müügiletiga, Maiu Aasma Laukalt pakub küpsetisi ja muud head-paremat, kohal on pärlehete tegija ja Vetsi Tall oma tuntud headuses.
Metsar lubas laadapäevaks ilusat ilma, head kaupa ja lustakat tuju. Seltsi hoole all olevas Kuri koolimajas on avatud kohvik, kus laadalistele pakutakse taimeteed ja kohvi. Oma õnne saab proovile panna laadaloosi ostes. Külalistele tutvustatakse ka seltsimaja ja selle võimalusi.
Väike sügislaat Kuri koolimaja õuel kestab kella 11–15. Müüjad saavad veel registreeruda telefonil 503 3675.
Koolimaja juurde saab Kärdla poolt tulles, kui keerata Partsi teeristist Suuresadama poole ja Suuresadama teeristist omakorda Hellamaa poole. Laadal on müügil aiasaadused, hapukapsas, koduleib, hoidised, kitsepiimajuust, suitsuliha, kanamunad ja nii laste kui täiskasvanute käsitöö. Kohal on Hellamaa küla naised oma müügiletiga, Maiu Aasma Laukalt pakub küpsetisi ja muud head-paremat, kohal on pärlehete tegija ja Vetsi Tall oma tuntud headuses.Metsar lubas laadapäevaks ilusat ilma, head kaupa ja lustakat tuju. Seltsi hoole all olevas Kuri koolimajas on avatud kohvik, kus laadalistele pakutakse taimeteed ja kohvi. Oma õnne saab proovile panna laadaloosi ostes. Külalistele tutvustatakse ka seltsimaja ja selle võimalusi.Väike sügislaat Kuri koolimaja õuel kestab kella 11–15. Müüjad saavad veel registreeruda telefonil 503 3675.Koolimaja juurde saab Kärdla poolt tulles, kui keerata Partsi teeristist Suuresadama poole ja Suuresadama teeristist omakorda Hellamaa poole.
Veel artikleid samast teemast »


description: Tänavusel pikkade traditsioonidega laskmisvõistlusel Saaremaa Sügis pälvis kaks esikohta neljast Andres Hunt Põlvast. Kuid ka Saaremaa laskjad Andero Laurits, Kaia Kindlam ja Neeme Virveste mahtusid erinevates laskekategooriates poodiumile. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Laskmises läksid esikohad mandrile


description: Politsei lõpetas Atla sadamaga seotud kriminaalmenetluse, leides, et endise Lümanda vallavanema Jaanika Tiitsoni suhtes ülesseatud kahtlustusel puudub reaalne sisu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Politsei lõpetas Jaanika Tiitsoni suhtes kriminaalmenetluse
Reede, 28. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Reede, 28. oktoober 2016. Jaanika Tiitson. Politsei lõpetas Atla sadamaga seotud kriminaalmenetluse, leides, et endise Lümanda vallavanema Jaanika Tiitsoni suhtes ülesseatud kahtlustusel puudub reaalne sisu.
Keskkriminaalpolitsei otsis 2014. aasta kevadel läbi Lümanda vallavalitsuse ning kuulas soodustuskelmuses kahtlustatavana üle Lümanda vallavanema Jaanika Tiitsoni. Kriminaalasja raames otsiti nii Saare- kui Harjumaal läbi ka mitmed ettevõtted Atla sadama ehitust rahastanud PRIA nõudis Lümanda vallavalitsuselt esimese etapi rekonstrueerimise 195 000 euro suurusest toetusest tagasi natuke alla 40 000 euro ja jättis teise etapi tööde eest välja maksmata 9200 eurot. Vald kaebas mõlemad otsused kohtusse.
Jaanika Tiitsoni (pildil) sõnul ei hakanud tal kriminaalmanetluse lõpetamisest eriti kergem, sest kahju tema tervisele ja nimele on ammu tehtud, neid enam tagasi ei saa.
“Meeletu väsimus ei lase tunda kergendust. Siiski oli seda protsessi vaja, et politsei uuriks ja hindaks, et õhku visatud küsimusi lahendaks selleks seatud asutus. Oli vaja, et nendel väga rasketel hetkedel eralduksid terad sõkaldest – sõpra saad tundma ikka ja ainult hädas,” kirjutas Tiitson Lääne-Saare valla Facebookis.
Ta tänab siiralt kõiki, kes kunagi ei lakanud uskumast ja toetamast. “Mind liigutas hingepõhjani, kui paljud Lümanda valla inimesed toetasid mind 2013. aasta kohalikel valimistel olukorras, kus tülid olid juba majas ning süüdistusi õhk täis. Ma ei unusta seda mitte kunagi,” märkis Tiitson. Keskkriminaalpolitsei otsis 2014. aasta kevadel läbi Lümanda vallavalitsuse ning kuulas soodustuskelmuses kahtlustatavana üle Lümanda vallavanema Jaanika Tiitsoni. Kriminaalasja raames otsiti nii Saare- kui Harjumaal läbi ka mitmed ettevõtted Atla sadama ehitust rahastanud PRIA nõudis Lümanda vallavalitsuselt esimese etapi rekonstrueerimise 195 000 euro suurusest toetusest tagasi natuke alla 40 000 euro ja jättis teise etapi tööde eest välja maksmata 9200 eurot. Vald kaebas mõlemad otsused kohtusse.Jaanika Tiitsoni (pildil) sõnul ei hakanud tal kriminaalmanetluse lõpetamisest eriti kergem, sest kahju tema tervisele ja nimele on ammu tehtud, neid enam tagasi ei saa.“Meeletu väsimus ei lase tunda kergendust. Siiski oli seda protsessi vaja, et politsei uuriks ja hindaks, et õhku visatud küsimusi lahendaks selleks seatud asutus. Oli vaja, et nendel väga rasketel hetkedel eralduksid terad sõkaldest – sõpra saad tundma ikka ja ainult hädas,” kirjutas Tiitson Lääne-Saare valla Facebookis.Ta tänab siiralt kõiki, kes kunagi ei lakanud uskumast ja toetamast. “Mind liigutas hingepõhjani, kui paljud Lümanda valla inimesed toetasid mind 2013. aasta kohalikel valimistel olukorras, kus tülid olid juba majas ning süüdistusi õhk täis. Ma ei unusta seda mitte kunagi,” märkis Tiitson.
Veel artikleid samast teemast »


description: Ajal, kui koolides jääb õpilasi vähemaks, kasvab Käina huvikoolis õppida soovijate arv – algusaastate 80 õpilaselt on jõutud 120-ni. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: 20-aastane Käina huvikool kasvab

