description: Lugeja küsib: Majas, kus asub meie ettevõte, toimuvad suured remonditööd. Räägitakse, et meie osakonnas hakatakse põrandat vahetama ja me peame samal ajal seal töötama. Kas nii tohib? Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lugeja küsib, jurist vastab

maintext:
Majandus
Lugeja küsib, jurist vastab
Kolmapäev, 09. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Lugeja küsib: Majas, kus asub meie ettevõte, toimuvad suured remonditööd. Räägitakse, et meie osakonnas hakatakse põrandat vahetama ja me peame samal ajal seal töötama. Kas nii tohib?
Vastab Rein Reisberg, tööinspektsiooni töökeskkonna konsultant: Tööandja peab tagama töötervishoiu ja tööohutuse nõuete täitmise igas tööga seotud olukorras. Remonditööd ei ole erandiks.
Töötingimuste tagamine on lihtsam, kui tööandja on ise ehitise omanik või ehitustööde tellija. Kui aga töötatakse rendipinnal, on erinevate osapoolte vajadustega arvestamine keerulisem.
Töökeskkonda võivad halvendada ka remonditööd, mida tehakse hoone üldkasutatavates või hoopis teise ettevõtte kasutada olevates ruumides.
Sõltumata remonditööde kohast tuleb töötajal probleemide korral pöörduda oma tööandja poole. Rendiruumide omaniku või ehitustööde tegijatega suhtlemine ei ole töötaja kohustus, seda teeb vajadusel ikka tööandja.
Kas tööd võib jätkata ruumis, kus toimuvad ehitustööd või kus töö on häiritud kõrvalruumides tehtava remondi tõttu, sõltub sellest, milliseid täiendavaid ohte remont võib tekitada.
Kui ehitusel kasutatakse ohtlikke kemikaale, mille tolm või aurud levivad teie töökeskkonda, ei ole töötingimused ilmselt nõuetekohased.
Kui teie töö eeldab keskendumist, häirib töötamist kõrvalruumidest kostev tööriistade müra. Sellistel juhtudel peab tööandja leidma võimaluse vähendada tolmu ja auru või müra levikut teie töötamiskohtadele.
Kui aga teie tööruumis põranda vahetamine toob kaasa ainult selle, et töötajad peavad töötamiskohale liikuma mõnda teist teed pidi, kuid see tee on ohutu ning muid takistusi pole, siis ei ole töötamine samas ruumis keelatud. Autor: MM Kolmapäev, 09. november 2016.tööinspektsiooni töökeskkonna konsultant: Tööandja peab tagama töötervishoiu ja tööohutuse nõuete täitmise igas tööga seotud olukorras. Remonditööd ei ole erandiks.Töötingimuste tagamine on lihtsam, kui tööandja on ise ehitise omanik või ehitustööde tellija. Kui aga töötatakse rendipinnal, on erinevate osapoolte vajadustega arvestamine keerulisem.Töökeskkonda võivad halvendada ka remonditööd, mida tehakse hoone üldkasutatavates või hoopis teise ettevõtte kasutada olevates ruumides.Sõltumata remonditööde kohast tuleb töötajal probleemide korral pöörduda oma tööandja poole. Rendiruumide omaniku või ehitustööde tegijatega suhtlemine ei ole töötaja kohustus, seda teeb vajadusel ikka tööandja.Kas tööd võib jätkata ruumis, kus toimuvad ehitustööd või kus töö on häiritud kõrvalruumides tehtava remondi tõttu, sõltub sellest, milliseid täiendavaid ohte remont võib tekitada.Kui ehitusel kasutatakse ohtlikke kemikaale, mille tolm või aurud levivad teie töökeskkonda, ei ole töötingimused ilmselt nõuetekohased.Kui teie töö eeldab keskendumist, häirib töötamist kõrvalruumidest kostev tööriistade müra. Sellistel juhtudel peab tööandja leidma võimaluse vähendada tolmu ja auru või müra levikut teie töötamiskohtadele.Kui aga teie tööruumis põranda vahetamine toob kaasa ainult selle, et töötajad peavad töötamiskohale liikuma mõnda teist teed pidi, kuid see tee on ohutu ning muid takistusi pole, siis ei ole töötamine samas ruumis keelatud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Neljapäeva hilisõhtul kuulutas sõltumatu audiitorfirma PriceWaterhouseCoopers gastronoomiakonkursi Silverspoon pidulikul auhinnagalal välja parimad toitlustusasutused ja nende peakokad kokku üheksas kategoorias. Parimaks pererestoraniks valiti Georg Ots Spa (GOSPA) restoran. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: GOSPA sai parimaks pererestoraniks

maintext:
Uudised
GOSPA sai parimaks pererestoraniks
Laupäev, 12. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Laupäev, 12. november 2016. FOTO. Valmar Voolaid Neljapäeva hilisõhtul kuulutas sõltumatu audiitorfirma PriceWaterhouseCoopers gastronoomiakonkursi Silverspoon pidulikul auhinnagalal välja parimad toitlustusasutused ja nende peakokad kokku üheksas kategoorias. Parimaks pererestoraniks valiti Georg Ots Spa (GOSPA) restoran.
GOSPA müügijuht Piret Trei ütles, et tunne on ülev ja neljapäevane õhtu oli emotsiooniderohke. “See tunnustus on meie meeskonna jaoks väga oluline. See annab indu ja jaksu juurde püüdmaks kõrgemale ja kaugemale,“ lisas ta.
Tunnustusele lisab Trei sõnul kaalu ka fakt, et GOSPA oli ainuke restoran, kes väljaspool Tallinna jõudis Silverspoonil nii kõrgele positsioonile.
Restorani peakokk Alar Aksalu hindab saavutatut kõrgelt ja ütles, et kindlasti annab see motivatsiooni juurde. Samuti peab ta oluliseks Eesti toidumaailmas pildil olemist.
Kõige enam tunnustusi noppis konkursilt aga restoran Horisont, võites nii fine dining, parima teeninduse kui parima taimetoidu pakkuja kategoorias.
Kuna Silverspooni ellukutsujate südameasi on edendada Eesti kulinaarseid saavutusi, siis annetatakse auhinnagala piletite müügist kümme eurot iga müüdud pileti eest “Noore koka” fondi. Annetuste abil saab üks andeks noor gastronoomiatalent rahalist toetust, et aidata finantseerida tema õpinguid või kogemuste kogumist välismaal.
Silverspooni konkurssi toetasid Rimi, Paulig Coffee AS, audiitorfirma PriceWaterhouseCoopers, Lexus, Viinitie OY, Bardinet SAS, advokaadibüroo Sorainen, ESCADA, disainistuudio Nope, Vins de France, Andre Farm OÜ, Katharienthal, Jäerveotsa Vutifarm, Karisma Food OÜ, Chefs Umami, Segers, Liviko, Hortes , Malmgårdin Panimo, Tauno Kangro ja Swissôtel.
MTÜ Gastronoomia Auhindade Eesti Selts loodi 2004. aastal eesmärgiga edendada ja tunnustada kulinaarseid saavutusi Eesti toitlustusmaastikul.
Silverspoon võitjad:
fine dining – Horisont
casual dining – Fabrik
pererestoran – GOSPA
rahvusköök – CRU
Eesti köök – Farm
kohvik – Meistri Cafe Lyon
peakokk – Tõnis Siigur ja Mihkel Rand (restoran NOA Peakoka Pool)
teenindus – Horisont
taimetoit – Horisont GOSPA müügijuht Piret Trei ütles, et tunne on ülev ja neljapäevane õhtu oli emotsiooniderohke. “See tunnustus on meie meeskonna jaoks väga oluline. See annab indu ja jaksu juurde püüdmaks kõrgemale ja kaugemale,“ lisas ta.Tunnustusele lisab Trei sõnul kaalu ka fakt, et GOSPA oli ainuke restoran, kes väljaspool Tallinna jõudis Silverspoonil nii kõrgele positsioonile.Restorani peakokk Alar Aksalu hindab saavutatut kõrgelt ja ütles, et kindlasti annab see motivatsiooni juurde. Samuti peab ta oluliseks Eesti toidumaailmas pildil olemist.Kõige enam tunnustusi noppis konkursilt aga restoran Horisont, võites nii fine dining, parima teeninduse kui parima taimetoidu pakkuja kategoorias.Kuna Silverspooni ellukutsujate südameasi on edendada Eesti kulinaarseid saavutusi, siis annetatakse auhinnagala piletite müügist kümme eurot iga müüdud pileti eest “Noore koka” fondi. Annetuste abil saab üks andeks noor gastronoomiatalent rahalist toetust, et aidata finantseerida tema õpinguid või kogemuste kogumist välismaal.Silverspooni konkurssi toetasid Rimi, Paulig Coffee AS, audiitorfirma PriceWaterhouseCoopers, Lexus, Viinitie OY, Bardinet SAS, advokaadibüroo Sorainen, ESCADA, disainistuudio Nope, Vins de France, Andre Farm OÜ, Katharienthal, Jäerveotsa Vutifarm, Karisma Food OÜ, Chefs Umami, Segers, Liviko, Hortes , Malmgårdin Panimo, Tauno Kangro ja Swissôtel.MTÜ Gastronoomia Auhindade Eesti Selts loodi 2004. aastal eesmärgiga edendada ja tunnustada kulinaarseid saavutusi Eesti toitlustusmaastikul.fine dining – Horisontcasual dining – Fabrikpererestoran – GOSPArahvusköök – CRUEesti köök – Farmkohvik – Meistri Cafe Lyonpeakokk – Tõnis Siigur ja Mihkel Rand (restoran NOA Peakoka Pool)teenindus – Horisonttaimetoit – Horisont
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: “Kui veel nädalavahetusel püsis võimalus, et Eesti saab endale ajaloo lühimat aega ametis olnud ministri, siis eile (esmaspäeval – toim) otsustas Keskerakonna juhatus, et maaeluminister Martin Repinski jääb tema äritegevuse kohale tõusnud kahtlustustest hoolimata ametisse,” oli teisipäevane Eesti Päevaleht nördinud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
MART SOIDRO AINULT MEIE MAAS: Nõiajaht Repinski ümber
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
“Kui veel nädalavahetusel püsis võimalus, et Eesti saab endale ajaloo lühimat aega ametis olnud ministri, siis eile (esmaspäeval – toim) otsustas Keskerakonna juhatus, et maaeluminister Martin Repinski jääb tema äritegevuse kohale tõusnud kahtlustustest hoolimata ametisse,” oli teisipäevane Eesti Päevaleht nördinud.
Ületas lubatud kiirust ja päästis daami au
30-aastane Martin Repinski jõudis olla XIII riigikogu liige 21 kuud. Opositsioonis olles jäävad käed paratamatult lühikeseks, seetõttu paistis Repinski rohkem silma väljaspool istungitesaali. Ületas korra lubatud kiirust ja päästis daami au (Repinski: “Lõin Dmitrijevit Siret Kotka kaitseks”, Postimees, 8.01.2016). Noor mees, veri vemmeldab, ütleks selle peale ega lahkaks rohkem sangari aastavanuseid tegemisi.
Pruukis aga Martin-poisil ministriks saada, kui päevavalgele tariti “keevitaja haridusega kitsekasvataja” valgustkartvad teod.
Eelmisel teisipäeval ilmus Delfis üleskutse: “Palume kõigil, kes soovivad Martin Repinski äride kohta uut infot jagada, meiega ühendust võtta.” Alati leidub ju aktiivseid inimesi, kes helistavad saatesse “Vox Populi”, isegi siis, kui neil midagi öelda ei ole. Nime ja nägupidi on nad tuttavad “Võsareporterist”. Küllap olid nad ka värske maaeluministri puhul hindamatuteks infoallikateks.
Nii või teisiti, igatahes pärast eelmise nädala Eesti Ekspressi ja neljapäevase Eesti Päevalehe ilmumist oli õhus nii palju dramaatikat, et professor Rein Raud kirjutas sotsiaalmeedias: “Iga tunniga, mil Repinski on endiselt minister, kahaneb uue valitsuse usaldusväärsus. Mis iseenesest ei tähenda, et tal ei võiks õigus olla, ehkki mind isiklikult veenab ajakirjaniku versioon rohkem ja pidev keerutamine ei lisa tema argumentidele jõudu. Kuid sõltumata sellest, kellel on õigus, peaks petturluskahtlustusega minister ametist lahkuma.”
Ümbrikupalgad, maksmata arved ja hingevaakuvad kitsed olid enim esinenud märksõnad, mis käsitlesid Repinski tegevust farmerina.
Kuulun sellesse põlvkonda, kes pidid kooli kehalise kasvatuse tunnis hüppama üle kitse ja kelle jaoks “kitse panema” tähendas kaebamist. Ja kes mäletab enam-vähem peast Artur Alliksaare luuletust “Alternatiive”:
Kas palju kitsendada või kitse paljundada?
Seetõttu omandas uuriva ajakirjanduse poolt kirjeldatu humoorika varjundi. Isegi naljaka, ja seda hoolimata sellest, et ajakirjanikud ei säästnud närve ega värve, kirjeldamaks kohutavat olukorda, mis Konju mõisas valitses.
Kottijad lugegu professor Koti reisikirja
Nõustun Anvar Samosti ja Hannes Rummuga, kes leidsid, et ajakirjandus läks Repinski kottimisega liiale (Vikerraadio, 27.11). Kui jätta kõrvale kaikameeste pahatahtlikud arvamusavaldused (Urmas Sutrop: “Repinski pooldab maaelanikkonna küüditamist, kuna ei kirjutanud alla avaldusele “75 aastat juuniküüditamisest””, Delfi, 26.11), siis isegi minusugusele linnavurlele tundusid reportaažid Konju mõisast asjatundmatud. Palju ei puudunud, et reporter oleks oma loos maininud, et kõhnunud kitsed veedavad oma väheseid allesjäänud päevi lageda taeva all ja vahetusjalatsiteta.
Meenus paarkümmend aastat tagasi loetud professor Koti reisikiri (Andrus Kivirähk, “Kalevipoeg”, Tallinn 1997), kus “kuulus teadlane” kirjeldab oma läbielamisi maapiirkonnas. Lehmad sünnivad mustusest, mulda pole võimalik pesta, kas lehm on švamm – need on vaid mõned professori tähelepanekud ja hüpoteesid.
“Ühel hommikul märkasime oma ehmatuseks maa-inimest, kes sammus mööda õue, pikk nuga käes. Tema ilme oli julm. Siiski ei rünnanud ta meid, vaid viskus hoopis suure roosa looma kallale, keda maa-rahvas “seaks” hüüab. Veri pritsis, siga röökis ja maa-inimene kähises. Jälgisime jubedat võitlust hirmust tardununa. Maa-inimene nüsis noaga looma kõri. Millest oli saanud tüli alguse, me ei teadnud.”
Eelkirjeldatut silmas pidades on ka Luuletaja saanud vastuse oma küsimusele:
Kas elu on naljakalt tõsine või tõsiselt naljakas?
Aga tagasi reformierakondlase Urmas Sutropi juurde. Kirjandusmuuseumi direktor väitis, et Repinski pooldab maaelanikkonna küüditamist. Jälgides meedias toimuvat ja anonüümseks jääda soovivate naabrite puhtsüdamlikke ülestunnistusi, olen kindel, et kui korduksid kolmveerandsaja aasta tagused koledad sündmused, oleks Repinski oma vallas esimene, kes Siberisse küüditatakse.
Esiteks on ta ju kulak ja teiseks elab tema lähikonnas kohutavalt palju pealekaebajaid, kes ta esimesel võimalusel üles annaksid. Mitte ei vähendaks, vaid luuletaks kitsekarja kordades suuremaks.
Ma ei tea, miks nad seda teevad. Üleeile TV3-st nähtud videolõik ei jätnud küll kaksipidi võimalust arvata, kas stressis on kitsefarmi püsiasukad või kohalikud külaelanikud ja uurivad ajakirjanikud. Esimesed olid juba advendimeeleolus, teised? Autor: Mart Soidro, literaat Teisipäev, 29. november 2016.30-aastane Martin Repinski jõudis olla XIII riigikogu liige 21 kuud. Opositsioonis olles jäävad käed paratamatult lühikeseks, seetõttu paistis Repinski rohkem silma väljaspool istungitesaali. Ületas korra lubatud kiirust ja päästis daami au (Repinski: “Lõin Dmitrijevit Siret Kotka kaitseks”, Postimees, 8.01.2016). Noor mees, veri vemmeldab, ütleks selle peale ega lahkaks rohkem sangari aastavanuseid tegemisi.Pruukis aga Martin-poisil ministriks saada, kui päevavalgele tariti “keevitaja haridusega kitsekasvataja” valgustkartvad teod.Eelmisel teisipäeval ilmus Delfis üleskutse: “Palume kõigil, kes soovivad Martin Repinski äride kohta uut infot jagada, meiega ühendust võtta.” Alati leidub ju aktiivseid inimesi, kes helistavad saatesse “Vox Populi”, isegi siis, kui neil midagi öelda ei ole. Nime ja nägupidi on nad tuttavad “Võsareporterist”. Küllap olid nad ka värske maaeluministri puhul hindamatuteks infoallikateks.Nii või teisiti, igatahes pärast eelmise nädala Eesti Ekspressi ja neljapäevase Eesti Päevalehe ilmumist oli õhus nii palju dramaatikat, et professor Rein Raud kirjutas sotsiaalmeedias: “Iga tunniga, mil Repinski on endiselt minister, kahaneb uue valitsuse usaldusväärsus. Mis iseenesest ei tähenda, et tal ei võiks õigus olla, ehkki mind isiklikult veenab ajakirjaniku versioon rohkem ja pidev keerutamine ei lisa tema argumentidele jõudu. Kuid sõltumata sellest, kellel on õigus, peaks petturluskahtlustusega minister ametist lahkuma.”Ümbrikupalgad, maksmata arved ja hingevaakuvad kitsed olid enim esinenud märksõnad, mis käsitlesid Repinski tegevust farmerina.Kuulun sellesse põlvkonda, kes pidid kooli kehalise kasvatuse tunnis hüppama üle kitse ja kelle jaoks “kitse panema” tähendas kaebamist. Ja kes mäletab enam-vähem peast Artur Alliksaare luuletust “Alternatiive”:Kas palju kitsendada või kitse paljundada?Seetõttu omandas uuriva ajakirjanduse poolt kirjeldatu humoorika varjundi. Isegi naljaka, ja seda hoolimata sellest, et ajakirjanikud ei säästnud närve ega värve, kirjeldamaks kohutavat olukorda, mis Konju mõisas valitses.Nõustun Anvar Samosti ja Hannes Rummuga, kes leidsid, et ajakirjandus läks Repinski kottimisega liiale (Vikerraadio, 27.11). Kui jätta kõrvale kaikameeste pahatahtlikud arvamusavaldused (Urmas Sutrop: “Repinski pooldab maaelanikkonna küüditamist, kuna ei kirjutanud alla avaldusele “75 aastat juuniküüditamisest””, Delfi, 26.11), siis isegi minusugusele linnavurlele tundusid reportaažid Konju mõisast asjatundmatud. Palju ei puudunud, et reporter oleks oma loos maininud, et kõhnunud kitsed veedavad oma väheseid allesjäänud päevi lageda taeva all ja vahetusjalatsiteta.Meenus paarkümmend aastat tagasi loetud professor Koti reisikiri (Andrus Kivirähk, “Kalevipoeg”, Tallinn 1997), kus “kuulus teadlane” kirjeldab oma läbielamisi maapiirkonnas. Lehmad sünnivad mustusest, mulda pole võimalik pesta, kas lehm on švamm – need on vaid mõned professori tähelepanekud ja hüpoteesid.“Ühel hommikul märkasime oma ehmatuseks maa-inimest, kes sammus mööda õue, pikk nuga käes. Tema ilme oli julm. Siiski ei rünnanud ta meid, vaid viskus hoopis suure roosa looma kallale, keda maa-rahvas “seaks” hüüab. Veri pritsis, siga röökis ja maa-inimene kähises. Jälgisime jubedat võitlust hirmust tardununa. Maa-inimene nüsis noaga looma kõri. Millest oli saanud tüli alguse, me ei teadnud.”Eelkirjeldatut silmas pidades on ka Luuletaja saanud vastuse oma küsimusele:Kas elu on naljakalt tõsine või tõsiselt naljakas?Aga tagasi reformierakondlase Urmas Sutropi juurde. Kirjandusmuuseumi direktor väitis, et Repinski pooldab maaelanikkonna küüditamist. Jälgides meedias toimuvat ja anonüümseks jääda soovivate naabrite puhtsüdamlikke ülestunnistusi, olen kindel, et kui korduksid kolmveerandsaja aasta tagused koledad sündmused, oleks Repinski oma vallas esimene, kes Siberisse küüditatakse.Esiteks on ta ju kulak ja teiseks elab tema lähikonnas kohutavalt palju pealekaebajaid, kes ta esimesel võimalusel üles annaksid. Mitte ei vähendaks, vaid luuletaks kitsekarja kordades suuremaks.Ma ei tea, miks nad seda teevad. Üleeile TV3-st nähtud videolõik ei jätnud küll kaksipidi võimalust arvata, kas stressis on kitsefarmi püsiasukad või kohalikud külaelanikud ja uurivad ajakirjanikud. Esimesed olid juba advendimeeleolus, teised?
Veel artikleid samast teemast »


