description: Eile käis SA Õigusteenuste Büroo (ÕTB) teist korda vähekindlustatud inimestele Kuressaare kohtumajas tasuta õigusabi andmas. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saarlastel muresid seinast seina

maintext:
Uudised
Saarlastel muresid seinast seina
Reede, 07. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Reede, 07. oktoober 2016. Evelyn Bach nõustas eile suurt hulka saarlasi. FOTO: Valmar Voolaid Eile käis SA Õigusteenuste Büroo (ÕTB) teist korda vähekindlustatud inimestele Kuressaare kohtumajas tasuta õigusabi andmas.
ÕTB juhataja Hille Raud tõdes, et inimeste mured olid seinast seina. “Väga palju on inimestel perekonnaprobleeme, aga ka suhted naabritega, piiriküsimused, kaasomand, varajagamised, pensioniõigused – palett on kirju,“ seletas ta, lisades, et päeva jooksul käis läbi umbes 25 klienti.
Raua sõnul käisid kohal väga asjalikud kliendid, ühtegi lihtsalt kodus igavlevat jutustajat ei olnud. Õigusabi jagasid nii Raud ise kui jurist Evelyn Bach.
Üks Orissaare härra tuli aegsalt enne pensionile jäämist uurima, et kui praeguseks enam Saare EPT-d ei ole ja eelmisel suvel likvideeriti nende arhiiv, siis kuidas on tal võimalik oma tööaastaid tõendada. “Osa mu sõpru, kes varem pensionile läksid, said veel oma paberid kätte, aga mis mina peaksin tegema?“ oli mees nõutu.
Eivi Mustjalast tuli uurima, et kuna ta isa suri kaheksa aastat tagasi ja nüüd hiljuti tuli talle ja viiele õele-vennale notarilt kiri, et nad peaksid kadunud isa võlgu tasuma hakkama, siis mida sellisel juhul teha. Kui nad olid alaealised ja nende ema suri, võeti lapsed kohtu kaudu isalt ära. Nüüd ongi Eivil küsimus, mida nad peavad tegema ja mis saab pärast seda, kui nad pärandusest loobuvad.
Kuressaares elav 47-aastane naine tuli uurima, kuidas saada abi ema hooldamisega seotud probleemile. Nad ei saa vennaga omavahel niipalju suheldud, et lahendada ema hooldekodusse paneku küsimused. “Kui peres on rohkem lapsi, tuleb hooldekodu arved võrdselt jagada, aga kui üks osapool ei ole nõus rahaliselt aitama ega ka teemat arutama, siis ei saa lihtsalt naeratada ja neelatada,“ tõdes naine.
Ema on tal voodihaige ja hooldekodu põhitasu on 637 eurot. Vend ei ole nõus aitama tasuda, sest õde on pärija. Samas on aga vend oma osa pärandist kätte saanud, seda ei ole aga käest kätte liikumise tõttu võimalik enam tõendada. Naine soovib teada, kas pärandus ka seaduse kohaselt kuidagi venna kasuks räägib või mismoodi peaks ta käituma, et rahalist tuge saada.
“Hooldekodu tasu ta keeldub maksmast ja kui ma soovitasin, et võtame ema sealt ära ja hoolitseme tema eest kuu kaupa kordamööda, siis ei olnud ta ka sellega nõus,“ rääkis ta.
Eelmisel aastal käis ta nõu küsimas pärandusena saadud ühisomandi kohta. “Kui inimesel ei ole kiire ja on võimalik oodata, siis on see suurepärane, et on kas või korra aastaski võimalik abi saada.“
70-aastane pensionär Kuressaarest oli kimpus kunagi antud allkirjaga, mille tõttu on tema sõnul kogu suguvõsa alt tõmmatud.
Vanemad olid Eesti taasiseseisvumise ajaks surnud ja tädide majad said kõik ta vanatüdrukust õe nimele. “Ta oli linnavalitsuses tööl ja kirjutas kõik oma nimele. Notar helistas ENSV seaduste viimasel kehtimise päeval ja ütles, et õde oli dokumendid kõik valmis kirjutanud ja mul tuleks alla kirjutada, et maad ja majad tagasi saada,“ kirjeldas ta. “Siis mul muud üle ei jäänud, kui kirjutasin alla, aga tegelikult ma sellega nõus ei olnud, et kolm maja kõik tema nimele lähevad.“
Hiljem ei ole õde olnud nõus ei tema tütre eluasemelaenule käendajaks hakkama ega ka ühte maja tagatisena andma. Samuti ei ole ta lubanud mehe pojal ühte majja elama asuda ning viimane peab seetõttu oma viieliikmelise perega üürikodudes elama.
Hille Raud ütles, et tasuta õigusabi tuldi andma õigusmõistmise nädala raames teist korda. “Oleme sellega seoses püüdnud liikuda just neisse kohtadesse, kus me muidu ei käi,“ kinnitas ta.
Tulevikus tahaksid nad ka Kuressaare lisada oma püsivaliku hulka, kuhu väljasõite tehakse tema sõnul keskmiselt kaks korda kuus. Selleks peab olema eelregistreerunud 5–6 klienti, kuna siis tegeletakse ühe inimesega pikemalt kui eilne 20-minutiline lühivõimalus.
“Ise meie nõustajad kohtus ei käi, aga koostame õigusdokumente ja abistame hilisemas asjaajamises. Oleme nende jaoks olemas, kui on vaja teha kas eeltööd või anname nõu ka kohtuistungi ajal, isegi kui kaitsja on olemas,“ seletas Raud.
Eilse päeva jooksul käis tema juures mitu inimest, kellega jätkatakse tööd ka edaspidi. “Nad saadavad oma dokumendid meile Tallinnasse, saame teha probleemi sügavama analüüsi ja mõelda välja strateegia, kuidas edasi tegutseda.“
Seda, kas Kuressaare saab tulevikus tihedamaid külastusi, selgub lähiajal, kuna otsus sõltub justiitsministeeriumist. “Väidetavalt on riigieelarves plaanis sellele valdkonnale ressurssi juurde saada, aga mis selle tingimused saavad olema, seda ei tea.“
Sel aastal tehti broneerimise kohustus, et inimestel oleks kindlus, et kui nad on kaugemalt kohale tulnud, siis nad ka abi saavad. ÕTB juhataja Hille Raud tõdes, et inimeste mured olid seinast seina. “Väga palju on inimestel perekonnaprobleeme, aga ka suhted naabritega, piiriküsimused, kaasomand, varajagamised, pensioniõigused – palett on kirju,“ seletas ta, lisades, et päeva jooksul käis läbi umbes 25 klienti.Raua sõnul käisid kohal väga asjalikud kliendid, ühtegi lihtsalt kodus igavlevat jutustajat ei olnud. Õigusabi jagasid nii Raud ise kui jurist Evelyn Bach.Üks Orissaare härra tuli aegsalt enne pensionile jäämist uurima, et kui praeguseks enam Saare EPT-d ei ole ja eelmisel suvel likvideeriti nende arhiiv, siis kuidas on tal võimalik oma tööaastaid tõendada. “Osa mu sõpru, kes varem pensionile läksid, said veel oma paberid kätte, aga mis mina peaksin tegema?“ oli mees nõutu.Eivi Mustjalast tuli uurima, et kuna ta isa suri kaheksa aastat tagasi ja nüüd hiljuti tuli talle ja viiele õele-vennale notarilt kiri, et nad peaksid kadunud isa võlgu tasuma hakkama, siis mida sellisel juhul teha. Kui nad olid alaealised ja nende ema suri, võeti lapsed kohtu kaudu isalt ära. Nüüd ongi Eivil küsimus, mida nad peavad tegema ja mis saab pärast seda, kui nad pärandusest loobuvad.Kuressaares elav 47-aastane naine tuli uurima, kuidas saada abi ema hooldamisega seotud probleemile. Nad ei saa vennaga omavahel niipalju suheldud, et lahendada ema hooldekodusse paneku küsimused. “Kui peres on rohkem lapsi, tuleb hooldekodu arved võrdselt jagada, aga kui üks osapool ei ole nõus rahaliselt aitama ega ka teemat arutama, siis ei saa lihtsalt naeratada ja neelatada,“ tõdes naine.Ema on tal voodihaige ja hooldekodu põhitasu on 637 eurot. Vend ei ole nõus aitama tasuda, sest õde on pärija. Samas on aga vend oma osa pärandist kätte saanud, seda ei ole aga käest kätte liikumise tõttu võimalik enam tõendada. Naine soovib teada, kas pärandus ka seaduse kohaselt kuidagi venna kasuks räägib või mismoodi peaks ta käituma, et rahalist tuge saada.“Hooldekodu tasu ta keeldub maksmast ja kui ma soovitasin, et võtame ema sealt ära ja hoolitseme tema eest kuu kaupa kordamööda, siis ei olnud ta ka sellega nõus,“ rääkis ta.Eelmisel aastal käis ta nõu küsimas pärandusena saadud ühisomandi kohta. “Kui inimesel ei ole kiire ja on võimalik oodata, siis on see suurepärane, et on kas või korra aastaski võimalik abi saada.“70-aastane pensionär Kuressaarest oli kimpus kunagi antud allkirjaga, mille tõttu on tema sõnul kogu suguvõsa alt tõmmatud.Vanemad olid Eesti taasiseseisvumise ajaks surnud ja tädide majad said kõik ta vanatüdrukust õe nimele. “Ta oli linnavalitsuses tööl ja kirjutas kõik oma nimele. Notar helistas ENSV seaduste viimasel kehtimise päeval ja ütles, et õde oli dokumendid kõik valmis kirjutanud ja mul tuleks alla kirjutada, et maad ja majad tagasi saada,“ kirjeldas ta. “Siis mul muud üle ei jäänud, kui kirjutasin alla, aga tegelikult ma sellega nõus ei olnud, et kolm maja kõik tema nimele lähevad.“Hiljem ei ole õde olnud nõus ei tema tütre eluasemelaenule käendajaks hakkama ega ka ühte maja tagatisena andma. Samuti ei ole ta lubanud mehe pojal ühte majja elama asuda ning viimane peab seetõttu oma viieliikmelise perega üürikodudes elama.Hille Raud ütles, et tasuta õigusabi tuldi andma õigusmõistmise nädala raames teist korda. “Oleme sellega seoses püüdnud liikuda just neisse kohtadesse, kus me muidu ei käi,“ kinnitas ta.Tulevikus tahaksid nad ka Kuressaare lisada oma püsivaliku hulka, kuhu väljasõite tehakse tema sõnul keskmiselt kaks korda kuus. Selleks peab olema eelregistreerunud 5–6 klienti, kuna siis tegeletakse ühe inimesega pikemalt kui eilne 20-minutiline lühivõimalus.“Ise meie nõustajad kohtus ei käi, aga koostame õigusdokumente ja abistame hilisemas asjaajamises. Oleme nende jaoks olemas, kui on vaja teha kas eeltööd või anname nõu ka kohtuistungi ajal, isegi kui kaitsja on olemas,“ seletas Raud.Eilse päeva jooksul käis tema juures mitu inimest, kellega jätkatakse tööd ka edaspidi. “Nad saadavad oma dokumendid meile Tallinnasse, saame teha probleemi sügavama analüüsi ja mõelda välja strateegia, kuidas edasi tegutseda.“Seda, kas Kuressaare saab tulevikus tihedamaid külastusi, selgub lähiajal, kuna otsus sõltub justiitsministeeriumist. “Väidetavalt on riigieelarves plaanis sellele valdkonnale ressurssi juurde saada, aga mis selle tingimused saavad olema, seda ei tea.“Sel aastal tehti broneerimise kohustus, et inimestel oleks kindlus, et kui nad on kaugemalt kohale tulnud, siis nad ka abi saavad.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kohus mõistis eile tingimisi vangistuse noorele mehele, kes tungis suvel Kuressaares Rae Konsumis poekülastajale kallale. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Peksjale tingimisi vangistus

maintext:
Uudised
Peksjale tingimisi vangistus
Kolmapäev, 12. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 12. oktoober 2016. Kohus mõistis eile tingimisi vangistuse noorele mehele, kes tungis suvel Kuressaares Rae Konsumis poekülastajale kallale.
Kohus tunnistas Sven Vaarpuu (24) kokkuleppemenetluse korras süüdi vägivallaga toime pandud avaliku korra raskes rikkumises ja karistas teda kuriteo eest üheaastase vangistusega tingimisi 18-kuulise katseajaga. Lisaks peab varem viis korda karistatud noor mees maksma riigituludesse 645 eurot sundraha ja 72 eurot kaitsjatasu.
Süüdistuse kohaselt kasutas Vaarpuu 15. augustil Rae Konsumis vägivalda seal viibinud 27-aastase mehe suhtes, lüües talle rusikaga näkku. Koos naise ja kahe lapsega poes olnud Vaarpuu hakanud prokuröri väitel niiöelda lambist kannatanut peksma. Intsidendi tulemusena purunes poes korjanduskera. Üle 200 euro maksva kera tasumist nõutakse süüdlaselt tsiviilhagi korras.
Lööja ise ütles eile pärast kohtuistungit, et hoopis kannatanu provotseeris teda, hakates mingi võla tasumist nõudma ja ähvardanud peksmisega.
Katseajal tuleb Vaarpuul järgida kontrollinõudeid. Täiendava kohustusena peab ta osalema sotsiaalprogrammis, mille eesmärk on agressiivsuse vähendamine. Kohus tunnistas Sven Vaarpuu (24) kokkuleppemenetluse korras süüdi vägivallaga toime pandud avaliku korra raskes rikkumises ja karistas teda kuriteo eest üheaastase vangistusega tingimisi 18-kuulise katseajaga. Lisaks peab varem viis korda karistatud noor mees maksma riigituludesse 645 eurot sundraha ja 72 eurot kaitsjatasu.Süüdistuse kohaselt kasutas Vaarpuu 15. augustil Rae Konsumis vägivalda seal viibinud 27-aastase mehe suhtes, lüües talle rusikaga näkku. Koos naise ja kahe lapsega poes olnud Vaarpuu hakanud prokuröri väitel niiöelda lambist kannatanut peksma. Intsidendi tulemusena purunes poes korjanduskera. Üle 200 euro maksva kera tasumist nõutakse süüdlaselt tsiviilhagi korras.Lööja ise ütles eile pärast kohtuistungit, et hoopis kannatanu provotseeris teda, hakates mingi võla tasumist nõudma ja ähvardanud peksmisega.Katseajal tuleb Vaarpuul järgida kontrollinõudeid. Täiendava kohustusena peab ta osalema sotsiaalprogrammis, mille eesmärk on agressiivsuse vähendamine.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Kultuurkapitali Saaremaa ekspertgrupp ootab ettepanekuid kandidaatide leidmiseks 2016. aasta preemiatele. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kulka jagab taas preemiaid