maintext:
NÄDALALÕPP
20-aastane Käina huvikool kasvab
Reede, 21. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Helja Kaptein Reede, 21. oktoober 2016. Muusikaosakonna tugitala, flöödiõpetaja Malle Mürgimäe ja tema plokkflöödiansambel, mille liikmed pidulikel esinemistel kannavad keskaegseid kostüüme. Foto: Helja Kaptein Ajal, kui koolides jääb õpilasi vähemaks, kasvab Käina huvikoolis õppida soovijate arv – algusaastate 80 õpilaselt on jõutud 120-ni.
Laupäeval tähistab Käina huvikool kultuurikeskuses 20. sünnipäeva. Kui tollase nimega Käina kaunite kunstide kool 1996. aastal uksed avas, ei osanud ilmselt keegi ennustada, et sellest saab tugev huvihariduse kasvulava.
Algusaastatel oli muusikaõppes alla kahekümne, kunstierialal kümmekond ja tantsuõppes poolsada õpilast. Tänavu on täidetud 144 õppekohta ja õpib 121 õpilast, tublimad mitmelgi erialal.
See on märkimisväärselt suur number, eriti, kui võrrelda kooli lõpetanute arvuga – 20 aasta jooksul on tunnistuse saanud 127 lõpetajat. Koolis õppijaid on muidugi olnud tunduvalt rohkem.
“On hiiglama suur asi, kui laps suudab läbida kogu õppekava, aga samas loodan, et ka kõik need, kes meie koolis on kas või natukenegi õppinud, ei ole kaotanud midagi, vaid ikka võitnud,” ütleb Käina huvi- ja kultuurikeskuse direktor Ly Meldorf.
Õppima võetakse ka lasteaialapsi, nii tantsu-, muusika- kui ka kunstiosakonda. Viimastel aastatel on Käina valla huvikooli õppima tulnud ka naabervaldade lapsi.
Muidugi on olnud tõuse ja mõõnasid. Kui Meldorf juunis 2009 huvikooli tööle tuli, oli muusikaosakonnas vaid 19 õpilast, nüüd on neid 60. Samas tantsuosakond on viimasel kahel aastal õpilaste nappusest kokku kuivamas, ei saa enam rühmagi kokku. Õnneks on tänavu ettevalmistusklassis 24 tantsijat.
Õpetajaid aga on ikka üheksa, nagu alguseski. Kui ametikohtade järgi lugeda, siis seitse ja pool. Algusest peale on igal osakonnal olnud oma tugitala: muusikaõpetaja Malle Mürgimäe, tantsuõpetaja Helgi Taelma ja kunstiõpetaja Silli-Mai Kütt. Esimesed kaks on koolis tööl avamisest peale, Kütt 17 aastat. “Neis ei ole kulumise märki, ikka teevad tööd rõõmuga, on avatud kõigele uuele ning nende kogemustepagas on tohutu,” iseloomustas direktor kolleege.
“Meie koolis on vahva töötada, meie õpetajatele meeldib nende töö ja tulemuski on rõõmustav – lapsed omandavad kauneid kunste, oskuse ja julguse ennast loovalt väljendada, õpivad tundma oma tugevaid ja nõrku külgi ning ehk leiavad seeläbi lihtsamini ka oma tulevikusuuna.”
Kool andis oskuse ja julguse
Tiina Kiislar, kes tantsib Tallinna tehnikaülikooli tantsuansambli Kuljus esindusrühmas, õppis huvikooli tantsu kümme aastat.
“Tantsurühm Killuke andis mulle mitte ainult tantsutarkust, vaid ka oskuse arvestada teistega, teha tiimitööd,” ütleb Kiislar. ”Tunnid andsid hea pinnase ideedega katsetamiseks ja loovuse arendamiseks, julgust ise tantsuprojekte ette võtta.”
Kõige tähtsamaks peab ta vahvat noorte inimeste kampa, kellest said ta parimad lapsepõlvesõbrad, õpetajaid, kes olid väga toetavad, kõige meeldejäävamaks aga Killukese igasuviseid välisreise.
Tema tänusõnad lähevad oma esimesele ja pikaaegsele tantsuõpetajale Helgi Taelmale. “Ta tegi suurepärast tööd kogu Killukese seltskonnaga nii tantsualaselt kui ka noorte suunamisel- vormimisel,” ütleb Tiina Kiislar.
Kooli sünnipäeval tulevad kunagise rahvatantsuansambli Killuke liikmed väikese seltskonnaga taas lavalaudadele, et tunda rõõmu üheskoos tantsimisest.
Kool andis vormi ja võhma
Annika Kääramees õppis Maigi Taelma juhendamisel paar aastat šõu- ja rivitantsu, hiljem tantsis Helgi Taelma rühmas. “Õpingud andsid parema füüsilise vormi ja võhma, eriti tugevad jalalihased, toreda seltskonna, kellega koos tantsu vihtuda, ja lõbusa meeleolu igas tunnis,” meenutas Kääramees.
Kõige rohkem on tal meeles ikka oma õpetajad, kellega koos oli alati lõbus ja väga kodune tunne. Nii Helgi kui Maigi andsid teadmise, et asjad lähevad mõnusamalt, kui neid tehes on endal tore ja lõbus. “Kindlasti oli see üks väärt kogemus. Ei ole võimatu, et pöördun sinna veel tagasi, et rahuldada oma tantsuhimu, mis pole pärast õpinguid kuskile kadunud,” ütleb Kääramees.
Õpilasest õpetajaks
Helen Tammeveski õppis Käina huvikoolis nii tantsimist, klaverit kui kunsti. Esimesed kaks eriala jäid erinevatel põhjustel lõpetamata, kuid kunstiõpinguid alustas ta aastal 2008. ja lõpetas 2013. aastal. Valdek Elmi õppis Käina huvikoolis seitse aastat lõõtsalisi: karmoškat terve selle aja ja Saksa lõõtsa pool õpiajast. “Õpingud on andnud mulle tohutult häid kogemusi ja emotsioone, võimaluse tutvuda erinevate huvitavate inimestega, käia põnevatel üritustel ja võimaluse olla nüüd ise õpetaja,” võtab Elmi kokku huvikoolist saadu. Koolis, kus ta nüüd ise lõõtsamängu õpetab, on tema sõnul alati hubane õhkkond, õpetajad on toredad, sõbralikud ja vastutulelikud: “Meelest ei lähe Arvo Haasma hea huumorimeel, Siim Liigi rahulikkus ja vastutulelikkus ning Astrid Nõlvaku rõõmsameelsus.” Laupäeval tähistab Käina huvikool kultuurikeskuses 20. sünnipäeva. Kui tollase nimega Käina kaunite kunstide kool 1996. aastal uksed avas, ei osanud ilmselt keegi ennustada, et sellest saab tugev huvihariduse kasvulava.Algusaastatel oli muusikaõppes alla kahekümne, kunstierialal kümmekond ja tantsuõppes poolsada õpilast. Tänavu on täidetud 144 õppekohta ja õpib 121 õpilast, tublimad mitmelgi erialal.See on märkimisväärselt suur number, eriti, kui võrrelda kooli lõpetanute arvuga – 20 aasta jooksul on tunnistuse saanud 127 lõpetajat. Koolis õppijaid on muidugi olnud tunduvalt rohkem.“On hiiglama suur asi, kui laps suudab läbida kogu õppekava, aga samas loodan, et ka kõik need, kes meie koolis on kas või natukenegi õppinud, ei ole kaotanud midagi, vaid ikka võitnud,” ütleb Käina huvi- ja kultuurikeskuse direktor Ly Meldorf.Õppima võetakse ka lasteaialapsi, nii tantsu-, muusika- kui ka kunstiosakonda. Viimastel aastatel on Käina valla huvikooli õppima tulnud ka naabervaldade lapsi.Muidugi on olnud tõuse ja mõõnasid. Kui Meldorf juunis 2009 huvikooli tööle tuli, oli muusikaosakonnas vaid 19 õpilast, nüüd on neid 60. Samas tantsuosakond on viimasel kahel aastal õpilaste nappusest kokku kuivamas, ei saa enam rühmagi kokku. Õnneks on tänavu ettevalmistusklassis 24 tantsijat.Õpetajaid aga on ikka üheksa, nagu alguseski. Kui ametikohtade järgi lugeda, siis seitse ja pool. Algusest peale on igal osakonnal olnud oma tugitala: muusikaõpetaja Malle Mürgimäe, tantsuõpetaja Helgi Taelma ja kunstiõpetaja Silli-Mai Kütt. Esimesed kaks on koolis tööl avamisest peale, Kütt 17 aastat. “Neis ei ole kulumise märki, ikka teevad tööd rõõmuga, on avatud kõigele uuele ning nende kogemustepagas on tohutu,” iseloomustas direktor kolleege.“Meie koolis on vahva töötada, meie õpetajatele meeldib nende töö ja tulemuski on rõõmustav – lapsed omandavad kauneid kunste, oskuse ja julguse ennast loovalt väljendada, õpivad tundma oma tugevaid ja nõrku külgi ning ehk leiavad seeläbi lihtsamini ka oma tulevikusuuna.”Tiina Kiislar, kes tantsib Tallinna tehnikaülikooli tantsuansambli Kuljus esindusrühmas, õppis huvikooli tantsu kümme aastat.“Tantsurühm Killuke andis mulle mitte ainult tantsutarkust, vaid ka oskuse arvestada teistega, teha tiimitööd,” ütleb Kiislar. ”Tunnid andsid hea pinnase ideedega katsetamiseks ja loovuse arendamiseks, julgust ise tantsuprojekte ette võtta.”Kõige tähtsamaks peab ta vahvat noorte inimeste kampa, kellest said ta parimad lapsepõlvesõbrad, õpetajaid, kes olid väga toetavad, kõige meeldejäävamaks aga Killukese igasuviseid välisreise.Tema tänusõnad lähevad oma esimesele ja pikaaegsele tantsuõpetajale Helgi Taelmale. “Ta tegi suurepärast tööd kogu Killukese seltskonnaga nii tantsualaselt kui ka noorte suunamisel- vormimisel,” ütleb Tiina Kiislar.Kooli sünnipäeval tulevad kunagise rahvatantsuansambli Killuke liikmed väikese seltskonnaga taas lavalaudadele, et tunda rõõmu üheskoos tantsimisest.Annika Kääramees õppis Maigi Taelma juhendamisel paar aastat šõu- ja rivitantsu, hiljem tantsis Helgi Taelma rühmas. “Õpingud andsid parema füüsilise vormi ja võhma, eriti tugevad jalalihased, toreda seltskonna, kellega koos tantsu vihtuda, ja lõbusa meeleolu igas tunnis,” meenutas Kääramees.Kõige rohkem on tal meeles ikka oma õpetajad, kellega koos oli alati lõbus ja väga kodune tunne. Nii Helgi kui Maigi andsid teadmise, et asjad lähevad mõnusamalt, kui neid tehes on endal tore ja lõbus. “Kindlasti oli see üks väärt kogemus. Ei ole võimatu, et pöördun sinna veel tagasi, et rahuldada oma tantsuhimu, mis pole pärast õpinguid kuskile kadunud,” ütleb Kääramees.Helen Tammeveski õppis Käina huvikoolis nii tantsimist, klaverit kui kunsti. Esimesed kaks eriala jäid erinevatel põhjustel lõpetamata, kuid kunstiõpinguid alustas ta aastal 2008. ja lõpetas 2013. aastal. Valdek Elmi õppis Käina huvikoolis seitse aastat lõõtsalisi: karmoškat terve selle aja ja Saksa lõõtsa pool õpiajast. “Õpingud on andnud mulle tohutult häid kogemusi ja emotsioone, võimaluse tutvuda erinevate huvitavate inimestega, käia põnevatel üritustel ja võimaluse olla nüüd ise õpetaja,” võtab Elmi kokku huvikoolist saadu. Koolis, kus ta nüüd ise lõõtsamängu õpetab, on tema sõnul alati hubane õhkkond, õpetajad on toredad, sõbralikud ja vastutulelikud: “Meelest ei lähe Arvo Haasma hea huumorimeel, Siim Liigi rahulikkus ja vastutulelikkus ning Astrid Nõlvaku rõõmsameelsus.”
Veel artikleid samast teemast »