description: Postimees kirjutab, et Torontos jätkuv dokumentaalfilmide festival EstDocs, mis nimetab end suurimaks ja parimaks Eesti kultuuriürituseks väljaspool kodumaad, kuulutas oma lühifilmide konkursi võitjaks dokumentaalfilmi “Saaremaale!“. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Dokfilm praamijärjekordadest valiti parimaks
Kolmapäev, 09. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Kolmapäev, 09. november 2016. Postimees kirjutab, et Torontos jätkuv dokumentaalfilmide festival EstDocs, mis nimetab end suurimaks ja parimaks Eesti kultuuriürituseks väljaspool kodumaad, kuulutas oma lühifilmide konkursi võitjaks dokumentaalfilmi “Saaremaale!“.
Jaak Kilmi ja Aleksandr Heifetsi lugu räägib jaanipäevaeelsest praamijärjekorrast Virtsus humoorika varjundiga. Seda nii järjekorras seisjate kui ka kohalike pilgu läbi.
Žürii kiitis filmi erilist jutustamisviisi, montaaži, huumorit ja tundehoogsust. Kilmi ja Heifets võitsid sama konkursi ka mullu filmi “Hilda“ eest.
Rahvusvahelisel konkursil osales 12 filmi. Konkursile võis saata filme, millel on seos Eesti või eestlastega. Filmide pikkus ei tohtinud ületada seitset minutit.
Töid hindasid Karin Hazé, Eeva Mägi ja Matt Toom.
Festival kestis Torontos 4.–8. novembrini. Selle põhiprogrammis oli üheksa filmi, mis kõik puudutavad Eestit ja eestlust. Festivali korraldasid vabatahtlikud ja seda vedas eest Kristi Sau Doughty.
Filmi saab vaadata siit:
Jaak Kilmi ja Aleksandr Heifetsi lugu räägib jaanipäevaeelsest praamijärjekorrast Virtsus humoorika varjundiga. Seda nii järjekorras seisjate kui ka kohalike pilgu läbi.Žürii kiitis filmi erilist jutustamisviisi, montaaži, huumorit ja tundehoogsust. Kilmi ja Heifets võitsid sama konkursi ka mullu filmi “Hilda“ eest.Rahvusvahelisel konkursil osales 12 filmi. Konkursile võis saata filme, millel on seos Eesti või eestlastega. Filmide pikkus ei tohtinud ületada seitset minutit.Töid hindasid Karin Hazé, Eeva Mägi ja Matt Toom.Festival kestis Torontos 4.–8. novembrini. Selle põhiprogrammis oli üheksa filmi, mis kõik puudutavad Eestit ja eestlust. Festivali korraldasid vabatahtlikud ja seda vedas eest Kristi Sau Doughty.Filmi saab vaadata siit:
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaa laevatootja Baltic Workboats loob Tallinnasse laevadisainikeskuse. Keskuses hakkab ettevõte koostöös Ühendkuningriigi laevafirmaga Amgram pakkuma laevade tehnilise toe teenust. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Workboats aitab laevu disainida


description: Kuressaare ametikooli disainisuuna tekstiilikäsitöö õpilased lõid eile hommikul kultuurikeskuse ette nädalaks ajaks väikese värvilise loomaaia. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kultuurimaja ette tehti loomaaed