maintext:
Uudised
Kulka jagab taas preemiaid
Reede, 28. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Reede, 28. oktoober 2016. Kultuurkapitali Saaremaa ekspertgrupp ootab ettepanekuid kandidaatide leidmiseks 2016. aasta preemiatele.
Välja antakse Hendrik Krummi nimeline kultuuripreemia ja preemia eesmärk on maakonna kultuuritegelaste tunnustamine ja Hendrik Krummi mälestuse jäädvustamine. Seda preemiat antakse välja aastast 1995.
Kultuuripreemia “Kultuuripärl” eesmärk on tunnustada ja innustada kõrgvormis kunstide, rahvakultuuri- ning kehakultuuri ja spordi valdkonnas tegutsevate inimeste erialast pühendumist.
Elutööpreemia eesmärk on tunnustada isikut tema pikaajalise väljapaistva loomingulise või spordialase tegevuse eest.
Aastapreemia eesmärk on tähtsustada, tunnustada, tõsta esile ja tutvustada üldsusele kultuuri- ja sporditöös silmapaistnud inimesi ja kollektiive.
Selleaastane kandidaatide esitamise tähtaeg on 21. november. Välja antakse Hendrik Krummi nimeline kultuuripreemia ja preemia eesmärk on maakonna kultuuritegelaste tunnustamine ja Hendrik Krummi mälestuse jäädvustamine. Seda preemiat antakse välja aastast 1995.Kultuuripreemia “Kultuuripärl” eesmärk on tunnustada ja innustada kõrgvormis kunstide, rahvakultuuri- ning kehakultuuri ja spordi valdkonnas tegutsevate inimeste erialast pühendumist.Elutööpreemia eesmärk on tunnustada isikut tema pikaajalise väljapaistva loomingulise või spordialase tegevuse eest.Aastapreemia eesmärk on tähtsustada, tunnustada, tõsta esile ja tutvustada üldsusele kultuuri- ja sporditöös silmapaistnud inimesi ja kollektiive.Selleaastane kandidaatide esitamise tähtaeg on 21. november.
Veel artikleid samast teemast »


description: Nädalavahetusel kogunes Saaremaale jooksusõltlasi ja muidu sportlikku elulaadi ning värskes õhus liikumist harrastavaid inimesi veelgi rohkem kui aasta tagasi umbes samal ajal toimunud kolme päeva jooksule. Ikka selleks, et ennast proovile panna ning teada saada, kes suudab kolme päeva jooksul läbida maratoni distantsi kõige kiiremini. Või lihtsalt vanast harjumusest ja sellest, et on komme traditsioone austada. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sport ühendab alati

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Sport ühendab alati
Esmaspäev, 17. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Nädalavahetusel kogunes Saaremaale jooksusõltlasi ja muidu sportlikku elulaadi ning värskes õhus liikumist harrastavaid inimesi veelgi rohkem kui aasta tagasi umbes samal ajal toimunud kolme päeva jooksule. Ikka selleks, et ennast proovile panna ning teada saada, kes suudab kolme päeva jooksul läbida maratoni distantsi kõige kiiremini. Või lihtsalt vanast harjumusest ja sellest, et on komme traditsioone austada.
Kuna korraldaja sõnul oli saarlastest osavõtjaid umbes kümme protsenti, siis enamus saabus rammu katsuma ja üritust nautima lennuki või praamiga. Ei kõigutanud tulijaid tõsiasi, et ühendus mandriga pole kaugeltki nii sujuv kui Saaremaa Kolme Päeva Jooksu korraldusmeeskonna koostöö ning et praami tuleb oodata oluliselt kauem kui supiportsjonit pärast sportlikku jõupingutust.
Eks tublimad planeerijad muidugi broneerisid ka tagasisõidu. Aga ega see tunnike Kuivastu sadamas praami ootamistki ei suutnud rikkuda emotsiooni, mille meie külalised siit eile endaga kaasa viisid. Ja nad tulevad tagasi, sest sport ühendab alati.
17. oktoober 2016 Autor: MM Esmaspäev, 17. oktoober 2016.Kuna korraldaja sõnul oli saarlastest osavõtjaid umbes kümme protsenti, siis enamus saabus rammu katsuma ja üritust nautima lennuki või praamiga. Ei kõigutanud tulijaid tõsiasi, et ühendus mandriga pole kaugeltki nii sujuv kui Saaremaa Kolme Päeva Jooksu korraldusmeeskonna koostöö ning et praami tuleb oodata oluliselt kauem kui supiportsjonit pärast sportlikku jõupingutust.Eks tublimad planeerijad muidugi broneerisid ka tagasisõidu. Aga ega see tunnike Kuivastu sadamas praami ootamistki ei suutnud rikkuda emotsiooni, mille meie külalised siit eile endaga kaasa viisid. Ja nad tulevad tagasi, sest sport ühendab alati.
Veel artikleid samast teemast »


description: Liikumine Kodukant tegi seoses haldusreformiga analüüsi, kus juurdles külaelu, külavanemate ja külamajade üle ning pani paika tulevikuplaane. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kodukant analüüsis maaelu

maintext:
Uudised
Kodukant analüüsis maaelu
Kolmapäev, 26. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 26. oktoober 2016. Saaremaa Kodukandi juhatuse liige Kaja Juulik. FOTO: Valmar Voolaid Liikumine Kodukant tegi seoses haldusreformiga analüüsi, kus juurdles külaelu, külavanemate ja külamajade üle ning pani paika tulevikuplaane.
Uuringu järgi tegutseb Saaremaal 39 külamaja. Liikumise Kodukant eesmärk on kogukondliku tegevuse edendamine Eesti maapiirkondades, väärtustades ja arendades külaelu, pärimuskultuuri ja vabatahtlikku tegevust.
Saaremaa Kodukandi juhatuse liige Kaja Juulik ütles, et üheks teemaks on külamajad, et need ka pärast ühinemist oleksid jätkusuutlikud. “On kohti, kus omavalitsused toetavad kulupõhiselt külamaju elektri ja kütte osas, vahel ka seltsi juhtidele palga maksmisel,“ selgitas ta.
Soovitakse, et valla juhid ja haldusreformiga tegelevad isikud arvestaksid, et ühinemisega lähevad kõik teenused kaugemale.
“Näiteks külavanemal kulub nii aega kui raha rohkem. Kui ma varem ajasin asju Lümanda piirkonnas, läks mul vallas kaks-kolm tundi, aga nüüd pean Lääne-Saare vallas arvestama pea terve päevaga,“ tõdes Juulik.
Külaeluga on Juulik seotud olnud juba 20 aastat ning see on tema südameasjaks saanud. “Ka külainimesed peaks nägema olukorda laiemalt ja tegema koostööd naaberküladega.“
Kodukandi andmetel oli Saare maakonnas 2004. aastal 1006 külavanemat, käesoleval aastal aga juba 1171. Külaseltse oli toona 1003, nüüdseks on neid juurde loodud 219 ehk kokku 1222.
Külavanematega asulaid on Eestis 1363, kus elab kokku 122 665 inimest ja külamaju on 336.
Kui 2004. aastal oli külavanemaga asulate osakaal Saare maakonnas 33 protsenti, siis 2016. aastal on see 56 protsenti, tõustes 163-lt 279-ni. Asulaid oli siis 501, millest nüüdseks on järel 497.
Viimase nelja aastaga on juurde loodud 17 külaarendusseltsi, mida on Saaremaal kokku 56.
Aastaks 2020 soovitakse täpsustada Eesti külaliikumise strateegilise partneri rolli, välja töötada ja rakendada stabiilset rahastamismudelit ja pärast haldusreformi suurendada maakonnatasandi mõjusust.
Järgmise aasta tähtsündmusteks peetakse Eesti külade XII maapäeva Viljandimaal, aasta küla 2017 valimist, programmi “EV 100 igas külas” ja täiskasvanud õppija nädala raames korraldatavat haridusprogrammi “Õppiv küla”.
Ajavahemikus 2017–2019 soovitakse, et külades kutsutaks seoses EV 100 tähistamisega ellu paigale ainuomane sündmus või algatus ning loodaks püsiväärtusi, nagu mälestuskivi või raamat. Uuringu järgi tegutseb Saaremaal 39 külamaja. Liikumise Kodukant eesmärk on kogukondliku tegevuse edendamine Eesti maapiirkondades, väärtustades ja arendades külaelu, pärimuskultuuri ja vabatahtlikku tegevust.Saaremaa Kodukandi juhatuse liige Kaja Juulik ütles, et üheks teemaks on külamajad, et need ka pärast ühinemist oleksid jätkusuutlikud. “On kohti, kus omavalitsused toetavad kulupõhiselt külamaju elektri ja kütte osas, vahel ka seltsi juhtidele palga maksmisel,“ selgitas ta.Soovitakse, et valla juhid ja haldusreformiga tegelevad isikud arvestaksid, et ühinemisega lähevad kõik teenused kaugemale.“Näiteks külavanemal kulub nii aega kui raha rohkem. Kui ma varem ajasin asju Lümanda piirkonnas, läks mul vallas kaks-kolm tundi, aga nüüd pean Lääne-Saare vallas arvestama pea terve päevaga,“ tõdes Juulik.Külaeluga on Juulik seotud olnud juba 20 aastat ning see on tema südameasjaks saanud. “Ka külainimesed peaks nägema olukorda laiemalt ja tegema koostööd naaberküladega.“Kodukandi andmetel oli Saare maakonnas 2004. aastal 1006 külavanemat, käesoleval aastal aga juba 1171. Külaseltse oli toona 1003, nüüdseks on neid juurde loodud 219 ehk kokku 1222.Külavanematega asulaid on Eestis 1363, kus elab kokku 122 665 inimest ja külamaju on 336.Kui 2004. aastal oli külavanemaga asulate osakaal Saare maakonnas 33 protsenti, siis 2016. aastal on see 56 protsenti, tõustes 163-lt 279-ni. Asulaid oli siis 501, millest nüüdseks on järel 497.Viimase nelja aastaga on juurde loodud 17 külaarendusseltsi, mida on Saaremaal kokku 56.Aastaks 2020 soovitakse täpsustada Eesti külaliikumise strateegilise partneri rolli, välja töötada ja rakendada stabiilset rahastamismudelit ja pärast haldusreformi suurendada maakonnatasandi mõjusust.Järgmise aasta tähtsündmusteks peetakse Eesti külade XII maapäeva Viljandimaal, aasta küla 2017 valimist, programmi “EV 100 igas külas” ja täiskasvanud õppija nädala raames korraldatavat haridusprogrammi “Õppiv küla”.Ajavahemikus 2017–2019 soovitakse, et külades kutsutaks seoses EV 100 tähistamisega ellu paigale ainuomane sündmus või algatus ning loodaks püsiväärtusi, nagu mälestuskivi või raamat.
Veel artikleid samast teemast »


description: Osaühingul Lindvart on valminud uus tootmishoone, mille ehitamiseks sai ettevõte investeeringutoetust ka PRIA-lt. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Majandus
Väikelaevaehitajatel on uus ja kaasaegne töökeskkond
Kolmapäev, 19. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Kolmapäev, 19. oktoober 2016. Ettevõtte juhatuse liikme Kristjan Kana sõnul on uus ja avar tootmishoone loonud nüüdisaegse töökeskkonna. FOTO: Valmar Voolaid Osaühingul Lindvart on valminud uus tootmishoone, mille ehitamiseks sai ettevõte investeeringutoetust ka PRIA-lt.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: TS Laevad võttis ööl vastu laupäeva Saaremaa laevakompaniilt üle laevaliikluse korraldamise mandri ja Muhumaa ning mandri ja Hiiumaa vahelisel laevaliinil. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Nädalavahetus esitas riigifirmale väljakutse
Esmaspäev, 03. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ines Vapper Esmaspäev, 03. oktoober 2016. Esimesel kahel nädalal teenindab TS Laevad kliente ajutistest soojakutest. FOTO: Priit Rauniste TS Laevad võttis ööl vastu laupäeva Saaremaa laevakompaniilt üle laevaliikluse korraldamise mandri ja Muhumaa ning mandri ja Hiiumaa vahelisel laevaliinil.
Kuna reedel katkes tormi tõttu laevaliiklus Virtsu-Kuivastu liinil mitmeks tunniks, vedas Saaremaa laevakompanii kõik sadamas ootavad inimesed üle ja andis laevad üle kella viie paiku laupäeva hommikul. Algse kokkuleppe järgi pidanuks laevad TS laevadele üle minema juba südaööl.
TS Laevad teenindab parvlaevakliente esialgu ajutistest konteineritest ja hooajaliselt palgatud suunajatega, sest endise operaatori klienditeenindussüsteemide mahavõtmine ja uute paigaldamine võtab aega kuni kaks nädalat.
Tallinnas dokis hoolduses käinud parvlaev Hiiumaa jõudis öösel vastu pühapäeva Virtsu-Kuivastu liinile ja hakkas hommikust reisijaid teenindama.
Lootus polnud reede õhtul veel kadunud
Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro avaldas veel reedel lootust, et Hiiumaa jõuab õigeks ajaks Väinamerele ja saab laupäeva hommikust inimesi vedama hakata, seda siiski ei juhtunud. Hilinemise põhjus oli laevaoperaatori kinnitusel tehnilise hoolduse pikenemine.
Parvlaeva Ionas rentimine TS Laevadele lisaks midagi maksma ei lähe, ütles TS Laevade juhatuse liige Kaido Padar.
Laupäeva öösel kella poole ühe paiku jõudis Padar Rohukülast Virtsu sadamasse. Järjekord oli siis endiselt umbes 1,5 kilomeetrit pikk.
Sel ajal oli teine soojak juba paigas ja algas juhtmete ühendamine. Väravad avati, nii et kõik piletita järjekorras oodanud said Kuivastusse tasuta.
Padar kinnitas, et praegu on uuel operaatoril prioriteet Virtsu-Kuivastu liinil kõik toimima saada ning ettevõte valmistub käesoleva nädala lõpul toimuvaks Saaremaa ralliks.
Kui laupäeva õhtupoolikul tekkis Virtsus taas pikk autode järjekord, siis õhtuks oli Padari kinnitusel olukord väga rahulik.
“Äsja lugesin üle – 30 autot. Harilaid jõudis sisse, plats saab puhtaks. Päeval, jah, oli kuni neljatunnine järjekord. Suutsime selle kenasti päeva jooksul ära klaarida. Nii et hetkel on kõigis neljas sadamas – Virtsus, Kuivastus, Rohukülas, Heltermaal – olukord hästi stabiilne ja samas jätkub töö uute süsteemide paigaldamisega,” rääkis Padar laupäeva õhtul “Aktuaalsele kaamerale” antud intervjuus.
“Suurim katsumus oli reede õhtu, kui koostöös Saaremaa laevakompanii ja majandusministeeriumiga lahendasime niiöelda tormijärgseid kahjusid, et kõik inimesed saaksid kenasti üle ja meie saaks hakata uute süsteemide paigaldamisega peale,” ütles Padar.
***
Debüütpäeval teenindati 4000 reisijat
TS Laevad alustas 1. oktoobril parvlaevaliikluse opereerimist mandri ja suursaarte vahel ning teenindas esimesel päeval kokku 4000 reisijat ja 1700 sõidukit, teatas Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro.
Operatiivandmetel veeti Heltermaa-Rohuküla suunal 350 reisijat ja 142 sõidukit ning Rohuküla-Heltermaa suunal 595 reisijat ja 224 sõidukit. Laevaliiklus Hiiumaa liinil toimus vastavalt sõiduplaanile.
Kuivastu-Virtsu suunal teenindati 1.oktoobril operatiivandmetel 1339 reisijat ja 614 sõidukit ning Virtsu - Kuivastu suunal 1713 reisijat ja 736 sõidukit. Esimesel päeval sõitsid Saaremaa liinil laevad vabagraafikus.
Eile teenindasid Rohuküla-Heltermaa liini parvlaevad Regula ja St.Ola ning Virtsu-Kuivastu liini parvlaevad Hiiumaa, Ionas ja Harilaid. Kuna reedel katkes tormi tõttu laevaliiklus Virtsu-Kuivastu liinil mitmeks tunniks, vedas Saaremaa laevakompanii kõik sadamas ootavad inimesed üle ja andis laevad üle kella viie paiku laupäeva hommikul. Algse kokkuleppe järgi pidanuks laevad TS laevadele üle minema juba südaööl.TS Laevad teenindab parvlaevakliente esialgu ajutistest konteineritest ja hooajaliselt palgatud suunajatega, sest endise operaatori klienditeenindussüsteemide mahavõtmine ja uute paigaldamine võtab aega kuni kaks nädalat.Tallinnas dokis hoolduses käinud parvlaev Hiiumaa jõudis öösel vastu pühapäeva Virtsu-Kuivastu liinile ja hakkas hommikust reisijaid teenindama.Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro avaldas veel reedel lootust, et Hiiumaa jõuab õigeks ajaks Väinamerele ja saab laupäeva hommikust inimesi vedama hakata, seda siiski ei juhtunud. Hilinemise põhjus oli laevaoperaatori kinnitusel tehnilise hoolduse pikenemine.Parvlaeva Ionas rentimine TS Laevadele lisaks midagi maksma ei lähe, ütles TS Laevade juhatuse liige Kaido Padar.Laupäeva öösel kella poole ühe paiku jõudis Padar Rohukülast Virtsu sadamasse. Järjekord oli siis endiselt umbes 1,5 kilomeetrit pikk.Sel ajal oli teine soojak juba paigas ja algas juhtmete ühendamine. Väravad avati, nii et kõik piletita järjekorras oodanud said Kuivastusse tasuta.Padar kinnitas, et praegu on uuel operaatoril prioriteet Virtsu-Kuivastu liinil kõik toimima saada ning ettevõte valmistub käesoleva nädala lõpul toimuvaks Saaremaa ralliks.Kui laupäeva õhtupoolikul tekkis Virtsus taas pikk autode järjekord, siis õhtuks oli Padari kinnitusel olukord väga rahulik.“Äsja lugesin üle – 30 autot. Harilaid jõudis sisse, plats saab puhtaks. Päeval, jah, oli kuni neljatunnine järjekord. Suutsime selle kenasti päeva jooksul ära klaarida. Nii et hetkel on kõigis neljas sadamas – Virtsus, Kuivastus, Rohukülas, Heltermaal – olukord hästi stabiilne ja samas jätkub töö uute süsteemide paigaldamisega,” rääkis Padar laupäeva õhtul “Aktuaalsele kaamerale” antud intervjuus.“Suurim katsumus oli reede õhtu, kui koostöös Saaremaa laevakompanii ja majandusministeeriumiga lahendasime niiöelda tormijärgseid kahjusid, et kõik inimesed saaksid kenasti üle ja meie saaks hakata uute süsteemide paigaldamisega peale,” ütles Padar.TS Laevad alustas 1. oktoobril parvlaevaliikluse opereerimist mandri ja suursaarte vahel ning teenindas esimesel päeval kokku 4000 reisijat ja 1700 sõidukit, teatas Tallinna Sadama turundus- ja kommunikatsiooniosakonna juhataja Sirle Arro.Operatiivandmetel veeti Heltermaa-Rohuküla suunal 350 reisijat ja 142 sõidukit ning Rohuküla-Heltermaa suunal 595 reisijat ja 224 sõidukit. Laevaliiklus Hiiumaa liinil toimus vastavalt sõiduplaanile.Kuivastu-Virtsu suunal teenindati 1.oktoobril operatiivandmetel 1339 reisijat ja 614 sõidukit ning Virtsu - Kuivastu suunal 1713 reisijat ja 736 sõidukit. Esimesel päeval sõitsid Saaremaa liinil laevad vabagraafikus.Eile teenindasid Rohuküla-Heltermaa liini parvlaevad Regula ja St.Ola ning Virtsu-Kuivastu liini parvlaevad Hiiumaa, Ionas ja Harilaid.
Veel artikleid samast teemast »


description: Küllap sellepärast ongi alko- ja narkosõltuvusega inimeste abistamise keskused pannud endale nimeks Lootuse küla, et lootus sureb tõesti viimasena. Nii kaua, kui on abivajajaid, püütakse leida ka võimalusi selliste inimeste abistamiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lootus sureb viimasena

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Lootus sureb viimasena
Laupäev, 29. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Küllap sellepärast ongi alko- ja narkosõltuvusega inimeste abistamise keskused pannud endale nimeks Lootuse küla, et lootus sureb tõesti viimasena. Nii kaua, kui on abivajajaid, püütakse leida ka võimalusi selliste inimeste abistamiseks.
Olemasolevad külad on selles mõttes heaks eeskujuks, aga ka heaks õppebaasiks, kuidas sõltuvusega inimestele õigesti abi pakkuda.
Ka Saaremaal on taolise küla mõtted liikumas ja tundub, et eestvedajadki olemas. Kerge ülesanne see ei ole, sest sõltuvusega mehed on väga osavad aitajaid enda huvides ära kasutama. Seetõttu peavad Lootuse küla rajajad kõik enne hoolikalt läbi mõtlema – kas jätkub jõudu ja kas jätkub asjatundlikke aitajaid.
Tore on aga, et sellised mõtted liiguvad. Kui naiste varjupaikadest räägitakse rohkem, siis eks Lootuse küla ole omamoodi meeste varjupaik. Suureks abiks on Lootuse külas ka usk, sest kui endal seda jõudu pole, millele toetuda, siis võib just usk olla vajalikus karguks, mis aitab alkohooliku või narkomaani taas jalule.
29. oktoober 2016 Autor: MM Laupäev, 29. oktoober 2016.Olemasolevad külad on selles mõttes heaks eeskujuks, aga ka heaks õppebaasiks, kuidas sõltuvusega inimestele õigesti abi pakkuda.Ka Saaremaal on taolise küla mõtted liikumas ja tundub, et eestvedajadki olemas. Kerge ülesanne see ei ole, sest sõltuvusega mehed on väga osavad aitajaid enda huvides ära kasutama. Seetõttu peavad Lootuse küla rajajad kõik enne hoolikalt läbi mõtlema – kas jätkub jõudu ja kas jätkub asjatundlikke aitajaid.Tore on aga, et sellised mõtted liiguvad. Kui naiste varjupaikadest räägitakse rohkem, siis eks Lootuse küla ole omamoodi meeste varjupaik. Suureks abiks on Lootuse külas ka usk, sest kui endal seda jõudu pole, millele toetuda, siis võib just usk olla vajalikus karguks, mis aitab alkohooliku või narkomaani taas jalule.29. oktoober 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Ettevõtja ja investor Raivo Hein rääkis intervjuus Äripäevale, et minister Kristen Michal kutsus ta Saaremaa silda plaanivasse töögruppi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Michal kutsus saarlasest investori silla töögruppi
Kolmapäev, 12. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Kolmapäev, 12. oktoober 2016. Raivo Hein. FOTO: Delfi Ettevõtja ja investor Raivo Hein rääkis intervjuus Äripäevale, et minister Kristen Michal kutsus ta Saaremaa silda plaanivasse töögruppi.
Augusti alguses kirjutas Hein oma Äripäevas ilmunud arvamusloos, et riik võtaks ennast lõpuks ometi kokku ja ehitaks valmis Saaremaa silla.
“80 km Helsingi-Tallinna tunneliprojekt on tõsiselt laual kahekümne miljardi suuruse hinnasildiga. Umbes 400 miljonit maksvast ja 5–6 km pikkusest Suure väina sillast ei räägi enam keegi. Tehniliselt ei midagi märkimisväärset, projekt üle kolmekümne aasta TTÜ sillameeste tehtud, teostatav suhteliselt lühikese aja jooksul, ilmselt suuresti euroliidu rahaga,” kirjutas Hein.
Natuke vähem kui kaks kuud hiljem trehvasid majandusminister Kristen Michal ja Raivo Hein Eesti suurimal majanduskonverentsil Äriplaan 2017 ning esimene kutsus teise Saaremaa silda kavandavasse töögruppi. “Lähen ja kuulan,” lubas Hein.
“Ministrile meeldib väga ka Helsingi tunneli idee, aga ma ei näinud mitte kuskil infrainvesteeringut Saaremaa silda. Kui praamid ei jõua kohalegi, siis miks me ei tee silda?”
Helisingi tunnel on rohkem ikka soomlaste mure. Meile tuleb Rail Baltic, seega teekond Euroopasse on olemas. Soomlastel seda ei ole, seega neil on tunnelit rohkem vaja kui meil. Miks on Saaremaa või Hiiumaa inimesed viletsamas olukorras kui Tartu poolt liikujad Tallinnasse? Riik peaks andma ja looma võrdsed võimalused. Kui ta ise ei suuda neid teha, siis andku need valdkonnad ärimeeste kätte, nad teevad ära.
Küsimusele, kas Hein olekski potentsiaalne ärimees, kes mandri ja Saaremaa vahele silda ehitama hakkab, vastas mees, et loomulikult.
“Näiteks riigi seisukohalt, mis oleks parim variant, kui riik ehitaks silla valmis ning raha tuleks enamikus Euroopa struktuurifondidest? Omavahendeid on meil küll ja küll. Me näeme, kuidas katsetatakse Estonian Airi ja veel kümneid asju, kuidas läheb kümneid miljoneid eurosid sinna, kuhu nad ei peaks minema,” arutles Hein. Augusti alguses kirjutas Hein oma Äripäevas ilmunud arvamusloos, et riik võtaks ennast lõpuks ometi kokku ja ehitaks valmis Saaremaa silla.“80 km Helsingi-Tallinna tunneliprojekt on tõsiselt laual kahekümne miljardi suuruse hinnasildiga. Umbes 400 miljonit maksvast ja 5–6 km pikkusest Suure väina sillast ei räägi enam keegi. Tehniliselt ei midagi märkimisväärset, projekt üle kolmekümne aasta TTÜ sillameeste tehtud, teostatav suhteliselt lühikese aja jooksul, ilmselt suuresti euroliidu rahaga,” kirjutas Hein.Natuke vähem kui kaks kuud hiljem trehvasid majandusminister Kristen Michal ja Raivo Hein Eesti suurimal majanduskonverentsil Äriplaan 2017 ning esimene kutsus teise Saaremaa silda kavandavasse töögruppi. “Lähen ja kuulan,” lubas Hein.“Ministrile meeldib väga ka Helsingi tunneli idee, aga ma ei näinud mitte kuskil infrainvesteeringut Saaremaa silda. Kui praamid ei jõua kohalegi, siis miks me ei tee silda?”Helisingi tunnel on rohkem ikka soomlaste mure. Meile tuleb Rail Baltic, seega teekond Euroopasse on olemas. Soomlastel seda ei ole, seega neil on tunnelit rohkem vaja kui meil. Miks on Saaremaa või Hiiumaa inimesed viletsamas olukorras kui Tartu poolt liikujad Tallinnasse? Riik peaks andma ja looma võrdsed võimalused. Kui ta ise ei suuda neid teha, siis andku need valdkonnad ärimeeste kätte, nad teevad ära.Küsimusele, kas Hein olekski potentsiaalne ärimees, kes mandri ja Saaremaa vahele silda ehitama hakkab, vastas mees, et loomulikult.“Näiteks riigi seisukohalt, mis oleks parim variant, kui riik ehitaks silla valmis ning raha tuleks enamikus Euroopa struktuurifondidest? Omavahendeid on meil küll ja küll. Me näeme, kuidas katsetatakse Estonian Airi ja veel kümneid asju, kuidas läheb kümneid miljoneid eurosid sinna, kuhu nad ei peaks minema,” arutles Hein.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kujutagem endale ette, et näiteks päästeteenistus teeb oma tööd valikuliselt – üht uppujat tormab päästma, teisel laseb minna. Või hakkab kortermaja tulekahju puhul tegutsema, aga mingil vanal majal kusagil maakolkas laseb lõõmata. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Uppuja päästmine – kelle asi?

maintext:
Arvamus
Uppuja päästmine – kelle asi?
Teisipäev, 04. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kujutagem endale ette, et näiteks päästeteenistus teeb oma tööd valikuliselt – üht uppujat tormab päästma, teisel laseb minna. Või hakkab kortermaja tulekahju puhul tegutsema, aga mingil vanal majal kusagil maakolkas laseb lõõmata.
Selline olukord oleks mõeldamatu. Ometi tervishoius selline asi kehtib, sest kellegi ravimid makstakse kinni, ent teine jäetakse hätta. Ravi, mis inimest aidata võiks, on maksumaksjale liiga kallis ja sa saad teada, et sind on jäetud looduse meelevalda.
Vaatamata sellele, et oled aastakümneid tööd rüganud, makse maksnud ja pole enda poolt kogutud summast ise seni veel sentigi kulutanud. Kurbusega nendid, et sinu kogutud raha on otsas ja läinud muudeks kuludeks. Nagu oleksid langenud varguse ohvriks.
Elamine reservide arvel
Mul tekkis selline mõte siis, kui kuulsin haigekassa suurest eelarvemiinusest. Kuna olen olnud pikalt seotud eelarveliste asutuste juhtimisega, tean, et miinus ei tähenda veel seda, et raha on lõplikult otsas ja pood tuleb kinni panna. Igal taolisel organisatsioonil on olemas reservid, millega sellised miinused kaetakse.
Aga kui juba reserve kasutusele võetakse, tuleb arvestada sellega, et reserv vajab taastamist, vastasel juhul haigutab peagi vastu pankrot. Et see “tont” on halastamatu, näitab asjaolu, et meil on isegi kõigevägevama käe alla kuuluv suur kogudus pankrotti läinud.
Hambaravi on täiskasvanutel olnud juba aastaid oma rahakoti peal. Ka neil, kel kukkur pikemat aega üsna kõhnake olnud. Kuidas peost suhu elavad inimesed oma kulutuste prioriteete paika panevad, on selgemast selgem. Peamiseks hambaravi võtteks on neil inimestel vaid lagunenud tüügaste väljatõmbamine olukorras, kus hambavalu muudab igapäevatoimetamised juba võimatuks.
Samas tuleb märkida ka seda, kui palju on meil “Jõulutunneli”-taoliste kampaaniatega inimestelt raha nurutud, et osta kliinikutele kallist tipptehnikat. Ikka selleks, et ravikvaliteeti tagada. Ka see oleks ju tegelikult riigi ülesanne, et need masinad ostetud saaks.
Mina olen selliseid kampaaniaid pidanud riiklikuks kerjamiseks, ehkki olen igal aastal annetusi teinud. Parema meelega annetaks hoopis suurperede või üksikvanemate hädade leevendamiseks, kas või selleks, et nad saaksid hambaarsti külastada.
Bürokraatia sööb raha
Juba aastaid on müügilt kadunud vanad head ravimid, mille abil inimesed said oma väiksemaid hädasid ise tohterdatud. Ka mul on kodus kapis vana hea Višnevski salv, mis pole mitte kohalikust apteegist ostetud – tuli mujalt hankida. See on vaid üks näide.
Aga mõnda kaasaegset analoogi apteegist kätte ei saa, peab olema retsept. Pead külastama perearsti ja tema tööaega kulutama, sest tihtipeale visiit retsepti väljastamisega piirdubki. Eriti siis, kui oled mõne ravimi pidev tarvitaja. Mõningatel juhtudel on sellisel külastusel positiivne mõju – siis, kui sul on õigus saada ravimit soodushinnaga. Alati see aga nii pole.
Meil on olemas kaks kassat, haigekassa ja töötukassa. Ehkki mina ei ole siiani aru saanud, miks ei võiks neid nimetada tervisekassaks ja töökassaks. Riigikontroll on kahtlustanud, et valitsus on kasutanud mõlema kassa reserve küsitavate väljamaksete tegemiseks ehk selleks, et raskematel hetkedel lahendada oma likviidsusprobleeme ja vältida arvelduskrediidi võtmist.
Minu arvates on selline teguviis seadusevastane, sest on ju teoreetiline võimalus, et seda raha tagasi panna ei õnnestugi. Oht on küll minimaalne, ent olemas. Samas loeme ajalehtedest, et töötukassa on endale korjanud hiiglaslikud reservid, millega pole midagi mõistlikku peale hakata.
Nii haige kui ka töötu olles on tegemist siiski olukorraga, kus inimene ei tööta mingil ajaperioodil. Kas siinkohal poleks mõistlik hakata mõtlema kogu süsteemi ümbertegemisele? Ehk siis muuta maksupoliitikat ja seejärel viia need kaks asja kokku?
Miks peame oleme olukorras, et kusagil raha justkui jätkub, teisal aga napib seda pidevalt. Rahvastiku vananemine, keskmise eluea pikenemine ja sellega koos ravikulude suurenemine ei ole aga juba ammu kellelegi uudiseks. Samas julgen väita, et üha enam on eluea pikenemisega kaasnenud nähtus, et pensionile ei minda isegi seni kehtestatud vanusepiiriga ja jäädakse veel tööturul aktiivseks. Seega, osa neist, kelle eest riik peaks ravikindlustust maksma, teevad seda ise!
Alternatiivid?
Ehkki hambaravihüvitist püütakse väiksel viisil taastada – mis on iseenesest ju positiivne –, kukuvad veel kümned miljonid hambad enne suust ära, kui hüvitis jõutakse viia tasemeni, et sellest abi oleks. Praegu on seda nimetatud suhuvaatamise rahaks, saamaks arstilt kinnitust, et seis sinu toiduahela eeskojas on nadi mis nadi. Kui midagi ette ei võeta ja haigekassa rahastamismudel ei muutu, kaob ka see pisku peagi ära. Põhjendus on elementaarne – rahanappus.
Jääb vaid loota, et mõnda muud ravi sarnaselt hambaraviga ei hakata enam tervisega seonduvaks pidama. Suures raviraha puuduses näeme telepildis sageli seda, kuidas end pilve süstinud narkomaane pidevalt elule turgutatakse. Nendesamade sinu taskust võetud maksude abil, millest sinu või su lähedaste vähiravimite tarbeks raha ei jätku! Või kui keegi suudab, siis tõestagu mulle, et narkomaanid on Eesti Vabariigis ühed kõvemad maksumaksjad!
Millised on siis alternatiivid? Kust raha juurde võtta? Jätta sarnaselt rasket vähki põdevate inimestega saatuse hooleks ka kõik narkomaanid ja loobuda HI-viiruse kandjatele kallite ravimite ostmisest? Miks just vähihaiged on need, kellele riik on omamoodi surmaotsuse eos välja kirjutanud?
Aeg on kogu tervisekindlustus reformida ja anda inimestele võimalus ise valida, millist tervisekindlustuse liiki ta kasutab. Kes aga ei vali ja oma teenitu mujale kulutab, siis selle eest tehku valik emake loodus. Karm, aga õiglane! Autor: Toivo Vaik Teisipäev, 04. oktoober 2016.Selline olukord oleks mõeldamatu. Ometi tervishoius selline asi kehtib, sest kellegi ravimid makstakse kinni, ent teine jäetakse hätta. Ravi, mis inimest aidata võiks, on maksumaksjale liiga kallis ja sa saad teada, et sind on jäetud looduse meelevalda.Vaatamata sellele, et oled aastakümneid tööd rüganud, makse maksnud ja pole enda poolt kogutud summast ise seni veel sentigi kulutanud. Kurbusega nendid, et sinu kogutud raha on otsas ja läinud muudeks kuludeks. Nagu oleksid langenud varguse ohvriks.Mul tekkis selline mõte siis, kui kuulsin haigekassa suurest eelarvemiinusest. Kuna olen olnud pikalt seotud eelarveliste asutuste juhtimisega, tean, et miinus ei tähenda veel seda, et raha on lõplikult otsas ja pood tuleb kinni panna. Igal taolisel organisatsioonil on olemas reservid, millega sellised miinused kaetakse.Aga kui juba reserve kasutusele võetakse, tuleb arvestada sellega, et reserv vajab taastamist, vastasel juhul haigutab peagi vastu pankrot. Et see “tont” on halastamatu, näitab asjaolu, et meil on isegi kõigevägevama käe alla kuuluv suur kogudus pankrotti läinud.Hambaravi on täiskasvanutel olnud juba aastaid oma rahakoti peal. Ka neil, kel kukkur pikemat aega üsna kõhnake olnud. Kuidas peost suhu elavad inimesed oma kulutuste prioriteete paika panevad, on selgemast selgem. Peamiseks hambaravi võtteks on neil inimestel vaid lagunenud tüügaste väljatõmbamine olukorras, kus hambavalu muudab igapäevatoimetamised juba võimatuks.Samas tuleb märkida ka seda, kui palju on meil “Jõulutunneli”-taoliste kampaaniatega inimestelt raha nurutud, et osta kliinikutele kallist tipptehnikat. Ikka selleks, et ravikvaliteeti tagada. Ka see oleks ju tegelikult riigi ülesanne, et need masinad ostetud saaks.Mina olen selliseid kampaaniaid pidanud riiklikuks kerjamiseks, ehkki olen igal aastal annetusi teinud. Parema meelega annetaks hoopis suurperede või üksikvanemate hädade leevendamiseks, kas või selleks, et nad saaksid hambaarsti külastada.Juba aastaid on müügilt kadunud vanad head ravimid, mille abil inimesed said oma väiksemaid hädasid ise tohterdatud. Ka mul on kodus kapis vana hea Višnevski salv, mis pole mitte kohalikust apteegist ostetud – tuli mujalt hankida. See on vaid üks näide.Aga mõnda kaasaegset analoogi apteegist kätte ei saa, peab olema retsept. Pead külastama perearsti ja tema tööaega kulutama, sest tihtipeale visiit retsepti väljastamisega piirdubki. Eriti siis, kui oled mõne ravimi pidev tarvitaja. Mõningatel juhtudel on sellisel külastusel positiivne mõju – siis, kui sul on õigus saada ravimit soodushinnaga. Alati see aga nii pole.Meil on olemas kaks kassat, haigekassa ja töötukassa. Ehkki mina ei ole siiani aru saanud, miks ei võiks neid nimetada tervisekassaks ja töökassaks. Riigikontroll on kahtlustanud, et valitsus on kasutanud mõlema kassa reserve küsitavate väljamaksete tegemiseks ehk selleks, et raskematel hetkedel lahendada oma likviidsusprobleeme ja vältida arvelduskrediidi võtmist.Minu arvates on selline teguviis seadusevastane, sest on ju teoreetiline võimalus, et seda raha tagasi panna ei õnnestugi. Oht on küll minimaalne, ent olemas. Samas loeme ajalehtedest, et töötukassa on endale korjanud hiiglaslikud reservid, millega pole midagi mõistlikku peale hakata.Nii haige kui ka töötu olles on tegemist siiski olukorraga, kus inimene ei tööta mingil ajaperioodil. Kas siinkohal poleks mõistlik hakata mõtlema kogu süsteemi ümbertegemisele? Ehk siis muuta maksupoliitikat ja seejärel viia need kaks asja kokku?Miks peame oleme olukorras, et kusagil raha justkui jätkub, teisal aga napib seda pidevalt. Rahvastiku vananemine, keskmise eluea pikenemine ja sellega koos ravikulude suurenemine ei ole aga juba ammu kellelegi uudiseks. Samas julgen väita, et üha enam on eluea pikenemisega kaasnenud nähtus, et pensionile ei minda isegi seni kehtestatud vanusepiiriga ja jäädakse veel tööturul aktiivseks. Seega, osa neist, kelle eest riik peaks ravikindlustust maksma, teevad seda ise!Ehkki hambaravihüvitist püütakse väiksel viisil taastada – mis on iseenesest ju positiivne –, kukuvad veel kümned miljonid hambad enne suust ära, kui hüvitis jõutakse viia tasemeni, et sellest abi oleks. Praegu on seda nimetatud suhuvaatamise rahaks, saamaks arstilt kinnitust, et seis sinu toiduahela eeskojas on nadi mis nadi. Kui midagi ette ei võeta ja haigekassa rahastamismudel ei muutu, kaob ka see pisku peagi ära. Põhjendus on elementaarne – rahanappus.Jääb vaid loota, et mõnda muud ravi sarnaselt hambaraviga ei hakata enam tervisega seonduvaks pidama. Suures raviraha puuduses näeme telepildis sageli seda, kuidas end pilve süstinud narkomaane pidevalt elule turgutatakse. Nendesamade sinu taskust võetud maksude abil, millest sinu või su lähedaste vähiravimite tarbeks raha ei jätku! Või kui keegi suudab, siis tõestagu mulle, et narkomaanid on Eesti Vabariigis ühed kõvemad maksumaksjad!Millised on siis alternatiivid? Kust raha juurde võtta? Jätta sarnaselt rasket vähki põdevate inimestega saatuse hooleks ka kõik narkomaanid ja loobuda HI-viiruse kandjatele kallite ravimite ostmisest? Miks just vähihaiged on need, kellele riik on omamoodi surmaotsuse eos välja kirjutanud?Aeg on kogu tervisekindlustus reformida ja anda inimestele võimalus ise valida, millist tervisekindlustuse liiki ta kasutab. Kes aga ei vali ja oma teenitu mujale kulutab, siis selle eest tehku valik emake loodus. Karm, aga õiglane!
Veel artikleid samast teemast »


description: Viimasel ajal on oma jahisaagiga sotsiaalmeedias poseerimine jahituristide hulgas väga populaarseks muutunud. Väikeettevõtja Maire Forsel tõstatas aga seoses jahiturismindusega probleemi, et Leisi kandis lasti septembri algul meeletult linde. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saarlase mure linnujahiturismi pärast

maintext:
Uudised
Saarlase mure linnujahiturismi pärast
Teisipäev, 25. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Teisipäev, 25. oktoober 2016. Jahituristide saagiks langes nii parte kui ka hanesid. FOTO: erakogu Viimasel ajal on oma jahisaagiga sotsiaalmeedias poseerimine jahituristide hulgas väga populaarseks muutunud. Väikeettevõtja Maire Forsel tõstatas aga seoses jahiturismindusega probleemi, et Leisi kandis lasti septembri algul meeletult linde.
Delfi vahendusel kirjeldas Maire Forsel põhjalikult, kuidas parte ja hanesid mitme päeva jooksul lasti ning et ka pärast oli metsa all surnud jahilinde nähtud. Samuti oli ta nördinud, et just vaikuse ja rahu pärast maale elama kolimine tundub pideva rahurikkumise puhul mõttetu.
Artiklis väideti, et linnujaht toimus Papilaiu-nimelisel looduskaitsealal, millest mõnisada meetrit eemal asuvad elumajad.
Samuti kinnitas Forsel, et lisaks olevat itaallastest turistid lasknud linde veest, mis on aga seadusega keelatud. Kuigi linnujaht on lubatud ning partide laskmise üks parimaid aegu on varahommik, leiavad meelevaldse linnujahi vastu protestivad nõutud kohalikud eelkõige just öörahu rikkumisest õlekõrre, mille abil oma mure vallas taas kuuldavaks teha.
Forseli arvates tuleks selline linnujahiturism täiesti ära keelata, kuna praegune tegevus on jätnud väga ebaeetilise mulje. Samuti polnud ta rahul, et Eestis puuduvad jahilindude laskelimiidid.
„Kui kaks meest on ühe hommikuga lasknud ligi 80 parti, siis mõelge, kui palju jõutakse kõikide „kallite külaliste“ pea kolm kuud kestva jahiperioodi jooksul lõbu pärast tappa!“ imestab Forsel.
Üksikjuhtum
Jahiturismi teenust osutanud Leisi jahiseltsi juhatuse liikme Tanel Mägi sõnul oli kohalike vastuseisu tekitanud linnujaht üksikjuhtum ja üldjuhul sellise turismiga ei tegelda. Kuigi Forseli mureavaldust toetasid mitu kohalikku elanikku ja linnusõbrad, ütles Mägi Delfile, et häiritud oli vaid üks isik.
Ta nimetas jahiseltsi koostööpartneriteks riiki ja kohalikke maaomanikke ning ilma viimaste loata ei saa jahiturismiga tegeldagi. Küsimustele, mis puudutavad jahiturismi korraldamise üksikasju, maksumust, välismaalastele Eesti seaduste selgitamist ja seda, mis põhjusel Leisi jahiselts jahiturismi teenust pakub, jättis Mägi Delfile vastamata.
Keskkonnainspektsiooni Saaremaa büroo juhataja Jaak Haamer kinnitas Meie Maale, et kõnealust juhtumit käisid uurimas ka kohalikud inspektorid ning ühtegi rikkumist toona ei tuvastatud. Esiteks ei ole tema sõnul tegemist looduskaitsealaga. „Mis puudutab Papilaidu, siis tegemist on laiuga Väinamere hoiualal, mis ei ole looduskaitseala,“ selgitas ta, lisades, et seal on jahipidamine lubatud.
Eetiline või mitte?
Looduskaitsealadega seotu on reguleeritud loodukaitseseadusega ja looduskaitsealade kaitse-eeskirjadega. „Osas kohtades on see keelatud, osas lubatud ja mõnes tinglikult keelatud – näiteks on linnujaht keelatud ja samas suuruluki jaht lubatud,“ rääkis ta.
Haamer lisas, et toona kontrolliti mitmel päeval jahimeeste varustust ning keelatud elektroonilisi peibutusvahendeid ei tuvastatud. Samuti ei usu ta, et tegu oleks saanud olla veest laskmisega, sest linnud tõusevad suure tõenäosusega siiski enne õhku ega lase jahimehi nii lähedale.
Eetikareegleid pole Haameri arvates samuti rikutud. „Kui me laseme ühe jahi korral kuus põtra, võib samuti öelda, et lasti liiga palju. Kui linnud oleks jäetud kõik randa maha, siis saaks eetikast rääkida,“ nentis ta.
Need üksikud linnud, mis metsa alt leiti, on Haameri sõnul nn jahipraak, mida linnujahil tekib oluliselt rohkem kui mõne teise jahi puhul. „Ükskõik kui hea koer sul on, ei pruugi ta alati kõiki linde üles leida.“
Viimastel aastatel ei ole Haameri sõnul elektroonilisi peibutusvahendeid linnujahil Saaremaal tuvastatud. Delfi vahendusel kirjeldas Maire Forsel põhjalikult, kuidas parte ja hanesid mitme päeva jooksul lasti ning et ka pärast oli metsa all surnud jahilinde nähtud. Samuti oli ta nördinud, et just vaikuse ja rahu pärast maale elama kolimine tundub pideva rahurikkumise puhul mõttetu.Artiklis väideti, et linnujaht toimus Papilaiu-nimelisel looduskaitsealal, millest mõnisada meetrit eemal asuvad elumajad.Samuti kinnitas Forsel, et lisaks olevat itaallastest turistid lasknud linde veest, mis on aga seadusega keelatud. Kuigi linnujaht on lubatud ning partide laskmise üks parimaid aegu on varahommik, leiavad meelevaldse linnujahi vastu protestivad nõutud kohalikud eelkõige just öörahu rikkumisest õlekõrre, mille abil oma mure vallas taas kuuldavaks teha.Forseli arvates tuleks selline linnujahiturism täiesti ära keelata, kuna praegune tegevus on jätnud väga ebaeetilise mulje. Samuti polnud ta rahul, et Eestis puuduvad jahilindude laskelimiidid.„Kui kaks meest on ühe hommikuga lasknud ligi 80 parti, siis mõelge, kui palju jõutakse kõikide „kallite külaliste“ pea kolm kuud kestva jahiperioodi jooksul lõbu pärast tappa!“ imestab Forsel.Jahiturismi teenust osutanud Leisi jahiseltsi juhatuse liikme Tanel Mägi sõnul oli kohalike vastuseisu tekitanud linnujaht üksikjuhtum ja üldjuhul sellise turismiga ei tegelda. Kuigi Forseli mureavaldust toetasid mitu kohalikku elanikku ja linnusõbrad, ütles Mägi Delfile, et häiritud oli vaid üks isik.Ta nimetas jahiseltsi koostööpartneriteks riiki ja kohalikke maaomanikke ning ilma viimaste loata ei saa jahiturismiga tegeldagi. Küsimustele, mis puudutavad jahiturismi korraldamise üksikasju, maksumust, välismaalastele Eesti seaduste selgitamist ja seda, mis põhjusel Leisi jahiselts jahiturismi teenust pakub, jättis Mägi Delfile vastamata.Keskkonnainspektsiooni Saaremaa büroo juhataja Jaak Haamer kinnitas Meie Maale, et kõnealust juhtumit käisid uurimas ka kohalikud inspektorid ning ühtegi rikkumist toona ei tuvastatud. Esiteks ei ole tema sõnul tegemist looduskaitsealaga. „Mis puudutab Papilaidu, siis tegemist on laiuga Väinamere hoiualal, mis ei ole looduskaitseala,“ selgitas ta, lisades, et seal on jahipidamine lubatud.Looduskaitsealadega seotu on reguleeritud loodukaitseseadusega ja looduskaitsealade kaitse-eeskirjadega. „Osas kohtades on see keelatud, osas lubatud ja mõnes tinglikult keelatud – näiteks on linnujaht keelatud ja samas suuruluki jaht lubatud,“ rääkis ta.Haamer lisas, et toona kontrolliti mitmel päeval jahimeeste varustust ning keelatud elektroonilisi peibutusvahendeid ei tuvastatud. Samuti ei usu ta, et tegu oleks saanud olla veest laskmisega, sest linnud tõusevad suure tõenäosusega siiski enne õhku ega lase jahimehi nii lähedale.Eetikareegleid pole Haameri arvates samuti rikutud. „Kui me laseme ühe jahi korral kuus põtra, võib samuti öelda, et lasti liiga palju. Kui linnud oleks jäetud kõik randa maha, siis saaks eetikast rääkida,“ nentis ta.Need üksikud linnud, mis metsa alt leiti, on Haameri sõnul nn jahipraak, mida linnujahil tekib oluliselt rohkem kui mõne teise jahi puhul. „Ükskõik kui hea koer sul on, ei pruugi ta alati kõiki linde üles leida.“Viimastel aastatel ei ole Haameri sõnul elektroonilisi peibutusvahendeid linnujahil Saaremaal tuvastatud.
Veel artikleid samast teemast »


description: TS Laevad OÜ teatel sõidavad Saaremaa ralli nädalavahetusel Virtsu-Kuivastu liinil parvlaevad Hiiumaa, Ionas ja Harilaid ning Rohuküla-Heltermaa liinil parvlaevad Regula ja St. Ola. Graafikusse on lisatud ka mitmed lisareisid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Tuul pani praamid jälle seisma

maintext:
Uudised
Tuul pani praamid jälle seisma
Neljapäev, 06. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Neljapäev, 06. oktoober 2016. Kaido Padar. FOTO: TS Laevad TS Laevad OÜ teatel sõidavad Saaremaa ralli nädalavahetusel Virtsu-Kuivastu liinil parvlaevad Hiiumaa, Ionas ja Harilaid ning Rohuküla-Heltermaa liinil parvlaevad Regula ja St. Ola. Graafikusse on lisatud ka mitmed lisareisid.
Tagasi mandrile pääsemiseks soovitavad ralli korraldajad rallil osalejatel kasutada laupäevaõhtusi reise, et mitte seista pühapäeval praamijärjekorras. Paremaks liikluse korraldamiseks on laupäeval graafikusse planeeritud ka kaks reisi, mis toimuvad pärast südaööd. Öised reisid on kavas samuti pühapäeval.
Eile tühistas TS Laevad tormi tõttu Ionase väljumised kell 12.40 ja 14.20 Kuivastu-Virtsu suunal ning kell 13.30 ja 15.30 Virtsu-Kuivastu suunal. Ainsana sõitis sel liinil parvlaev Hiiumaa.
Ilmateenistuse andmetel puhub homme ning laupäeval saartel ja rannikul kirdetuul puhanguti 15, pärastlõunal kuni 20 m/s. Merel võib tuul olla veelgi tugevam. Ent parvlaevad Ionas ja Harilaid ei kannata tugevat tuult.
“Ilma vastu ei saa. Ega meil siin väga midagi teha ei ole. Lõpliku otsuse teevad kaptenid, kas nad lähevad laevaga merele või mitte,” selgitas TS Laevad OÜ juhatuse esimees Kaido Padar (pildil). Ta ei näinud mõtet tuua parvlaev St. Ola või Regula Hiiumaa liinilt Kuivastu-Virtsu liinile appi. “Kolm-neli tundi kulub liinile sõitmiseks. Samamoodi ei ole mõtet Ionast Hiiumaa liinile viia,” leidis Padar.
Madala veetaseme tõttu saatis eile TS Laevad parvlaeva Harilaid Heltermaa-Rohuküla liinile nii kauaks, kuni St. Ola ja Regula taas sõitma hakkavad. Padar soovitas rallihuvilistel Saaremaale sõita neljapäeva õhtul või reede varahommikul. Tagasi mandrile pääsemiseks soovitavad ralli korraldajad rallil osalejatel kasutada laupäevaõhtusi reise, et mitte seista pühapäeval praamijärjekorras. Paremaks liikluse korraldamiseks on laupäeval graafikusse planeeritud ka kaks reisi, mis toimuvad pärast südaööd. Öised reisid on kavas samuti pühapäeval.Eile tühistas TS Laevad tormi tõttu Ionase väljumised kell 12.40 ja 14.20 Kuivastu-Virtsu suunal ning kell 13.30 ja 15.30 Virtsu-Kuivastu suunal. Ainsana sõitis sel liinil parvlaev Hiiumaa.Ilmateenistuse andmetel puhub homme ning laupäeval saartel ja rannikul kirdetuul puhanguti 15, pärastlõunal kuni 20 m/s. Merel võib tuul olla veelgi tugevam. Ent parvlaevad Ionas ja Harilaid ei kannata tugevat tuult.“Ilma vastu ei saa. Ega meil siin väga midagi teha ei ole. Lõpliku otsuse teevad kaptenid, kas nad lähevad laevaga merele või mitte,” selgitas TS Laevad OÜ juhatuse esimees Kaido Padar (pildil). Ta ei näinud mõtet tuua parvlaev St. Ola või Regula Hiiumaa liinilt Kuivastu-Virtsu liinile appi. “Kolm-neli tundi kulub liinile sõitmiseks. Samamoodi ei ole mõtet Ionast Hiiumaa liinile viia,” leidis Padar.Madala veetaseme tõttu saatis eile TS Laevad parvlaeva Harilaid Heltermaa-Rohuküla liinile nii kauaks, kuni St. Ola ja Regula taas sõitma hakkavad. Padar soovitas rallihuvilistel Saaremaale sõita neljapäeva õhtul või reede varahommikul.
Veel artikleid samast teemast »


description: Siis, kui Türgis uute praamide ehitust vaatlevatel TS Laevade merekarudel nädalatepikkusest rutiinist vabal ajal kopa ette lööb, põrutavad nad oma teiseks koduks saanud hotellist Old Castle 6 km kaugusele kaubanduskeskusesse, et lõõgastuda sealsel kardirajal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! MEIE MAA TÜRGIS: Saarlane tunneb uute praamide hingeelu kuni viimse kiiksu ja kapriisini (1)
Kolmapäev, 26. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Veiko Visnapuu Kolmapäev, 26. oktoober 2016. Kaido Kirsipuu uue parvlaeva masinaruumis, mis lõhnab alles värske värvi järele. Just siin lülitatakse käima laeva mootor. FOTO: Hanno Naaber Siis, kui Türgis uute praamide ehitust vaatlevatel TS Laevade merekarudel nädalatepikkusest rutiinist vabal ajal kopa ette lööb, põrutavad nad oma teiseks koduks saanud hotellist Old Castle 6 km kaugusele kaubanduskeskusesse, et lõõgastuda sealsel kardirajal.
Muud meelelahtust neil Istanbuli südamest 70 km ida poole jäävas külakeses polegi. Kõik rannapromenaadi äärsed kohvikud-restoranid on üle vaadatud. Vähesed ajaveetmiskohad, kus moslemimaal õhtuti igavust peletades paar Efesi või Tuborgi õlut libistada, on seega ammuilma läbi käidud.
Hommikuti kell 8.25 toimetab Sefine laevatehase kiirpaat meie meremehed objektile – parvlaevadele Leiger ja Tiiu –, õhtuti kell 17 või 18.30 seisab neil omakorda ees paarikümneminutiline loksumine tagasi hotelli.
Siis on õhtusöök ja pärast seda tavaliselt veel koosolek, kus päeva jooksul nähtu-räägitu omakeskis kokku võetakse.
Ja nii kolm nädalat jutti, välja arvatud nädalavahetustel. Nädalase kodusviibimise järel jätkub sarnane rutiin.
Valmis ootamatusteks
Üks neist, kes alates augusti lõpust nõnda Türgi ja Eesti vahet pendeldab, on saarlasest vanemmehaanik Kaido Kirsipuu (33). Ta peab küll vajalikuks täpsustada, et isapoolsed juured ulatuvad Tartusse.
Kirsipuu on üks kolmest vanemmehaanikust, kes on end uute laevade omapära ja kapriisidega süvitsi kurssi viinud ning hiljem, kui laevad juba Eesti vetes seilama asuvad, kõiki oma väärtuslikke teadmisi kolleegidega jagama hakkab.
“Leigeriga on kiiremad ajad möödas. Võib öelda, et laeva hingeelu on minu poolt selgeks õpitud – selleks me ju Türki tulimegi,” vastas Kirsipuu, kui pärisin, kas esimesena valminud uus praam suudab teda kuidagi veel üllatada.
“Aga, stopp! Ärge nüüd arvake, et uute laevadega mingeid ootamatusi ette ei tule. Alati võib midagi juhtuda ja kindlasti juhtubki. Mitte kogu aeg, ent mõnikord ikka. Selline see meresõit kord juba on.”
Kuna Leiger on tellijale üleandmiseks sisuliselt korras ja käsil on veel viimane lihv, hakkavad edaspidi vahetustega Türgis viibima kaks vanemmehaanikut, kes jäävad jälgima teise seal ehitatava aluse, Tiiu, ehitusprotsessi lõpetamist.
Üks neist on endiselt Kirsipuu. Ta kuulub ka Tiiu Eesti vetesse toimetavasse meeskonda.
Omaanist Eestisse
Kirsipuu on Saaremaa ühisgümnaasiumi vilistlane, kes pärast mereakadeemias õppimist töötas parvlaeval St. Ola ja viimased viis aastat teenis leiba kiirkatamaraanil eksootilises Omaanis. TS Laevades tööle asuma kehutas teda soov kodule ja perele lähemal olla.
“Omaanis olin ühtejutti kuus nädalat ja siis sama palju aega kodus,” selgitas Kirsipuu ega salanud, et äratulek rikkast naftariigist tõi loomulikult kaasa märkimisväärse palgakaotuse. “Aga kodulähedus maksab ka midagi. Kõike ei saa alati rahas mõõta.”
Pealegi – inimene vajab vaheldust. “Viis aastat on ikka juba midagi. Kui oled nii kaua ühe koha peal, langed paratamatult mugavustsooni. Üle pika aja Eesti ettevõttes töötamine mõjub värskendavalt.”
Aga muidugi, õnnelikku isiklikku elu ei kaalu mitte miski üles. Kirsipuu saab kodumaal toimetades perega oluliselt rohkem koos olla. Ta osutab, et meremeeste naised peavad olema sama kannatlikud ja tugevad kui meremehed isegi.
“Nad on erilised naised, et pidevat ootamist nii vapralt taluda suudavad,” tunnustas Kirsipuu nii enda kui ka kolleegide kaasasid.
Kogemus Hiiumaa-liinilt
Tiiuga Eestisse jõudes jätkab Kirsipuu selle laeva meeskonnas, sest Rohuküla–Heltermaa liinil töötades olevat tal pärast kahenädalast vahetust mugavam Tallinna-lähedasse koju sõita. Saaremaaga on jäänud meremeest ühendama veel vaid Tiirimetsas elav vanaema, kellel ta külas käib.
“Alustasin ju aastaid tagasi motoristina St. Ola peal,” meenutas Kirsipuu. “Olen seega Hiiumaa-liiniga juba harjunud. Seal on rahulikum kui Saaremaa-liinil – ülesõidud on pikemad ja reise vähem.”
1971. aastal valminud St. Ola ja ahjusoe Leiger erinevad üksteist mõistagi kui kuu päikesest. “Põhiline erinevus seisneb muidugi elektroonikas. St. Olaga ümberkäimisel on kõik mehaaniline. Näiteks on seal rooliratas, mida moodsatel laevadel asendab elektroonika.”
Kirsipuu on laeva meeskonnas “kõrgete pagunitega”. Just vanemmehaanik vastutab kõige eest, mis paneb aluse liikuma. Talle alluvad elektromehaanik ja vahimehaanik.
“Kannan hoolt laeva tehnilise seisukorra eest,” selgitas Kirsipuu ja asus loetlema oma tööülesandeid: “Hooldused, dokumentatsiooni korrashoid, et olla valmis erinevateks inspektsioonideks, varustus, tööriistad...”
Uudistajad kodumaalt
Türgis on pidevalt kohal kuni kümme TS Laevade ja ehitusjärelevalvet teostava Baltic Workboatsi meest. Lisaks käib seal aeg-ajalt erinevaid uudistajad kodumaalt – näiteks esmaspäeval Eesti ajakirjanike delegatsioon, kuhu kuulus ka kaks naisterahvast.
Kas meeldiv vaheldus maskuliinsele seltskonnale? Ilmselt tõesti. Ühisel õhtusöögil esmaspäeval jätkus neil ajakirjanikega juttu igatahes kauemaks.
“Kõige rohkem on Eestist siin korraga käinud neli naist – siis, kui Arensburgi ja R-kioski esindajad tulid uusi laevu uudistama,” meenutas Leigeri koduvetesse toimetav muhulasest kapten Hanno Naaber naerdes.
Tänaseks on aga ühed külalised jälle ära läinud ja Türgis laevade valmimist ootavate meremeeste päevad taas ühehülbalised. Muud meelelahtust neil Istanbuli südamest 70 km ida poole jäävas külakeses polegi. Kõik rannapromenaadi äärsed kohvikud-restoranid on üle vaadatud. Vähesed ajaveetmiskohad, kus moslemimaal õhtuti igavust peletades paar Efesi või Tuborgi õlut libistada, on seega ammuilma läbi käidud.Hommikuti kell 8.25 toimetab Sefine laevatehase kiirpaat meie meremehed objektile – parvlaevadele Leiger ja Tiiu –, õhtuti kell 17 või 18.30 seisab neil omakorda ees paarikümneminutiline loksumine tagasi hotelli.Siis on õhtusöök ja pärast seda tavaliselt veel koosolek, kus päeva jooksul nähtu-räägitu omakeskis kokku võetakse.Ja nii kolm nädalat jutti, välja arvatud nädalavahetustel. Nädalase kodusviibimise järel jätkub sarnane rutiin.Üks neist, kes alates augusti lõpust nõnda Türgi ja Eesti vahet pendeldab, on saarlasest vanemmehaanik Kaido Kirsipuu (33). Ta peab küll vajalikuks täpsustada, et isapoolsed juured ulatuvad Tartusse.Kirsipuu on üks kolmest vanemmehaanikust, kes on end uute laevade omapära ja kapriisidega süvitsi kurssi viinud ning hiljem, kui laevad juba Eesti vetes seilama asuvad, kõiki oma väärtuslikke teadmisi kolleegidega jagama hakkab.“Leigeriga on kiiremad ajad möödas. Võib öelda, et laeva hingeelu on minu poolt selgeks õpitud – selleks me ju Türki tulimegi,” vastas Kirsipuu, kui pärisin, kas esimesena valminud uus praam suudab teda kuidagi veel üllatada.“Aga, stopp! Ärge nüüd arvake, et uute laevadega mingeid ootamatusi ette ei tule. Alati võib midagi juhtuda ja kindlasti juhtubki. Mitte kogu aeg, ent mõnikord ikka. Selline see meresõit kord juba on.”Kuna Leiger on tellijale üleandmiseks sisuliselt korras ja käsil on veel viimane lihv, hakkavad edaspidi vahetustega Türgis viibima kaks vanemmehaanikut, kes jäävad jälgima teise seal ehitatava aluse, Tiiu, ehitusprotsessi lõpetamist.Üks neist on endiselt Kirsipuu. Ta kuulub ka Tiiu Eesti vetesse toimetavasse meeskonda.Kirsipuu on Saaremaa ühisgümnaasiumi vilistlane, kes pärast mereakadeemias õppimist töötas parvlaeval St. Ola ja viimased viis aastat teenis leiba kiirkatamaraanil eksootilises Omaanis. TS Laevades tööle asuma kehutas teda soov kodule ja perele lähemal olla.“Omaanis olin ühtejutti kuus nädalat ja siis sama palju aega kodus,” selgitas Kirsipuu ega salanud, et äratulek rikkast naftariigist tõi loomulikult kaasa märkimisväärse palgakaotuse. “Aga kodulähedus maksab ka midagi. Kõike ei saa alati rahas mõõta.”Pealegi – inimene vajab vaheldust. “Viis aastat on ikka juba midagi. Kui oled nii kaua ühe koha peal, langed paratamatult mugavustsooni. Üle pika aja Eesti ettevõttes töötamine mõjub värskendavalt.”Aga muidugi, õnnelikku isiklikku elu ei kaalu mitte miski üles. Kirsipuu saab kodumaal toimetades perega oluliselt rohkem koos olla. Ta osutab, et meremeeste naised peavad olema sama kannatlikud ja tugevad kui meremehed isegi.“Nad on erilised naised, et pidevat ootamist nii vapralt taluda suudavad,” tunnustas Kirsipuu nii enda kui ka kolleegide kaasasid.Tiiuga Eestisse jõudes jätkab Kirsipuu selle laeva meeskonnas, sest Rohuküla–Heltermaa liinil töötades olevat tal pärast kahenädalast vahetust mugavam Tallinna-lähedasse koju sõita. Saaremaaga on jäänud meremeest ühendama veel vaid Tiirimetsas elav vanaema, kellel ta külas käib.“Alustasin ju aastaid tagasi motoristina St. Ola peal,” meenutas Kirsipuu. “Olen seega Hiiumaa-liiniga juba harjunud. Seal on rahulikum kui Saaremaa-liinil – ülesõidud on pikemad ja reise vähem.”1971. aastal valminud St. Ola ja ahjusoe Leiger erinevad üksteist mõistagi kui kuu päikesest. “Põhiline erinevus seisneb muidugi elektroonikas. St. Olaga ümberkäimisel on kõik mehaaniline. Näiteks on seal rooliratas, mida moodsatel laevadel asendab elektroonika.”Kirsipuu on laeva meeskonnas “kõrgete pagunitega”. Just vanemmehaanik vastutab kõige eest, mis paneb aluse liikuma. Talle alluvad elektromehaanik ja vahimehaanik.“Kannan hoolt laeva tehnilise seisukorra eest,” selgitas Kirsipuu ja asus loetlema oma tööülesandeid: “Hooldused, dokumentatsiooni korrashoid, et olla valmis erinevateks inspektsioonideks, varustus, tööriistad...”Türgis on pidevalt kohal kuni kümme TS Laevade ja ehitusjärelevalvet teostava Baltic Workboatsi meest. Lisaks käib seal aeg-ajalt erinevaid uudistajad kodumaalt – näiteks esmaspäeval Eesti ajakirjanike delegatsioon, kuhu kuulus ka kaks naisterahvast.Kas meeldiv vaheldus maskuliinsele seltskonnale? Ilmselt tõesti. Ühisel õhtusöögil esmaspäeval jätkus neil ajakirjanikega juttu igatahes kauemaks.“Kõige rohkem on Eestist siin korraga käinud neli naist – siis, kui Arensburgi ja R-kioski esindajad tulid uusi laevu uudistama,” meenutas Leigeri koduvetesse toimetav muhulasest kapten Hanno Naaber naerdes.Tänaseks on aga ühed külalised jälle ära läinud ja Türgis laevade valmimist ootavate meremeeste päevad taas ühehülbalised.
Veel artikleid samast teemast »


description: Euroopa Komisjoni einelauda võiks vist ühe narkoreidi teha. Või vähemalt seened üle nuusutada ja uurida, kas on ikka korralikult kupatatud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Brüsseli Robbin’ Hoodid

maintext:
Arvamus
Brüsseli Robbin’ Hoodid
Kolmapäev, 19. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Euroopa Komisjoni einelauda võiks vist ühe narkoreidi teha. Või vähemalt seened üle nuusutada ja uurida, kas on ikka korralikult kupatatud.
Miski seletus peab ju olema, miks see kummaline punt otsustas Apple’iga tülli minna. Nõudes, et pahad ahned jõukad arvutifriigid Iiri Vabariigile 13 miljardit eurot annaksid. Et nii palju olevat aastatega makse maksmata jäetud.
Loomulikult saab seda näidata, kui vaprat võitlust rahvusvaheliste kapitalistlike sigade vastu. Mis nad siis ahnitsevad. Endal pidavat olema 215 miljardit vabalt vedelemas, seega kommiraha; 13 miljardit olla Iiri Vabariigi meditsiinilised kulud või kaks kolmandikku sotsiaalhoolekande kuludest. Nii armsalt hale jutt, et peale tuleb suisa nutt. Kes meid küll kaitseks, kui poleks neid vapraid võitlejaid, neid Robin Hoode, kes võtavad rikastelt, jagavad vaestele.
Ega muud poolt öelda vist olegi.
Teiselt poolt – vaata, mis nurga alt tahad, ikka kukub välja: oo, neil on raha, võtame ära. Õiglusega vehkimine, andke andeks, kui keegi hakkab õiglusest rääkima, tasub käsi rahakotil ja silm hõbelusikatel hoida. Robin Hoode poodi keskaja Inglismaal sadade kaupa, kirjutati Robbin’ Hood ja tähendas oma lõusta kapuutsiga varjavat lihtviisilist teeröövlit, kelle nime kõrge kohus kuulata ega uskuda ei viitsinud, kui asi niigi selge ja tõendid katsuda.
Ehkki Howard Pyle’i raamat “Kuulsa Robin Hoodi lustakad seiklused” on väga lahe. Aga see on vaid ilus muinasjutt.
Elu muinasjutus
Vist elab ka Euroopa Komisjon, see läbini kummaline, läbini mõistetamatu moodustis, kuskil roosas muinasjutus. Et teeme aga tarku ja ettenägelikke otsuseid, millega kõik peavad rahul olema, viivitamatuks täitmiseks võtma. Kes vastu hakkab või vaidlema, kuulutame lolliks, tundetuks ja tagurlikuks. Küllap meile kaasa koogutatakse.
Huvitav, tuli kellelgi sealt 28-sest kogust korraks pähe mõelda, mis asi Apple on?
Mul endal pole, liiga kalliks põlatud.
No esiteks ikka päris suur firma, kellega ei tasu mõtlematult ja ülbelt tülli minna. Lausa ime, et oma leheküljel Apple nii vähe tuld ja tõrva sülgas, lubas vaid kohtusse minna. Kui neil on nii rängalt raha, leiavad nad ikka kalleid õigusemehi karjade viisi.
Teine. Kunagi ammu reklaamialase kvalifikatsiooni kursustel visati kogunenutele õhku küsimus: mis on see toode, millel on andunud fännid, kes millegi vastu ei vaheta ja muudesse pakkumistesse tõrjuvalt suhtuvad? Umbes nii, tegelikult oli paremini sõnastatud.
Me ei mõistatanud ära, et see on Harley Davidson.
Mida mul ka ei ole, sest kallis ja hirmus.
Kaege, Apple on Harleyga pisut sarnane. Kellel on, kuulub justkui sekti. Ettepanek midagi muud võtta kutsub mõistmatu pilgu ja lause: milleks mulle mingi muruniiduk? Kuigi see on kallis ja paljus iluilu ja kui miskit nässus, on varuosad kallid. Aga inimesed armastavad, on pühendunud, arvutinduse tsiklistid sellised. Klubi, kamp, gäng, kui soovite.
Neid pole vähe. Milleks peaks nemad välja vihastama – te ei lähe mõtlematult baikerite pundiga ju norima? Häkivad teile midagi või hakkavad vaenulikke jutte ajama.
Tüli USA-ga kiskumas
Kolmas. Niimoodi kergekäeliselt ei tasus USA-ga tülli minna. Nad ju vahel päris riiakas rahvas ja käsklus – meie omi pekstakse – pole neile tundmatu. Niigi kostab virinaid, kuis
Euroopa riigid on NATO läbi aastakümneid USA seljas liugu lasknud, ennast kaitsma pole võimelised, maksta ka ei taha. Näiteks. Te ei peaks tahtma nendega tüli kiskuda.
Ja muidugi on kurioosne, et Iiri Vabariik seda raha ei tahagi, lubab ka edasi kaevata. Oidu rohkem. Oletatagu, et Apple saadabki raha. Sulas, näiteks. See on kuuendik Iiri riigieelarvest, kaesin CIA faktiraamatust järele. See on valge elevant, mis väga tõenäoliselt võimalikult tobedalt huugama pannakse.
Mingi tunnel... mille käimashoidmise kuludele ei mõtle. Ükskõik mis, näiteks madude taasjuurutamine Iirimaal. Paddyd mõtlevad. Komisjon vist ei.
Nalja saab ilmselt igal juhul. Autor: Jüri Pino, kirjamees Kolmapäev, 19. oktoober 2016.Miski seletus peab ju olema, miks see kummaline punt otsustas Apple’iga tülli minna. Nõudes, et pahad ahned jõukad arvutifriigid Iiri Vabariigile 13 miljardit eurot annaksid. Et nii palju olevat aastatega makse maksmata jäetud.Loomulikult saab seda näidata, kui vaprat võitlust rahvusvaheliste kapitalistlike sigade vastu. Mis nad siis ahnitsevad. Endal pidavat olema 215 miljardit vabalt vedelemas, seega kommiraha; 13 miljardit olla Iiri Vabariigi meditsiinilised kulud või kaks kolmandikku sotsiaalhoolekande kuludest. Nii armsalt hale jutt, et peale tuleb suisa nutt. Kes meid küll kaitseks, kui poleks neid vapraid võitlejaid, neid Robin Hoode, kes võtavad rikastelt, jagavad vaestele.Ega muud poolt öelda vist olegi.Teiselt poolt – vaata, mis nurga alt tahad, ikka kukub välja: oo, neil on raha, võtame ära. Õiglusega vehkimine, andke andeks, kui keegi hakkab õiglusest rääkima, tasub käsi rahakotil ja silm hõbelusikatel hoida. Robin Hoode poodi keskaja Inglismaal sadade kaupa, kirjutati Robbin’ Hood ja tähendas oma lõusta kapuutsiga varjavat lihtviisilist teeröövlit, kelle nime kõrge kohus kuulata ega uskuda ei viitsinud, kui asi niigi selge ja tõendid katsuda.Ehkki Howard Pyle’i raamat “Kuulsa Robin Hoodi lustakad seiklused” on väga lahe. Aga see on vaid ilus muinasjutt.Vist elab ka Euroopa Komisjon, see läbini kummaline, läbini mõistetamatu moodustis, kuskil roosas muinasjutus. Et teeme aga tarku ja ettenägelikke otsuseid, millega kõik peavad rahul olema, viivitamatuks täitmiseks võtma. Kes vastu hakkab või vaidlema, kuulutame lolliks, tundetuks ja tagurlikuks. Küllap meile kaasa koogutatakse.Huvitav, tuli kellelgi sealt 28-sest kogust korraks pähe mõelda, mis asi Apple on?Mul endal pole, liiga kalliks põlatud.No esiteks ikka päris suur firma, kellega ei tasu mõtlematult ja ülbelt tülli minna. Lausa ime, et oma leheküljel Apple nii vähe tuld ja tõrva sülgas, lubas vaid kohtusse minna. Kui neil on nii rängalt raha, leiavad nad ikka kalleid õigusemehi karjade viisi.Teine. Kunagi ammu reklaamialase kvalifikatsiooni kursustel visati kogunenutele õhku küsimus: mis on see toode, millel on andunud fännid, kes millegi vastu ei vaheta ja muudesse pakkumistesse tõrjuvalt suhtuvad? Umbes nii, tegelikult oli paremini sõnastatud.Me ei mõistatanud ära, et see on Harley Davidson.Mida mul ka ei ole, sest kallis ja hirmus.Kaege, Apple on Harleyga pisut sarnane. Kellel on, kuulub justkui sekti. Ettepanek midagi muud võtta kutsub mõistmatu pilgu ja lause: milleks mulle mingi muruniiduk? Kuigi see on kallis ja paljus iluilu ja kui miskit nässus, on varuosad kallid. Aga inimesed armastavad, on pühendunud, arvutinduse tsiklistid sellised. Klubi, kamp, gäng, kui soovite.Neid pole vähe. Milleks peaks nemad välja vihastama – te ei lähe mõtlematult baikerite pundiga ju norima? Häkivad teile midagi või hakkavad vaenulikke jutte ajama.Kolmas. Niimoodi kergekäeliselt ei tasus USA-ga tülli minna. Nad ju vahel päris riiakas rahvas ja käsklus – meie omi pekstakse – pole neile tundmatu. Niigi kostab virinaid, kuisEuroopa riigid on NATO läbi aastakümneid USA seljas liugu lasknud, ennast kaitsma pole võimelised, maksta ka ei taha. Näiteks. Te ei peaks tahtma nendega tüli kiskuda.Ja muidugi on kurioosne, et Iiri Vabariik seda raha ei tahagi, lubab ka edasi kaevata. Oidu rohkem. Oletatagu, et Apple saadabki raha. Sulas, näiteks. See on kuuendik Iiri riigieelarvest, kaesin CIA faktiraamatust järele. See on valge elevant, mis väga tõenäoliselt võimalikult tobedalt huugama pannakse.Mingi tunnel... mille käimashoidmise kuludele ei mõtle. Ükskõik mis, näiteks madude taasjuurutamine Iirimaal. Paddyd mõtlevad. Komisjon vist ei.Nalja saab ilmselt igal juhul.
Veel artikleid samast teemast »


description: Maavanema korraldusega on moodustatud Saare maakonna töökomisjon Eesti Vabariik 100 tähistamiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Töökomisjon alustab EV 100 ettevalmistustöödega
Teisipäev, 11. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Teisipäev, 11. oktoober 2016. Maavanema korraldusega on moodustatud Saare maakonna töökomisjon Eesti Vabariik 100 tähistamiseks.
Komisjoni ülesanne on Eesti Vabariigi juubelipidustuste ettevalmistamine, koordineerimine ja läbiviimine.
Komisjoni esimees on maavanem Kaido Kaasik ning liikmed maavalitsuse haridus- ja sotsiaalosakonna juhataja Raivo Peeters ja kultuurinõunik Valve Heiberg, samuti Eesti külaliikumise Kodukant Saaremaa koordinaator Reet Viira, Saaremaa omavalitsuste liidu esimees Madis Kallas, Saaremaa Muuseumi direktor Endel Püüa Kuressaare Linnateatri direktor Piret Rauk, MTÜ Visit Saaremaa tegevdirektor Ergo Oolup ja Kuressaare linna pressinõunik Kristiina Maripuu.
Töökomisjoni ülesanneteks on perioodil 2017–2020 EV 100 juubelipidustuste ettevalmistamiseks, koordineerimiseks ja läbiviimiseks teha ettepanekuid sündmuse tähistamiseks, koguda ja süstematiseerida infot ning vahendada sündmuse läbiviimisega seotud teavet.
Töökomisjoni liikmete volituste kestus on viis aastat ja komisjoni töös osalemise eest tasu ei maksta. Töökomisjoni otsused on maavanemale nõuandva iseloomuga. Komisjoni ülesanne on Eesti Vabariigi juubelipidustuste ettevalmistamine, koordineerimine ja läbiviimine.Komisjoni esimees on maavanem Kaido Kaasik ning liikmed maavalitsuse haridus- ja sotsiaalosakonna juhataja Raivo Peeters ja kultuurinõunik Valve Heiberg, samuti Eesti külaliikumise Kodukant Saaremaa koordinaator Reet Viira, Saaremaa omavalitsuste liidu esimees Madis Kallas, Saaremaa Muuseumi direktor Endel Püüa Kuressaare Linnateatri direktor Piret Rauk, MTÜ Visit Saaremaa tegevdirektor Ergo Oolup ja Kuressaare linna pressinõunik Kristiina Maripuu.Töökomisjoni ülesanneteks on perioodil 2017–2020 EV 100 juubelipidustuste ettevalmistamiseks, koordineerimiseks ja läbiviimiseks teha ettepanekuid sündmuse tähistamiseks, koguda ja süstematiseerida infot ning vahendada sündmuse läbiviimisega seotud teavet.Töökomisjoni liikmete volituste kestus on viis aastat ja komisjoni töös osalemise eest tasu ei maksta. Töökomisjoni otsused on maavanemale nõuandva iseloomuga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui 1. detsembril sulgeb Orissaares oma kabineti hambaarst Terje Peedu, siis lähimate valdade inimesed saavad hambaarsti edaspidi külastada Muhus ja Kuressaares. Samuti on koondatud nimekirja haigekassa lepingupartnerid, kes osutavad laste hambaravi Saaremaal. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lapsed hambaravist ilma ei jää

maintext:
Uudised
Lapsed hambaravist ilma ei jää
Teisipäev, 11. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Teisipäev, 11. oktoober 2016. Kui 1. detsembril sulgeb Orissaares oma kabineti hambaarst Terje Peedu, siis lähimate valdade inimesed saavad hambaarsti edaspidi külastada Muhus ja Kuressaares. Samuti on koondatud nimekirja haigekassa lepingupartnerid, kes osutavad laste hambaravi Saaremaal.
“Kuigi üks kabinet suletakse, kinnitame, et Saaremaa inimesed ei pea muretsema hambaravi kättesaadavuse pärast. Alla 19-aastaste laste hambaravi osas teeme järjepidevat koostööd lepingupartneritega, et vaadata üle Saaremaa erinevate piirkondade laste vajadus hambaravi järele ja vajadusel muuta lepingute mahte eesmärgiga tagada kõigile võrdne ligipääs teenusele,” rõhutas Eesti haigekassa tervise edenduse ja kommunikatsiooni talituse juht Liis Hinsberg.
Haigekassa kodulehel on olemas nimekiri kõikidest laste hambaravi lepingupartneritest ja seal on ära toodud ka kõik hambaarstid, kuhu Orissaare ning lähedal asuvate valdade alla 19-aastased lapsed tasuta hambaravile saavad pöörduda. Muhus asuv kabinet suletakse järgmisel aastal paariks kuuks remondi tõttu.
“Enne remondi algust saadame kindlasti välja uue teavituse täpsete kuupäevadega ning jagame infot teiste lähimate teenusepakkujate kohta,” lisas Hinsberg.
“Kuigi üks kabinet suletakse, kinnitame, et Saaremaa inimesed ei pea muretsema hambaravi kättesaadavuse pärast. Alla 19-aastaste laste hambaravi osas teeme järjepidevat koostööd lepingupartneritega, et vaadata üle Saaremaa erinevate piirkondade laste vajadus hambaravi järele ja vajadusel muuta lepingute mahte eesmärgiga tagada kõigile võrdne ligipääs teenusele,” rõhutas Eesti haigekassa tervise edenduse ja kommunikatsiooni talituse juht Liis Hinsberg.Haigekassa kodulehel on olemas nimekiri kõikidest laste hambaravi lepingupartneritest ja seal on ära toodud ka kõik hambaarstid, kuhu Orissaare ning lähedal asuvate valdade alla 19-aastased lapsed tasuta hambaravile saavad pöörduda. Muhus asuv kabinet suletakse järgmisel aastal paariks kuuks remondi tõttu.“Enne remondi algust saadame kindlasti välja uue teavituse täpsete kuupäevadega ning jagame infot teiste lähimate teenusepakkujate kohta,” lisas Hinsberg.
Veel artikleid samast teemast »


description: Pidevad idatuuled puhusid ja surusid merevett Taani väinade kaudu Atlandile ja Eesti riik oma suuremate saarte vahelises Väinameres koges, et sada aastat tagasi laevaliikluse parandamiseks kaevatud kanalites jäävad suurema süvisega laevad kuivale. Ka vanad, väiksemad, napilt vees istuvad praamid ei tule sadama sildadele kiiresti kogunevate autode hulgaga toime. Eriti kannatab selles ebatavalises olukorras Hiiumaa. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Väinamerest ülevedu ettevaates

maintext:
Arvamus
Väinamerest ülevedu ettevaates
Kolmapäev, 26. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Pidevad idatuuled puhusid ja surusid merevett Taani väinade kaudu Atlandile ja Eesti riik oma suuremate saarte vahelises Väinameres koges, et sada aastat tagasi laevaliikluse parandamiseks kaevatud kanalites jäävad suurema süvisega laevad kuivale. Ka vanad, väiksemad, napilt vees istuvad praamid ei tule sadama sildadele kiiresti kogunevate autode hulgaga toime. Eriti kannatab selles ebatavalises olukorras Hiiumaa.
Saare peamine, Heltermaa sadam istub paeplatool, millest sobiva läbipääsu raiumine on üle jõu käiv kallis töö. Kunagi, Esimese ilmasõja käigus hiidlasest hüdrograafi Juhan Mei kavandatud kanalid on ajale jalgu jäänud. Probleemile lahendust otsides peab kaugemale ette vaatama. Pealegi ennustavad teadlased käesoleval sajandil ilmastiku ulatuslikumat halvenemist ja mere ootamatuid tõuse ning pikemaid mööna aegu.
On loomulik, et on saabunud aeg ka väinaliikluses kaugemale ette vaatamiseks. Tänavu aasta lõpuks reisijate ja autode üleveoks saabuvad uued praamid on ehitatud olemasolevate sõiduvete, kanalite ja sadamate olukorda arvestades. Juba praegu on nende jaoks vaba vett kiilu all vähevõitu, rääkimata ohutuks manööverdamiseks sadama akvatooriumis.
Ajutised lahendused
See olukord meenutab juttu isast, kes elab vanaisa ehitatud majas, mis olevat pojapõline põlvest põlve. Elu aga pole enam endine. Rahvastiku areng, tehnika ja tehnoloogia piiritu muutumine nõuab uusi vaatenurki.
Kitsaste kanalite ja sadama akvatooriumi meetri võrra sügavamaks kaevamine oleks ajutine lahendus, sest ilmastik muutub järjest agressiivsemaks ja ettearvamatuks ning nõudmised ferrydele ehk reisijate ja autode väinast üleveo laevadele muutuvad rangemaks. Kütused väävlivabamaks, autotekid mahukamaks ja reisijatevabaks. Uuendustega koos kasvab laevade kiirus ja laevakere parameetrid.
Me peame ette nägema, et reisijate ja autode arv kasvab seoses sellega, et väärtustub meie saarte vaikus ja puhas õhk. Selline keskkond on tuleviku turismis jätkusuutlik. Me peame ühendama kahe suurema saare olulised puhkeväärtused ühte sellega, et meil oleksid omavahelised ühendusteed ja väliskülje sadamad matkelaevadele, mis teeksid peatusi taluturismi nautijate saartele tulekuks ja minekuks.
On põhjust arvata, et matkelaevade kõrvale ilmuvad ferryd, millega maaturismi huvilised saavad kohale saabuda oma autoga ja jääda siia, ütleme kümneks päevaks. Kõik ei taha ju solistada vesiravilates, mille ootused on ammendunud.
Üsna kiiresti, juba lähiajal oleks vaja uurida saarte sadamate olukorda ja otstarbekust tulevikku silmas pidades. Heltermaa uue sadama asukohaks võiks näiteks olla Hõra laid, mille ääres on kuus meetrit vett, kuhu saaks pisut pingutades ja head tahet ilmutades ehitada Vahterpää Sillaotsalt üle Vohi laiu juurdepääsu silla. Põhjatuulte eest kaitseks sadamat Eeriku madalik.
Võimalik, et Soela kitsa kanali äärse Sõru sadama probleemid lahendaks uue sadama ehitamine maanuki välisküljele Tohvri laiu varju, kus asus muiste Emmaste mõisa sadam. Seal lähedal on vett seitse meetrit.
Hiiumaa väliskülje sadama otstarve oleks ühenduse loomine otse üle Läänemere ja kahe saare sidumine Saaremaa süvasadama kaudu Küdema lahes.
Olla näoga mere poole
Mandri poolt vaadates on esimese maailmasõja aegne Rohuküla sadam Rukkirahu kanali vangis. See aga on nii lühike, et kannatab majanduslikult laiendamist ja süvendamist. Virtsu sadam on arvatavasti ka lähitulevikus normaalselt toimiv ja rahuldab vajadusi. Sama tundub olukord Kuivastu sadamas. Ilmselt on aga juurdesõidutee kitsuseks vana kõrtsihoone ja endise tapivangla vaheline lõik, mis eeldaks uue teeosa rajamist tapivangla tagant.
Lõpuks tekib küsimus sellest, et kes esimesena ärkab? Aastaid tagasi oli mul võimalik antud teemal vestelda majanduselu juhtinud Juhan Partsiga. Tema arvas, et see on liiga lokaalne küsimus. Aga lokulauda tahaks taguda ka täna, kui hiidlaste tee tõuseb Heltermaal ja Rohukülas püsti. Tegusad inimesed ei taha niisama pollareid nühkida.
Eestimaa tähtsaim tee pole Koselt Mäoni vaid igal kodanikul on õigus kõndida ka riigi sadamasillal, mis on vabariigis teepikenduseks. Samuti jätkuvalt meid saartega ühendavas laevas.
Mõtlema peaks suuremalt ka sellele küsimusele: mis teeb meid mereriigiks? Seda erilist lahenduse otsingut pole antud paljudele mandri südamemaadele. Rannamaastikul pole tark seista seljaga mere poole. Autor: Bruno Pao Kolmapäev, 26. oktoober 2016.Saare peamine, Heltermaa sadam istub paeplatool, millest sobiva läbipääsu raiumine on üle jõu käiv kallis töö. Kunagi, Esimese ilmasõja käigus hiidlasest hüdrograafi Juhan Mei kavandatud kanalid on ajale jalgu jäänud. Probleemile lahendust otsides peab kaugemale ette vaatama. Pealegi ennustavad teadlased käesoleval sajandil ilmastiku ulatuslikumat halvenemist ja mere ootamatuid tõuse ning pikemaid mööna aegu.On loomulik, et on saabunud aeg ka väinaliikluses kaugemale ette vaatamiseks. Tänavu aasta lõpuks reisijate ja autode üleveoks saabuvad uued praamid on ehitatud olemasolevate sõiduvete, kanalite ja sadamate olukorda arvestades. Juba praegu on nende jaoks vaba vett kiilu all vähevõitu, rääkimata ohutuks manööverdamiseks sadama akvatooriumis.See olukord meenutab juttu isast, kes elab vanaisa ehitatud majas, mis olevat pojapõline põlvest põlve. Elu aga pole enam endine. Rahvastiku areng, tehnika ja tehnoloogia piiritu muutumine nõuab uusi vaatenurki.Kitsaste kanalite ja sadama akvatooriumi meetri võrra sügavamaks kaevamine oleks ajutine lahendus, sest ilmastik muutub järjest agressiivsemaks ja ettearvamatuks ning nõudmised ferrydele ehk reisijate ja autode väinast üleveo laevadele muutuvad rangemaks. Kütused väävlivabamaks, autotekid mahukamaks ja reisijatevabaks. Uuendustega koos kasvab laevade kiirus ja laevakere parameetrid.Me peame ette nägema, et reisijate ja autode arv kasvab seoses sellega, et väärtustub meie saarte vaikus ja puhas õhk. Selline keskkond on tuleviku turismis jätkusuutlik. Me peame ühendama kahe suurema saare olulised puhkeväärtused ühte sellega, et meil oleksid omavahelised ühendusteed ja väliskülje sadamad matkelaevadele, mis teeksid peatusi taluturismi nautijate saartele tulekuks ja minekuks.On põhjust arvata, et matkelaevade kõrvale ilmuvad ferryd, millega maaturismi huvilised saavad kohale saabuda oma autoga ja jääda siia, ütleme kümneks päevaks. Kõik ei taha ju solistada vesiravilates, mille ootused on ammendunud.Üsna kiiresti, juba lähiajal oleks vaja uurida saarte sadamate olukorda ja otstarbekust tulevikku silmas pidades. Heltermaa uue sadama asukohaks võiks näiteks olla Hõra laid, mille ääres on kuus meetrit vett, kuhu saaks pisut pingutades ja head tahet ilmutades ehitada Vahterpää Sillaotsalt üle Vohi laiu juurdepääsu silla. Põhjatuulte eest kaitseks sadamat Eeriku madalik.Võimalik, et Soela kitsa kanali äärse Sõru sadama probleemid lahendaks uue sadama ehitamine maanuki välisküljele Tohvri laiu varju, kus asus muiste Emmaste mõisa sadam. Seal lähedal on vett seitse meetrit.Hiiumaa väliskülje sadama otstarve oleks ühenduse loomine otse üle Läänemere ja kahe saare sidumine Saaremaa süvasadama kaudu Küdema lahes.Mandri poolt vaadates on esimese maailmasõja aegne Rohuküla sadam Rukkirahu kanali vangis. See aga on nii lühike, et kannatab majanduslikult laiendamist ja süvendamist. Virtsu sadam on arvatavasti ka lähitulevikus normaalselt toimiv ja rahuldab vajadusi. Sama tundub olukord Kuivastu sadamas. Ilmselt on aga juurdesõidutee kitsuseks vana kõrtsihoone ja endise tapivangla vaheline lõik, mis eeldaks uue teeosa rajamist tapivangla tagant.Lõpuks tekib küsimus sellest, et kes esimesena ärkab? Aastaid tagasi oli mul võimalik antud teemal vestelda majanduselu juhtinud Juhan Partsiga. Tema arvas, et see on liiga lokaalne küsimus. Aga lokulauda tahaks taguda ka täna, kui hiidlaste tee tõuseb Heltermaal ja Rohukülas püsti. Tegusad inimesed ei taha niisama pollareid nühkida.Eestimaa tähtsaim tee pole Koselt Mäoni vaid igal kodanikul on õigus kõndida ka riigi sadamasillal, mis on vabariigis teepikenduseks. Samuti jätkuvalt meid saartega ühendavas laevas.Mõtlema peaks suuremalt ka sellele küsimusele: mis teeb meid mereriigiks? Seda erilist lahenduse otsingut pole antud paljudele mandri südamemaadele. Rannamaastikul pole tark seista seljaga mere poole.
Veel artikleid samast teemast »


description: Õõvastavad lood sadadest rannaniitudel maha lastud lindudest, metsa alla jäetud linnulaipadest, tapaturismist Eestis ning jahihimuliste sülitamisest Eesti jahiseadustele on harja punaseks ajanud ka võimuladvikus. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Riik võtab linnujahi luubi alla

maintext:
Uudised
Riik võtab linnujahi luubi alla
Laupäev, 29. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 29. oktoober 2016. Viimastel kuudel on Leisi kandis peetud jõulist linnujahti. FOTO: erakogu Õõvastavad lood sadadest rannaniitudel maha lastud lindudest, metsa alla jäetud linnulaipadest, tapaturismist Eestis ning jahihimuliste sülitamisest Eesti jahiseadustele on harja punaseks ajanud ka võimuladvikus.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kolme Päeva Jooksu peakorraldaja, au ja südametunnistus Tõnu Vaher kukkus reedel joostud esimese etapil peale kuuendat kilomeetrit kahetsusväärselt kokku. Jooksu saatnud kiirabi sekkus koheselt ja Vaher viidi kiirelt Tallinna arstide kontrolli alla. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
UUS! Jooksu hing Tõnu Vaher kukkus rajal kokku
Esmaspäev, 17. oktoober 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 17. oktoober 2016. Tõnu Vaher. Kolme Päeva Jooksu peakorraldaja, au ja südametunnistus Tõnu Vaher kukkus reedel joostud esimese etapil peale kuuendat kilomeetrit kahetsusväärselt kokku. Jooksu saatnud kiirabi sekkus koheselt ja Vaher viidi kiirelt Tallinna arstide kontrolli alla.
“Kriisimomendid kahtlemata olid, praegu tunnen end igal juhul hästi,” ütles Vaher eile telefonitsi Meie Maale.
Jooksu ametlik veebileht saaremaajooks.ee annab põhidistantsile registreerunud osalejate arvuks küll 673, kuid küllap neid tuli viimasel hetkel veel juurde, sest kuidas muidu sai jooksu kommentaator reedel vahetult enne starti öelda, et põhidistantsi rajale lähetatakse 699 jooksjat.
“Nojah, kuulsin minagi sellist arvu ja sellele lisas kommentaator veel naljatamisi, et kui Tõnu ka jookseks, siis oleks ilus ümmargune arv – 700,” rääkis Vaher eile Meie Maale.
“See oli kahtlemata heatahtlik lause, aga üks “loll” haaras sellest kinni ja tormaski rajale. Ning see “loll” olin mina. Mul ei olnud võistlusdressigi, aga registreerinud ma end igaks juhuks olin, haarasin bussist numbri ja jooksu ajal panin selle külge. Ma ei jõudnud sel hommikul süüagi ja korralduspinged olid ka peal. Nii see juhtuski, pilt oli ees, aga jõud kadus ära,” meenutas Vaher.
Pühapäeval luges Kuressaare spordikeskuse saalis autasustamist juhtinud Alver Kivi ette Tõnu Vaheri sõnumi, kus jooksu hing andis kõikidele edasi oma palavad tervitused. See võeti vastu suure aplausiga.
Kõik osalejad ja jooksu korraldusega seotud inimesed teevad tõenäoliselt siinkohal ka suure kummarduse jooksuürituse juhtimise enda peale võtnud Helen Vaheri ees. “Kriisimomendid kahtlemata olid, praegu tunnen end igal juhul hästi,” ütles Vaher eile telefonitsi Meie Maale.Jooksu ametlik veebileht saaremaajooks.ee annab põhidistantsile registreerunud osalejate arvuks küll 673, kuid küllap neid tuli viimasel hetkel veel juurde, sest kuidas muidu sai jooksu kommentaator reedel vahetult enne starti öelda, et põhidistantsi rajale lähetatakse 699 jooksjat.“Nojah, kuulsin minagi sellist arvu ja sellele lisas kommentaator veel naljatamisi, et kui Tõnu ka jookseks, siis oleks ilus ümmargune arv – 700,” rääkis Vaher eile Meie Maale.“See oli kahtlemata heatahtlik lause, aga üks “loll” haaras sellest kinni ja tormaski rajale. Ning see “loll” olin mina. Mul ei olnud võistlusdressigi, aga registreerinud ma end igaks juhuks olin, haarasin bussist numbri ja jooksu ajal panin selle külge. Ma ei jõudnud sel hommikul süüagi ja korralduspinged olid ka peal. Nii see juhtuski, pilt oli ees, aga jõud kadus ära,” meenutas Vaher.Pühapäeval luges Kuressaare spordikeskuse saalis autasustamist juhtinud Alver Kivi ette Tõnu Vaheri sõnumi, kus jooksu hing andis kõikidele edasi oma palavad tervitused. See võeti vastu suure aplausiga.Kõik osalejad ja jooksu korraldusega seotud inimesed teevad tõenäoliselt siinkohal ka suure kummarduse jooksuürituse juhtimise enda peale võtnud Helen Vaheri ees.
Veel artikleid samast teemast »