description: LC Kuressaare Piretid on neli aastat korraldanud enne pühi Saaremaal õmblustarvikute ja -materjalide heategevusmüüki, mida rahvakeeli kutsuti ka Lionsite turuks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lionsite heategevusmüük jääb ära

maintext:
Uudised
Lionsite heategevusmüük jääb ära
Neljapäev, 27. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Neljapäev, 27. oktoober 2016. LC Kuressaare Piretid on neli aastat korraldanud enne pühi Saaremaal õmblustarvikute ja -materjalide heategevusmüüki, mida rahvakeeli kutsuti ka Lionsite turuks.
Kogutud rahaga toetati vähekindlustatud peresid. LC Kuressaare Pireti president Merle Rekaya tõdes, et tänavu sellist traditsioonilist heategevusmüüki ei tule.
“Seda heategevusmüüki me sellel aastal ei tee. See turg on praegu küllastunud. Sellisel kujul me ei tee. Teeme sel aastal väiksemaid projekte,” rääkis Rekaya.
Viimati koguti raha Saaremaa rallil. Järgmine heategevusüritus on pühadega seotud ja toimub nädal-kaks enne pühi.
“Me teeme sellise pisikese heategevusürituse. Mitte midagi suurejoonelist nagu eelmistel aastatel on olnud,” tõdes naine. Ta tõdes, et täpsed plaanid ei ole veel paigas, mistõttu on vara sellest ettevõtmisest rääkida. Kogutud rahaga toetati vähekindlustatud peresid. LC Kuressaare Pireti president Merle Rekaya tõdes, et tänavu sellist traditsioonilist heategevusmüüki ei tule.“Seda heategevusmüüki me sellel aastal ei tee. See turg on praegu küllastunud. Sellisel kujul me ei tee. Teeme sel aastal väiksemaid projekte,” rääkis Rekaya.Viimati koguti raha Saaremaa rallil. Järgmine heategevusüritus on pühadega seotud ja toimub nädal-kaks enne pühi.“Me teeme sellise pisikese heategevusürituse. Mitte midagi suurejoonelist nagu eelmistel aastatel on olnud,” tõdes naine. Ta tõdes, et täpsed plaanid ei ole veel paigas, mistõttu on vara sellest ettevõtmisest rääkida.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kolmapäeva õhtul allkirjastas kultuuriminister Indrek Saar käskkirja, millega Kuressaare bussijaam tunnistati kultuurimälestiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Bussijaam kuulutati mälestiseks