maintext:
Uudised
Kultuurimaja ette tehti loomaaed
Laupäev, 19. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Laupäev, 19. november 2016. Ametikooli õpilane Bret Maidsaar (esiplaanil) sättis eile kultuurikeskuse ette mao. FOTO: Valmar VOolaid Kuressaare ametikooli disainisuuna tekstiilikäsitöö õpilased lõid eile hommikul kultuurikeskuse ette nädalaks ajaks väikese värvilise loomaaia.
Õpilased said ettevõtluse ja suhtlemise aluste tunnis ülesandeks luua tekstiili-loovprojekt, mis sügisest kõledat ja halli linnaruumi rõõmsamaks muudaks. Tiina Avik, Merle Kaare, Bret Maidsaar ja Sirje Altermann kujundasid kultuurikeskuse ees asuvast laternapostist bussipeatuse Loomaaed, pingist suure tiigri ja kinnitasid puu külge ronima värvilisi lõbusaid loomi. Disaini õppesuuna õpetaja Merit Karise tõdes, et ettevõtmine on mõeldud eelkõige lastele, kes raamatukogus käivad.
“Ma polnud varem linna sellise pilguga vaadanud,” kirjeldas Tiina Avik loovülesannet, kus tuli linnaruumist otsida elemente, millest tekstiilitöö abil uus objekt kujundada.
“Uus ja huvitav oli kogu protsess alates kavandamisest kuni mänguloomade õmblemiseni,” ütles Bret Maidsaar. “Linnarahvalt ootan, et neil muie suule tuleks, kui nad meie loomaaiast mööduvad. Lastelt, et nad aru saaksid, millega on tegu ja näitaksid näpuga – näe, tiiger!” lisas Bret.
Värviline tekstiilist miniloomaaed jääb üles nädalaks, sest tõenäoliselt ei võimalda ilm pikemat.
“Meil oli põnev ja loodame, et linnarahval on ka,” ütles Merle Kaare. Õpilased soovivad, et linnarahvas loomaaeda heatahtlikult ja külalislahkelt suhtuks, et loomi ei lõhutaks ega varastataks, vaid tehtaks hoopis tiigriga koos endast fotosid. Paraku oli esimese päeva õhtuks madu ära varastatud. Õpilased said ettevõtluse ja suhtlemise aluste tunnis ülesandeks luua tekstiili-loovprojekt, mis sügisest kõledat ja halli linnaruumi rõõmsamaks muudaks. Tiina Avik, Merle Kaare, Bret Maidsaar ja Sirje Altermann kujundasid kultuurikeskuse ees asuvast laternapostist bussipeatuse Loomaaed, pingist suure tiigri ja kinnitasid puu külge ronima värvilisi lõbusaid loomi. Disaini õppesuuna õpetaja Merit Karise tõdes, et ettevõtmine on mõeldud eelkõige lastele, kes raamatukogus käivad.“Ma polnud varem linna sellise pilguga vaadanud,” kirjeldas Tiina Avik loovülesannet, kus tuli linnaruumist otsida elemente, millest tekstiilitöö abil uus objekt kujundada.“Uus ja huvitav oli kogu protsess alates kavandamisest kuni mänguloomade õmblemiseni,” ütles Bret Maidsaar. “Linnarahvalt ootan, et neil muie suule tuleks, kui nad meie loomaaiast mööduvad. Lastelt, et nad aru saaksid, millega on tegu ja näitaksid näpuga – näe, tiiger!” lisas Bret.Värviline tekstiilist miniloomaaed jääb üles nädalaks, sest tõenäoliselt ei võimalda ilm pikemat.“Meil oli põnev ja loodame, et linnarahval on ka,” ütles Merle Kaare. Õpilased soovivad, et linnarahvas loomaaeda heatahtlikult ja külalislahkelt suhtuks, et loomi ei lõhutaks ega varastataks, vaid tehtaks hoopis tiigriga koos endast fotosid. Paraku oli esimese päeva õhtuks madu ära varastatud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Haigekassa tänavuaastane senine statistika näitab, et sihtrühma kuuluvad saarlased on terve Eesti peale kõige vähem osalenud rinnavähi sõeluuringus, kuid samas on saarlased kõige aktiivsemad olnud emakakaelavähi sõeluuringus osalemises. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Saare naised kontrollivad rindu vähem kui tarvis
Neljapäev, 03. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Neljapäev, 03. november 2016. Saare maavalitsuse terviseedenduse peaspetsialist Imbi Jäe arvab, et rinnavähi uuringutel käiakse vähe, kuna kardetakse kuulda halbu uudiseid. Ise kontrollib ta oma tervist regulaarselt. Foto: Valmar Voolaid Haigekassa tänavuaastane senine statistika näitab, et sihtrühma kuuluvad saarlased on terve Eesti peale kõige vähem osalenud rinnavähi sõeluuringus, kuid samas on saarlased kõige aktiivsemad olnud emakakaelavähi sõeluuringus osalemises.
Haigekassa koondas tänavuse aasta üheksa kuu andmed rinna- ja emakakaelavägi sõeluuringute kohta, millest selgus, et kõikides piirkondades on veel naisi, kes kuuluvad selle aasta sõeluuringute sihtrühmadesse, kuid kes ei ole kasutanud võimalust oma tervist kontrollida ning vähki ennetada.
Tänavuse aasta esimese üheksa kuu jooksul on rinnavähi sõeluuringus osalenud 41% sihtrühma kuuluvatest naistest.
2016. aasta esimese üheksa kuuga on sõeluuringutes kõige aktiivsemalt osalenud Hiiumaa naised – koguni 68% sihtrühmast. Järgnevad Jõgevamaa ja Võrumaa.
Aktiivsus on kõige madalam olnud Saaremaal, kus rinnavähi sõeluuringus on osalenud kõigest 13% sihtrühma kuuluvatest naistest.
Emakakaelavähi sõeluuringus on 2016. aasta I poolaastal osalenud 34% sihtrühma kuuluvatest naistest.
Aktiivseimad on olnud Saaremaa naised, kus emakakaelavähi sõeluuringus on osalenud 39% sihtrühma kuuluvatest naistest. Järgnevad Pärnumaa, Järvamaa ja Hiiumaa naised.
Emakakaelavähi uuringutel käiakse
Madalaim on osalus olnud Viljandimaal, kus sõeluuringus on osalenud 26% sihtrühma kuuluvatest naistest.
Naistearst Goar Kuldsaar tõdes, et väga raske on öelda, miks neil uuringutel osalemise protsent on Saaremaal nii kardinaalselt erinev.
“Paljud tulevad loomulikult ka kutsega, aga sageli saame me emakakaela asjad kätte ka niimoodi, et naine tuleb korralisse kontrolli ja selgub, et tal on sõeluuringu aasta. Sealtkaudu me saame neid inimesi veel sõeluuringusse. Selle tulemusena on see arv ka märksa suurem,“ rääkis Kuldsaar.
Ta ütles, et kõik arstid räägivad patsientidele mammograafiauuringust ja selle vajalikkusest, kuid inimesel tuleb selleks uuringuks ise kohale minna ning sellest võibki tulla suur erinevus numbrites.
Varajane avastamine
Samas tunnistas naistearst, et tuleb ette ka seda, et inimesed ei julge protseduuri läbi teha kartusest, mille tihti on põhjustanud internetist loetud teiste inimeste ebameeldivad kogemused – olgu nende jagajaks olnud siis mõni blogija või pärineb info mõnest foorumist.
“See hirm tuleb sellest, et keegi rääkis kellelegi,“ pakkus ta. Seetõttu tuleb arstil tihti rääkida protseduurist, et patsient hirmust üle saaks.
“Ma usun, et see on sageli ka aidanud, aga eks pikk tee on veel käia. Ma usun ja loodan, et samm-sammult läheb asi paremaks,“ lausus dr Kuldsaar.
Sõeluuring on mõeldud eelkõige tervetele, ilma kaebuste ja sümptomiteta naistele emakakaela- või rinnavähi varaseks avastamiseks. Eestis kutsutakse emakakaelavähi sõeluuringule naisi vanuses 30–55 ja rinnavähi sõeluuringule naisi vanuses 50–62.
Tihti ei pöördu naised tervisekontrolli enne kaebuste tekkimist. Sümptomite ilmnemise hetkeks on vähk pahatihti juba kaugele arenenud ja seda on tunduvalt raskem ravida.
Rinnavähi sõeluuringus kasutatavat rindade mammograafilist uuringut saab teha mammograafiabussis või külastades oma maakonna haiglat. Saaremaal saab mammograafiabussis uuringuid teha 18. novembrini.
Saare maavalitsuse terviseedenduse peaspetsialist Imbi Jäe arvas, et patsientidel võib olla ka hirm tulemuse ees. “Info peaks olema kättesaadav. Võibolla ei taheta kuulda halba sõnumit, kui on ka midagi leitud,“ ütles Jäe. Haigekassa koondas tänavuse aasta üheksa kuu andmed rinna- ja emakakaelavägi sõeluuringute kohta, millest selgus, et kõikides piirkondades on veel naisi, kes kuuluvad selle aasta sõeluuringute sihtrühmadesse, kuid kes ei ole kasutanud võimalust oma tervist kontrollida ning vähki ennetada.Tänavuse aasta esimese üheksa kuu jooksul on rinnavähi sõeluuringus osalenud 41% sihtrühma kuuluvatest naistest.2016. aasta esimese üheksa kuuga on sõeluuringutes kõige aktiivsemalt osalenud Hiiumaa naised – koguni 68% sihtrühmast. Järgnevad Jõgevamaa ja Võrumaa.Aktiivsus on kõige madalam olnud Saaremaal, kus rinnavähi sõeluuringus on osalenud kõigest 13% sihtrühma kuuluvatest naistest.Emakakaelavähi sõeluuringus on 2016. aasta I poolaastal osalenud 34% sihtrühma kuuluvatest naistest.Aktiivseimad on olnud Saaremaa naised, kus emakakaelavähi sõeluuringus on osalenud 39% sihtrühma kuuluvatest naistest. Järgnevad Pärnumaa, Järvamaa ja Hiiumaa naised.Madalaim on osalus olnud Viljandimaal, kus sõeluuringus on osalenud 26% sihtrühma kuuluvatest naistest.Naistearst Goar Kuldsaar tõdes, et väga raske on öelda, miks neil uuringutel osalemise protsent on Saaremaal nii kardinaalselt erinev.“Paljud tulevad loomulikult ka kutsega, aga sageli saame me emakakaela asjad kätte ka niimoodi, et naine tuleb korralisse kontrolli ja selgub, et tal on sõeluuringu aasta. Sealtkaudu me saame neid inimesi veel sõeluuringusse. Selle tulemusena on see arv ka märksa suurem,“ rääkis Kuldsaar.Ta ütles, et kõik arstid räägivad patsientidele mammograafiauuringust ja selle vajalikkusest, kuid inimesel tuleb selleks uuringuks ise kohale minna ning sellest võibki tulla suur erinevus numbrites.Samas tunnistas naistearst, et tuleb ette ka seda, et inimesed ei julge protseduuri läbi teha kartusest, mille tihti on põhjustanud internetist loetud teiste inimeste ebameeldivad kogemused – olgu nende jagajaks olnud siis mõni blogija või pärineb info mõnest foorumist.“See hirm tuleb sellest, et keegi rääkis kellelegi,“ pakkus ta. Seetõttu tuleb arstil tihti rääkida protseduurist, et patsient hirmust üle saaks.“Ma usun, et see on sageli ka aidanud, aga eks pikk tee on veel käia. Ma usun ja loodan, et samm-sammult läheb asi paremaks,“ lausus dr Kuldsaar.Sõeluuring on mõeldud eelkõige tervetele, ilma kaebuste ja sümptomiteta naistele emakakaela- või rinnavähi varaseks avastamiseks. Eestis kutsutakse emakakaelavähi sõeluuringule naisi vanuses 30–55 ja rinnavähi sõeluuringule naisi vanuses 50–62.Tihti ei pöördu naised tervisekontrolli enne kaebuste tekkimist. Sümptomite ilmnemise hetkeks on vähk pahatihti juba kaugele arenenud ja seda on tunduvalt raskem ravida.Rinnavähi sõeluuringus kasutatavat rindade mammograafilist uuringut saab teha mammograafiabussis või külastades oma maakonna haiglat. Saaremaal saab mammograafiabussis uuringuid teha 18. novembrini.Saare maavalitsuse terviseedenduse peaspetsialist Imbi Jäe arvas, et patsientidel võib olla ka hirm tulemuse ees. “Info peaks olema kättesaadav. Võibolla ei taheta kuulda halba sõnumit, kui on ka midagi leitud,“ ütles Jäe.
Veel artikleid samast teemast »


description: Ko’o sa lihad, küsin ma Eesti riigi käest aastal kaks tuhat kuusteist. Mul on tõesti kahju, et Torgu kuningriik üheksakümne teisel aastal kas või üheks päevaks Eesti Vabariigist täitsa ametlikult lahku ei löönud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Ko’o sa lihad?

maintext:
Arvamus
Ko’o sa lihad?
Esmaspäev, 28. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Ko’o sa lihad, küsin ma Eesti riigi käest aastal kaks tuhat kuusteist. Mul on tõesti kahju, et Torgu kuningriik üheksakümne teisel aastal kas või üheks päevaks Eesti Vabariigist täitsa ametlikult lahku ei löönud.
Küll olnuks palju kisa, kuid riigile oleks ehk igaveseks selgeks saanud, et ei tohi teha nalja inimeste põhiseadusliku õigusega ise oma elu üle otsustada ning ise oma kohalikke asju korraldada.
Vähe on tänaseks neid, kes mäletavad, kuis mind tollal Kuressaare kultuurimajas kuningaks löödi ja aujärjele istuma pandi. Troon, tõsi küll, viidi pärast lattu tagasi. Tegin kõik selle kaasa seepärast, et kuningriigi välja kuulutanud mehed ja naised olid tõesti hädas. Neid, taga-sõrulasi, oli jäetud ilma oma vallast ja ka kodanikuõigustest. Veel enam, Torgu maa-ala oli koguni Eesti riigi territooriumi hulgast välja arvatud1.
Möödas on kaks tosinat aastat ja ring saab uuesti täis. Põhiseadus ütleb, et kohaliku omavalitsuse üksused on vallad ja linnad. Kuid põhiseadus jätab valdade moodustamise ametnike otsustada. Ja kui uus reform inimeste tahtega ei sobi, siis minnakse tagaukse kaudu2. See on täielikus vastuolus põhiseaduse vaimuga, võttes kohalikelt taaskord õiguse omaenda asjade otsustamiseks ja korraldamiseks.
Saaremaal on nii palju rahvast, et Torgu vallast või Sõrvest üldse vaevalt keegi uue suurvalla volikokku pääseb. Kõikide asjade otsustamine läheb seega võõraste kätte, kes parimal juhul on käinud paar korda Säärel merd ja majakat vaatamas. Torgul on omad elulised mured, mida tarvis sättida ja lahendada, aga miks peaks need võõraid kottima?
Siiski on sõrulastel endiselt tagataskust võtta oma ühendus, millel nimeks kuningriik3. Ees on aeg, mil kuningriik tulebki uuesti välja käia. Kogukonna volitatud esindajail ei saa suud kinni panna. Neid peavad kuulda võtma – olgu või vastu tahtmist – ükskõik millised uued moodustised.
Sõrulastele jääb alles oma kuningriigi kogukond, mis väljendab kohalike tahet, ega mängi kaasa erakondlikke võimumänge. Aga üheksakümne teisel ei puudunud palju, et Saaremaa oleks kogu täiega kuningriigiks kuulutatud. Tollal ei juletud. Äkki on nüüd aeg see asi ette võtta?
___________________________________________________________
1. Kuningriigi asutamise põhjuseks oli 30. juulil 1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi poolt vastu võetud haldusreformi seadlus, mille kohaselt kunagise Jämaja kihelkonna, NL okupatsiooni eelse Torgu valla maa-ala ei olnud enam de jure Eesti Vabariigi territooriumi osaks.
2. Torgu ja Salme valla elanikud hääletasid lõppenud rahvaküsitlusel suurvallaga ühinemise vastu, kuid käsiloleva reformikava kohaselt järgneks isegi volikogude ei-otsustele ikkagi sunniviisiline liitmine.
3. Vt lähemalt: https://et.wikipedia.org/wiki/Torgu_Kuningriik. Autor: Kirsti Nurmela, Poliitikauuringute Keskuse Praxis analüütik Esmaspäev, 28. november 2016.Küll olnuks palju kisa, kuid riigile oleks ehk igaveseks selgeks saanud, et ei tohi teha nalja inimeste põhiseadusliku õigusega ise oma elu üle otsustada ning ise oma kohalikke asju korraldada.Vähe on tänaseks neid, kes mäletavad, kuis mind tollal Kuressaare kultuurimajas kuningaks löödi ja aujärjele istuma pandi. Troon, tõsi küll, viidi pärast lattu tagasi. Tegin kõik selle kaasa seepärast, et kuningriigi välja kuulutanud mehed ja naised olid tõesti hädas. Neid, taga-sõrulasi, oli jäetud ilma oma vallast ja ka kodanikuõigustest. Veel enam, Torgu maa-ala oli koguni Eesti riigi territooriumi hulgast välja arvatudMöödas on kaks tosinat aastat ja ring saab uuesti täis. Põhiseadus ütleb, et kohaliku omavalitsuse üksused on vallad ja linnad. Kuid põhiseadus jätab valdade moodustamise ametnike otsustada. Ja kui uus reform inimeste tahtega ei sobi, siis minnakse tagaukse kaudu. See on täielikus vastuolus põhiseaduse vaimuga, võttes kohalikelt taaskord õiguse omaenda asjade otsustamiseks ja korraldamiseks.Saaremaal on nii palju rahvast, et Torgu vallast või Sõrvest üldse vaevalt keegi uue suurvalla volikokku pääseb. Kõikide asjade otsustamine läheb seega võõraste kätte, kes parimal juhul on käinud paar korda Säärel merd ja majakat vaatamas. Torgul on omad elulised mured, mida tarvis sättida ja lahendada, aga miks peaks need võõraid kottima?Siiski on sõrulastel endiselt tagataskust võtta oma ühendus, millel nimeks kuningriik. Ees on aeg, mil kuningriik tulebki uuesti välja käia. Kogukonna volitatud esindajail ei saa suud kinni panna. Neid peavad kuulda võtma – olgu või vastu tahtmist – ükskõik millised uued moodustised.Sõrulastele jääb alles oma kuningriigi kogukond, mis väljendab kohalike tahet, ega mängi kaasa erakondlikke võimumänge. Aga üheksakümne teisel ei puudunud palju, et Saaremaa oleks kogu täiega kuningriigiks kuulutatud. Tollal ei juletud. Äkki on nüüd aeg see asi ette võtta?___________________________________________________________1. Kuningriigi asutamise põhjuseks oli 30. juulil 1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi poolt vastu võetud haldusreformi seadlus, mille kohaselt kunagise Jämaja kihelkonna, NL okupatsiooni eelse Torgu valla maa-ala ei olnud enam de jure Eesti Vabariigi territooriumi osaks.2. Torgu ja Salme valla elanikud hääletasid lõppenud rahvaküsitlusel suurvallaga ühinemise vastu, kuid käsiloleva reformikava kohaselt järgneks isegi volikogude ei-otsustele ikkagi sunniviisiline liitmine.3. Vt lähemalt: https://et.wikipedia.org/wiki/Torgu_Kuningriik.
Veel artikleid samast teemast »