maintext:
Uudised
Bussijaam kuulutati mälestiseks
Laupäev, 22. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Laupäev, 22. oktoober 2016. ENNE JA NÜÜD: üle kolmekümne aasta tagasi valminud Kuressaare bussijaam pole ajas just eriti palju muutunud. FOTOD: Eesti Arhitektuurimuuseum, Jüri Kristjuhan, Valmar Voolaid Kolmapäeva õhtul allkirjastas kultuuriminister Indrek Saar käskkirja, millega Kuressaare bussijaam tunnistati kultuurimälestiseks.
1984. aastal valminud Kuressaare linnale kuuluv ehitis on silmapaistev autoriarhitektuuri näide. Hoone, mille sisearhitektid on Tiiu Pai ja Tiia Savi, projekteeris arhitekt Maie Penjam. Valdavalt ühekorruselisel hoonel on säilinud algne maht, plaanilahendus, ehitusmaterjalid ning välis- ja sisekujundusdetailid.
“Kuressaare bussijaam kõneleb väga hästi sellest, kuidas 1980. aastatel sobitati moodsa monumentaalse vormiga ehitis vanalinna vahetusse lähedusse. Selleks kasutati punast telliskivi ja s-kiviga kaetud kaldkatuseid,” kirjeldas kultuuriministeeriumi muinsuskaitsenõunik Liina Jänes.
Linn toetab
Ainus 1980. aastate arhitektuurile iseloomulik bussijaama hoone Eestis täidab praeguseni oma algset funktsiooni. Kuressaare linn toetab bussijaama hoone kaitse alla võtmist ja kultuurimälestiseks tunnistamine ei takista kuidagi hoone edaspidist kasutamist.
“Kuna nii suurt bussijaama kui 1980. aastatel, ei ole enam vaja, planeerib linn sinna lisaks rajada noortekeskuse,” selgitas Jänes.
Kultuuriministeeriumi nõuniku sõnul on linnaametnikud kooskõlastanud ümberehituskavad ja projektid ennetavalt muinsuskaitse nõuetega ning valinud bussijaama rajatava noortekeskuse ehitajaks muinsuskaitse tegevusloaga ettevõtte.
Kuressaare abilinnapea Mart Mäeker tõdes, et seni alakasutatud hoonesse kavandatud tegevused ja noortekeskus on seda enam õige otsus. “Tänu avatud noortekeskusele saab hoone väärilise rakenduse,” lisas ta.
Ettepanek Kuressaare bussijaam mälestiseks tunnistada tehti kultuuriministeeriumi uurimisprojekti “Eesti 20. sajandi (1870–1991) väärtusliku arhitektuuri kaardistamine ja analüüs” tulemusena.
Seni on 1980. aastate arhitektuurist kaitse alla võetud neli hoonet, need on Tallinna linnahall, Paide kultuurimaja ja Ugala teatrimaja. 1984. aastal valminud Kuressaare linnale kuuluv ehitis on silmapaistev autoriarhitektuuri näide. Hoone, mille sisearhitektid on Tiiu Pai ja Tiia Savi, projekteeris arhitekt Maie Penjam. Valdavalt ühekorruselisel hoonel on säilinud algne maht, plaanilahendus, ehitusmaterjalid ning välis- ja sisekujundusdetailid.“Kuressaare bussijaam kõneleb väga hästi sellest, kuidas 1980. aastatel sobitati moodsa monumentaalse vormiga ehitis vanalinna vahetusse lähedusse. Selleks kasutati punast telliskivi ja s-kiviga kaetud kaldkatuseid,” kirjeldas kultuuriministeeriumi muinsuskaitsenõunik Liina Jänes.Ainus 1980. aastate arhitektuurile iseloomulik bussijaama hoone Eestis täidab praeguseni oma algset funktsiooni. Kuressaare linn toetab bussijaama hoone kaitse alla võtmist ja kultuurimälestiseks tunnistamine ei takista kuidagi hoone edaspidist kasutamist.“Kuna nii suurt bussijaama kui 1980. aastatel, ei ole enam vaja, planeerib linn sinna lisaks rajada noortekeskuse,” selgitas Jänes.Kultuuriministeeriumi nõuniku sõnul on linnaametnikud kooskõlastanud ümberehituskavad ja projektid ennetavalt muinsuskaitse nõuetega ning valinud bussijaama rajatava noortekeskuse ehitajaks muinsuskaitse tegevusloaga ettevõtte.Kuressaare abilinnapea Mart Mäeker tõdes, et seni alakasutatud hoonesse kavandatud tegevused ja noortekeskus on seda enam õige otsus. “Tänu avatud noortekeskusele saab hoone väärilise rakenduse,” lisas ta.Ettepanek Kuressaare bussijaam mälestiseks tunnistada tehti kultuuriministeeriumi uurimisprojekti “Eesti 20. sajandi (1870–1991) väärtusliku arhitektuuri kaardistamine ja analüüs” tulemusena.Seni on 1980. aastate arhitektuurist kaitse alla võetud neli hoonet, need on Tallinna linnahall, Paide kultuurimaja ja Ugala teatrimaja.
Veel artikleid samast teemast »


description: Postimehe andmetel juhtus Saku Suurhallis laupäeva õhtul ühe parkuuri ajal õnnelik õnnetus – vabatahtlik töötaja sai võistluse starti suunduva hobuse käest tagajala kabjahoobi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saarlasega juhtus õnnelik õnnetus

maintext:
Uudised
Saarlasega juhtus õnnelik õnnetus
Teisipäev, 11. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Teisipäev, 11. oktoober 2016. Postimehe andmetel juhtus Saku Suurhallis laupäeva õhtul ühe parkuuri ajal õnnelik õnnetus – vabatahtlik töötaja sai võistluse starti suunduva hobuse käest tagajala kabjahoobi.
Kuigi neiu sai pealtvaataja sõnul löögi pähe, mistõttu ta viidi kanderaamil platsilt ära ja haav õmmeldi kinni, siis Meie Maa andmetel peapõrutust tal ei ole. Pühapäeval naasis saarlane tööpostile.
Tiit Kivisilla hobune Donna Paola oli juba areenile jõudes ärritunud ning juhuste kokkulangemise tõttu hakkas just inimese lähedalt möödudes takka üles lööma.
Kuigi ratsanik üritas hobust tagasi hoida, väljendas mära oma pahameelt veel pärast sedagi.
Eesti Ratsaspordi Liidu pressiesindajaga Merike Udrik-Õispuu kinnitas Postimehele, et õnnetus juhtus, kuid õnneks oli tegu õnneliku õnnetusega.
“Hobune lõi valel ajal vales kohas tagant üles ja paraku sai töötaja löögi, kuid temaga on kõik hästi. Ta läbis arstliku kontrolli ja täna (pühapäeval – toim) on ta juba Saku Suurhallis tööl tagasi,” rääkis Udrik-Õispuu.
Udrik-Õispuu sõnul tuleb ratsutamisvõistlustel õnnetusi vahel ikka ette, kuid midagi ränka talle Tallinn International Horse Show võistlustelt ei meenu. Kuigi neiu sai pealtvaataja sõnul löögi pähe, mistõttu ta viidi kanderaamil platsilt ära ja haav õmmeldi kinni, siis Meie Maa andmetel peapõrutust tal ei ole. Pühapäeval naasis saarlane tööpostile.Tiit Kivisilla hobune Donna Paola oli juba areenile jõudes ärritunud ning juhuste kokkulangemise tõttu hakkas just inimese lähedalt möödudes takka üles lööma.Kuigi ratsanik üritas hobust tagasi hoida, väljendas mära oma pahameelt veel pärast sedagi.Eesti Ratsaspordi Liidu pressiesindajaga Merike Udrik-Õispuu kinnitas Postimehele, et õnnetus juhtus, kuid õnneks oli tegu õnneliku õnnetusega.“Hobune lõi valel ajal vales kohas tagant üles ja paraku sai töötaja löögi, kuid temaga on kõik hästi. Ta läbis arstliku kontrolli ja täna (pühapäeval – toim) on ta juba Saku Suurhallis tööl tagasi,” rääkis Udrik-Õispuu.Udrik-Õispuu sõnul tuleb ratsutamisvõistlustel õnnetusi vahel ikka ette, kuid midagi ränka talle Tallinn International Horse Show võistlustelt ei meenu.
Veel artikleid samast teemast »


description: Käina koolis avatakse vaid nädalaks põnev näitus teeneka spordimehe Vello Jürjo 80 aasta juubelisünnipäeva tähistamiseks. Näituse ajaks seatakse koolimaja ette Jürjole palju võite toonud ja tema enda kätega ehitatud Monotüüp-XV jääpurjekas. Kooli fuajees esitletakse vanameistri medaleid-karikaid ja võimlas, kus näitus jätkub, on vaatamiseks seatud väiksemaid jääpurjekaid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Näitus Monotüübi kuningast

maintext:
NÄDALALÕPP
Näitus Monotüübi kuningast
Reede, 21. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: NL Reede, 21. oktoober 2016. Foto: erakogu Käina koolis avatakse vaid nädalaks põnev näitus teeneka spordimehe Vello Jürjo 80 aasta juubelisünnipäeva tähistamiseks. Näituse ajaks seatakse koolimaja ette Jürjole palju võite toonud ja tema enda kätega ehitatud Monotüüp-XV jääpurjekas. Kooli fuajees esitletakse vanameistri medaleid-karikaid ja võimlas, kus näitus jätkub, on vaatamiseks seatud väiksemaid jääpurjekaid.
Juubelinäituse pidulik avamine, millest võtab osa ka vanameister ise, algab laupäeval, 22. oktoobril kell 13.
Hiiumaal ei ole teist sportlast, kellel oleks ette näidata neli Euroopa, üks NSV Liidu ja 13 Eesti meistri tiitlit, lugematu arv hõbe- ja pronksmedaleid ning karikaid. Vello Jürjo sportlasetee algas 1952. aastal ning veel mullu jäi vanameister Eesti meistrivõistlustel Monotüüp XV klassis kõige napimalt teiseks.
75-aastasena pälvis ta Hiiumaa aasta parima mees- ja meesveteransportlase tiitli. Tunnustus tuli 2011. aastal Rootsis Östra Ringsjöni järvel peetud jääpurjetamise kahemeheklassi Monotüüp XV Euroopa meistrivõistluste võidu eest, mis saavutati koos soodimees Andres Lauluga. 73-aastasena said Jürjo-Laul Hiiumaa parima täiskasvanute võistkonna tiitli.
Järvamaalt pärit Vello Jürjo sünnipäev on 25. oktoobril. Pensioniajast peale elab ta Käinas, oma abikaasa Urve Jürjo lapsepõlvekodus. Muuseas, ka Urve Jürjol on medaleid-karikaid ette näidata – 60-ndail oli ta edukas Draakon-klassi jääpurjetaja.
Kahemehejääpurjekas Monotüüp-XV on konstrueeritud 1932. aastal Eestis Erik von Holsti poolt. Jääpurjeka purjepindala on 15 m2 ja pikkus 7,5 m, maksimumkiirus on 130–150 km/h.
Näitus Käina koolimajas jääb avatuks 21.–26. oktoobrini iga päev kella 12–16. Juubelinäituse pidulik avamine, millest võtab osa ka vanameister ise, algab laupäeval, 22. oktoobril kell 13.Hiiumaal ei ole teist sportlast, kellel oleks ette näidata neli Euroopa, üks NSV Liidu ja 13 Eesti meistri tiitlit, lugematu arv hõbe- ja pronksmedaleid ning karikaid. Vello Jürjo sportlasetee algas 1952. aastal ning veel mullu jäi vanameister Eesti meistrivõistlustel Monotüüp XV klassis kõige napimalt teiseks.75-aastasena pälvis ta Hiiumaa aasta parima mees- ja meesveteransportlase tiitli. Tunnustus tuli 2011. aastal Rootsis Östra Ringsjöni järvel peetud jääpurjetamise kahemeheklassi Monotüüp XV Euroopa meistrivõistluste võidu eest, mis saavutati koos soodimees Andres Lauluga. 73-aastasena said Jürjo-Laul Hiiumaa parima täiskasvanute võistkonna tiitli.Järvamaalt pärit Vello Jürjo sünnipäev on 25. oktoobril. Pensioniajast peale elab ta Käinas, oma abikaasa Urve Jürjo lapsepõlvekodus. Muuseas, ka Urve Jürjol on medaleid-karikaid ette näidata – 60-ndail oli ta edukas Draakon-klassi jääpurjetaja.Kahemehejääpurjekas Monotüüp-XV on konstrueeritud 1932. aastal Eestis Erik von Holsti poolt. Jääpurjeka purjepindala on 15 m2 ja pikkus 7,5 m, maksimumkiirus on 130–150 km/h.Näitus Käina koolimajas jääb avatuks 21.–26. oktoobrini iga päev kella 12–16.
Veel artikleid samast teemast »


description: Anonüümne allikas kinnitas Autospordile, et Saaremaa ja Eesti parim rallipiloot Ott Tänak sõidab järgmisel aastal taas M-Spordi meeskonnas, kirjutab sport.err.ee. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Ott Tänak naaseb M-Sporti?