description: Ettevõtjad tõid eile TS Laevade juhi Kaido Padariga kohtumisel välja, et turismibussidele või tellitud bussidele on pileti broneerimine praamile veebi kaudu probleem, sest süsteemis pole näha bussikohtade arvu, vaid ainult sõiduautode vabade kohtade arv. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Turismibussidele soovitakse praamile saamise kindlust
Kolmapäev, 09. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 09. november 2016. TS Laevade juhatuse esimees Kaido Padar kinnitas, et busside praamile pääsemine muutub hõlpsamaks. FOTO: Valmar Voolaid Ettevõtjad tõid eile TS Laevade juhi Kaido Padariga kohtumisel välja, et turismibussidele või tellitud bussidele on pileti broneerimine praamile veebi kaudu probleem, sest süsteemis pole näha bussikohtade arvu, vaid ainult sõiduautode vabade kohtade arv.
Väide, et tulge sadamasse ja saate peale, ei ole ettevõtjatele garantii. Nad tahavad olla kindlad, et nende buss või ka veok kindlasti konkreetsele praamile jõuaks.
“Kas oleks võimalik arvutada liinimeetrite, mitte kohtade järgi? Buss või sõiduauto kuni seitse meetrit, kuni 12 m ja üle selle,” pakkus Grand Rose Spa müügijuht Mario Sau. Praegu ei tööta ka kõrgusemõõdikud, mis aitaksid sadamates lahendada, millisesse ritta võib sõiduk sõita.
“Me ei pea ootama sada aastat, probleemiga oli aega aasta või kaks tegeleda. Asi peaks olema juba praegu lahendatud. Saarlased ei ole sundinud teid seda tegema,” lausus Kalla Mööbli juht Robert Pajusaar. Ta tegi ettepaneku, et nende autode puhul, mis on piletimüügisüsteemis sees, arvestataks liinimeetriga.
Lisaks rõhutas Pajusaar, et tuleks teha kõik selleks, et parvlaevast jääks sadamasse maha võimalikult vähe autosid. “Tuleks selgeks teha, kuidas tuleb autosid parvlaevadele paigutada,” sõnas Pajusaar.
Uue praami peale mahub 12 suurt autot või bussi. “Broneering tõstetakse bussidele ja veokitele 50% pealt 70% peale. Arendus selles suunas peaks töös olema,” lubas TS Laevade juhatuse esimees Kaido Padar tehtava muudatuse kohta.
Veel toodi tema kohtumisel ettevõtjatega välja, et internetti kasutades peab iga kord praamid.ee lehele uuesti sisse logima, sest piletimüügisüsteem ei lase ei parooli ega kasutajatunnust salvestada.
10 kuud ametis olnud Kaido Padar ütles eile, et sai möödunud nädalavahetuse üle viie kuu koos perega veeta, sest tööpäevad on nii pikad ja pingelised. “Kolm võtmeinimest on töölt lahkunud. Kõik ei suuda panustada 16 tundi päevas seitse päeva nädalas,” tõdes Padar.
Ta meenutas 1. oktoobrit, mil TS Laevad Saaremaa ja Hiiumaa parvlaevaliinidel opereerimist alustas ja sellele järgnenud päevi. “Sain heas mõttes šoki ja taipasin, kui habras see kõik on ja kui palju sõltub ilmast.”
1. oktoobril 100 inimest
Nelja sadama peale kokku töötas 1. oktoobril ca 100 inimest, eeltööd tehti kaks-kolm nädalat ette. Muu hulgas katsetati, kui kiiresti saab ühenduse püsti soojakusse jne.
“Operatiivne tegutsemine käis eriolukordades, omamata kogemust. Negatiivne, et ei õnnestunud ühtegi laeva 1. oktoobriks ära tuua. Nii kaua kui laevu ei ole, on olukord kurb,” tunnistas Padar.
Ta loodab siiski Poola laevatehasele, kust parvlaev Tõll võiks jõuludeks Eestisse jõuda. Lähiajal on oodata aluse veekatsetusi.
Üle 4000 kiluleiva
Madal veetase Hiiumaa ja mandri vahel tekitas selle, et laevad ei suutnud graafikus püsida. “Pidime võtma vastu kiire otsuse laevatee süvendamise kohta, sest muidu ei oleks järgmist nädalavahetust üle elanud,” meenutas Padar.
Süvendamise otsus sündis poolteise tunniga, kaasa arvatud kooskõlastus kõigi juhatuse liikmetega. “Eriolukordade jaoks ei olnud infovahetus paigas. St. Ola ei sõitnud kümme päeva,” märkis Padar.
TS Laevade klienditeenindus sai 80% kõnedest Hiiumaa praamiühenduse kohta. Ligikaudu 65 reisi jäi ära ja 100 reisi asendati. Klienditeenindus oli pehmelt öeldes “tule all”, sest päevas laekus 400–500 kõnet, vastata tuli ka meilidele.
Praeguseks on TS Laevadel 1000 äriklienti ja loodud 12 000 kontot veebilehel. Kokku on müüdud Kuivastu-Virtsu liinil 38 660 piletit.
“Kui praegu müüakse 70% eelmüügist, siis tulevikus võib see kasvada 80%-le,” andis Padar lootust. Uudsena tulevad salongis kasutusele lauamängud, mille nupud saab küsida kassast. “Eriti mõttekas on see Hiiumaa liinil, kus sõit kestab kauem,” sõnas Padar.
Oktoobris müüdi mandri ja suursaarte vahel sõitvatel parvlaevadel kokku 4202 kiluleiba ja 4009 seljankat ning 3238 Tädi Õie kooki (FIE Õie Palu Virtsust). Väide, et tulge sadamasse ja saate peale, ei ole ettevõtjatele garantii. Nad tahavad olla kindlad, et nende buss või ka veok kindlasti konkreetsele praamile jõuaks.“Kas oleks võimalik arvutada liinimeetrite, mitte kohtade järgi? Buss või sõiduauto kuni seitse meetrit, kuni 12 m ja üle selle,” pakkus Grand Rose Spa müügijuht Mario Sau. Praegu ei tööta ka kõrgusemõõdikud, mis aitaksid sadamates lahendada, millisesse ritta võib sõiduk sõita.“Me ei pea ootama sada aastat, probleemiga oli aega aasta või kaks tegeleda. Asi peaks olema juba praegu lahendatud. Saarlased ei ole sundinud teid seda tegema,” lausus Kalla Mööbli juht Robert Pajusaar. Ta tegi ettepaneku, et nende autode puhul, mis on piletimüügisüsteemis sees, arvestataks liinimeetriga.Lisaks rõhutas Pajusaar, et tuleks teha kõik selleks, et parvlaevast jääks sadamasse maha võimalikult vähe autosid. “Tuleks selgeks teha, kuidas tuleb autosid parvlaevadele paigutada,” sõnas Pajusaar.Uue praami peale mahub 12 suurt autot või bussi. “Broneering tõstetakse bussidele ja veokitele 50% pealt 70% peale. Arendus selles suunas peaks töös olema,” lubas TS Laevade juhatuse esimees Kaido Padar tehtava muudatuse kohta.Veel toodi tema kohtumisel ettevõtjatega välja, et internetti kasutades peab iga kord praamid.ee lehele uuesti sisse logima, sest piletimüügisüsteem ei lase ei parooli ega kasutajatunnust salvestada.10 kuud ametis olnud Kaido Padar ütles eile, et sai möödunud nädalavahetuse üle viie kuu koos perega veeta, sest tööpäevad on nii pikad ja pingelised. “Kolm võtmeinimest on töölt lahkunud. Kõik ei suuda panustada 16 tundi päevas seitse päeva nädalas,” tõdes Padar.Ta meenutas 1. oktoobrit, mil TS Laevad Saaremaa ja Hiiumaa parvlaevaliinidel opereerimist alustas ja sellele järgnenud päevi. “Sain heas mõttes šoki ja taipasin, kui habras see kõik on ja kui palju sõltub ilmast.”Nelja sadama peale kokku töötas 1. oktoobril ca 100 inimest, eeltööd tehti kaks-kolm nädalat ette. Muu hulgas katsetati, kui kiiresti saab ühenduse püsti soojakusse jne.“Operatiivne tegutsemine käis eriolukordades, omamata kogemust. Negatiivne, et ei õnnestunud ühtegi laeva 1. oktoobriks ära tuua. Nii kaua kui laevu ei ole, on olukord kurb,” tunnistas Padar.Ta loodab siiski Poola laevatehasele, kust parvlaev Tõll võiks jõuludeks Eestisse jõuda. Lähiajal on oodata aluse veekatsetusi.Madal veetase Hiiumaa ja mandri vahel tekitas selle, et laevad ei suutnud graafikus püsida. “Pidime võtma vastu kiire otsuse laevatee süvendamise kohta, sest muidu ei oleks järgmist nädalavahetust üle elanud,” meenutas Padar.Süvendamise otsus sündis poolteise tunniga, kaasa arvatud kooskõlastus kõigi juhatuse liikmetega. “Eriolukordade jaoks ei olnud infovahetus paigas. St. Ola ei sõitnud kümme päeva,” märkis Padar.TS Laevade klienditeenindus sai 80% kõnedest Hiiumaa praamiühenduse kohta. Ligikaudu 65 reisi jäi ära ja 100 reisi asendati. Klienditeenindus oli pehmelt öeldes “tule all”, sest päevas laekus 400–500 kõnet, vastata tuli ka meilidele.Praeguseks on TS Laevadel 1000 äriklienti ja loodud 12 000 kontot veebilehel. Kokku on müüdud Kuivastu-Virtsu liinil 38 660 piletit.“Kui praegu müüakse 70% eelmüügist, siis tulevikus võib see kasvada 80%-le,” andis Padar lootust. Uudsena tulevad salongis kasutusele lauamängud, mille nupud saab küsida kassast. “Eriti mõttekas on see Hiiumaa liinil, kus sõit kestab kauem,” sõnas Padar.Oktoobris müüdi mandri ja suursaarte vahel sõitvatel parvlaevadel kokku 4202 kiluleiba ja 4009 seljankat ning 3238 Tädi Õie kooki (FIE Õie Palu Virtsust).
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile said Saaremaa omavalitsusjuhid elektronkirja, milles teatati, et Suur-Saaremaa ühendomavalitsuse asutamislepingu pidulik allkirjastamine toimub 1. detsembril Kuressaare raekojas. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ühinemisleping allkirjastatakse 1. detsembril
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Kolmapäev, 16. november 2016. Eile said Saaremaa omavalitsusjuhid elektronkirja, milles teatati, et Suur-Saaremaa ühendomavalitsuse asutamislepingu pidulik allkirjastamine toimub 1. detsembril Kuressaare raekojas.
“Kiri läks välja kaks tundi tagasi, kuidas te juba teate?” küsis maakonna ühinemiskoordinaator Taavi Kurisoo eile kell 17.30 Meie Maa ajakirjanikult ja tunnistas: “Kuupäev võib veel muutuda, aga plaanis on tõesti selline üritus.”
Ta tõdes, et üritust korraldab linnavalitsus ja kuna idee alles sündis, ei ole veel teada, kui suurejooneliselt asi ette võetakse ja kas on oodata ka pidulauda ja esinejaid.
Kuupäeva kinnitamine sõltub sellest, kas omavalitsusjuhid saavad allkirjastamisel osaleda.
“Kiri läks välja kaks tundi tagasi, kuidas te juba teate?” küsis maakonna ühinemiskoordinaator Taavi Kurisoo eile kell 17.30 Meie Maa ajakirjanikult ja tunnistas: “Kuupäev võib veel muutuda, aga plaanis on tõesti selline üritus.”Ta tõdes, et üritust korraldab linnavalitsus ja kuna idee alles sündis, ei ole veel teada, kui suurejooneliselt asi ette võetakse ja kas on oodata ka pidulauda ja esinejaid.Kuupäeva kinnitamine sõltub sellest, kas omavalitsusjuhid saavad allkirjastamisel osaleda.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Minu vanemad võtsid enne sõda aktiivselt osa meie koduküla Küdema kultuuri- ja spordielust. Isa Hugo Sepp oli küla raamatukoguhoidja ja ta tegi seda ilma palgata. Minu ema Ljubov mängis aga näidendites tavaliselt peaosi. Näidendeid lavastati aastail 1925 - 1929 Küdema mõisas. Hiljem muutus aga mõisa saal varisemisohtlikuks.
Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Mälestused
Küdema kultuuri- ja spordielust aastail 1925 - 1940
Esmaspäev, 07. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Henno Sepp Esmaspäev, 07. november 2016. Ka sõjapäevil idast tuleva vägivalla vastu võideldes ei unustanud Henno Sepp sporti. Vana-Vigalas asunud väeosa kergejõustikuvõistlustel saavutas ta esikoha kuulitõukes ja 110 m tõkkejooksus. Juuni 1944. FOTO: erakogu Minu vanemad võtsid enne sõda aktiivselt osa meie koduküla Küdema kultuuri- ja spordielust. Isa Hugo Sepp oli küla raamatukoguhoidja ja ta tegi seda ilma palgata. Minu ema Ljubov mängis aga näidendites tavaliselt peaosi. Näidendeid lavastati aastail 1925 - 1929 Küdema mõisas. Hiljem muutus aga mõisa saal varisemisohtlikuks.
Aktiivse sportlasena organiseeris isa spordivõistlusi kergejõustikus, jalg- ja võrkpallis. Ta kutsus külamehed kokku ja koos rajati spordiväljakud Pahassoo talu juurde ja randa. Võrkpalliväljakutele leiti koht Kuusiku talu juurde metsa ja Puiste talu maadele.
1929. aastal korraldati jalgpallivõistlus Mustjala ja Kihelkonna valdade meeskondade vahel. Minu isa oli koos Herman Maripuuga kohtunikuks ja meie küla poisid olid pallipoisteks. Meid jaotati ümber väljaku, et pall kiiresti väljakule tagasi saaks.
Küdema küla oli jaotatud kaheks, Palu- ja Tuhnakülaks. 1930. a korraldasid kahe küla poisid omavahelise võistluse kergejõustikus. Joosti 60 m ja ühe ringi ümber Välja talu saadu – ca 500 m, hüpati kaugus-, kõrgus- ja kolmikhüpet ning tõugati viiekilose kiviga kuuli!
Kohaliku kaupmehe 7-aastane poeg Harri Pihler pani aga vihikusse kirja kõik Küdemas toimunud spordivõistlused.
Paluküla spordimeeskonna kapteniks oli Kurepi Karla (Kirss) ja Tuhnakülas Rannaniidi Erik (Krull). Võisteldi paljajalu. Kõrgushüppeks oli parimaks tulemuseks (karjapoisi stiilis) 1.75. Kuna kaugushüpped sooritati Reinu talu liivaaugu kaldalt, olid hüpped väga pikad – üle 7 meetri. Võitjaks tuli Tuhnaküla.
Meie külas elas Vladimir Lepik, kes oli valla kõige kiirem mees 100 m jooksus. Esikohta hoidis ta kuni 1939. aastani, mil ma suutsin teda valla meistrivõistlustel võita. Hästi esinesid neil võistlustel Võhma küla noored.
Hakkasin laulma 8-aastaselt (geenid!) ja olin laval nagu kodus. Kuressaare tööstuskeskkooli õpilasena mängisin peaosa paljudes näidendites. Timoteus Linna kutsus mind ka kohaliku õigeusu kiriku näiteringi, kus juhendajaks oli teatrimees Helend Peep.
Tean, et minu vanaonu oli Anton Luts, Saaremaa tuntud teatri- ja koolitegelane. Ema vend oli aga tubli pillimees.
Tänu sünnikohas alguse saanud kultuuri- ja spordihuvile olen aktiivselt osalenud ka minu praeguse kodulinna Pärnu kultuurielus.
Olen aastaid juhtinud Pärnu Saarlaste Seltsi kultuuritööd. Aktiivse sportlasena organiseeris isa spordivõistlusi kergejõustikus, jalg- ja võrkpallis. Ta kutsus külamehed kokku ja koos rajati spordiväljakud Pahassoo talu juurde ja randa. Võrkpalliväljakutele leiti koht Kuusiku talu juurde metsa ja Puiste talu maadele.1929. aastal korraldati jalgpallivõistlus Mustjala ja Kihelkonna valdade meeskondade vahel. Minu isa oli koos Herman Maripuuga kohtunikuks ja meie küla poisid olid pallipoisteks. Meid jaotati ümber väljaku, et pall kiiresti väljakule tagasi saaks.Küdema küla oli jaotatud kaheks, Palu- ja Tuhnakülaks. 1930. a korraldasid kahe küla poisid omavahelise võistluse kergejõustikus. Joosti 60 m ja ühe ringi ümber Välja talu saadu – ca 500 m, hüpati kaugus-, kõrgus- ja kolmikhüpet ning tõugati viiekilose kiviga kuuli!Kohaliku kaupmehe 7-aastane poeg Harri Pihler pani aga vihikusse kirja kõik Küdemas toimunud spordivõistlused.Paluküla spordimeeskonna kapteniks oli Kurepi Karla (Kirss) ja Tuhnakülas Rannaniidi Erik (Krull). Võisteldi paljajalu. Kõrgushüppeks oli parimaks tulemuseks (karjapoisi stiilis) 1.75. Kuna kaugushüpped sooritati Reinu talu liivaaugu kaldalt, olid hüpped väga pikad – üle 7 meetri. Võitjaks tuli Tuhnaküla.Meie külas elas Vladimir Lepik, kes oli valla kõige kiirem mees 100 m jooksus. Esikohta hoidis ta kuni 1939. aastani, mil ma suutsin teda valla meistrivõistlustel võita. Hästi esinesid neil võistlustel Võhma küla noored.Hakkasin laulma 8-aastaselt (geenid!) ja olin laval nagu kodus. Kuressaare tööstuskeskkooli õpilasena mängisin peaosa paljudes näidendites. Timoteus Linna kutsus mind ka kohaliku õigeusu kiriku näiteringi, kus juhendajaks oli teatrimees Helend Peep.Tean, et minu vanaonu oli Anton Luts, Saaremaa tuntud teatri- ja koolitegelane. Ema vend oli aga tubli pillimees.Tänu sünnikohas alguse saanud kultuuri- ja spordihuvile olen aktiivselt osalenud ka minu praeguse kodulinna Pärnu kultuurielus.Olen aastaid juhtinud Pärnu Saarlaste Seltsi kultuuritööd.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui te näete kuskil vedelemas üht mahajäetud kohvrit, siis kuidas käitute? Kui see oleks juhtunud ütleme mõnikümmend aastat tagasi, oleks mõni poisike sellele kohvrile lihtsalt jalaga löönud või aus leidja kohvri miilitsasse viinud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Hirmu suured silmad