maintext:
Uudised
Ott Tänak naaseb M-Sporti?
Esmaspäev, 24. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Anonüümne allikas kinnitas Autospordile, et Saaremaa ja Eesti parim rallipiloot Ott Tänak sõidab järgmisel aastal taas M-Spordi meeskonnas, kirjutab sport.err.ee.
Tänak on teinud M-Spordi meeskonnas täishooaja kaasa ka 2012. ja 2015. aastal. 2014. aastal ja tänavu esindas ta DMACK-i võistkonda.
“Loomulikult on Tänak järgmisel hooajal meeskonnas tagasi,” sõnas Eurospordile anonüümne allikas M-Spordi võistkonnast. “On olnud palju mõttetuid jutte sellest, et Ott läheb Toyotasse või mujale. Seda ei juhtu.”
Ametlikult pole aga võistkond ega piloot ise oma järgmise hooaja plaane kinnitanud. “Kas panete tähele, kui palju Ott uut autot testib? Malcolm (meeskonna juht Malcolm Wilson, toim.) ei laseks tal nii kaua autoga sõita, kui ei kasutaks teda järgmisel hooajal. Ott tuleb tagasi ja on järgmisel hooajal koos meiega võidukas.”
Tänavu M-Spordis sõitev norralane Mads Östberg võib samuti tiimis jätkata.
“Meil on tegelikult kolm võimalust, aga ühe oleme neist juba välistanud,” kommenteeris rallimehe isa Morten Autospordile.
“Ma ei saa teile pakkumiste detaile avaldada, aga võin öelda, et Mads sõidab MM-sarjas ka järgmisel aastal.”
Ühe võimalusena võib Östberg sõita uuel aastal eravõistkonna värvides Adapta nime all, kuid seda siiski arvatavasti M-Spordi katuse all. Autor: MM Esmaspäev, 24. oktoober 2016.Tänak on teinud M-Spordi meeskonnas täishooaja kaasa ka 2012. ja 2015. aastal. 2014. aastal ja tänavu esindas ta DMACK-i võistkonda.“Loomulikult on Tänak järgmisel hooajal meeskonnas tagasi,” sõnas Eurospordile anonüümne allikas M-Spordi võistkonnast. “On olnud palju mõttetuid jutte sellest, et Ott läheb Toyotasse või mujale. Seda ei juhtu.”Ametlikult pole aga võistkond ega piloot ise oma järgmise hooaja plaane kinnitanud. “Kas panete tähele, kui palju Ott uut autot testib? Malcolm (meeskonna juht Malcolm Wilson, toim.) ei laseks tal nii kaua autoga sõita, kui ei kasutaks teda järgmisel hooajal. Ott tuleb tagasi ja on järgmisel hooajal koos meiega võidukas.”Tänavu M-Spordis sõitev norralane Mads Östberg võib samuti tiimis jätkata.“Meil on tegelikult kolm võimalust, aga ühe oleme neist juba välistanud,” kommenteeris rallimehe isa Morten Autospordile.“Ma ei saa teile pakkumiste detaile avaldada, aga võin öelda, et Mads sõidab MM-sarjas ka järgmisel aastal.”Ühe võimalusena võib Östberg sõita uuel aastal eravõistkonna värvides Adapta nime all, kuid seda siiski arvatavasti M-Spordi katuse all.
Veel artikleid samast teemast »


description: Me saime endale uue presidendi. Naispresidendi. Põnev ja teistmoodi kui varem, eks? Kuid kogu lool ei ole vaatamata paljude inimeste õhkamise eesliite “nais-” üle lihtsalt naiseks olemisega mingit pistmist. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
BRIT KERBO AINULT MEIE MAAS: Küsimus ei ole soos (1)
Esmaspäev, 10. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Brit Kerbo, NAISkolumnist Esmaspäev, 10. oktoober 2016. Brit Kerbo. Me saime endale uue presidendi. Naispresidendi. Põnev ja teistmoodi kui varem, eks? Kuid kogu lool ei ole vaatamata paljude inimeste õhkamise eesliite “nais-” üle lihtsalt naiseks olemisega mingit pistmist.
Barbi Pilvre on teemat Õhtulehes (6.10.) kommenteerinud järgmiselt: “Eesti värske presidendi Kersti Kaljulaidi puhul mõjub eesliide “nais-” sõna “president” ees ilmselgelt ebaolulisena. See viitab otsekui mingile sookvoodiga tagatud positsioonile ja madaldab seeläbi sümboolselt presidendi staatust. Rõhuasetus, et Kersti Kaljulaid on naissoost president, mõjub sama asjakohatult kui mõjunuks Eiki Nestori või Siim Kallase presidendiks saamise puhul õhkamine, et Eesti on saanud meespresidendi.”
Mul oleks raske mitte nõustuda. Naise presidendiks saamine tähistaks ühelt poolt justkui häälekate feministide töövõitu (etskae, saimegi ühe omadest pukki), kuid on minu arvates pigem märk ühiskonna loomulikust küpsemisest, kus “paha” valge heteromees ei kupatagi naist enam lastega kirikusse ja kööki pliidi taha.
Ei, seesama valge heteromees valis riigikogus presidendiks naise, ja mitte kaugeltki mingi mugava kiisukese, kes pai peale käsku täidab, vaid söaka ja targa naise.
Tubli tüdruk koob vaikselt sokki?
Häälekate feministide (kui mitte öelda radikaalfeministide) töövõit see aga pole. Kohe selgitan. Esiteks see kvoodiküsimus. Ma ei ole kunagi ei tööl ega ühiskondlikes projektides eeldanud, et keegi serveerib mulle kandikul midagi lihtsalt seepärast, et ma olen naine. Põhimõtteliselt jah, sa võid saada sebral kiiremini üle tee ja vastutulelikuma teeninduse mõnes töökojas, kui sul on ilusad jalad või võluv naeratus, kuid loota vastutusrikast positsiooni (v.a emaksolemine) naiseksolemise eest oleks narr. Et kui tuule suund on nord, siis on naise kord? Tänan, ei soovi.
Proovige korraks ette kujutada, kuidas sellises kontekstis heliseb õiguskantsler Ülle Madise telefon: “Ülle, kuule, meil on sind vaja! Meil oli juba ametis Allar ja siis oli Indrek ja me siin mõtlesime, et… eeee… no vahepeal võiks üks naine kah olla, muidu jääb imelik mulje. Tuled?”
Või kuidas näeks välja endise haridusministri Jürgen Ligi kõnelus Maris Lauriga: “Maris, meil need valitsuse fotod kipuvad jube ülikonnakeskseks jääma. Pidevalt kritiseeritakse, tead. No tule üheks värvilaigukeseks meie sekka?”
Võtame siia kõrvale näiteks veel Ameerika, kus valimisvõitluses on vastakuti demokraatide naiskandidaat ja vabariiklaste meeskandidaat. Ka see oleks märgiline, kui maailma suurima majandusega riigi etteotsa tõuseks naine. Esimene naine. Kuid mitte selle eest, et ta on naine. See ei ole argument.
Ja arvatavalt oleks see Hillary Clintonile alandav, kui demokraadid teda soo tõttu oma kandidaadiks oleks valinud.
Tõeliselt meeldejääva kõne Clintoni kandidatuuri poolt pidas näitlejatar Meryl Streep, kes ajalugu teinud naiste loetlemise järel sõnas: “Neil naistel on kõigil midagi ühist: nad on vaimselt võimekad, nad on suure südamega ja nad on kirglikud oma eesmärkide suhtes. Nad on rajanud uusi teid, mida teised järgida saavad.”
Just täpselt! Ja selliseid kindlameelseid naisi, kes kirega oma asja teevad, väidan, et oodatakse täna ka avali süli kõikjal. Lihtsalt ole naine ja astu ette. Mine, kui pakutakse! Kirjuta, kui antakse leheruumi, esine, kui antakse eeter! Aga paljud ei lähe. Sest kusagil haridussüsteemis ja kodudes on (täna veel) õpetatud, et tubli tüdruk koob vaikselt sokki ega ole sõnakas. Et tubli tüdruk istub oma kleidikeses tasakesi, kui mehed tähtsaid otsuseid vastu võtavad.
Kellel on kirge ja põlemist, peab lihtsalt natuke rohkem julgema! Need uksed pole kaugeltki nii kõvasti lukus, nagu paljud näivad arvavat.
Kuid paraku on olemas ka sõnakas viis, mis tõsiseltvõetavust ja laiemat eetrit ei taga. Mis tagab ehk võimaluse kirjutada paaris naistelehes virisev kolumn klaaslaest ja palgalõhest ning sellest, kuidas valge heteromees kogu aeg kiusab ja kaikaid edukodaratesse pillub. Ma nimetan seda “sae käimatõmbamiseks”.
Moodne tuhkatriinulugu? Kindlasti mitte
Sooviga traditsioonidest välja murda tehakse maha kõike, mis vähegi võimalik. Ükski mees ega häälekate feministidega mitte samas paadis istuv naine ei või enam ühegi sõnastusega eksida; keegi ei või kunagi kommenteerida ei seeliku pikkust, sukatooni või perekonnaasju; kui Äripäeva konverentsil on esinemas liiga vähe naisi, tuleb korraldaja vaatamata põhjustele mutta tampida jne. Nii päevast päeva. Kogu maailm on süüdi. Paha ja maskuliinne. Ja kes see rumal üldse roosa tooni välja mõtles?
Mul on selliseid mõtteavaldusi piinlik lugeda. Ma ei taha, et sellised naised, kes kogu aeg vigu otsivad, esindaksid mind ja mulle mu soo eest eetriaega nõuaksid. Minu jaoks on need naised, kes rikuvad stereotüüpe luues teiste naiste väljavaateid kõrgemale tõusta, sest näidake mulle edukaid ettevõtmisi, kus edasiviivaks jõuks on pidev näpuganäitamine ja kritiseerimine!
Ma ei taha naiseks olemise eest midagi saada. Ma tahan olla oodatud ja märgatud võimekuse eest näha suuremat pilti, siiruse ja kirglikkuse eest oma tegemistes, teadvustamise eest, et minul ei ole kõiki õigeid vastuseid, ja soovi eest pidevalt areneda. Ka oskuse eest osata vajadusel suu kinni hoida.
Kersti Kaljulaidi presidendiks saamine pole miski moodne tuhkatriinulugu ja samuti pole see “pean saama naispresidendiks, muidu suren” saate kulminatsioon – see on sihikindla töö vili, milles on kindlasti ka paras annus loobumisi ning südamevalu lastega veetmata jäänud hetkede pärast. Kui ma kuulan Kersti Kaljulaidi kõnelemas, ei ole mul kahtlust, et temas on kirge ja võimet näha laiemat pilti. Ma ootan huviga tema uusaastakõnet.
“It takes grit and grace.” (On vaja meelekindlust ja armulikkust – toim.) Meryl Streep on asjadest õigesti aru saanud. Küsimus ei ole soos.
* * *