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Hirmu suured silmad
Laupäev, 19. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Kui te näete kuskil vedelemas üht mahajäetud kohvrit, siis kuidas käitute? Kui see oleks juhtunud ütleme mõnikümmend aastat tagasi, oleks mõni poisike sellele kohvrile lihtsalt jalaga löönud või aus leidja kohvri miilitsasse viinud.
Kuid ajad on muutunud. Tänasel päeval võib iga mahajäetud kohver kätkeda endas tohutut ohtu. Hoiatatakse ju igas lennujaamas, et ärge jätke oma asju niisama vedelema, sest iga sellist, kas või hetkeks omanikuta jäetud asja võidakse tõlgendada kui pommiohtu.
Üks selline mahajäetud kohver leiti üleeile Kuressaare bussijaama lähedalt. Ju siis paistis asi niivõrd kahtlane, et Pärnust toodi kohale pommirobot. Esmapilgul võib muidugi ohates öelda, et kas sellist kulutust oli nüüd vaja teha, sest mingit pommi polnud, aga teisalt – kui oleks olnud?
Võib ainult ette kujutada, mis oleks siis juhtunud, kui tõesti oleks kärgatanud mingi lõhkekeha.
Ainuke moraal siit loost on aga see, et olge oma asjadega hoolikamad ja, mis veelgi tähtsam, selliste asjadega pole mõtet hakata nalja tegema, sest see pole nali.
19. november 2016 Autor: MM Laupäev, 19. november 2016.Kuid ajad on muutunud. Tänasel päeval võib iga mahajäetud kohver kätkeda endas tohutut ohtu. Hoiatatakse ju igas lennujaamas, et ärge jätke oma asju niisama vedelema, sest iga sellist, kas või hetkeks omanikuta jäetud asja võidakse tõlgendada kui pommiohtu.Üks selline mahajäetud kohver leiti üleeile Kuressaare bussijaama lähedalt. Ju siis paistis asi niivõrd kahtlane, et Pärnust toodi kohale pommirobot. Esmapilgul võib muidugi ohates öelda, et kas sellist kulutust oli nüüd vaja teha, sest mingit pommi polnud, aga teisalt – kui oleks olnud?Võib ainult ette kujutada, mis oleks siis juhtunud, kui tõesti oleks kärgatanud mingi lõhkekeha.Ainuke moraal siit loost on aga see, et olge oma asjadega hoolikamad ja, mis veelgi tähtsam, selliste asjadega pole mõtet hakata nalja tegema, sest see pole nali.19. november 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval, 26. novembril toimub juba kümnendat korda Saare maakonna rahvamuusikapäev “Et las hüüda hella pilli...“. Päev algab kell 11, kontsert kõigile huvilistele kell 13.30. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: “Et las hüüda hella pilli...”

maintext:
NÄDALALÕPP
“Et las hüüda hella pilli...”
Reede, 25. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Laupäeval, 26. novembril toimub juba kümnendat korda Saare maakonna rahvamuusikapäev “Et las hüüda hella pilli...“. Päev algab kell 11, kontsert kõigile huvilistele kell 13.30.
“Iga kollektiiv ja pillimees esitab n-ö vabakava – enda poolt valitud lugudega. Sellega loodame ka muusikutelt mitmekülgset kontserti,“ ütles sündmuse korraldaja, Leisi valla kultuurinõunik Aina Tomson, meenutades, et ka kolmas rahvamuusikapäev toimus Pärsamal. Neljapäevaks olid oma osalemisest teada andnud Kannelnaised Orissaarest, Nobenäpud Valjalast, Orissaare muusikakooli kandlemängijad, Sõrve naiste regilaulurühm Ammuker, Leisi valla rahvapilliansambel, lõõtsapoiss Ilmar Vidres Kütt ning lõõtsamehed Sulev Mägi, Viktor Ilvest, Elar Merelaid, Urmas Rahnik, Margus Traus.
Aina Tomsoni sõnul lõpetavad päeva üllatusesinejad. Vihjeks ütles Aina niipalju, et tegemist on andekate noorte muusikutega, kellest üks on Leisi valla juurtega ja koos abikaasaga teeb bändi. “Aga selleks, et teada saada, kes need muusikud on, tuleb ise kohale tulla kuulama- vaatama. Nii et kõik rahvamuusikast lugu pidavad inimesed on oodatud.“
Pilet kontserdile on 2 eurot.
Pärast kontserti on võimalus vaadata veel Alburahva Teatri etendust “Sangadega saunamees“. See on reibas lugu tõhusast maasaunast ja külainimeste pingutustest parema tuleviku nimel. Etendus algab kl 16 ja kestab 50 minutit. Pilet 3 eurot.
“Tule ja veeda mõnus laupäev koos rahvamuusika ja naljaga Pärsama kultuurimajas,“ kutsus Aina Tomson kõiki osalema. Autor: Ivika Laanet Reede, 25. november 2016.“Iga kollektiiv ja pillimees esitab n-ö vabakava – enda poolt valitud lugudega. Sellega loodame ka muusikutelt mitmekülgset kontserti,“ ütles sündmuse korraldaja, Leisi valla kultuurinõunik Aina Tomson, meenutades, et ka kolmas rahvamuusikapäev toimus Pärsamal. Neljapäevaks olid oma osalemisest teada andnud Kannelnaised Orissaarest, Nobenäpud Valjalast, Orissaare muusikakooli kandlemängijad, Sõrve naiste regilaulurühm Ammuker, Leisi valla rahvapilliansambel, lõõtsapoiss Ilmar Vidres Kütt ning lõõtsamehed Sulev Mägi, Viktor Ilvest, Elar Merelaid, Urmas Rahnik, Margus Traus.Aina Tomsoni sõnul lõpetavad päeva üllatusesinejad. Vihjeks ütles Aina niipalju, et tegemist on andekate noorte muusikutega, kellest üks on Leisi valla juurtega ja koos abikaasaga teeb bändi. “Aga selleks, et teada saada, kes need muusikud on, tuleb ise kohale tulla kuulama- vaatama. Nii et kõik rahvamuusikast lugu pidavad inimesed on oodatud.“Pilet kontserdile on 2 eurot.Pärast kontserti on võimalus vaadata veel Alburahva Teatri etendust “Sangadega saunamees“. See on reibas lugu tõhusast maasaunast ja külainimeste pingutustest parema tuleviku nimel. Etendus algab kl 16 ja kestab 50 minutit. Pilet 3 eurot.“Tule ja veeda mõnus laupäev koos rahvamuusika ja naljaga Pärsama kultuurimajas,“ kutsus Aina Tomson kõiki osalema.
Veel artikleid samast teemast »


description: Leisi aleviku Rahu tänava pikenduse rekonstrueerimise eskiislahendus sai valmis. Planeeritaval teeosal on kavandatud kahesuunaline liiklus, kruuskatte laius on 4 m, sinna peale tolmuvaba kate laiusega 3,5 m. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Leisi Rahu tänava eskiis sai valmis


description: Saarte Jahimeeste Selts andis sotisaalmeedias teada, et laupäeval kütiti Kuressaare jahialalt isane noor hunt. Saaremaal on veel luba ühe hundi küttimiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Lasti noor isahunt


description: Mis asi see KES veel on? Kas KES on kes või on ta hoopiski mis? Selliseid toredaid küsimusi küsisid lapsed 10 aastat tagasi, kui tähistasime Kuressaare Eesti Seltsi 120. aastapäeva. Tänaseks on tõsihuvilistel vastused olemas ning nii mõnigi neist osaleb täna KES-i järjepidevust toetavas protsessis. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: KS: KES 130! Elagu KES!

maintext:
Kuressaare Sõnumid
KS: KES 130! Elagu KES!
Neljapäev, 17. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Mis asi see KES veel on? Kas KES on kes või on ta hoopiski mis? Selliseid toredaid küsimusi küsisid lapsed 10 aastat tagasi, kui tähistasime Kuressaare Eesti Seltsi 120. aastapäeva. Tänaseks on tõsihuvilistel vastused olemas ning nii mõnigi neist osaleb täna KES-i järjepidevust toetavas protsessis.
Tunneme sügavat lugupidamist KES-i loojate vastu. Imetleme neid isiksusi, kes julge vaimu ja tugeva tahtega võtsid enesele kohustuse laduda omariikluse vundamenti läbi hariva seltsitegevuse. KES kestab! Kõigis meis, kes me raamatukogudes lugejad oleme või teatrimajas etendustel käime, spordiklubides aktiivsed oleme või tantsuga tervist turgutame, laulukoorides laulame või laulupidudel kaasa laulame, rahvaülikoolide või kultuuriseltside tegevuses ennast teostame. Et elamise sisu ikka “tüse“ oleks, nagu KES-i vanemates kirjutistes avaldatud.
25. novembril kell 19 kutsume teid kultuurikeskusesse piduõhtule! Tähistame üheskoos Kuressaare Eesti Seltsi 130. aastapäeva! Piduõhtu sisse mahub hakatuseks Taritu tubateatri A. Tšehhovi “Juubel“ – nali ühes vaatuses – Helle Kesküla näitejuhtimise all kõigi oma vahvate vimkadega, mis lühikese aja sisse ära saab mahutada. KES-i vanim lauluselts Lyra Anita Kanguri juhatusel laulab ise ja kutsub kaasa laulma. Üks lõbus loterii on piduõhtute sisse mahtunud ka 130 aastat tagasi, laseme sel mängul end seegi kord lõbustada.
Piduõhtu peategevus on tantsimine! Seega teil kõigil on võimalus olla sel õhtul pearollis. Hääd tantsumuusikud on koondunud ühise nime sisse Punder Punt – Meelis Punder (vokaal, kitarr), Andres Põldroo (kitarr), Avo Ulvik (klahvpillid) ja Andres Hion (löökpillid). Õhtu läbi on avali Leena pidupuhvet, kus müügil “piskviidid“ ja muud head-paremat.
Pidusaalis on pidulauad, mida lubatakse teil oma sisemise ilutundmise järgi kaunistada. Kui kodus juhtub olema mõni looga asi, olgu ta siis lauaehe või lauanõu, vana foto või pilt, uhke pross või ridikül, vana ja väärikas rõivaese, kaabu või kübar, siis too seegi piduõhtule! Teistele näitamiseks ja muidu iluks olemiseks!
Rõõmsat pidutuju!
Tiiu Villsaar Autor: Tiiu Villsaar Neljapäev, 17. november 2016.Tunneme sügavat lugupidamist KES-i loojate vastu. Imetleme neid isiksusi, kes julge vaimu ja tugeva tahtega võtsid enesele kohustuse laduda omariikluse vundamenti läbi hariva seltsitegevuse. KES kestab! Kõigis meis, kes me raamatukogudes lugejad oleme või teatrimajas etendustel käime, spordiklubides aktiivsed oleme või tantsuga tervist turgutame, laulukoorides laulame või laulupidudel kaasa laulame, rahvaülikoolide või kultuuriseltside tegevuses ennast teostame. Et elamise sisu ikka “tüse“ oleks, nagu KES-i vanemates kirjutistes avaldatud.25. novembril kell 19 kutsume teid kultuurikeskusesse piduõhtule! Tähistame üheskoos Kuressaare Eesti Seltsi 130. aastapäeva! Piduõhtu sisse mahub hakatuseks Taritu tubateatri A. Tšehhovi “Juubel“ – nali ühes vaatuses – Helle Kesküla näitejuhtimise all kõigi oma vahvate vimkadega, mis lühikese aja sisse ära saab mahutada. KES-i vanim lauluselts Lyra Anita Kanguri juhatusel laulab ise ja kutsub kaasa laulma. Üks lõbus loterii on piduõhtute sisse mahtunud ka 130 aastat tagasi, laseme sel mängul end seegi kord lõbustada.Piduõhtu peategevus on tantsimine! Seega teil kõigil on võimalus olla sel õhtul pearollis. Hääd tantsumuusikud on koondunud ühise nime sisse Punder Punt – Meelis Punder (vokaal, kitarr), Andres Põldroo (kitarr), Avo Ulvik (klahvpillid) ja Andres Hion (löökpillid). Õhtu läbi on avali Leena pidupuhvet, kus müügil “piskviidid“ ja muud head-paremat.Pidusaalis on pidulauad, mida lubatakse teil oma sisemise ilutundmise järgi kaunistada. Kui kodus juhtub olema mõni looga asi, olgu ta siis lauaehe või lauanõu, vana foto või pilt, uhke pross või ridikül, vana ja väärikas rõivaese, kaabu või kübar, siis too seegi piduõhtule! Teistele näitamiseks ja muidu iluks olemiseks!Rõõmsat pidutuju!Tiiu Villsaar
Veel artikleid samast teemast »


description: Türgi laevatehasest Sefine teel Eestisse oleval parvlaeval Leiger heisati esmaspäeval Eesti lipp, sest alus kanti samal päeval Eesti laevaregistrisse. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Leigeril heisati Eesti lipp

maintext:
Uudised
Leigeril heisati Eesti lipp
Kolmapäev, 30. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Kolmapäev, 30. november 2016. Eesti lipp Leigeri mastis. FOTO: TS Laevad OÜ Türgi laevatehasest Sefine teel Eestisse oleval parvlaeval Leiger heisati esmaspäeval Eesti lipp, sest alus kanti samal päeval Eesti laevaregistrisse.
Möödunud nädala neljapäeval pidanuks Leiger jõudma Lissaboni, kuid pöördus lõuna paiku tugeva tuule tõttu tagasi tuulevarju ja võttis kursi Hispaania lõunarannikul asuva Portimao sadama suunas.
Sellest nädalast seisab Leiger Hispaania läänerannikul Vigo sadamas. Teekond Portimaost Vigosse kujunes 372,9 meremiili pikkuseks ning selle vahemaa läbimiseks kulus parvlaeval ligikaudu 30 tundi.
“Ilm oli ilusast päikeseloojangust kuni rahe, äikesetormide ja “pussnugadeni“. Isegi vesipüks käis Leigerit lähemalt kaemas. Üldiselt osutus horisont terve tee üsna sakiliseks, aga hoidsime igal võimalusel kurssi madalamas rannikuvees ja lõppkokkuvõttes kõik sujus,” kirjeldas Leigeri kapten Hanno Naaber.
Prognoosi järgi saab Leiger alustada Vigo sadamast liikumist Eesti suunas homme, 1. detsembril. “Jälgime ilma ja prognoose järjepidevalt ning iga väiksemagi võimaluse tekkides üritame sammukese kodule lähemale liikuda,” ütles Naaber.
Leigeri meeskonna suurim mure on ilmastikuolud praegusel aastaajal. Korraliku tormi võib alus kätte saada ka Läänemerel. “Tuleb lihtsalt olla õigel ajal õiges kohas ja leida neid tillukesi aknaid ilmastikuolude näol, mil saame sõita,” hindas kapten.
Laeva meeskond töötab vahetustega. Puhkeaeg on küll igaühele ette nähtud lähtuvalt töö- ja puhkeaja seadusest ning vastavalt töögraafikule. “Iseasi, kui kerge on uinuda, sest kreeninurgad on 25 kraadi pardast pardasse perioodiga neli sekundit ja seda mõnikord 48 tundi järjest,” tõdes Naaber.
Kapten kiitis laeva kokka, sest 24 päeva jooksul, mil meeskond on pardal olnud, ei ole menüü kordunud. Aeg-ajalt tuleb sadamates juurde võtta midagi värsket, puu- ja juurvilju, kuna need ei säili kaua.
Leigeri 13-liikmelisse meeskonda kuuluvad kapten, vanemtüürimees, kaks tüürimeest, peamehaanik, kolm mehaanikut, pootsman, kaks vanemmadrust, madrus ja kokk. Üks mehaanikutest on venelane ning kokk nn halli passi omanik. Ülejäänud meeskonnaliikmed on Eesti kodakondsusega.
Parvlaeva Leiger andmed Eesti laevastikuregistris
Laeva liik: merelaev
Laeva tüüp: reisiparvlaev
Kodusadam: Heltermaa
Ehitusaasta: 2016
Ehitaja: Sefine Shipyard
Ehituskoht: Yalova, Türgi
Üldpikkus: 114 m
Laius: 19,2 m
Parda kõrgus: 6 m
Süvis: 4 m
Kogumahutavus: 5217 t
Puhasmahutavus: 1566 t
Kandejõud: 852 t
Peajõuseadme arv ja võimsus (kW):2 x1320/2x1520 Möödunud nädala neljapäeval pidanuks Leiger jõudma Lissaboni, kuid pöördus lõuna paiku tugeva tuule tõttu tagasi tuulevarju ja võttis kursi Hispaania lõunarannikul asuva Portimao sadama suunas.Sellest nädalast seisab Leiger Hispaania läänerannikul Vigo sadamas. Teekond Portimaost Vigosse kujunes 372,9 meremiili pikkuseks ning selle vahemaa läbimiseks kulus parvlaeval ligikaudu 30 tundi.“Ilm oli ilusast päikeseloojangust kuni rahe, äikesetormide ja “pussnugadeni“. Isegi vesipüks käis Leigerit lähemalt kaemas. Üldiselt osutus horisont terve tee üsna sakiliseks, aga hoidsime igal võimalusel kurssi madalamas rannikuvees ja lõppkokkuvõttes kõik sujus,” kirjeldas Leigeri kapten Hanno Naaber.Prognoosi järgi saab Leiger alustada Vigo sadamast liikumist Eesti suunas homme, 1. detsembril. “Jälgime ilma ja prognoose järjepidevalt ning iga väiksemagi võimaluse tekkides üritame sammukese kodule lähemale liikuda,” ütles Naaber.Leigeri meeskonna suurim mure on ilmastikuolud praegusel aastaajal. Korraliku tormi võib alus kätte saada ka Läänemerel. “Tuleb lihtsalt olla õigel ajal õiges kohas ja leida neid tillukesi aknaid ilmastikuolude näol, mil saame sõita,” hindas kapten.Laeva meeskond töötab vahetustega. Puhkeaeg on küll igaühele ette nähtud lähtuvalt töö- ja puhkeaja seadusest ning vastavalt töögraafikule. “Iseasi, kui kerge on uinuda, sest kreeninurgad on 25 kraadi pardast pardasse perioodiga neli sekundit ja seda mõnikord 48 tundi järjest,” tõdes Naaber.Kapten kiitis laeva kokka, sest 24 päeva jooksul, mil meeskond on pardal olnud, ei ole menüü kordunud. Aeg-ajalt tuleb sadamates juurde võtta midagi värsket, puu- ja juurvilju, kuna need ei säili kaua.Leigeri 13-liikmelisse meeskonda kuuluvad kapten, vanemtüürimees, kaks tüürimeest, peamehaanik, kolm mehaanikut, pootsman, kaks vanemmadrust, madrus ja kokk. Üks mehaanikutest on venelane ning kokk nn halli passi omanik. Ülejäänud meeskonnaliikmed on Eesti kodakondsusega.Laeva liik: merelaevLaeva tüüp: reisiparvlaevKodusadam: HeltermaaEhitusaasta: 2016Ehitaja: Sefine ShipyardEhituskoht: Yalova, TürgiÜldpikkus: 114 mLaius: 19,2 mParda kõrgus: 6 mSüvis: 4 mKogumahutavus: 5217 tPuhasmahutavus: 1566 tKandejõud: 852 tPeajõuseadme arv ja võimsus (kW):2 x1320/2x1520
Veel artikleid samast teemast »


description: Viimase poole aasta jooksul on MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodust lahkunud kaks pikaajalist töötajat. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Lemmikloomade turvakodu juhatuses muutused
Teisipäev, 22. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 22. november 2016. Merlin Vares. Viimase poole aasta jooksul on MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodust lahkunud kaks pikaajalist töötajat.
Nii Merlin Vares (pildil) kui Elina Roos tegutsesid kasside turvakodus enam kui 10 aastat.
MTÜ juhatuse liige Edith Annusver ütles, et lähiajal kutsutakse kokku üldkoosolek, et paberimajandusega muudatustele järele jõuda. Ta kinnitas, et uued juhatuse liikmed on küll teada, kuid pole veel ametlikult paika pandud, mistõttu nimesid ta nimetada ei soovinud. Samas tõdes Annusver, et inimesed on n-ö oma majast.
Annusver kinnitas, et turvakodu mastaabid on muutunud ja kui esialgu tegutseti suures osas hoiukodudena, siis nüüdne seis on hoopis teine.
“Tööd on juurde tulnud, kohustusi samuti,” kinnitas Annusver. Ta tõdes, et juhatuse liikmete lahkumine on olnud nende enda valik, sisepingeid küll oli, kuid keegi kedagi ära ajanud ei ole.
“Me ajame sama rida edasi. Püüame võimalikult paljusid loomi aidata ja see põhimõte on suuremal osal meist, et raha tuleb ja raha läheb. Merlini seisukoht oli, et üle oma võimete elada ei saa. Loomulikult ei saa, aga kui on ikkagi abi vaja, siis me ei saa esmalt vaadata konto jääki. Me tegutseme ja siis palume abi. Siiani oleme abi saanud,” rääkis Annusver.
Ta sõnas, et tänavune aasta on turvakodule erakordselt raske olnud, sest abivajajaid on olnud meeletult. Turvakodu inimesed on seda meelt, et kasse peaks olema turvakodus poole vähem, kuid seda mitte loomade “magama” panemise teel, vaid et leida neile kodu või hoiukodu.
“Tuleks rohkem reklaami teha ja loomi koju saata. Sellistel tasanditel tekkisid ka lahkarvamused. Ma ei oskagi rohkem kommenteerida,” sõnas Annusver.
Merlin Vares tõdes, et nii tema kui Elina Roos lahkusid põhimõtteliste seisukohtade erinevuse tõttu. Täpsemalt ta põhjusi kommenteerida ei soovinud. Nii Merlin Vares (pildil) kui Elina Roos tegutsesid kasside turvakodus enam kui 10 aastat.MTÜ juhatuse liige Edith Annusver ütles, et lähiajal kutsutakse kokku üldkoosolek, et paberimajandusega muudatustele järele jõuda. Ta kinnitas, et uued juhatuse liikmed on küll teada, kuid pole veel ametlikult paika pandud, mistõttu nimesid ta nimetada ei soovinud. Samas tõdes Annusver, et inimesed on n-ö oma majast.Annusver kinnitas, et turvakodu mastaabid on muutunud ja kui esialgu tegutseti suures osas hoiukodudena, siis nüüdne seis on hoopis teine.“Tööd on juurde tulnud, kohustusi samuti,” kinnitas Annusver. Ta tõdes, et juhatuse liikmete lahkumine on olnud nende enda valik, sisepingeid küll oli, kuid keegi kedagi ära ajanud ei ole.“Me ajame sama rida edasi. Püüame võimalikult paljusid loomi aidata ja see põhimõte on suuremal osal meist, et raha tuleb ja raha läheb. Merlini seisukoht oli, et üle oma võimete elada ei saa. Loomulikult ei saa, aga kui on ikkagi abi vaja, siis me ei saa esmalt vaadata konto jääki. Me tegutseme ja siis palume abi. Siiani oleme abi saanud,” rääkis Annusver.Ta sõnas, et tänavune aasta on turvakodule erakordselt raske olnud, sest abivajajaid on olnud meeletult. Turvakodu inimesed on seda meelt, et kasse peaks olema turvakodus poole vähem, kuid seda mitte loomade “magama” panemise teel, vaid et leida neile kodu või hoiukodu.“Tuleks rohkem reklaami teha ja loomi koju saata. Sellistel tasanditel tekkisid ka lahkarvamused. Ma ei oskagi rohkem kommenteerida,” sõnas Annusver.Merlin Vares tõdes, et nii tema kui Elina Roos lahkusid põhimõtteliste seisukohtade erinevuse tõttu. Täpsemalt ta põhjusi kommenteerida ei soovinud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Selle aasta Robotexile on registreerunud 1132 võistkonda, mida on rohkem kui 2016. aasta aprillis Ameerika Ühendriikides Guinnessi rekordiks kinnitatud 1075 meeskonnaga VEX Worlds’i robotivõistlusel. Saaremaalt on end kirja pannud üle 35 võistleja koos 26 robotiga. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Robotexil on maailmarekordi jagu võistkondi
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Kolmapäev, 16. november 2016. Selle aasta Robotexile on registreerunud 1132 võistkonda, mida on rohkem kui 2016. aasta aprillis Ameerika Ühendriikides Guinnessi rekordiks kinnitatud 1075 meeskonnaga VEX Worlds’i robotivõistlusel. Saaremaalt on end kirja pannud üle 35 võistleja koos 26 robotiga.
Eelmisest aastast Euroopa suurima robotivõistluse tiitlit hoidev kogupereüritus Robotex on seoses Eesti Vabariigi läheneva 100. sünnipäevaga seadnud sihi saada järgmisel aastal maailma suurimaks.
“Eesti lähiaastate edulugu saab olema laste ja noorte ulatuslik robootikaoskus, mis tagab neile tulevikus põneva ja tasuva töö,” on Robotex 2016 projektijuht Mart Laul robotivõistluse osalejate arvu kasvatamise vajalikkuses kindel.
“Maailmarekordit läheme ametlikult püüdma järgmisel aastal, sellel aastal oleme keskendunud veelgi nooremate laste robootikamaailma toomisele,” lisas Laul.
1132 robotile ja 2653 võistlejale ligi 20 riigist saab kaasa elada 2.–4. detsembrini Tallinna tehnikaülikooli spordihoones. Lisaks robotivõistlusele ootab külastajaid suur tehnoloogianäitus. Eelmisest aastast Euroopa suurima robotivõistluse tiitlit hoidev kogupereüritus Robotex on seoses Eesti Vabariigi läheneva 100. sünnipäevaga seadnud sihi saada järgmisel aastal maailma suurimaks.“Eesti lähiaastate edulugu saab olema laste ja noorte ulatuslik robootikaoskus, mis tagab neile tulevikus põneva ja tasuva töö,” on Robotex 2016 projektijuht Mart Laul robotivõistluse osalejate arvu kasvatamise vajalikkuses kindel.“Maailmarekordit läheme ametlikult püüdma järgmisel aastal, sellel aastal oleme keskendunud veelgi nooremate laste robootikamaailma toomisele,” lisas Laul.1132 robotile ja 2653 võistlejale ligi 20 riigist saab kaasa elada 2.–4. detsembrini Tallinna tehnikaülikooli spordihoones. Lisaks robotivõistlusele ootab külastajaid suur tehnoloogianäitus.
Veel artikleid samast teemast »


description: Urmas Eero Liivi esimest täispikka mängufilmi “Must alpinist” tunnustati 26. Cottbusi Ida-Euroopa filmide festivalil erilise äramärkimisega debüütfilmide kategoorias. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Saarlasest osatäitjaga “Must alpinist” pälvis Saksamaal tunnustuse
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Kolmapäev, 16. november 2016. Võttepäeva lõpp. Vasakult: Hanna Martinson, tiimiliikmed Ivar Taim ja Ants Tammik. Foto: Jarek Jõepera Urmas Eero Liivi esimest täispikka mängufilmi “Must alpinist” tunnustati 26. Cottbusi Ida-Euroopa filmide festivalil erilise äramärkimisega debüütfilmide kategoorias.
Festivali parima filmi auhinna võitis Ivan I. Tverdovskiy “Zooloogia”, film, mida saab näha ka Tallinnas Pimedate Ööde filmifestivalil sel aastal. Lisaks võitis samas filmis mänginud näitlejanna Natalia Pavlenkova parima näitleja preemia.
Parima režissööri preemia läks seekord Ungari režissöörile Szabolcs Hajdule filmi “Ernelláék Farkaséknál” (“It’s not the time of my life”) eest. Parima debüütfilmi auhinna pälvis Poola režissöör Jan P. Matuszyński filmi “Ostatnia rodzina” (“The LAS family”) eest.
“See tõi väga positiivsed emotsioonid. Ma isegi ei teadnud, et see film sinna läks, sest Urmas Eero on heas mõttes kass, kes kõnnib omapäi. See on nii äge, kuidas tema ja podutsent Anneli pushivad filmi igale poole. Mul on alati väga hea meel, kui film saab tuntust ka väljaspool Eestit,” rääkis filmis näitlejana üles astunud Saaremaalt pärit Hanna Martinson.
Filmi stsenarist ja režissöör on Urmas Eero Liiv, operaator Ants Martin Vahur, kunstnik Katrin Sipelgas, kostüümikunstnik Eugen Tamberg, grimmikunstnikud Liisi Roht, Siiri Lauri, helioperaator Olger Bernadt, valgusmeister Henri Savitski, tootmisjuhid Kaspar Kaljas, Riho Västrik, produtsent Anneli Ahven. Festivali parima filmi auhinna võitis Ivan I. Tverdovskiy “Zooloogia”, film, mida saab näha ka Tallinnas Pimedate Ööde filmifestivalil sel aastal. Lisaks võitis samas filmis mänginud näitlejanna Natalia Pavlenkova parima näitleja preemia.Parima režissööri preemia läks seekord Ungari režissöörile Szabolcs Hajdule filmi “Ernelláék Farkaséknál” (“It’s not the time of my life”) eest. Parima debüütfilmi auhinna pälvis Poola režissöör Jan P. Matuszyński filmi “Ostatnia rodzina” (“The LAS family”) eest.“See tõi väga positiivsed emotsioonid. Ma isegi ei teadnud, et see film sinna läks, sest Urmas Eero on heas mõttes kass, kes kõnnib omapäi. See on nii äge, kuidas tema ja podutsent Anneli pushivad filmi igale poole. Mul on alati väga hea meel, kui film saab tuntust ka väljaspool Eestit,” rääkis filmis näitlejana üles astunud Saaremaalt pärit Hanna Martinson.Filmi stsenarist ja režissöör on Urmas Eero Liiv, operaator Ants Martin Vahur, kunstnik Katrin Sipelgas, kostüümikunstnik Eugen Tamberg, grimmikunstnikud Liisi Roht, Siiri Lauri, helioperaator Olger Bernadt, valgusmeister Henri Savitski, tootmisjuhid Kaspar Kaljas, Riho Västrik, produtsent Anneli Ahven.
Veel artikleid samast teemast »


description: „Saaremaal maapealses põrgus elavad kaheksa koera ja neli kassi paluvad väga abi. Ehk saad sina neid aidata?“ kirjutab Saaremaa lemmikloomade turvakodu sotsiaalmeedia üleskutses. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Turvakodu palub abi: pimeduses elanud loomad vaaguvad elu ja surma vahel
Laupäev, 19. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 19. november 2016. FOTO: Saaremaa lemmikloomade turvakodu „Saaremaal maapealses põrgus elavad kaheksa koera ja neli kassi paluvad väga abi. Ehk saad sina neid aidata?“ kirjutab Saaremaa lemmikloomade turvakodu sotsiaalmeedia üleskutses.
Loomade eluoluga on käinud tutvumas veterinaar- ja toiduameti esindaja, kohalik konstaabel, valla veterinaararst ja vallavanem.
"Perenaise palvel otsustati algselt talle jätta kolm koera, ülejäänud loomadele uue kodu leidmiseks võeti ühendust meiega," kirjutab turvakodu oma Facebooki lehel.
Kui ametnikud mõne aja möödudes ettekirjutuste täitmist kontrollima läksid, avanes nende silmadele endine, pehmelt öeldes õõvastav vaatepilt.
Kolm koera ei ole kunagi päevavalgust näinud. Üks neist elab toas pimedas sahvris, kaks kola ja väljaheiteid täis lauda eeskojas, kus valitseb samuti pimedus. Pererahva sõnul ei saa need koerad sealt ka kunagi välja. Valges ämbris, mis ka pildil näha on, ei olnud loomade jaoks hädavajalik vesi, vaid kusi.
Kaks suuremat koera elavad aastaringselt keti otsas. Vanem neist on 15-aastane, noorem koer on vaevu kolmeaastane. Tal on kaelas rihm, mis on ilmselt kutsikaeas kaela pandud ja mis soonis silmnähtavalt kaela. Õues vabalt liikuvatel koertel ei ole samuti peavarjuks kuuti, nad käivad magamas pööningul heinte sees.
„Väidetavalt on koerad kurjad ja agressiivsed, kuid meie vabatahtlikud nägid vaid õnnetus olukorras alandlikke ja poolnälginud loomi. Peres on ka neli kassi, kaks neist olid kõhnad ja raabakad. Kaks neist on emased ja kaks isased. Nad on iseloomult väga sõbralikud,“ kirjeldab turvakodu.
Veel ühe lemmikloomaga, ahtra vana lehmaga, jäi turvakodu vabatahtlikel küll tutvus sobitamata, kuid vallavanema sõnul pole ka tema elutingimused kiita. Loom elab poolest säärest saati omaenese väljaheidete sees, sealsamas ta sööb ja ka magab. Heinaga varustab naaber, kes rendib pererahvalt maad.
MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu tõdeb, et praeguses olukorras on hoiukodud vaja kiiremas korras leida kolmele pimeduses elavale koerale.
Valjala vald tegeleb probleemiga ja ajutine hoiukodu on loomadele praeguse seisuga olemas.
Enne hoiukodusse viimist tuleb loomadega kindlasti ära käia kliinikus, lasta nad üle vaadata ja teha esmane parasiiditõrje. Esmased kulud tasub vald oma eelarvest, kuid kuna tegu pole hulkuvate loomadega, palub turvakodu siiralt kõigi loomasõprade abi.
MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu palub märku anda kõigil, kel oleks neile kaheksale õnnetule koerale ja neljale kassile võimalik hoiukodu pakkuda ning väga on oodatud ka päriskodu pakkumised. Et uus kodu saaks endale terve ja hoolitsetud looma, vajab turvakodu abi ka annetuste näol.
Kõik kassid ja koerad lähevad uutesse kodudesse kiibituna, vaktsineerituna ja steriliseerituna/kastreerituna ning lahti tuleb saada ka loomi kimbutatud parasiitidest.
Oodatud on toiduabi nii kassidele kui ka koertele, kuna turvakodu võimalused on piiratud. Rahalist abi ootab turvakodu oma arveldusarvele SEB pangas: EE931010220047924016, märksõnaks “Valjala loomad”. Loomade eluoluga on käinud tutvumas veterinaar- ja toiduameti esindaja, kohalik konstaabel, valla veterinaararst ja vallavanem."Perenaise palvel otsustati algselt talle jätta kolm koera, ülejäänud loomadele uue kodu leidmiseks võeti ühendust meiega," kirjutab turvakodu oma Facebooki lehel.Kui ametnikud mõne aja möödudes ettekirjutuste täitmist kontrollima läksid, avanes nende silmadele endine, pehmelt öeldes õõvastav vaatepilt.Kolm koera ei ole kunagi päevavalgust näinud. Üks neist elab toas pimedas sahvris, kaks kola ja väljaheiteid täis lauda eeskojas, kus valitseb samuti pimedus. Pererahva sõnul ei saa need koerad sealt ka kunagi välja. Valges ämbris, mis ka pildil näha on, ei olnud loomade jaoks hädavajalik vesi, vaid kusi.Kaks suuremat koera elavad aastaringselt keti otsas. Vanem neist on 15-aastane, noorem koer on vaevu kolmeaastane. Tal on kaelas rihm, mis on ilmselt kutsikaeas kaela pandud ja mis soonis silmnähtavalt kaela. Õues vabalt liikuvatel koertel ei ole samuti peavarjuks kuuti, nad käivad magamas pööningul heinte sees.„Väidetavalt on koerad kurjad ja agressiivsed, kuid meie vabatahtlikud nägid vaid õnnetus olukorras alandlikke ja poolnälginud loomi. Peres on ka neli kassi, kaks neist olid kõhnad ja raabakad. Kaks neist on emased ja kaks isased. Nad on iseloomult väga sõbralikud,“ kirjeldab turvakodu.Veel ühe lemmikloomaga, ahtra vana lehmaga, jäi turvakodu vabatahtlikel küll tutvus sobitamata, kuid vallavanema sõnul pole ka tema elutingimused kiita. Loom elab poolest säärest saati omaenese väljaheidete sees, sealsamas ta sööb ja ka magab. Heinaga varustab naaber, kes rendib pererahvalt maad.MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu tõdeb, et praeguses olukorras on hoiukodud vaja kiiremas korras leida kolmele pimeduses elavale koerale.Valjala vald tegeleb probleemiga ja ajutine hoiukodu on loomadele praeguse seisuga olemas.Enne hoiukodusse viimist tuleb loomadega kindlasti ära käia kliinikus, lasta nad üle vaadata ja teha esmane parasiiditõrje. Esmased kulud tasub vald oma eelarvest, kuid kuna tegu pole hulkuvate loomadega, palub turvakodu siiralt kõigi loomasõprade abi.MTÜ Saaremaa Lemmikloomade Turvakodu palub märku anda kõigil, kel oleks neile kaheksale õnnetule koerale ja neljale kassile võimalik hoiukodu pakkuda ning väga on oodatud ka päriskodu pakkumised. Et uus kodu saaks endale terve ja hoolitsetud looma, vajab turvakodu abi ka annetuste näol.Kõik kassid ja koerad lähevad uutesse kodudesse kiibituna, vaktsineerituna ja steriliseerituna/kastreerituna ning lahti tuleb saada ka loomi kimbutatud parasiitidest.Oodatud on toiduabi nii kassidele kui ka koertele, kuna turvakodu võimalused on piiratud. Rahalist abi ootab turvakodu oma arveldusarvele SEB pangas: EE931010220047924016, märksõnaks “Valjala loomad”.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kui kõik kulgeb plaanipäraselt, saab Muhus Liivalt osta jõululauale juba uue lihatööstuse toodangut. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Liiva lihatööstus tahab liha laagerdada

maintext:
Uudised
Liiva lihatööstus tahab liha laagerdada
Esmaspäev, 21. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Esmaspäev, 21. november 2016. Liival on vana maja ümberehitustööd lõpusirgel ja projektijuhi Ago Nurmbergi sõnul käib praegu hoone sisustamine. Foto: Valmar Voolaid Kui kõik kulgeb plaanipäraselt, saab Muhus Liivalt osta jõululauale juba uue lihatööstuse toodangut.
Vana maja ümberehitustööd on lõpusirgel ja projektijuhi Ago Nurmbergi sõnul käib praegu hoone sisustamine.
Uue elu saanud hoonesse tulevad lisaks lihatööstusele veel pood, kohvik ja III korrusele mõned ruumid.
“Lihatöötluse osas plaanime nii, et meile tuleb liha rümbana ja siin väärtustatakse see ära. Lõigatakse paremad tükid ja pakendatakse ning jääkidest teeme vorstimassi ja hakkliha,” rääkis Nurmberg.
Plaanis on töödelda lamba-, veise- ja ulukiliha ning uudse protsessina tuleb kasutusele laagerdamine.
“Kuna veiseliha on üsna puine ja tugev, siis seda tuleks minimaalselt 21 päeva laagerdada. Suured lihatarbijad maad, kus tarbitakse hästi palju veiseliha, laagerdavad liha isegi pool aastat. Normaalne oleks noorlooma puhul 30-40 päeva, vanematel kauem. Liha seisab omas mahlas teatud kindlal temperatuuril ja läheb pehmemaks. Kui veiseliha tarbida kohe pärast tapmist, siis ta on väga vintske. Saab tarbida ainult vasikaliha, ülejäänust tuleks teha hakkliha või vorsti,” kirjeldas Nurmberg.
Lihatööstus keldrisse
All keldris on juba kambrid tehtud, paigaldamata on kliimaseadmed, sest Itaaliast pole veel kohale jõudnud spetsiaalsed külmkambrite uksed.
“Kui lihatööstus hakkab korralikult tööle ja tuleb juba mahtu, siis meie toodang on müügil poes ja saame pakkuda ka teistele söögikohtadele,” lisas projektijuht.
Linnulihaga väga suuri suuri plaane pole, aga Nurmbergi sõnul ei saa välistada, et seda mingi mahuna tuleb. Jaanalinnuliha puhul on takistuseks see, et seda pole kogu aeg pakkuda.
Majas asuvast söögikohast rääkides, peab Nurmberg restoran nime ülepakutuks.
“Rohkem on see kohvik, aga kontseptsioon, mida täpselt pakkuma hakkame, ei ole veel välja töötamata. On käinud läbi mitmeid mõtteid - kas kiirtoidu koht, kus pakkuda burgerit ja näiteks kiiresti valmivat veiseliha steiki,” arutles Nurmberg.
Pole kindel, kas on mõtet söögikohta talvel igapäevaselt lahti hoida, aga kui lihatööstus käima läheb, siis pood on aastaringselt lahti ja praegu teevad omanikud kõik selleks, et juba jõulude ajal saaks poest head-paremat osta.
Unistus tapamajast
Maja III korrusel on kolm tuba, kus saavad tegutseda juuksur ja maniküür, koolitused ning üks tuba on veel vaba.
Lihatööstuse poolel tegeletakse praegu aktiivselt personali otsinguga, sest töötajad peavad oskama liha poolel teha kõike, kuna iga etapi peale ei saa võtta eraldi inimest.
13. detsembril toimub Muhus loomapidajate, tootjate ja ametnike ühine nõupidamine.
“Meie mõte on, et saaks kohaliku tootja käest otse liha ja selleks peaks siin olema tapamaja. Kas saaks tellida korra nädalas liikuva tapamaja või ehitada siia maakonna otsa statsionaarne, seda me arutamegi. Siis oleks siin kohapeal lihatööstuse täiskomplekt ja vaatame palju huvilisi on. Näiteks plaanib Kuivastus väiketootja Muhu Põrsas OÜ hakatakse valmistama sinki ja vorsti. Tapamajast on huvitatud ka MTÜ MuhuMaaLammas,” usub Nurmberg, et Muhu oma lihal on tulevikku. Vana maja ümberehitustööd on lõpusirgel ja projektijuhi Ago Nurmbergi sõnul käib praegu hoone sisustamine.Uue elu saanud hoonesse tulevad lisaks lihatööstusele veel pood, kohvik ja III korrusele mõned ruumid.“Lihatöötluse osas plaanime nii, et meile tuleb liha rümbana ja siin väärtustatakse see ära. Lõigatakse paremad tükid ja pakendatakse ning jääkidest teeme vorstimassi ja hakkliha,” rääkis Nurmberg.Plaanis on töödelda lamba-, veise- ja ulukiliha ning uudse protsessina tuleb kasutusele laagerdamine.“Kuna veiseliha on üsna puine ja tugev, siis seda tuleks minimaalselt 21 päeva laagerdada. Suured lihatarbijad maad, kus tarbitakse hästi palju veiseliha, laagerdavad liha isegi pool aastat. Normaalne oleks noorlooma puhul 30-40 päeva, vanematel kauem. Liha seisab omas mahlas teatud kindlal temperatuuril ja läheb pehmemaks. Kui veiseliha tarbida kohe pärast tapmist, siis ta on väga vintske. Saab tarbida ainult vasikaliha, ülejäänust tuleks teha hakkliha või vorsti,” kirjeldas Nurmberg.All keldris on juba kambrid tehtud, paigaldamata on kliimaseadmed, sest Itaaliast pole veel kohale jõudnud spetsiaalsed külmkambrite uksed.“Kui lihatööstus hakkab korralikult tööle ja tuleb juba mahtu, siis meie toodang on müügil poes ja saame pakkuda ka teistele söögikohtadele,” lisas projektijuht.Linnulihaga väga suuri suuri plaane pole, aga Nurmbergi sõnul ei saa välistada, et seda mingi mahuna tuleb. Jaanalinnuliha puhul on takistuseks see, et seda pole kogu aeg pakkuda.Majas asuvast söögikohast rääkides, peab Nurmberg restoran nime ülepakutuks.“Rohkem on see kohvik, aga kontseptsioon, mida täpselt pakkuma hakkame, ei ole veel välja töötamata. On käinud läbi mitmeid mõtteid - kas kiirtoidu koht, kus pakkuda burgerit ja näiteks kiiresti valmivat veiseliha steiki,” arutles Nurmberg.Pole kindel, kas on mõtet söögikohta talvel igapäevaselt lahti hoida, aga kui lihatööstus käima läheb, siis pood on aastaringselt lahti ja praegu teevad omanikud kõik selleks, et juba jõulude ajal saaks poest head-paremat osta.Maja III korrusel on kolm tuba, kus saavad tegutseda juuksur ja maniküür, koolitused ning üks tuba on veel vaba.Lihatööstuse poolel tegeletakse praegu aktiivselt personali otsinguga, sest töötajad peavad oskama liha poolel teha kõike, kuna iga etapi peale ei saa võtta eraldi inimest.13. detsembril toimub Muhus loomapidajate, tootjate ja ametnike ühine nõupidamine.“Meie mõte on, et saaks kohaliku tootja käest otse liha ja selleks peaks siin olema tapamaja. Kas saaks tellida korra nädalas liikuva tapamaja või ehitada siia maakonna otsa statsionaarne, seda me arutamegi. Siis oleks siin kohapeal lihatööstuse täiskomplekt ja vaatame palju huvilisi on. Näiteks plaanib Kuivastus väiketootja Muhu Põrsas OÜ hakatakse valmistama sinki ja vorsti. Tapamajast on huvitatud ka MTÜ MuhuMaaLammas,” usub Nurmberg, et Muhu oma lihal on tulevikku.
Veel artikleid samast teemast »


description: Tallinna ringkonnakohus otsustas, et endine majandusminister Urve Palo ei ole Väinamere Liinide praamihanke pakkumuse kohta valeandmeid esitanud, kui ütles, et see oli Tallinna Sadama tütarfirma pakkumusest 60 miljonit eurot kallim. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Urve Palo võitis kohtus Väinamere Liine

maintext:
Uudised
Urve Palo võitis kohtus Väinamere Liine
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: BNS Kolmapäev, 16. november 2016. Urve Palo. Tallinna ringkonnakohus otsustas, et endine majandusminister Urve Palo ei ole Väinamere Liinide praamihanke pakkumuse kohta valeandmeid esitanud, kui ütles, et see oli Tallinna Sadama tütarfirma pakkumusest 60 miljonit eurot kallim.
Ringkonnakohus arutas nii Väinamere Liinide kui ka Urve Palo apellatsioonikaebust Harju maakohtu samasisulisele otsusele. Kui Vjatšeslav Leedo ettevõte Väinamere Liinid soovis, et kohus eelneva otsuse täielikult ümber vaataks, siis Palo soovis, et tema kasuks mõistetaks välja täiendavad menetluskulud summas 1425 eurot.
Tallinna ringkonnakohus otsustas seega, et Palo ei ole esitanud valeväiteid Väinamere Liinide pakkumuse kohta parvlaevateenuse hankel, öeldes, et ettevõtte pakkumus oli 60 miljonit eurot 10 aasta jooksul kallim kui Tallinna Sadama tütarfirma TS Laevad pakkumus. Samas otsustas kohus mõista Palo kasuks välja täiendavalt 1425 eurot menetluskulusid.
Väinamere Liinid OÜ esitas möödunud aasta 14. septembril maakohtule Urve Palo vastu alusetu hagi andmete ümberlükkamiseks. Harju maakohus jättis oma 12. jaanuari otsusega hagi rahuldamata.
Hagiavaldus esitati seoses Urve Palo poolt meedias esitatud väitega, et Väinamere Liinid OÜ pakkumuse maksumus hankemenetluses oli ühispakkujate omast 60 miljoni euro võrra kallim, ütles Urve Palot esindanud vandeadvokaat Terje Eipre.
“Väinamere Liinid OÜ leidis, et Urve Palo avaldatud andmed on ebaõiged, sest pakkumuste hinnavahe oli tegelikult 29,8 miljonit eurot, mitte 60 miljonit eurot. Kohus leidis, et Urve Palo kui endine minister avaldas samasuguseid andmeid kui majandus- ja kommunikatsiooniministeerium (MKM), tuginedes MKM-i pressiteatele,“ lisas Eipre.
Kohtu hinnangul oli väide, et Väinamere Liinide pakkumus oli Tallinna Sadama pakkumusest 60 miljonit eurot kallim, tõene, kui riik ei kasuta väljaostu optsiooni, mistõttu andiski õiguse Palole.
BNS-i arvutustel oleks raha nüüdisväärtust arvestamata väljaostu optsiooni kasutamata hinnavahe 64,3 miljonit eurot ehk MKM-i kasutatava 7,5-protsendilise diskontomääraga nüüdisväärtuses 43,3 miljonit eurot.
Väinamere Liinide esindaja ütles möödunud aasta septembris, et hagiavaldus esitati Palo vastu seetõttu, et ettevõtte kohta avaldati ebaõigeid andmeid ja parvlaevahanke tulemusi puudutavad valeväiteid tuleb ümber lükata.
Laevafirma omanik Vjatšeslav Leedo on korduvalt väitnud, et nende pakkumine oli soodsam kui võitja Tallinna Sadama oma. Ringkonnakohus arutas nii Väinamere Liinide kui ka Urve Palo apellatsioonikaebust Harju maakohtu samasisulisele otsusele. Kui Vjatšeslav Leedo ettevõte Väinamere Liinid soovis, et kohus eelneva otsuse täielikult ümber vaataks, siis Palo soovis, et tema kasuks mõistetaks välja täiendavad menetluskulud summas 1425 eurot.Tallinna ringkonnakohus otsustas seega, et Palo ei ole esitanud valeväiteid Väinamere Liinide pakkumuse kohta parvlaevateenuse hankel, öeldes, et ettevõtte pakkumus oli 60 miljonit eurot 10 aasta jooksul kallim kui Tallinna Sadama tütarfirma TS Laevad pakkumus. Samas otsustas kohus mõista Palo kasuks välja täiendavalt 1425 eurot menetluskulusid.Väinamere Liinid OÜ esitas möödunud aasta 14. septembril maakohtule Urve Palo vastu alusetu hagi andmete ümberlükkamiseks. Harju maakohus jättis oma 12. jaanuari otsusega hagi rahuldamata.Hagiavaldus esitati seoses Urve Palo poolt meedias esitatud väitega, et Väinamere Liinid OÜ pakkumuse maksumus hankemenetluses oli ühispakkujate omast 60 miljoni euro võrra kallim, ütles Urve Palot esindanud vandeadvokaat Terje Eipre.“Väinamere Liinid OÜ leidis, et Urve Palo avaldatud andmed on ebaõiged, sest pakkumuste hinnavahe oli tegelikult 29,8 miljonit eurot, mitte 60 miljonit eurot. Kohus leidis, et Urve Palo kui endine minister avaldas samasuguseid andmeid kui majandus- ja kommunikatsiooniministeerium (MKM), tuginedes MKM-i pressiteatele,“ lisas Eipre.Kohtu hinnangul oli väide, et Väinamere Liinide pakkumus oli Tallinna Sadama pakkumusest 60 miljonit eurot kallim, tõene, kui riik ei kasuta väljaostu optsiooni, mistõttu andiski õiguse Palole.BNS-i arvutustel oleks raha nüüdisväärtust arvestamata väljaostu optsiooni kasutamata hinnavahe 64,3 miljonit eurot ehk MKM-i kasutatava 7,5-protsendilise diskontomääraga nüüdisväärtuses 43,3 miljonit eurot.Väinamere Liinide esindaja ütles möödunud aasta septembris, et hagiavaldus esitati Palo vastu seetõttu, et ettevõtte kohta avaldati ebaõigeid andmeid ja parvlaevahanke tulemusi puudutavad valeväiteid tuleb ümber lükata.Laevafirma omanik Vjatšeslav Leedo on korduvalt väitnud, et nende pakkumine oli soodsam kui võitja Tallinna Sadama oma.
Veel artikleid samast teemast »