Brit Kerbo on kodanikuaktivist, kes on seisnud Tallinna lasteaedade ja kogukondliku poliitika eest, soovides Eestit paremaks teha. Tänaseks kaks ja pool aastat reklaamivaldkonnas töötanud poliitikavaatlejana kirjutab Brit nüüdsest ka Meie Maa kolumnistina paar korda kuus. Barbi Pilvre on teemat Õhtulehes (6.10.) kommenteerinud järgmiselt: “Eesti värske presidendi Kersti Kaljulaidi puhul mõjub eesliide “nais-” sõna “president” ees ilmselgelt ebaolulisena. See viitab otsekui mingile sookvoodiga tagatud positsioonile ja madaldab seeläbi sümboolselt presidendi staatust. Rõhuasetus, et Kersti Kaljulaid on naissoost president, mõjub sama asjakohatult kui mõjunuks Eiki Nestori või Siim Kallase presidendiks saamise puhul õhkamine, et Eesti on saanud meespresidendi.”Mul oleks raske mitte nõustuda. Naise presidendiks saamine tähistaks ühelt poolt justkui häälekate feministide töövõitu (etskae, saimegi ühe omadest pukki), kuid on minu arvates pigem märk ühiskonna loomulikust küpsemisest, kus “paha” valge heteromees ei kupatagi naist enam lastega kirikusse ja kööki pliidi taha.Ei, seesama valge heteromees valis riigikogus presidendiks naise, ja mitte kaugeltki mingi mugava kiisukese, kes pai peale käsku täidab, vaid söaka ja targa naise.Häälekate feministide (kui mitte öelda radikaalfeministide) töövõit see aga pole. Kohe selgitan. Esiteks see kvoodiküsimus. Ma ei ole kunagi ei tööl ega ühiskondlikes projektides eeldanud, et keegi serveerib mulle kandikul midagi lihtsalt seepärast, et ma olen naine. Põhimõtteliselt jah, sa võid saada sebral kiiremini üle tee ja vastutulelikuma teeninduse mõnes töökojas, kui sul on ilusad jalad või võluv naeratus, kuid loota vastutusrikast positsiooni (v.a emaksolemine) naiseksolemise eest oleks narr. Et kui tuule suund on nord, siis on naise kord? Tänan, ei soovi.Proovige korraks ette kujutada, kuidas sellises kontekstis heliseb õiguskantsler Ülle Madise telefon: “Ülle, kuule, meil on sind vaja! Meil oli juba ametis Allar ja siis oli Indrek ja me siin mõtlesime, et… eeee… no vahepeal võiks üks naine kah olla, muidu jääb imelik mulje. Tuled?”Või kuidas näeks välja endise haridusministri Jürgen Ligi kõnelus Maris Lauriga: “Maris, meil need valitsuse fotod kipuvad jube ülikonnakeskseks jääma. Pidevalt kritiseeritakse, tead. No tule üheks värvilaigukeseks meie sekka?”Võtame siia kõrvale näiteks veel Ameerika, kus valimisvõitluses on vastakuti demokraatide naiskandidaat ja vabariiklaste meeskandidaat. Ka see oleks märgiline, kui maailma suurima majandusega riigi etteotsa tõuseks naine. Esimene naine. Kuid mitte selle eest, et ta on naine. See ei ole argument.Ja arvatavalt oleks see Hillary Clintonile alandav, kui demokraadid teda soo tõttu oma kandidaadiks oleks valinud.Tõeliselt meeldejääva kõne Clintoni kandidatuuri poolt pidas näitlejatar Meryl Streep, kes ajalugu teinud naiste loetlemise järel sõnas: “Neil naistel on kõigil midagi ühist: nad on vaimselt võimekad, nad on suure südamega ja nad on kirglikud oma eesmärkide suhtes. Nad on rajanud uusi teid, mida teised järgida saavad.”Just täpselt! Ja selliseid kindlameelseid naisi, kes kirega oma asja teevad, väidan, et oodatakse täna ka avali süli kõikjal. Lihtsalt ole naine ja astu ette. Mine, kui pakutakse! Kirjuta, kui antakse leheruumi, esine, kui antakse eeter! Aga paljud ei lähe. Sest kusagil haridussüsteemis ja kodudes on (täna veel) õpetatud, et tubli tüdruk koob vaikselt sokki ega ole sõnakas. Et tubli tüdruk istub oma kleidikeses tasakesi, kui mehed tähtsaid otsuseid vastu võtavad.Kellel on kirge ja põlemist, peab lihtsalt natuke rohkem julgema! Need uksed pole kaugeltki nii kõvasti lukus, nagu paljud näivad arvavat.Kuid paraku on olemas ka sõnakas viis, mis tõsiseltvõetavust ja laiemat eetrit ei taga. Mis tagab ehk võimaluse kirjutada paaris naistelehes virisev kolumn klaaslaest ja palgalõhest ning sellest, kuidas valge heteromees kogu aeg kiusab ja kaikaid edukodaratesse pillub. Ma nimetan seda “sae käimatõmbamiseks”.Sooviga traditsioonidest välja murda tehakse maha kõike, mis vähegi võimalik. Ükski mees ega häälekate feministidega mitte samas paadis istuv naine ei või enam ühegi sõnastusega eksida; keegi ei või kunagi kommenteerida ei seeliku pikkust, sukatooni või perekonnaasju; kui Äripäeva konverentsil on esinemas liiga vähe naisi, tuleb korraldaja vaatamata põhjustele mutta tampida jne. Nii päevast päeva. Kogu maailm on süüdi. Paha ja maskuliinne. Ja kes see rumal üldse roosa tooni välja mõtles?Mul on selliseid mõtteavaldusi piinlik lugeda. Ma ei taha, et sellised naised, kes kogu aeg vigu otsivad, esindaksid mind ja mulle mu soo eest eetriaega nõuaksid. Minu jaoks on need naised, kes rikuvad stereotüüpe luues teiste naiste väljavaateid kõrgemale tõusta, sest näidake mulle edukaid ettevõtmisi, kus edasiviivaks jõuks on pidev näpuganäitamine ja kritiseerimine!Ma ei taha naiseks olemise eest midagi saada. Ma tahan olla oodatud ja märgatud võimekuse eest näha suuremat pilti, siiruse ja kirglikkuse eest oma tegemistes, teadvustamise eest, et minul ei ole kõiki õigeid vastuseid, ja soovi eest pidevalt areneda. Ka oskuse eest osata vajadusel suu kinni hoida.Kersti Kaljulaidi presidendiks saamine pole miski moodne tuhkatriinulugu ja samuti pole see “pean saama naispresidendiks, muidu suren” saate kulminatsioon – see on sihikindla töö vili, milles on kindlasti ka paras annus loobumisi ning südamevalu lastega veetmata jäänud hetkede pärast. Kui ma kuulan Kersti Kaljulaidi kõnelemas, ei ole mul kahtlust, et temas on kirge ja võimet näha laiemat pilti. Ma ootan huviga tema uusaastakõnet.“It takes grit and grace.” (On vaja meelekindlust ja armulikkust – toim.) Meryl Streep on asjadest õigesti aru saanud. Küsimus ei ole soos.* * *Brit Kerbo on kodanikuaktivist, kes on seisnud Tallinna lasteaedade ja kogukondliku poliitika eest, soovides Eestit paremaks teha. Tänaseks kaks ja pool aastat reklaamivaldkonnas töötanud poliitikavaatlejana kirjutab Brit nüüdsest ka Meie Maa kolumnistina paar korda kuus.
Veel artikleid samast teemast »


description: TS Laevad sõlmis Saaremaa Laevakompaniiga lepingu Kuivastu-Virtsu liinil sõitva parvlaeva Ionas kasutamiseks kolmeks kuuks, sest peab laevaliikluse mandri ja suursaarte vahel asendusalustega kindlustama kuni aasta lõpuni. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: TS Laevad rentis Ionase aasta lõpuni

maintext:
Uudised
TS Laevad rentis Ionase aasta lõpuni
Teisipäev, 11. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Teisipäev, 11. oktoober 2016. Paljud inimesed lootsid, et TS Laevade ajastu algusega viiakse Ionas siit kaugele minema, paraku tuleb kapriisset “kreeklast” välja kannatada veel vähemalt harda jõuluajani. FOTO: Peeter Kukk TS Laevad sõlmis Saaremaa Laevakompaniiga lepingu Kuivastu-Virtsu liinil sõitva parvlaeva Ionas kasutamiseks kolmeks kuuks, sest peab laevaliikluse mandri ja suursaarte vahel asendusalustega kindlustama kuni aasta lõpuni.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »