description: Kuressaare ametikooli direktor Neeme Rand tunnustas neljapäeva õhtul korraldatud kooli 94. sünnipäevale pühendatud pidulikul õhtusöögil kooli koostööpartnerite esindajaid ja kuulutas välja tänavused aasta koostööpartneri tiitli saajad. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ametikool kuulutas välja aasta koostööpartnerid
Laupäev, 05. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Laupäev, 05. november 2016. Kuressaare ametikooli direktor Neeme Rand tunnustas neljapäeva õhtul korraldatud kooli 94. sünnipäevale pühendatud pidulikul õhtusöögil kooli koostööpartnerite esindajaid ja kuulutas välja tänavused aasta koostööpartneri tiitli saajad.
„On väga hea meel, et meil on ettevõtete ja asutuste seas palju sõpru ja partnereid, kes on mõistvad meie koolist tulnud praktikantidega ning nõus ka ise panustama sellesse, et ametihariduse andmine Saaremaal areneks ja meil omandatavad oskused oleks tööandjate jaoks vajalikul tasemel,“ rääkis Rand.
Tänavused Kuressaare Ametikooli aasta koostööpartnerid on:
Emmanuel „Manu“ Wille (Olde Hansa peakokk) - märkimisväärne ja
kooli jaoks tulemuslik koostöö.
Indrek Teppan (Lääne-Saare Vallavalitsuse IT-juht) - koostööaldis ja vastutulelik välispraktikantide juhendaja, kes lisaks praktikate juhendamisele aitab sisustada ka nende vaba aega ning kaasab neid
erinevatesse ettevõtmistesse.
Pihtla RT ja Karl Jalakas - vaatamata väiksele ettevõttele ja kiirele ajale on ettevõte alati nõus panustama õpilaste erialastesse teadmistesse ning tutvustama rallimaailma telgitaguseid. Lisaks koostööpartneriks olemisele on ettevõtte omanik ja juhatuse liige ka ametikooli vilistlane.
Grand Rose SPA - ettevõte osaleb aktiivselt spaateenindajate praktikate ettevalmistamisel, läbiviimisel ja hindamisel ja kutseeksamiks valmistumisel. Teeb ettepanekuid ja pakub võimalusi, kuidas rakendada töökohapõhist õpet.
Baltic Workboats - praktika on õppekava osa, mille ajal õpilane täidab töökeskkonnas juhendaja juhendamisel kindlate õpieesmärkidega töö- ja õppeülesandeid. Ettevõte on selle mõiste perfektne rakendaja, kes on alati olnud nõus võtma praktikale väikelaevaehituse eriala õpilasi. „On väga hea meel, et meil on ettevõtete ja asutuste seas palju sõpru ja partnereid, kes on mõistvad meie koolist tulnud praktikantidega ning nõus ka ise panustama sellesse, et ametihariduse andmine Saaremaal areneks ja meil omandatavad oskused oleks tööandjate jaoks vajalikul tasemel,“ rääkis Rand.Emmanuel „Manu“ Wille (Olde Hansa peakokk) - märkimisväärne jakooli jaoks tulemuslik koostöö.Indrek Teppan (Lääne-Saare Vallavalitsuse IT-juht) - koostööaldis ja vastutulelik välispraktikantide juhendaja, kes lisaks praktikate juhendamisele aitab sisustada ka nende vaba aega ning kaasab neiderinevatesse ettevõtmistesse.Pihtla RT ja Karl Jalakas - vaatamata väiksele ettevõttele ja kiirele ajale on ettevõte alati nõus panustama õpilaste erialastesse teadmistesse ning tutvustama rallimaailma telgitaguseid. Lisaks koostööpartneriks olemisele on ettevõtte omanik ja juhatuse liige ka ametikooli vilistlane.Grand Rose SPA - ettevõte osaleb aktiivselt spaateenindajate praktikate ettevalmistamisel, läbiviimisel ja hindamisel ja kutseeksamiks valmistumisel. Teeb ettepanekuid ja pakub võimalusi, kuidas rakendada töökohapõhist õpet.Baltic Workboats - praktika on õppekava osa, mille ajal õpilane täidab töökeskkonnas juhendaja juhendamisel kindlate õpieesmärkidega töö- ja õppeülesandeid. Ettevõte on selle mõiste perfektne rakendaja, kes on alati olnud nõus võtma praktikale väikelaevaehituse eriala õpilasi.
Veel artikleid samast teemast »


description: Selles kirjatükis tutvustame kolme Leisi vallas tegutsevat inimest/peret, kes erineval moel endi ja teiste elu rikastavad. Sihikule jäid käsitöömeister, spordiedendaja ja majutusteenuse pakkuja. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Eakad ja tegusad – on võimalik!

maintext:
Maakond
Eakad ja tegusad – on võimalik!
Laupäev, 19. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Laupäev, 19. november 2016. Hilja Koel: tikkimine annab ohtrasti värvirõõmu, nagu kivide maaliminegi. Foto: Valmar Voolaid Selles kirjatükis tutvustame kolme Leisi vallas tegutsevat inimest/peret, kes erineval moel endi ja teiste elu rikastavad. Sihikule jäid käsitöömeister, spordiedendaja ja majutusteenuse pakkuja.
Väino ei kohku ka pikamaajooksu ees
Leisi alevikus elava Väino Vaha (77) keharakkudest on valdav osa ilmselt spordirakud. Tundub uskumatuna, et 80 eluaasta poole tüüriv mees tegi hiljuti läbi Saaremaa kolme päeva jooksu (10+16+16 km) ja osales Tallinnas 10 km jooksul. “Läbisin ka Ultima Thule 21 km distantsi. Olin oma õpilase, praeguse abilinnapea Märt Mäekeriga kõrvuti. Üritasin temaga sammu pidada, see küll päris ei õnnestunud. Osalesin tänavu üle hulga aastate ka Viljandi linnajooksul. Võistluse eel teen kaks-kolm nädalat trenni.
Maratoni hakkasin jooksma pärast 40-ndat eluaastat. Olen kokku osalenud 22 täispikal maratonil, lisaks poolmaratonid ja muud jooksud. Omavanuste seas olen olnud esimeste hulgas,” muljetas spordile ja selle arendamisele andunud nooruslik Väino. Kõik see on seda imestamisväärsem, et talle on paigaldatud südamestimulaator.
Valla mäluringis korraldab ta põhiliselt sporditeemalisi võistlusi. Ta muretseb väga laste ja noorte tervise pärast. Liikumise harrastamiseks on ta korraldanud jalgrattavõistlusi, ärgitanud noori tegelema orienteerumise, jooksmise, suusatamise ja ujumisega. Väino on kurb, et koolidele ette kirjutatud tunniplaanid ei võimalda paindlikku lähenemist, et niigi nappe lumeolusid saaks maksimaalselt kasutada suusatamiseks.
“Mitukümmend aastat on radade sisseajamine olnud minu teha. Äsjasel lumeajal jäi mul ainult ühel päeval suusatamata. Liikumise edendamiseks oleme muretsenud lisaks suuskadele 30 kepikõnni komplekti ja neid laenutamiseks andnud ka raamatukogule. Koolis ei taha see ala aga kuidagi vedu võtta. Südamekuul korraldasime kuus üritust, osa võttis ligi 300 inimest.”
Väino jutustas muheda loo kooli ujula rajamisest. “Olin selle käivitamise juures ja lubasin habeme maha ajada, kui saan selle ujulas ära kasta. Nii tuli mul avamispeol lubadus teoks teha ja nelja-viiekuine habe vahukooretordi söömise vahepeal maha ajada.”
Väino on olnud Leisi tuntuks saanud spordilaagrite A ja O. Maakonna sportlastele lisaks on neid tehtud ka TSIK-i korvpalluritele, Tartu jalgpallitüdrukutele jt. “Olen läbinisti spordilainel, terve elu sellega tegelenud. Sport on mul tugevasti külge jäänud.”
Turismitalu ja külaelu edendajad Haamerid
Kati (73) ja Arvo (70) Haamer pakuvad Mätja külas Adu-Jaani turismitalus majutusteenust 2000. aastast, aastaringselt kuni 50 inimesele. Mõtted ettevõtluse suunas tekkisid neil 1990-ndate teises pooles, kui Arvo oli külavanem. Siis olid nad unistanud, et sealsed noored võiksid minna välismaale kogemusi saama, et uute teadmistega tagasi tulla.
“Õppima minejaid oli, tagasitulijaid mitte. Teine mõte oli teha Mätjale majutus, et saaksime siin külalisi vastu võtta. Teisi pakkujaid ei olnud, nii hakkas abikaasa meie õue peale maja ehitama. Abikaasa on üheksalapselisest perest. Meie enda suguvõsa on küllaltki suur ja maja kulub nii või teisiti ära,” meenutas Kati.
Perenaine jutustas loo esimesest külalisest. “Üks Saksa mees sõitis siia jalgrattaga, ta külastas kõiki Balti riike, meile tuli ta Hiiumaalt. Jalgratastel liikus sellal palju turiste. Esimestel aastatel meelitas rahvast siia ka Õlletoober. On käidud igalt poolt, kõige kaugemad tulijad on olnud neli noormeest Barcelonast, kes samuti liikusid jalgrattaga.”
Kati sõnul algas tänavu hooaeg juba aprillis. Taheti olla kämpingus, kuid jaheduse pärast soovitas pere kolida külalistel suurde majja, kus oli vabu kohti. Samal ajal viibisid seal Tallinna meditsiinikooli õpilased, neljast kaks välismaalased – poolakas ja sakslane.
“Sügisel tulevad soomlased siia linnujahile, jaanuarist alates aga norralased metsseajahile. Paljud on korduvkülastajad. Põhiline hooaeg algab siiski pärast jaanipäeva. Leisi vallas on üsna palju majutuse pakkujaid, paljud veekogule lähemal. Meilt on lähim supluskoht Mujastes, 8 km. Palju käis tänavu leedulasi ja venelasi. Kiidan venelasi, nad on nii südamlikud ja abivalmid. Aasta kohta saame öelda, et oli küllalt normaalne, Booking com oskab külalisi parajalt saata.”
Haameri pere on ka külaelu mootor. Poeg Jaak, kes on keskkonnainspektsiooni Saaremaa büroo juhataja, on ka Mätja külavanem. Pereisa Arvo oli hommikul vara läinud külamajja üht-teist korrastama. Külamaja asub vanas Roobaka kõrtsimajas, kus kolhoosiajal oli plaatkuivati.
“”Teeme ära!” ja hoogtöö korras oleme omal jõul selle külamajaks korrastanud, toetust pole saanud. Nüüd tahame katuse jaoks abi saada. Loodame poole raha saada vallalt, teise poole lubas üks hea inimene annetada. Kaks tallinlast on ostnud siia talumaja, suviti on nad perega siin, ka nemad toetavad küla tegemisi. Meil on palju plaane, tahame külamajja ehitada ka köögiploki ja rajada ilusa laululava,” rääkis Kati.
Hilja Koel ei tüdine uue omandamisest
Leisi valla Ratla külas elava Hilja Koeli (73) kohta võib öelda, et ta on lapsemeelselt uudishimulik, tahab kõike proovida ja selgeks õppida. Hilja on oma tegemistelt mitmekülgne, tema “jalajälgi” käsitöö ja koduloouurimise alal on suuremaid ja väiksemaid.
Praegu kogub ta materjali “Ratla mosaiik” teise osa jaoks, kuhu tulevad inimeste kirjutatud mälestused ehk perede suguvõsalood. See raamat loodetakse trükisoojana kätte saada Eesti Vabariigi juubeliks. Raamatu esimene osa nägi ilmavalgust eelmise aasta detsembris enne jõule, kõik 200 eksemplari on omaniku leidnud. Mõte koduloouurimise lugu kaante vahele saada oli Hiljal tekkinud kolm aastat tagasi.
“Käsitööd olen teinud ühte ja teist. Kui varem oli palju kudumist, siis lapselapsed on suureks kasvanud, sokke-kindaid-salle-mütse enam vaja pole. Lapiteki olen aga teinud kõigile. Olen heegeldanud suuri linikuid ja voodikatteid,” jutustas lahtiste kätega naine.
Kaks aastat tagasi oli Senta Room Muhust käinud käsitöönaistele Muhu tikandit õpetamas. “Nüüd tikin rahvariideseelikutele taskuid, samuti jakkide hõlmale, käistele või taha mustreid, mille ise välja mõtlen. Ma ei arva, et see on Muhu tikand, see on tavaline tikand. Igatahes värvirõõmu annab tikkimine ohtrasti, nagu ka valla võistluste auhindadeks kivide maalimine.”
Hiljal on selge ka viltimine, nii märg- kui kuivtehnika. “Muigude laulu-tantsu-pillimängu pundi liikmete pluusidele-särkidele olen preesi viltinud. Suuremaid asju ikka ka. Mareli Rannap käis õpetamas susside viltimist ja ühel Kuressaare õppepäeval juhendas Pärnu käsitöömeister tegema villavildist aplikatsioone tüllkardinatele. Kangastelgedel kootavad vaibad on vist iga käsitöötegija tööde nimistus. Viimasel ajal olen teinud tikandiga postkaarte, idee sain ühelt mandri käsitööõpetajalt. Selleks aastaks on mul jõulukaardid tehtud. Enamasti kuluvad need ära kingituste juurde, kaartide ostmise vajadust mul enam pole.”
Hiljal on annet ka joonistamises, tema enda tehtud portree kaunistab suure esiku seina. Igapäevategevuste hulka kuulub veel lugemine, ristsõnade lahendamine ja metsloomadega silmside pidamine, sest lemmik- ja koduloomi Hiljal ei ole. Leisi alevikus elava Väino Vaha (77) keharakkudest on valdav osa ilmselt spordirakud. Tundub uskumatuna, et 80 eluaasta poole tüüriv mees tegi hiljuti läbi Saaremaa kolme päeva jooksu (10+16+16 km) ja osales Tallinnas 10 km jooksul. “Läbisin ka Ultima Thule 21 km distantsi. Olin oma õpilase, praeguse abilinnapea Märt Mäekeriga kõrvuti. Üritasin temaga sammu pidada, see küll päris ei õnnestunud. Osalesin tänavu üle hulga aastate ka Viljandi linnajooksul. Võistluse eel teen kaks-kolm nädalat trenni.Maratoni hakkasin jooksma pärast 40-ndat eluaastat. Olen kokku osalenud 22 täispikal maratonil, lisaks poolmaratonid ja muud jooksud. Omavanuste seas olen olnud esimeste hulgas,” muljetas spordile ja selle arendamisele andunud nooruslik Väino. Kõik see on seda imestamisväärsem, et talle on paigaldatud südamestimulaator.Valla mäluringis korraldab ta põhiliselt sporditeemalisi võistlusi. Ta muretseb väga laste ja noorte tervise pärast. Liikumise harrastamiseks on ta korraldanud jalgrattavõistlusi, ärgitanud noori tegelema orienteerumise, jooksmise, suusatamise ja ujumisega. Väino on kurb, et koolidele ette kirjutatud tunniplaanid ei võimalda paindlikku lähenemist, et niigi nappe lumeolusid saaks maksimaalselt kasutada suusatamiseks.“Mitukümmend aastat on radade sisseajamine olnud minu teha. Äsjasel lumeajal jäi mul ainult ühel päeval suusatamata. Liikumise edendamiseks oleme muretsenud lisaks suuskadele 30 kepikõnni komplekti ja neid laenutamiseks andnud ka raamatukogule. Koolis ei taha see ala aga kuidagi vedu võtta. Südamekuul korraldasime kuus üritust, osa võttis ligi 300 inimest.”Väino jutustas muheda loo kooli ujula rajamisest. “Olin selle käivitamise juures ja lubasin habeme maha ajada, kui saan selle ujulas ära kasta. Nii tuli mul avamispeol lubadus teoks teha ja nelja-viiekuine habe vahukooretordi söömise vahepeal maha ajada.”Väino on olnud Leisi tuntuks saanud spordilaagrite A ja O. Maakonna sportlastele lisaks on neid tehtud ka TSIK-i korvpalluritele, Tartu jalgpallitüdrukutele jt. “Olen läbinisti spordilainel, terve elu sellega tegelenud. Sport on mul tugevasti külge jäänud.”Kati (73) ja Arvo (70) Haamer pakuvad Mätja külas Adu-Jaani turismitalus majutusteenust 2000. aastast, aastaringselt kuni 50 inimesele. Mõtted ettevõtluse suunas tekkisid neil 1990-ndate teises pooles, kui Arvo oli külavanem. Siis olid nad unistanud, et sealsed noored võiksid minna välismaale kogemusi saama, et uute teadmistega tagasi tulla.“Õppima minejaid oli, tagasitulijaid mitte. Teine mõte oli teha Mätjale majutus, et saaksime siin külalisi vastu võtta. Teisi pakkujaid ei olnud, nii hakkas abikaasa meie õue peale maja ehitama. Abikaasa on üheksalapselisest perest. Meie enda suguvõsa on küllaltki suur ja maja kulub nii või teisiti ära,” meenutas Kati.Perenaine jutustas loo esimesest külalisest. “Üks Saksa mees sõitis siia jalgrattaga, ta külastas kõiki Balti riike, meile tuli ta Hiiumaalt. Jalgratastel liikus sellal palju turiste. Esimestel aastatel meelitas rahvast siia ka Õlletoober. On käidud igalt poolt, kõige kaugemad tulijad on olnud neli noormeest Barcelonast, kes samuti liikusid jalgrattaga.”Kati sõnul algas tänavu hooaeg juba aprillis. Taheti olla kämpingus, kuid jaheduse pärast soovitas pere kolida külalistel suurde majja, kus oli vabu kohti. Samal ajal viibisid seal Tallinna meditsiinikooli õpilased, neljast kaks välismaalased – poolakas ja sakslane.“Sügisel tulevad soomlased siia linnujahile, jaanuarist alates aga norralased metsseajahile. Paljud on korduvkülastajad. Põhiline hooaeg algab siiski pärast jaanipäeva. Leisi vallas on üsna palju majutuse pakkujaid, paljud veekogule lähemal. Meilt on lähim supluskoht Mujastes, 8 km. Palju käis tänavu leedulasi ja venelasi. Kiidan venelasi, nad on nii südamlikud ja abivalmid. Aasta kohta saame öelda, et oli küllalt normaalne, Booking com oskab külalisi parajalt saata.”Haameri pere on ka külaelu mootor. Poeg Jaak, kes on keskkonnainspektsiooni Saaremaa büroo juhataja, on ka Mätja külavanem. Pereisa Arvo oli hommikul vara läinud külamajja üht-teist korrastama. Külamaja asub vanas Roobaka kõrtsimajas, kus kolhoosiajal oli plaatkuivati.“”Teeme ära!” ja hoogtöö korras oleme omal jõul selle külamajaks korrastanud, toetust pole saanud. Nüüd tahame katuse jaoks abi saada. Loodame poole raha saada vallalt, teise poole lubas üks hea inimene annetada. Kaks tallinlast on ostnud siia talumaja, suviti on nad perega siin, ka nemad toetavad küla tegemisi. Meil on palju plaane, tahame külamajja ehitada ka köögiploki ja rajada ilusa laululava,” rääkis Kati.Leisi valla Ratla külas elava Hilja Koeli (73) kohta võib öelda, et ta on lapsemeelselt uudishimulik, tahab kõike proovida ja selgeks õppida. Hilja on oma tegemistelt mitmekülgne, tema “jalajälgi” käsitöö ja koduloouurimise alal on suuremaid ja väiksemaid.Praegu kogub ta materjali “Ratla mosaiik” teise osa jaoks, kuhu tulevad inimeste kirjutatud mälestused ehk perede suguvõsalood. See raamat loodetakse trükisoojana kätte saada Eesti Vabariigi juubeliks. Raamatu esimene osa nägi ilmavalgust eelmise aasta detsembris enne jõule, kõik 200 eksemplari on omaniku leidnud. Mõte koduloouurimise lugu kaante vahele saada oli Hiljal tekkinud kolm aastat tagasi.“Käsitööd olen teinud ühte ja teist. Kui varem oli palju kudumist, siis lapselapsed on suureks kasvanud, sokke-kindaid-salle-mütse enam vaja pole. Lapiteki olen aga teinud kõigile. Olen heegeldanud suuri linikuid ja voodikatteid,” jutustas lahtiste kätega naine.Kaks aastat tagasi oli Senta Room Muhust käinud käsitöönaistele Muhu tikandit õpetamas. “Nüüd tikin rahvariideseelikutele taskuid, samuti jakkide hõlmale, käistele või taha mustreid, mille ise välja mõtlen. Ma ei arva, et see on Muhu tikand, see on tavaline tikand. Igatahes värvirõõmu annab tikkimine ohtrasti, nagu ka valla võistluste auhindadeks kivide maalimine.”Hiljal on selge ka viltimine, nii märg- kui kuivtehnika. “Muigude laulu-tantsu-pillimängu pundi liikmete pluusidele-särkidele olen preesi viltinud. Suuremaid asju ikka ka. Mareli Rannap käis õpetamas susside viltimist ja ühel Kuressaare õppepäeval juhendas Pärnu käsitöömeister tegema villavildist aplikatsioone tüllkardinatele. Kangastelgedel kootavad vaibad on vist iga käsitöötegija tööde nimistus. Viimasel ajal olen teinud tikandiga postkaarte, idee sain ühelt mandri käsitööõpetajalt. Selleks aastaks on mul jõulukaardid tehtud. Enamasti kuluvad need ära kingituste juurde, kaartide ostmise vajadust mul enam pole.”Hiljal on annet ka joonistamises, tema enda tehtud portree kaunistab suure esiku seina. Igapäevategevuste hulka kuulub veel lugemine, ristsõnade lahendamine ja metsloomadega silmside pidamine, sest lemmik- ja koduloomi Hiljal ei ole.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Üleeile toimus vanas Taritu koolimajas üle pika aja taas koolitund. Mitukümmend inimest, nii nooremaid kui vanemaid, oli kokku tulnud, et kuulata Kotlandi mõisahärra Indrek Raudse juttu selle kandi ajaloost. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kodulootund Taritu koolimajas

maintext:
Kultuur
Kodulootund Taritu koolimajas
Teisipäev, 22. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Anneli Tarkmeel Teisipäev, 22. november 2016. FOTO: Urve Vakker Üleeile toimus vanas Taritu koolimajas üle pika aja taas koolitund. Mitukümmend inimest, nii nooremaid kui vanemaid, oli kokku tulnud, et kuulata Kotlandi mõisahärra Indrek Raudse juttu selle kandi ajaloost.
“Kodulootund” – nii oli ettevõtmise ametlik nimi – sai täiendust Lümanda põhikooli õpilastelt, kes esitasid folkloorikava “Ämarikupidamine”. Vanavanemate lood aitas kokku koguda õpilaste juhendaja Külli Lindau.
Enne ürituse algust läks ahju Tiiu Hoogandi valmistatud pannileib, mida siis “koolipäeva” lõpus kõik maitsta said.
Ühtlasi avati kunstnik Ants Varese maalinäitus “Ilus maainimene”. Enne Taritut oli näitus paar kuud Kuressaare kultuurikeskuse saalis ning see kujutab peamiselt Kotlandi küla elanikke. Taritu näitust saab vaadata 20. jaanuarini. “Kodulootund” – nii oli ettevõtmise ametlik nimi – sai täiendust Lümanda põhikooli õpilastelt, kes esitasid folkloorikava “Ämarikupidamine”. Vanavanemate lood aitas kokku koguda õpilaste juhendaja Külli Lindau.Enne ürituse algust läks ahju Tiiu Hoogandi valmistatud pannileib, mida siis “koolipäeva” lõpus kõik maitsta said.Ühtlasi avati kunstnik Ants Varese maalinäitus “Ilus maainimene”. Enne Taritut oli näitus paar kuud Kuressaare kultuurikeskuse saalis ning see kujutab peamiselt Kotlandi küla elanikke. Taritu näitust saab vaadata 20. jaanuarini.
Veel artikleid samast teemast »


description: Augustis alustatud Hellamaa laululava ehitustööd on kulgenud plaanipäraselt. 26. oktoobril peeti laululava sarikapidu ning praegu käib hoogsalt Muhu rahvariide seeliku mustrilise voodrilaua paigaldamine. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Hellamaa laululavale kantakse juba mustrit
Reede, 18. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Reede, 18. november 2016. Hellamaa laululava juures käib praegu hoogsalt Muhu rahvariide seeliku mustrilise voodrilaua paigaldamine. Foto: Raido Liitmäe Augustis alustatud Hellamaa laululava ehitustööd on kulgenud plaanipäraselt. 26. oktoobril peeti laululava sarikapidu ning praegu käib hoogsalt Muhu rahvariide seeliku mustrilise voodrilaua paigaldamine.
Kuna tegemist on Muhu saare esimese tõelise laululavaga, siis võib seda ehitist julgelt nimetada ka Muhu laululavaks.
Vallavanem Raido Liitmäe arvates ei pea kõik tähtsamad hooned asuma Liival ja nii ongi tore, et laululava kerkib just Hellamaale.
“Selleaastaste tööde maht on ca 95 000 eurot ja see on kõik Muhu valla eelarvest. Oma panuse andsid ka kõik need muhulased ja meie sõbrad, kes külastasid 2015. aasta suvel menukat kontserti “Muhulastelt muhulastele”,” ütles vallavanem.
Kontserdi tuluna toetati laululava rajamist ligi 5000 euroga.
Liitmäe sõnul saavad selleaastased tööd ühele poole detsembri keskpaigaks ja laululava saab sellisesse valmidusse, et järgmisel aastal saab seal juba ära pidada nii Muhu jaanitule kontserdi kui ka juuli alguses Muhu laulupeo, kus osaleb umbes 300 koorilauljat.
Ehitustööd jätkuvad järgmise suve lõpus, kui valmib laululavaesine tantsulava, rajatakse käigu- ja kõnniteed, tehakse lõplikud haljastustööd.
Vaatamata sellele, et LEADER-meetmest ei toetatud Hellamaa laululava rajamist, otsustas vald suve lõpus, et laululava rajamisega enam ei viivitata ja raha leitakse, vähemalt osaliselt, valla eelarvest. Muhu vallavalitsuse poolt läbiviidud lihthanke “Muhu laululava tööprojekti koostamine ja ehitustööd” tulemusena sõlmiti 10. augustil ehituse töövõtuleping, mille kohaselt peab laululava täies mahus valmima 2017. a lõpuks. Laululava ehitab OÜ Kehte.
Kokku on laululava ehitusmaksumus 130 000–140 000 eurot. Laululava projekteeris Klotoid OÜ, arhitekt on Terje Truumaa. Kuna tegemist on Muhu saare esimese tõelise laululavaga, siis võib seda ehitist julgelt nimetada ka Muhu laululavaks.Vallavanem Raido Liitmäe arvates ei pea kõik tähtsamad hooned asuma Liival ja nii ongi tore, et laululava kerkib just Hellamaale.“Selleaastaste tööde maht on ca 95 000 eurot ja see on kõik Muhu valla eelarvest. Oma panuse andsid ka kõik need muhulased ja meie sõbrad, kes külastasid 2015. aasta suvel menukat kontserti “Muhulastelt muhulastele”,” ütles vallavanem.Kontserdi tuluna toetati laululava rajamist ligi 5000 euroga.Liitmäe sõnul saavad selleaastased tööd ühele poole detsembri keskpaigaks ja laululava saab sellisesse valmidusse, et järgmisel aastal saab seal juba ära pidada nii Muhu jaanitule kontserdi kui ka juuli alguses Muhu laulupeo, kus osaleb umbes 300 koorilauljat.Ehitustööd jätkuvad järgmise suve lõpus, kui valmib laululavaesine tantsulava, rajatakse käigu- ja kõnniteed, tehakse lõplikud haljastustööd.Vaatamata sellele, et LEADER-meetmest ei toetatud Hellamaa laululava rajamist, otsustas vald suve lõpus, et laululava rajamisega enam ei viivitata ja raha leitakse, vähemalt osaliselt, valla eelarvest. Muhu vallavalitsuse poolt läbiviidud lihthanke “Muhu laululava tööprojekti koostamine ja ehitustööd” tulemusena sõlmiti 10. augustil ehituse töövõtuleping, mille kohaselt peab laululava täies mahus valmima 2017. a lõpuks. Laululava ehitab OÜ Kehte.Kokku on laululava ehitusmaksumus 130 000–140 000 eurot. Laululava projekteeris Klotoid OÜ, arhitekt on Terje Truumaa.
Veel artikleid samast teemast »


description: Tänase kodanikupäeva raames tunnustati eile Nasva klubis vabaühendusi. Tiitel Kena Kodanikuühendus anti mittetulundusühingule Soela Sadama Selts, mille juhatus ja liikmed on silma paistnud kohaliku elu edendamisega. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Kena Kodanikuühenduse tiitli pälvis Soela Sadama Selts
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Laupäev, 26. november 2016. Tänase kodanikupäeva raames tunnustati eile Nasva klubis vabaühendusi. Tiitel Kena Kodanikuühendus anti mittetulundusühingule Soela Sadama Selts, mille juhatus ja liikmed on silma paistnud kohaliku elu edendamisega.
Lääne-Saare vallavanem Tiina Luks ütles tunnustusüritust avades, et omavalitsuste ühinemisreformi taustal on iga vabaühenduse ja kodanikualgatuse roll ning koostöö omavalitsusega olulisem kui kunagi varem. “Ja omavalitsuse ülesanne on algatused ära kuulata ning neile vastu tulla,” sõnas Luks.
Soela Sadama Seltsi liikmed on aktiivsed ja koostööaltid ning on ellu kutsunud kogukonda kaasavaid ühistegemisi. Ja mis kõige olulisem, selts tõsteti esile, kuna tal on head maine piirkonna elanike seas.
“On küll meeldiv tunne, kui su tegemisi on märgatud,” tõdes seltsi esindaja Vallis Alliksoon. “Rõõm, et aru saadakse, kuidas seltsi tegevus liidab kogukonda ja kui palju on endal võimalik ära teha.”
Kena algatus, tegu ja koostöö
Kodanikupäeva raames korraldatud tänuürituse moto oli “Hooliv inimene = hooliv ühiskond“ ning sellest lähtuvalt jagati mitmeid teisigi tiitleid.
Kui tiitel Kena Mõte jäi sel aastal välja andmata, siis Kena Algatus anti Saaremaa Loomemajale, Kena Tegu Saaremaa Merispordi Seltsile ning Kena Koostöö tiitli sai Lääne-Saare vallavalitsus, kellelt on ühingud alati saanud nõu ja abi. “See on küll nüüd ootamatu ja hästi hoitud saladus,” oli Luks meelitatud. “Aga oleme selle nimel ka tööd teinud, tõsi.”
Tänavuse Roomassaares Zoom8 paadiklassi maailmameistrivõistlused korraldanud Saaremaa Merispordi Seltsi esindaja Margus Männik rõhutas, et aunimetuse Kena Tegu taga pole üksnes seltsi rahvas, vaid kümned ja kümned inimesed ning kõik koostööpartnerid: “Saime täna veel kord kinnitust, et oleme õigel teel ja et meie koostegevusest võidavad kõik osapooled, eeskätt muidugi lapsed ja noored.”
Paljudele Kuressaares nüüdseks lammutamisele minevas hoones meeldivat tegevust ja põnevaid kohtumisi pakkunud MTÜ Saaremaa Loomemaja tegevus kui Kena Algatus otsib uueks suveks juba uusi võimalusi ja väljundit. “Vaatame, ehk tuleb, küll pisut teises võtmes, sellele jätk,” avaldas üks Loomemaja juhtidest, tiitlit vastu võtnud Maris Rebel lootust. Tema sõnul seisis Saaremaa Loomemaja õnnestumise taga hea energia, õnn ja kodutugi, samuti avalike asutuste kaasabi.
Saaremaa arenduskeskuse juht Piret Pihel ütles eilsel tänuüritusel, et kuigi õnn arveid ei tasu, on sellel igapäevaelus tähtis koht ja meil kõigil võimalik panustada õnnelikuma keskkonna loomisesse.
Pärast tunnustamist oli kõigil klubisse tulnutel võimalik kuulata lektor Kadri Tillemanni, omavalitsuste ja kodanikuühenduste konsultandi loengut. Oma lugusid rääkisid ka politsei ja Soela Sadama Seltsi esindajad. Lääne-Saare vallavanem Tiina Luks ütles tunnustusüritust avades, et omavalitsuste ühinemisreformi taustal on iga vabaühenduse ja kodanikualgatuse roll ning koostöö omavalitsusega olulisem kui kunagi varem. “Ja omavalitsuse ülesanne on algatused ära kuulata ning neile vastu tulla,” sõnas Luks.Soela Sadama Seltsi liikmed on aktiivsed ja koostööaltid ning on ellu kutsunud kogukonda kaasavaid ühistegemisi. Ja mis kõige olulisem, selts tõsteti esile, kuna tal on head maine piirkonna elanike seas.“On küll meeldiv tunne, kui su tegemisi on märgatud,” tõdes seltsi esindaja Vallis Alliksoon. “Rõõm, et aru saadakse, kuidas seltsi tegevus liidab kogukonda ja kui palju on endal võimalik ära teha.”Kodanikupäeva raames korraldatud tänuürituse moto oli “Hooliv inimene = hooliv ühiskond“ ning sellest lähtuvalt jagati mitmeid teisigi tiitleid.Kui tiitel Kena Mõte jäi sel aastal välja andmata, siis Kena Algatus anti Saaremaa Loomemajale, Kena Tegu Saaremaa Merispordi Seltsile ning Kena Koostöö tiitli sai Lääne-Saare vallavalitsus, kellelt on ühingud alati saanud nõu ja abi. “See on küll nüüd ootamatu ja hästi hoitud saladus,” oli Luks meelitatud. “Aga oleme selle nimel ka tööd teinud, tõsi.”Tänavuse Roomassaares Zoom8 paadiklassi maailmameistrivõistlused korraldanud Saaremaa Merispordi Seltsi esindaja Margus Männik rõhutas, et aunimetuse Kena Tegu taga pole üksnes seltsi rahvas, vaid kümned ja kümned inimesed ning kõik koostööpartnerid: “Saime täna veel kord kinnitust, et oleme õigel teel ja et meie koostegevusest võidavad kõik osapooled, eeskätt muidugi lapsed ja noored.”Paljudele Kuressaares nüüdseks lammutamisele minevas hoones meeldivat tegevust ja põnevaid kohtumisi pakkunud MTÜ Saaremaa Loomemaja tegevus kui Kena Algatus otsib uueks suveks juba uusi võimalusi ja väljundit. “Vaatame, ehk tuleb, küll pisut teises võtmes, sellele jätk,” avaldas üks Loomemaja juhtidest, tiitlit vastu võtnud Maris Rebel lootust. Tema sõnul seisis Saaremaa Loomemaja õnnestumise taga hea energia, õnn ja kodutugi, samuti avalike asutuste kaasabi.Saaremaa arenduskeskuse juht Piret Pihel ütles eilsel tänuüritusel, et kuigi õnn arveid ei tasu, on sellel igapäevaelus tähtis koht ja meil kõigil võimalik panustada õnnelikuma keskkonna loomisesse.Pärast tunnustamist oli kõigil klubisse tulnutel võimalik kuulata lektor Kadri Tillemanni, omavalitsuste ja kodanikuühenduste konsultandi loengut. Oma lugusid rääkisid ka politsei ja Soela Sadama Seltsi esindajad.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaa lauatennisemängijatel Janek Saarel, Taivo Eskol ja Sven Issajevil (SK Anto) läheb Eesti tugevuselt teises sarjas ehk esiliigas igati hästi. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Pinksimehed esiliigas kolmandad


description: Seoses politsei läheneva 98. aastapäevaga antakse täna Kuressaare politseijaoskonna aktusel üle tunnustused neljale politseinikule. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Tunnustatakse nelja Saaremaa politseinikku
Reede, 11. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Reede, 11. november 2016. Seoses politsei läheneva 98. aastapäevaga antakse täna Kuressaare politseijaoskonna aktusel üle tunnustused neljale politseinikule.
Prefekti tänukirja saavad Kuressaare politseijaoskonna noorsoopolitseinik Minna Raun ja patrullitalituse spetsialist Margus Lektšilin.
Lääne prefektuuri teenetemärk antakse menetlusteenistuse uurijale Paavo Tänavale ja patrullpolitseinikule Leino Rihkrandile. Kõik neli politseinikku pälvisid tunnustuse teenistuskohustuste silmapaistvalt hea täitmise eest.
Homme oodatakse Kuressaare politseijaoskonda kõiki pensionil olevaid Saaremaa endisi politseinikke ja piirivalvureid, et meenutada möödunut ning tutvuda jaoskonna tänaste tegemistega.
Praeguse seisuga on enda osavõtust teatanud 17 pensionil olevat politseinikku. Endistest Saare politseiprefektidest on oma osavõtust teatanud nii Ants Ley kui Helmut Sääsk.
“Anname inimestele võimaluse tutvuda uue majaga, omavahel muljeid vahetada ning pakume torti. Kuulame endiste kolleegide soovitusi edaspidiseks,” ütles Kuressaare politseijaoskonna juht Rainer Antsaar. Prefekti tänukirja saavad Kuressaare politseijaoskonna noorsoopolitseinik Minna Raun ja patrullitalituse spetsialist Margus Lektšilin.Lääne prefektuuri teenetemärk antakse menetlusteenistuse uurijale Paavo Tänavale ja patrullpolitseinikule Leino Rihkrandile. Kõik neli politseinikku pälvisid tunnustuse teenistuskohustuste silmapaistvalt hea täitmise eest.Homme oodatakse Kuressaare politseijaoskonda kõiki pensionil olevaid Saaremaa endisi politseinikke ja piirivalvureid, et meenutada möödunut ning tutvuda jaoskonna tänaste tegemistega.Praeguse seisuga on enda osavõtust teatanud 17 pensionil olevat politseinikku. Endistest Saare politseiprefektidest on oma osavõtust teatanud nii Ants Ley kui Helmut Sääsk.“Anname inimestele võimaluse tutvuda uue majaga, omavahel muljeid vahetada ning pakume torti. Kuulame endiste kolleegide soovitusi edaspidiseks,” ütles Kuressaare politseijaoskonna juht Rainer Antsaar.
Veel artikleid samast teemast »


description: Tugev tuul viis Saaremaal ja Hiiumaal eile keskpäevaks elektri 427 majapidamisest. Hiiumaaga ühendust pidav parvlaev St. Ola viibis koos reisijatega sadama läheduses merevangis. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Torm jättis 400 majapidamist elektrita

maintext:
Uudised
Torm jättis 400 majapidamist elektrita
Reede, 25. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Reede, 25. november 2016. Foto on illustratiivne. Tugev tuul viis Saaremaal ja Hiiumaal eile keskpäevaks elektri 427 majapidamisest. Hiiumaaga ühendust pidav parvlaev St. Ola viibis koos reisijatega sadama läheduses merevangis.
Saaremaal sai tormi tõttu enim kahjustada Leisi piirkond, kus vooluta jäi 230 majapidamist. Hiiumaal jäi elektrita 197 majapidamist Käina, Vaemla, Putkaste ja Moka piirkonnas.
Kui Saaremaal lubas firma Elektrilevi OÜ rikked kõrvaldada nelja tunni jooksul, siis Hiiumaal võtab see tund kauem aega. Tegelikkuses said nii Saaremaa kui Hiiumaa elanikud voolu tagasi päeval kella kaheks. Saaremaal sai tormi tõttu enim kahjustada Leisi piirkond, kus vooluta jäi 230 majapidamist. Hiiumaal jäi elektrita 197 majapidamist Käina, Vaemla, Putkaste ja Moka piirkonnas.Kui Saaremaal lubas firma Elektrilevi OÜ rikked kõrvaldada nelja tunni jooksul, siis Hiiumaal võtab see tund kauem aega. Tegelikkuses said nii Saaremaa kui Hiiumaa elanikud voolu tagasi päeval kella kaheks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Üle kümne aasta politseis narkokoerana töötanud ja suure panuse andnud Belimirs Elite hüüdnimega Kutt saadeti pidulikult pensionile, vanaduspäevi nautima. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Teenekas narkokoer läks pidulikult pensionile
Teisipäev, 15. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Teisipäev, 15. november 2016. Politseinike tunnustusüritusel sai Elite suure kotitäie kuivtoitu ja oma “diivani”, kus väljateenitult puhata. FOTO: Valmar Voolaid Üle kümne aasta politseis narkokoerana töötanud ja suure panuse andnud Belimirs Elite hüüdnimega Kutt saadeti pidulikult pensionile, vanaduspäevi nautima.
2005. aasta juulis Soomest ostetud ja poolteiseaastasena Saaremaale toodud inglise springerspanjel Elite alustas teenistust toona veel eraldi ametina töötanud piirivalves ning jätkas asutuste ühendamisel politsei- ja piirivalveameti Lääne prefektuuri Kuressaare politseijaoskonnas.
Sotsiaalsete kogemuste saamiseks hakkas ta esialgu koerajuhi Ljudmila Roiga tööl kaasa käima. Järgnes koolitus sisekaitseakadeemia koertekoolis Murastes. Pärast põhikursust tuli Elitel kaheaastaselt sooritada eksamid.
“Ta on väga palju abiks olnud ja avastanud,” kiitis Ljudmila Roi, kelle jaoks on tegemist teise teenistuskoeraga. Tema esimene oli saksa lambakoer Walter. Kui palju koguseliselt on Elite uimasteid avastanud, on raske tagantjärele hinnata. Narkootikume leidis ta taskutest, kottidest, korteritest.
Koera tasub alati usaldada
Autode puhul tuli sedagi ette, et politseinikud esmasel otsimisel midagi kahtlast ei avastanud, ent koer jäi ikkagi endale kindlaks ja andis perenaisele mõista, et sõidukis peab uimasteid olema. Nii on neid põhjalikumal otsimisel autost siiski ka avastatud.
“Kui koer näitab, usalda koera. Ta näitab ka neid kohti, kus on uimasteid olnud, sest lõhn jääb ju alles,” selgitas Roi. Pärast tööd käis ta Elitega preemiaks mängimas.
Politsei kaasas Elite ka väljaspool Saaremaad erinevatel politseioperatsioonidel, välja arvatud Ida-Virumaa ja Lõuna-Eesti. Aastaid tagasi oli piirivalvel ning politseil veel vähe narkokoeri, mistõttu tuli ka kaugemal käia.
Miks otsustati Elite just nüüd pensionile saata? Elavad ju koerad palju vanemaks kui 12 aastat. Ent see on individuaalne, nagu inimesegi puhul – mõni püsib kauem vormis kui teine ja sõltub paljuski tervisest.
Tunde kestval politseioperatsioonil vajab koer vahepeal puhkust. “Ninaga töötamine on koera jaoks väga väsitav ja sellega tuleb arvestada,” sõnas Roi.
Ükskord palava ilmaga Haapsalu surfilaagris olevaid sõidukeid kontrollides otsis Elite kohta, kuhu saaks puhkama minna. “Vanuse lisandudes hakkas ta üha rohkem seda tegema. Töötsüklid läksid lühemaks ja puhkamise aeg pikemaks,” tõdes Roi.
Alates seitsmendast eluaastat tuleb koeraga käia igal aastal eksameid tegemas. Kui koer sooritab kõik ilusti, võib ta teenistust jätkata.
Mantlipärija olemas
“Kutt tegi küll eksamid ära, aga ta on siiski vana koer, mis ma tast kiusan. Las peab pensionipõlve,” ütles Roi oma hoolealuse kohta. Vananemise märgid avaldusid eelkõige koera aeglasemas liikumises ja kohati kehvemas kuulmises.
Kuna Elitele on asendajana olemas jaanuaris nelja-aastaseks saav belgia lambakoer Malinois nimega Suhteellisen Vahva (nimi tuleneb Soome päritolust – toim), keda põhiliselt kasutatakse jäljekoerana ja kes on ka narkokoolituse läbinud, siis ei pidanud Roi Elite kojujätmise üle kaua mõtlema.
“Kui ma hüüan “Vahva Kutt!”, reageerivad selle peale mõlemad,” naljatles Roi.
Möödunud reedel politseinike tunnustusüritusel sai Elite tehtud töö eest tänutäheks suure kotitäie kuivtoitu ja oma “diivani”, kus väljateenitult puhata.
Kodus käib kahe koera vahel omamoodi võistlus, kes enne pikutama pääseb, sest mõlemad sinna korraga ära ei mahu. “Kes ees, see mees. Kui vanem koer nagu karja juht koertemaailmas läheb ära, siis ronib noorem ise pessa,” lausus Roi.
Niiöelda pensionile jäämine ei tähenda sugugi, et Elite jääb nüüd koju lesima. “Kui teen nooremale koerale koolituse eesmärgil väljasõite, võtan vana koera ikka kaasa, et tal meeles püsiks, millega ta tegeles,” rääkis Roi.
Koeraga on nagu inimesega. Pärast pensionile jäämist tuleb ikka ennast liigutada, kas või tervise huvides. Hommikuti kodus enne tööle minekut, kui perenaine politseivormi selga paneb, vaatab Elite talle oma pruunide silmadega otsa, justkui küsides: “Aga mina?” 2005. aasta juulis Soomest ostetud ja poolteiseaastasena Saaremaale toodud inglise springerspanjel Elite alustas teenistust toona veel eraldi ametina töötanud piirivalves ning jätkas asutuste ühendamisel politsei- ja piirivalveameti Lääne prefektuuri Kuressaare politseijaoskonnas.Sotsiaalsete kogemuste saamiseks hakkas ta esialgu koerajuhi Ljudmila Roiga tööl kaasa käima. Järgnes koolitus sisekaitseakadeemia koertekoolis Murastes. Pärast põhikursust tuli Elitel kaheaastaselt sooritada eksamid.“Ta on väga palju abiks olnud ja avastanud,” kiitis Ljudmila Roi, kelle jaoks on tegemist teise teenistuskoeraga. Tema esimene oli saksa lambakoer Walter. Kui palju koguseliselt on Elite uimasteid avastanud, on raske tagantjärele hinnata. Narkootikume leidis ta taskutest, kottidest, korteritest.Autode puhul tuli sedagi ette, et politseinikud esmasel otsimisel midagi kahtlast ei avastanud, ent koer jäi ikkagi endale kindlaks ja andis perenaisele mõista, et sõidukis peab uimasteid olema. Nii on neid põhjalikumal otsimisel autost siiski ka avastatud.“Kui koer näitab, usalda koera. Ta näitab ka neid kohti, kus on uimasteid olnud, sest lõhn jääb ju alles,” selgitas Roi. Pärast tööd käis ta Elitega preemiaks mängimas.Politsei kaasas Elite ka väljaspool Saaremaad erinevatel politseioperatsioonidel, välja arvatud Ida-Virumaa ja Lõuna-Eesti. Aastaid tagasi oli piirivalvel ning politseil veel vähe narkokoeri, mistõttu tuli ka kaugemal käia.Miks otsustati Elite just nüüd pensionile saata? Elavad ju koerad palju vanemaks kui 12 aastat. Ent see on individuaalne, nagu inimesegi puhul – mõni püsib kauem vormis kui teine ja sõltub paljuski tervisest.Tunde kestval politseioperatsioonil vajab koer vahepeal puhkust. “Ninaga töötamine on koera jaoks väga väsitav ja sellega tuleb arvestada,” sõnas Roi.Ükskord palava ilmaga Haapsalu surfilaagris olevaid sõidukeid kontrollides otsis Elite kohta, kuhu saaks puhkama minna. “Vanuse lisandudes hakkas ta üha rohkem seda tegema. Töötsüklid läksid lühemaks ja puhkamise aeg pikemaks,” tõdes Roi.Alates seitsmendast eluaastat tuleb koeraga käia igal aastal eksameid tegemas. Kui koer sooritab kõik ilusti, võib ta teenistust jätkata.“Kutt tegi küll eksamid ära, aga ta on siiski vana koer, mis ma tast kiusan. Las peab pensionipõlve,” ütles Roi oma hoolealuse kohta. Vananemise märgid avaldusid eelkõige koera aeglasemas liikumises ja kohati kehvemas kuulmises.Kuna Elitele on asendajana olemas jaanuaris nelja-aastaseks saav belgia lambakoer Malinois nimega Suhteellisen Vahva (nimi tuleneb Soome päritolust – toim), keda põhiliselt kasutatakse jäljekoerana ja kes on ka narkokoolituse läbinud, siis ei pidanud Roi Elite kojujätmise üle kaua mõtlema.“Kui ma hüüan “Vahva Kutt!”, reageerivad selle peale mõlemad,” naljatles Roi.Möödunud reedel politseinike tunnustusüritusel sai Elite tehtud töö eest tänutäheks suure kotitäie kuivtoitu ja oma “diivani”, kus väljateenitult puhata.Kodus käib kahe koera vahel omamoodi võistlus, kes enne pikutama pääseb, sest mõlemad sinna korraga ära ei mahu. “Kes ees, see mees. Kui vanem koer nagu karja juht koertemaailmas läheb ära, siis ronib noorem ise pessa,” lausus Roi.Niiöelda pensionile jäämine ei tähenda sugugi, et Elite jääb nüüd koju lesima. “Kui teen nooremale koerale koolituse eesmärgil väljasõite, võtan vana koera ikka kaasa, et tal meeles püsiks, millega ta tegeles,” rääkis Roi.Koeraga on nagu inimesega. Pärast pensionile jäämist tuleb ikka ennast liigutada, kas või tervise huvides. Hommikuti kodus enne tööle minekut, kui perenaine politseivormi selga paneb, vaatab Elite talle oma pruunide silmadega otsa, justkui küsides: “Aga mina?”
Veel artikleid samast teemast »


description: Külm sõda lõppes veerandsada aastat tagasi Nõukogude Liidu kokkukukkumise ning Varssavi pakti ilma piduliku laialiminekuga. Venemaa Föderatsioon sai samuti iseseisvaks riigiks, mille esialgne lohutus oli Belovežje lepingu sõlmimine 1991. aasta detsembris nn SRÜ ehk kadunud impeeriumi aseaine loomiseks. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
KALEV STOICESCU AINULT MEIE MAAS: Moskva pisaraid ei usu
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Kalev Stoicescu, kolumnist Reede, 04. november 2016. Meie Maa kolumnist Kalev Stoicescu. Külm sõda lõppes veerandsada aastat tagasi Nõukogude Liidu kokkukukkumise ning Varssavi pakti ilma piduliku laialiminekuga. Venemaa Föderatsioon sai samuti iseseisvaks riigiks, mille esialgne lohutus oli Belovežje lepingu sõlmimine 1991. aasta detsembris nn SRÜ ehk kadunud impeeriumi aseaine loomiseks.
Teisalt, NATO ei pidanud heitlema eksistentsiaalse kriisiga, sest allianss sai uue elumõtte ning arenes edasi, tugevnes ja laienes.
Naljaga pooleks võib öelda, et NATO peaks olema tänulik oma eduka ellujäämise eest kolmele kurjategijale: Slobodan Miloševićile, Osama bin Ladenile ja Vladimir Putinile.
Euroopa Ühendusest sai 1995. aastal Euroopa Liit, mis koos NATO-ga või kumbki eraldi, hõlmasid pea kõiki vabanenud Euroopa riike, kes seda soovisid ning olid võimelised desovjetiseeruma ja euroopalikuks muutuma.
Kremli poliitika
Soome, Rootsi ja Austria puhul, kellest said EL-i liikmed 1995. aastal, oleks paslikum rääkida emantsipeerumisest. Uuel aastatuhandel – kui Kremlis haaras võimu kagebiitlik eliit ning algas Venemaa militariseerimine ja vastandumine läänemaailmale – toimusid mitmed “värvilised revolutsioonid”, sh Ukrainas ja Gruusias, ning 2011. aastal puhkes “Araabia kevad”, mille järellaineid näeme praegugi Süürias.
Võib päris kindlalt väita, et need Kõrgõzstanist Liibüa ja Jeemenini ulatunud rahvaülestõusud olid spontaansed ning polnud läänemaailma suurriikide poolt algatatud, kuigi nood sekkusid hiljem valikuliselt sündmuste käiku, paraku enamjaolt ebaõnnestunult.
Kogu eelnev jutt on väga telegrammiliselt sõnastatud viimase põlvkonna ajalookäik kunagise külma sõja kõige kuumemates piirkondades, minu enda ja nähtavasti ka nii mõnegi lugeja seisukohalt vaadatuna. Samas, kuidas näevad ja hindavad neid sündmusi Putin ja Venemaa võimueliit?
Pole sugugi vähem oluline mõistatada, mida nad kipuvad – sellel taustal – arvama läänemaailma “tervislikust seisundist”, mis omakorda määrab Kremli ambitsioonikate eesmärkide täitmiseks ette võetavat poliitikat.
Kremli narratiiv räägib alandamisest, kuivõrd külma sõja järel olevat läänemaailm kohelnud (Jeltsini) Venemaad igasuguse respektita, Euraasia “haige mehena”, kellelt n-ö alatult varastati ära – Venemaa nõrkusehetki ära kasutades – kõik endised “liitlased” ja isegi mõned “liiduvabariigid”, st Balti riigid, kusjuures jätkuvalt püütakse “ära tõmmata” isegi Ukraina, Gruusia ja Moldova. Tagatipuks, läänemaailma, eriti USA kindel eesmärk olevat Venemaad tugevdanud Putini režiimi kukutamine.
Senine maailmakord, mis tähendavat lääneriikide domineerimist ja nende mõju laienemist Moskva “arvelt”, ei olevat õiglane ega vasta Venemaa potentsiaalile ja tema ajaloolisele missioonile. Ühtlasi, Kreml ei mõistvat läänemaailma “silmakirjalikkust” ja “vaenulikkust”, sest näiteks Abhaasia ja Kosovo “iseseisvumise protsessid” olevat olnud sisuliselt ühtviisi õiguspärased ja moraalselt põhjendatud (ning Moskva ei tunnusta seni Kosovo iseseisvust justkui seetõttu, et lääneriigid – tegelikult pea terve maailm – ei tunnusta Abhaasiat ja Lõuna-Osseetiat iseseisvate “riikidena”).
Rääkimata Krõm-naš’ist. Niisiis, Kremli ja läänemaailma arusaamad sellest, mis on toimunud ja miks me oleme jõudnud lausa plahvatuslikult pingelisse olukorda, on diametraalselt erinevad ja vaevalt, et neid erimeelsusi õnnestub lähiaastatel märkimisväärselt vähendada.
Missugust maailma soovib Putin?
Lääneriigid, mille hulka kuulub ka Eesti, ei näe alternatiivi ülemaailmsele korrale, mis toetub pigem rahvusvahelistele organisatsioonidele ja institutsioonidele (nagu ÜRO, NATO, EL, OSCE jne), kuigi mõistagi ei välista riikidevahelisi kahepoolseid suhteid, sh Venemaaga.
Teisalt, Venemaa ei mõista läänelikku asjaajamist, mille puhul võib näiteks isegi ühe riigi osa – Belgia Valloonia – torpedeerida CETA-t (EL-i ja Kanada vahelist vabakaubanduslepingut) või kõigest kaks riiki – Türgi ja Küpros – juba pikki aastaid takistada EL-i ja NATO vahelist koostööd. Varssavi paktis sellist jama poleks lastud sündida.
Tundub, et Putini ja tema nõuandjate leeris on järjest enam kinnistunud kaks mantrat.
Esiteks, Nõukogude Liitu, vaatamata selle hädadele, “respekteeriti” rahvusvaheliselt, sellel oli üle maailma ulatuvat mõjujõudu (sh kriitilistes piirkondades, nagu Lähis-Ida) ning see tagas siseriiklikku “stabiilsust”. Järelikult, Venemaa peab, nii palju kui see on tänapäevastes tingimustes võimalik ja mõistlik, taastama ja valikuliselt edasi arendama nõukogudeaegset “vägevust”.
See tähendab putinistliku režiimi kindlustamist, eelkõige asetades rõhku sõjalise jõu ja repressiivse süsteemi kiirele kasvatamisele ning desinformatsiooni ja propaganda hiiglasliku masina täistuuridel töötamisele. Läänelik liberaalsus olevat “suremas”, kuid ikka veel Kremlile ohtlik.
Vene rahvas peab varsti jälle letšopurkidega leppima, sest “vaenuliku” Lääne üle võidu saavutamiseks on tarvis kulutada pea kõik Venemaa ressursid tuhandete moodsate tankide, lennukite ja Iskander-M raketisüsteemide tootmiseks.
Loeb toores sõjaline jõud
Teisalt, miks oleks pidanud Venemaa pöörduma nt ÜRO poole Krimmi kuuluvuse küsimuses, kulutades “asjatult” aastaid mitte kuhugi viivate rahumeelsete poliitiliste kõneluste ja juriidiliste raportite koostamise peale, kui Ukraina poolsaart oli võimalik mõne päevaga ära napsata ja “vormistada”?
Sellepärast, et Kremli teise mantra kohaselt loevad – nii nagu ka Mussolini ja Hitleri puhul kunagi – ainult suurriikidevahelised jõuvahekorrad ning toores sõjaline jõud.
Tänapäevane Kreml mõtleb ja tegutseb 1815. aasta Viini kongressi ja 1945. aasta Jalta konverentsi vaimus, mille kohaselt väikestel ja isegi keskmistel riikidel (nagu Ukraina) pole mingit sõnaõigust. Nad on, Venemaa arvates subjektide ehk suurriikide poolt huvisfäärideks jagatavad objektid. Kui teine pool on nõrk ja/või magab midagi maha, siis jääb sellest ilma. Seepärast on Putini “lokaalsed” agressioonid paratamatud.
Suuremastaabilist konflikti NATO-ga Putin ei soovi, kuid ta võib mõelda uuele provokatsioonile, miks mitte (ka) Läänemere piirkonnas, et läänemaailma omalt poolt alandada, nõrgestada ja destabiliseerida. Eriti siis, kui Hillary Clinton peaks võitma USA presidendivalimised. Teisalt, NATO ei pidanud heitlema eksistentsiaalse kriisiga, sest allianss sai uue elumõtte ning arenes edasi, tugevnes ja laienes.Naljaga pooleks võib öelda, et NATO peaks olema tänulik oma eduka ellujäämise eest kolmele kurjategijale: Slobodan Miloševićile, Osama bin Ladenile ja Vladimir Putinile.Euroopa Ühendusest sai 1995. aastal Euroopa Liit, mis koos NATO-ga või kumbki eraldi, hõlmasid pea kõiki vabanenud Euroopa riike, kes seda soovisid ning olid võimelised desovjetiseeruma ja euroopalikuks muutuma.Soome, Rootsi ja Austria puhul, kellest said EL-i liikmed 1995. aastal, oleks paslikum rääkida emantsipeerumisest. Uuel aastatuhandel – kui Kremlis haaras võimu kagebiitlik eliit ning algas Venemaa militariseerimine ja vastandumine läänemaailmale – toimusid mitmed “värvilised revolutsioonid”, sh Ukrainas ja Gruusias, ning 2011. aastal puhkes “Araabia kevad”, mille järellaineid näeme praegugi Süürias.Võib päris kindlalt väita, et need Kõrgõzstanist Liibüa ja Jeemenini ulatunud rahvaülestõusud olid spontaansed ning polnud läänemaailma suurriikide poolt algatatud, kuigi nood sekkusid hiljem valikuliselt sündmuste käiku, paraku enamjaolt ebaõnnestunult.Kogu eelnev jutt on väga telegrammiliselt sõnastatud viimase põlvkonna ajalookäik kunagise külma sõja kõige kuumemates piirkondades, minu enda ja nähtavasti ka nii mõnegi lugeja seisukohalt vaadatuna. Samas, kuidas näevad ja hindavad neid sündmusi Putin ja Venemaa võimueliit?Pole sugugi vähem oluline mõistatada, mida nad kipuvad – sellel taustal – arvama läänemaailma “tervislikust seisundist”, mis omakorda määrab Kremli ambitsioonikate eesmärkide täitmiseks ette võetavat poliitikat.Kremli narratiiv räägib alandamisest, kuivõrd külma sõja järel olevat läänemaailm kohelnud (Jeltsini) Venemaad igasuguse respektita, Euraasia “haige mehena”, kellelt n-ö alatult varastati ära – Venemaa nõrkusehetki ära kasutades – kõik endised “liitlased” ja isegi mõned “liiduvabariigid”, st Balti riigid, kusjuures jätkuvalt püütakse “ära tõmmata” isegi Ukraina, Gruusia ja Moldova. Tagatipuks, läänemaailma, eriti USA kindel eesmärk olevat Venemaad tugevdanud Putini režiimi kukutamine.Senine maailmakord, mis tähendavat lääneriikide domineerimist ja nende mõju laienemist Moskva “arvelt”, ei olevat õiglane ega vasta Venemaa potentsiaalile ja tema ajaloolisele missioonile. Ühtlasi, Kreml ei mõistvat läänemaailma “silmakirjalikkust” ja “vaenulikkust”, sest näiteks Abhaasia ja Kosovo “iseseisvumise protsessid” olevat olnud sisuliselt ühtviisi õiguspärased ja moraalselt põhjendatud (ning Moskva ei tunnusta seni Kosovo iseseisvust justkui seetõttu, et lääneriigid – tegelikult pea terve maailm – ei tunnusta Abhaasiat ja Lõuna-Osseetiat iseseisvate “riikidena”).Rääkimata Krõm-naš’ist. Niisiis, Kremli ja läänemaailma arusaamad sellest, mis on toimunud ja miks me oleme jõudnud lausa plahvatuslikult pingelisse olukorda, on diametraalselt erinevad ja vaevalt, et neid erimeelsusi õnnestub lähiaastatel märkimisväärselt vähendada.Lääneriigid, mille hulka kuulub ka Eesti, ei näe alternatiivi ülemaailmsele korrale, mis toetub pigem rahvusvahelistele organisatsioonidele ja institutsioonidele (nagu ÜRO, NATO, EL, OSCE jne), kuigi mõistagi ei välista riikidevahelisi kahepoolseid suhteid, sh Venemaaga.Teisalt, Venemaa ei mõista läänelikku asjaajamist, mille puhul võib näiteks isegi ühe riigi osa – Belgia Valloonia – torpedeerida CETA-t (EL-i ja Kanada vahelist vabakaubanduslepingut) või kõigest kaks riiki – Türgi ja Küpros – juba pikki aastaid takistada EL-i ja NATO vahelist koostööd. Varssavi paktis sellist jama poleks lastud sündida.Tundub, et Putini ja tema nõuandjate leeris on järjest enam kinnistunud kaks mantrat.Esiteks, Nõukogude Liitu, vaatamata selle hädadele, “respekteeriti” rahvusvaheliselt, sellel oli üle maailma ulatuvat mõjujõudu (sh kriitilistes piirkondades, nagu Lähis-Ida) ning see tagas siseriiklikku “stabiilsust”. Järelikult, Venemaa peab, nii palju kui see on tänapäevastes tingimustes võimalik ja mõistlik, taastama ja valikuliselt edasi arendama nõukogudeaegset “vägevust”.See tähendab putinistliku režiimi kindlustamist, eelkõige asetades rõhku sõjalise jõu ja repressiivse süsteemi kiirele kasvatamisele ning desinformatsiooni ja propaganda hiiglasliku masina täistuuridel töötamisele. Läänelik liberaalsus olevat “suremas”, kuid ikka veel Kremlile ohtlik.Vene rahvas peab varsti jälle letšopurkidega leppima, sest “vaenuliku” Lääne üle võidu saavutamiseks on tarvis kulutada pea kõik Venemaa ressursid tuhandete moodsate tankide, lennukite ja Iskander-M raketisüsteemide tootmiseks.Teisalt, miks oleks pidanud Venemaa pöörduma nt ÜRO poole Krimmi kuuluvuse küsimuses, kulutades “asjatult” aastaid mitte kuhugi viivate rahumeelsete poliitiliste kõneluste ja juriidiliste raportite koostamise peale, kui Ukraina poolsaart oli võimalik mõne päevaga ära napsata ja “vormistada”?Sellepärast, et Kremli teise mantra kohaselt loevad – nii nagu ka Mussolini ja Hitleri puhul kunagi – ainult suurriikidevahelised jõuvahekorrad ning toores sõjaline jõud.Tänapäevane Kreml mõtleb ja tegutseb 1815. aasta Viini kongressi ja 1945. aasta Jalta konverentsi vaimus, mille kohaselt väikestel ja isegi keskmistel riikidel (nagu Ukraina) pole mingit sõnaõigust. Nad on, Venemaa arvates subjektide ehk suurriikide poolt huvisfäärideks jagatavad objektid. Kui teine pool on nõrk ja/või magab midagi maha, siis jääb sellest ilma. Seepärast on Putini “lokaalsed” agressioonid paratamatud.Suuremastaabilist konflikti NATO-ga Putin ei soovi, kuid ta võib mõelda uuele provokatsioonile, miks mitte (ka) Läänemere piirkonnas, et läänemaailma omalt poolt alandada, nõrgestada ja destabiliseerida. Eriti siis, kui Hillary Clinton peaks võitma USA presidendivalimised.
Veel artikleid samast teemast »


description: Laupäeval toimus Saare Ratsakeskuses “Eggersmann Eesti koolisõit 2016“, kus tehti kokku 37 starti. Imetabaseks tegi selle võistluse asjaolu, et kaks ratsanikku võtsid kolme sõidu peale, üks kahes skeemis ja teine ühes, kaksikvõidu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Sport
Koolisõidus võeti kõigis sõitudes kaksikvõit
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Teisipäev, 29. november 2016. Vasakult Helina Täht (5.), Sandra Soomre (3.), kaksikvõidu võtnud Maria Vanatoa hobusega Cumberra ja Luise Vevers (6.). FOTO: Elise-Maria Trei Laupäeval toimus Saare Ratsakeskuses “Eggersmann Eesti koolisõit 2016“, kus tehti kokku 37 starti. Imetabaseks tegi selle võistluse asjaolu, et kaks ratsanikku võtsid kolme sõidu peale, üks kahes skeemis ja teine ühes, kaksikvõidu.
Päeva jooksul võeti omavahel mõõtu kolmes skeemis, kus esimene oli heaks harjutuseks noortele hobustele või ratsanikele. Sammu-traavi skeemis “ST2“ tuli noorte esimest korda võistlevate hobustega kaksikvõidule Seeder Horses OÜ ratsastaja Sandra Hints. Kokku astus ta võistlustulle neljal ratsul.
Parima tulemuse esimeses skeemis saavutas ta 68,53% hobusel Jerry Red von Seeder ja 67,65% ratsul Fernando von Seeder. Kolmandaks jäid Kaie Kallus ja Lord Leo 67,06%.
Teises sõidus “ABC2“ tuli juba ka galopi elemente esitada ja seal võttis samuti kaksikvõidu kogenud koolisõitja Maria Vanatoa, kes töötab ja võistleb Muhus Tihuse ratsatalu hobustega. Eesti hobusel Armas sai ta tulemuseks kõrged 69,21% ja teiseks jäänud tori hobusega Cumberra 68,16%. Kolmanda koha saavutasid Sandra Hints ja Hiona B 67,63%.
Tihe konkurents
Põhisõidus “A21“ skeemis läks aga eriti tuliseks võistluseks, sest teise ja kolmanda koha jagamisel tuli võtta kasutusele n-ö plaan B. Ka siin läksid esimesed kaks kohta Maria Vanatoale. Sel korral oli ratsutaja sõnul Armas natuke väsinud ning jäi Cumberrale veidi alla, kes saavutas 68%.
Nii Vanatoa Armasega kui Sandra Soomre eesti tõugu täkul Raket saavutasid aga 66%. Sel puhul vaadatakse skeemis harjutuste kõrval üldhindeid ehk ratsaniku istakut, juhtimisvõtteid ja hobuse liikumist ning nendes saavutatud hindeid. Kuna Vanatoal oli selles osas pool punkti kõrgem tulemus, sai ta seega teise koha jättes Soomre kolmandaks.
Maria Vanatoa on Armasega treeninud pool aastat ja Cumberraga saab tal veebruaris aasta täis. Siiski on ta nende noorte ratsudega osalenud juba mitmetel koolisõiduvõistlustel mandril. Ta pidas oluliseks, et päev sujus ja püsis ajakavas ning plats oli tasemel hooldusega – pinnas polnud kuskilt kõva.
“Esimene skeem läks mõlemaga planeeritult väga hästi, aga Armas oli teise sõidu ajaks natuke väsinud,“ sõnas ta, lisades, et Cumberra tegi põhisõidus siiani parima soorituse.
Kuna Muhus treenides on siiski kõige mugavam ja kiirem tulla just Saaremaale võistlema, siis sooviks ta kindlasti näha maakonnas rohkem võimalusi end ja hobuseid proovile panna. “Kindlasti sooviksin skeeme rohkem ja ka lisaks raskemal tasemel.“
Sandra Hints tuli võistlustele kohale lausa nelja hobusega neile noortele esimest kogemust pakkuma, jäädes päevaga väga rahule.
Seeder Horses OÜ perenaine Raili Pillmann arvas, et koolisõiduvõistlusi võiks saarel tihedamalt toimuda. “Olen koos tüdrukutega kahe käega poolt, et koolisõiduvõistlusi tihedamalt peetaks. Oleme alati valmis ka ettevalmistustöödes appi tulema,“ kinnitas naine. “Kui sul on võimalus kodus noore hobusega võistelda, on see suurepärane, eriti talvel.“
Samas jäi ta nõutuks, et kuna Saaremaal on väga palju kvaliteetseid eesti hobuseid, miks neid nii vähe välja oli tulnud. “Põhisõidus olid ju teisel ja kolmandal kohal kaks eesti hobust,“ tõi Pillmann välja.
Teisalt nentis naine, et kui protokollidest vaadata, siis võibolla need, kes parkuurides on edukamad olnud, ei olnud seda skeemis. “Tähest tähte polegi nii lihtne sõita,“ lisas ta. “Ootame pikisilmi järgmist võistlust. Kihvt ongi see, et osavõtjaid oli nii Saaremaalt, Muhust kui Hiiumaalt.“
Populaarsust kogumas
Saare Ratsatalu peremees Jaagup Kallas oli võistluspäevaga väga rahul. “Võistlejaid oli nii palju, et väga palju rohkem poleks mahtunudki. Lootsime, et kui 30 tuleb, on väga hästi, aga tuli lausa 37 ja oleme sellega ülirahul,“ ütles Kallas võistluse kohta, kus esimese stardi algust tuli osalejate rohkuse tõttu lausa varasemaks muuta.
Põhiliselt on Saaremaal juba aastaid takistussõidu võistluste korraldamisele rõhku pandud ja n-ö uuemal ajal on see alles teine koolisõidu võistlus. “Koolisõit on oluline, sest sellest saab kõik alguse. Takistussõit ei koosne ainult hüppamisest. Hüpe oleneb, kuidas sa kurvi läbid, seljas istud ja hobuse takistusele juhid ning hüpe on see, kus sa ei muuda enam midagi,“ selgitas Kallas, lisades, et koolisõidu harjutamine annab takistussõidule palju juurde.
Tähtis polegi see, kui rasked on skeemi elemendid, vaid kui täpselt ja õigesti seda sooritatakse. Nii palju on hinnata: istak, juhtimisvõtted, raja läbimise täpsus, hobuse otsesus sirgetel, õige paine kumeral trajektooril ja korrektne üleminek erinevale liikumisele.
“Hetkel on koolisõit Saaremaal lapsekingades ja arenguruumi on tegelikult kõvasti,“ nentis Kallas, lisades, et suvel on plaanis samuti koolisõiduvõistlust korraldada. “Sellele tuleb rõhku panna, et saada ka muudel aladel veel paremaid tulemusi.“
Enne võistlust kasutas 18 ratsanikku ka võimalust võistluste peakohtuniku Ellen Vatseli treeningus osaleda, et oma sooritust veelgi lihvida.
Kallas tõdes, et Seeder Horses OÜ on Saaremaal ainus, kus on eraldi spetsiaalsed koolisõidu ja takistussõidu suunalised hobused. Teised osalevad võistlustel sellise loomaga, kes neil parajasti võtta on. “Maria Vanatoa käib ka mandril koolisõiduvõistlustel, aga enamiku võistlejate jaoks oli see alles teine koolisõidu võistlus,“ lisas ta.
Järgmisel aastal sooviks mitmed sportlased ja hobuseomanikud näha enam koolisõidu võistlusi ning ka meistrivõistlusi sellel alal ja loodetakse, et maakonnas saab juba mitmel alal end ratsudega proovile panna ning koolisõidus ka meistrivõistlused maha pidada. Päeva jooksul võeti omavahel mõõtu kolmes skeemis, kus esimene oli heaks harjutuseks noortele hobustele või ratsanikele. Sammu-traavi skeemis “ST2“ tuli noorte esimest korda võistlevate hobustega kaksikvõidule Seeder Horses OÜ ratsastaja Sandra Hints. Kokku astus ta võistlustulle neljal ratsul.Parima tulemuse esimeses skeemis saavutas ta 68,53% hobusel Jerry Red von Seeder ja 67,65% ratsul Fernando von Seeder. Kolmandaks jäid Kaie Kallus ja Lord Leo 67,06%.Teises sõidus “ABC2“ tuli juba ka galopi elemente esitada ja seal võttis samuti kaksikvõidu kogenud koolisõitja Maria Vanatoa, kes töötab ja võistleb Muhus Tihuse ratsatalu hobustega. Eesti hobusel Armas sai ta tulemuseks kõrged 69,21% ja teiseks jäänud tori hobusega Cumberra 68,16%. Kolmanda koha saavutasid Sandra Hints ja Hiona B 67,63%.Põhisõidus “A21“ skeemis läks aga eriti tuliseks võistluseks, sest teise ja kolmanda koha jagamisel tuli võtta kasutusele n-ö plaan B. Ka siin läksid esimesed kaks kohta Maria Vanatoale. Sel korral oli ratsutaja sõnul Armas natuke väsinud ning jäi Cumberrale veidi alla, kes saavutas 68%.Nii Vanatoa Armasega kui Sandra Soomre eesti tõugu täkul Raket saavutasid aga 66%. Sel puhul vaadatakse skeemis harjutuste kõrval üldhindeid ehk ratsaniku istakut, juhtimisvõtteid ja hobuse liikumist ning nendes saavutatud hindeid. Kuna Vanatoal oli selles osas pool punkti kõrgem tulemus, sai ta seega teise koha jättes Soomre kolmandaks.Maria Vanatoa on Armasega treeninud pool aastat ja Cumberraga saab tal veebruaris aasta täis. Siiski on ta nende noorte ratsudega osalenud juba mitmetel koolisõiduvõistlustel mandril. Ta pidas oluliseks, et päev sujus ja püsis ajakavas ning plats oli tasemel hooldusega – pinnas polnud kuskilt kõva.“Esimene skeem läks mõlemaga planeeritult väga hästi, aga Armas oli teise sõidu ajaks natuke väsinud,“ sõnas ta, lisades, et Cumberra tegi põhisõidus siiani parima soorituse.Kuna Muhus treenides on siiski kõige mugavam ja kiirem tulla just Saaremaale võistlema, siis sooviks ta kindlasti näha maakonnas rohkem võimalusi end ja hobuseid proovile panna. “Kindlasti sooviksin skeeme rohkem ja ka lisaks raskemal tasemel.“Sandra Hints tuli võistlustele kohale lausa nelja hobusega neile noortele esimest kogemust pakkuma, jäädes päevaga väga rahule.Seeder Horses OÜ perenaine Raili Pillmann arvas, et koolisõiduvõistlusi võiks saarel tihedamalt toimuda. “Olen koos tüdrukutega kahe käega poolt, et koolisõiduvõistlusi tihedamalt peetaks. Oleme alati valmis ka ettevalmistustöödes appi tulema,“ kinnitas naine. “Kui sul on võimalus kodus noore hobusega võistelda, on see suurepärane, eriti talvel.“Samas jäi ta nõutuks, et kuna Saaremaal on väga palju kvaliteetseid eesti hobuseid, miks neid nii vähe välja oli tulnud. “Põhisõidus olid ju teisel ja kolmandal kohal kaks eesti hobust,“ tõi Pillmann välja.Teisalt nentis naine, et kui protokollidest vaadata, siis võibolla need, kes parkuurides on edukamad olnud, ei olnud seda skeemis. “Tähest tähte polegi nii lihtne sõita,“ lisas ta. “Ootame pikisilmi järgmist võistlust. Kihvt ongi see, et osavõtjaid oli nii Saaremaalt, Muhust kui Hiiumaalt.“Saare Ratsatalu peremees Jaagup Kallas oli võistluspäevaga väga rahul. “Võistlejaid oli nii palju, et väga palju rohkem poleks mahtunudki. Lootsime, et kui 30 tuleb, on väga hästi, aga tuli lausa 37 ja oleme sellega ülirahul,“ ütles Kallas võistluse kohta, kus esimese stardi algust tuli osalejate rohkuse tõttu lausa varasemaks muuta.Põhiliselt on Saaremaal juba aastaid takistussõidu võistluste korraldamisele rõhku pandud ja n-ö uuemal ajal on see alles teine koolisõidu võistlus. “Koolisõit on oluline, sest sellest saab kõik alguse. Takistussõit ei koosne ainult hüppamisest. Hüpe oleneb, kuidas sa kurvi läbid, seljas istud ja hobuse takistusele juhid ning hüpe on see, kus sa ei muuda enam midagi,“ selgitas Kallas, lisades, et koolisõidu harjutamine annab takistussõidule palju juurde.Tähtis polegi see, kui rasked on skeemi elemendid, vaid kui täpselt ja õigesti seda sooritatakse. Nii palju on hinnata: istak, juhtimisvõtted, raja läbimise täpsus, hobuse otsesus sirgetel, õige paine kumeral trajektooril ja korrektne üleminek erinevale liikumisele.“Hetkel on koolisõit Saaremaal lapsekingades ja arenguruumi on tegelikult kõvasti,“ nentis Kallas, lisades, et suvel on plaanis samuti koolisõiduvõistlust korraldada. “Sellele tuleb rõhku panna, et saada ka muudel aladel veel paremaid tulemusi.“Enne võistlust kasutas 18 ratsanikku ka võimalust võistluste peakohtuniku Ellen Vatseli treeningus osaleda, et oma sooritust veelgi lihvida.Kallas tõdes, et Seeder Horses OÜ on Saaremaal ainus, kus on eraldi spetsiaalsed koolisõidu ja takistussõidu suunalised hobused. Teised osalevad võistlustel sellise loomaga, kes neil parajasti võtta on. “Maria Vanatoa käib ka mandril koolisõiduvõistlustel, aga enamiku võistlejate jaoks oli see alles teine koolisõidu võistlus,“ lisas ta.Järgmisel aastal sooviks mitmed sportlased ja hobuseomanikud näha enam koolisõidu võistlusi ning ka meistrivõistlusi sellel alal ja loodetakse, et maakonnas saab juba mitmel alal end ratsudega proovile panna ning koolisõidus ka meistrivõistlused maha pidada.
Veel artikleid samast teemast »


description: Haldusreform toob hulganisti segadust ka kohanimedes. Kõige raskemaks läheb Saare maakonnas, kus rahandusministeeriumi andmetel 96-st vabariigis kattuma hakkavast külast asub 60 just siin. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Ühinemine sunnib muutma külade nimesid või liituma (4)
Reede, 11. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Reede, 11. november 2016. Lahekülasid on Saaremaal neli ning praeguseks pole veel selge, millisel neist õnnestub oma praegune nimi alles jätta. Peagi muutuda võiva nime juures mõtiskleb teema üle külavanem Urmas Kiier. FOTO: Valmar Voolaid Haldusreform toob hulganisti segadust ka kohanimedes. Kõige raskemaks läheb Saare maakonnas, kus rahandusministeeriumi andmetel 96-st vabariigis kattuma hakkavast külast asub 60 just siin.
Osa omavalitsusi sai nimemuutustega kokku puutuda juba Lääne-Saare valda moodustades. Toona kasutati mitmel korral võimalust naabritega liituda.
Nii Kaarma kui Lümanda vallas olnud Kärdu külast jäi nimi alles Kaarma piirkonda ja teine liitus Lümanda külaga. Kahest Mõisakülast jäi alles Lümanda oma ja Kaarma kandis olnu liitus Tahula külaga. Sama juhtus ka neis valdades olnud Põlluküladega: Kaarma oma jäi, teine liitus Lümanda külaga.
“Kokkulepe oli, et külad teevad ise ettepaneku ning kui see on lähtuvalt õigusruumist ja kohanimekomisjoni arvamusest aktsepteeritav, siis eelistatakse seda,” selgitas Lääne-Saare vallavanem Tiina Luks Maalehele. Eelisõiguse nimi jätta said suurima elanike arvuga külad.
“Näiteks Lääne-Saares on teistega kattuv nimi 11 külal. Kui selguvad ühinejad, alustame aasta alguses kohe ka nimede muutmisega,” kinnitas Luks.
Sel korral peaks suure valla loomisel nime muutma kokku 36 küla. Tulevases Saaremaa suurvallas on praegu viis Rannaküla, millest võib sama nimega jääda vaid üks, ülejäänud peavad kasutama hargtäiendit, liituma naaberkülaga või valima vallas originaalse nime. Viimasest kahest loobudes saaks neile uuteks nimedeks näiteks Valjala-Rannaküla või Kihelkonna-Rannaküla. Samuti võib nimele lisada ka muid omadusi – Suur-, Väike-, Vana- jne.
Lootus jääb
Samapalju on maakonnas ka Liiva külasid. Saarel on veel neli Laheküla, kolm Mõisaküla, Nõmme küla ja Väljaküla ning hulganisti kaks korda esinevaid nimesid.
Saaremaal on neli Laheküla küla: linna külje all Lääne-Saare vallas, Laimjalas, Orissaares ja Pihtla vallas. Üks nimekaim on neil ka Muhus, aga kuna see on eraldi saarel, siis ühinemine seda valda ei puuduta.
Lääne-Saare vallas asuva Laheküla külavanem Urmas Kiier arvab, et neil on tõesti ilus nimi, millest ei tahaks ilma jääda. Samuti paikneb küla tiheasustusala kahe lahe vahel, mis õigustab nime veelgi.
Varasemal ajal on seda kohta küll palju Kellamäeks kutsutud, aga tegelikult jääb see siiski Lahekülast Aste poole. Ka naaberkülaga ei tahaks külavanem liituda. “Meil on üle 200 inimesega üsna suur küla. Las teised murravad oma pead, et uut nime välja mõelda,” lisas ta.
Samas meenutas Kiier, et mõni aeg tagasi olevat olnud ka jutt, et Laheküla liidetakse Kuressaarega, kuid see on Kiieri sõnul õnneks soiku jäänud.
“Loodan, et see nimi jääb, aga kui läheb vägisi nii, et peab muutma, eks siis rahvas istub kokku ja otsustab,” nentis mees, lisades, et ühe variandina võiks ju pakkuda midagi lahtedevahelise külaga seonduvat.
Saare maavalitsuse ühinemisnõuniku Taavi Kurisoo sõnul pole rahvaarvusid veel kõrvutatud, et oleks teada, kes saavad õiguse praeguse nime jätta. “Mõtlesin, et ootame ära, kes ühinejad on ja siis hakkame neid asju täpsemalt arutama,” selgitas ta.
Võrumaal on kattuvusi 20, Hiiumaal kaheksa, praeguse Pärnumaa ja Läänemaa valdadest moodustuvas omavalitsuses kuus ning Raplamaal kaks. Ülejäänud maakondades pärast ühinemist kattuvusi ei teki.
***
Korduvad külanimed Saaremaal
Rannaküla 5
Liiva küla 5
Laheküla 4
Mõisaküla 3
Nõmme küla 3
Väljaküla 3
Ariste küla 2
Hindu küla 2
Jõe küla 2
Keskvere küla 2
Kogula küla 2
Kungla küla 2
Kuusiku küla 2
Kõnnu küla 2
Metsaküla 2
Mustla küla 2
Mäebe küla 2
Nurme küla 2
Põlluküla 2
Randvere küla 2
Sepa küla 2
Ula küla 2
Veere küla 2
Viira küla 2
Võhma küla 2
***
Õigus jääb suuremale “vennale”
Saare maavalitsuse ühinemisnõuniku Taavi Kurisoo sõnul on praeguse kokkuleppe järgi senise nime säilitamise eesõigus neil kattuvate nimedega küladel, mis on suurima rahvaarvuga. “Edasi saavad paljud külad endale tõenäoliselt eesliite, ühinevad mõne teise külaga või võtavad mingi ajaloolise nime, mis on sellel kohal kunagi olnud,” lausus ta.
Aga kui kahes suurimas kattuva nimega külas on sama palju elanikke? “Räägime läbi, võib-olla tahavad nad ühineda mõne teise külaga,” pakkus Kurisoo.
Rahandusministeeriumi regionaalhalduse osakonna nõuniku Kadri Teller-Sepa kinnitusel on praegu kokku arvutatud need kattuvate nimedega külad, mille puhul on ühinemised juba laias laastus teada. Nii Saaremaal kui ka Hiiumaal ei osale üks vald läbirääkimistes, ent ministeerium võttis siiski arvesse ka need omavalitsused, sest tõenäoliselt ootab neid niikuinii sundliitmine.
Igal juhul võib nimemuutjaid juurdegi tulla. Tõsisem arutelu selle üle algab Teller-Sepa hinnangul tuleval aastal. Asulanime otsustab kohanimeseadust järgides kohalik volikogu ja kinnitab riigihalduse minister, kes kuulab ära kohanimenõukogu arvamuse. Külad peaks saama uued nimed juba järgmisel sügisel toimuvateks kohalike omavalitsuste valimisteks.
Postimees Osa omavalitsusi sai nimemuutustega kokku puutuda juba Lääne-Saare valda moodustades. Toona kasutati mitmel korral võimalust naabritega liituda.Nii Kaarma kui Lümanda vallas olnud Kärdu külast jäi nimi alles Kaarma piirkonda ja teine liitus Lümanda külaga. Kahest Mõisakülast jäi alles Lümanda oma ja Kaarma kandis olnu liitus Tahula külaga. Sama juhtus ka neis valdades olnud Põlluküladega: Kaarma oma jäi, teine liitus Lümanda külaga.“Kokkulepe oli, et külad teevad ise ettepaneku ning kui see on lähtuvalt õigusruumist ja kohanimekomisjoni arvamusest aktsepteeritav, siis eelistatakse seda,” selgitas Lääne-Saare vallavanem Tiina Luks Maalehele. Eelisõiguse nimi jätta said suurima elanike arvuga külad.“Näiteks Lääne-Saares on teistega kattuv nimi 11 külal. Kui selguvad ühinejad, alustame aasta alguses kohe ka nimede muutmisega,” kinnitas Luks.Sel korral peaks suure valla loomisel nime muutma kokku 36 küla. Tulevases Saaremaa suurvallas on praegu viis Rannaküla, millest võib sama nimega jääda vaid üks, ülejäänud peavad kasutama hargtäiendit, liituma naaberkülaga või valima vallas originaalse nime. Viimasest kahest loobudes saaks neile uuteks nimedeks näiteks Valjala-Rannaküla või Kihelkonna-Rannaküla. Samuti võib nimele lisada ka muid omadusi – Suur-, Väike-, Vana- jne.Samapalju on maakonnas ka Liiva külasid. Saarel on veel neli Laheküla, kolm Mõisaküla, Nõmme küla ja Väljaküla ning hulganisti kaks korda esinevaid nimesid.Saaremaal on neli Laheküla küla: linna külje all Lääne-Saare vallas, Laimjalas, Orissaares ja Pihtla vallas. Üks nimekaim on neil ka Muhus, aga kuna see on eraldi saarel, siis ühinemine seda valda ei puuduta.Lääne-Saare vallas asuva Laheküla külavanem Urmas Kiier arvab, et neil on tõesti ilus nimi, millest ei tahaks ilma jääda. Samuti paikneb küla tiheasustusala kahe lahe vahel, mis õigustab nime veelgi.Varasemal ajal on seda kohta küll palju Kellamäeks kutsutud, aga tegelikult jääb see siiski Lahekülast Aste poole. Ka naaberkülaga ei tahaks külavanem liituda. “Meil on üle 200 inimesega üsna suur küla. Las teised murravad oma pead, et uut nime välja mõelda,” lisas ta.Samas meenutas Kiier, et mõni aeg tagasi olevat olnud ka jutt, et Laheküla liidetakse Kuressaarega, kuid see on Kiieri sõnul õnneks soiku jäänud.“Loodan, et see nimi jääb, aga kui läheb vägisi nii, et peab muutma, eks siis rahvas istub kokku ja otsustab,” nentis mees, lisades, et ühe variandina võiks ju pakkuda midagi lahtedevahelise külaga seonduvat.Saare maavalitsuse ühinemisnõuniku Taavi Kurisoo sõnul pole rahvaarvusid veel kõrvutatud, et oleks teada, kes saavad õiguse praeguse nime jätta. “Mõtlesin, et ootame ära, kes ühinejad on ja siis hakkame neid asju täpsemalt arutama,” selgitas ta.Võrumaal on kattuvusi 20, Hiiumaal kaheksa, praeguse Pärnumaa ja Läänemaa valdadest moodustuvas omavalitsuses kuus ning Raplamaal kaks. Ülejäänud maakondades pärast ühinemist kattuvusi ei teki.***Rannaküla 5Liiva küla 5Laheküla 4Mõisaküla 3Nõmme küla 3Väljaküla 3Ariste küla 2Hindu küla 2Jõe küla 2Keskvere küla 2Kogula küla 2Kungla küla 2Kuusiku küla 2Kõnnu küla 2Metsaküla 2Mustla küla 2Mäebe küla 2Nurme küla 2Põlluküla 2Randvere küla 2Sepa küla 2Ula küla 2Veere küla 2Viira küla 2Võhma küla 2***Saare maavalitsuse ühinemisnõuniku Taavi Kurisoo sõnul on praeguse kokkuleppe järgi senise nime säilitamise eesõigus neil kattuvate nimedega küladel, mis on suurima rahvaarvuga. “Edasi saavad paljud külad endale tõenäoliselt eesliite, ühinevad mõne teise külaga või võtavad mingi ajaloolise nime, mis on sellel kohal kunagi olnud,” lausus ta.Aga kui kahes suurimas kattuva nimega külas on sama palju elanikke? “Räägime läbi, võib-olla tahavad nad ühineda mõne teise külaga,” pakkus Kurisoo.Rahandusministeeriumi regionaalhalduse osakonna nõuniku Kadri Teller-Sepa kinnitusel on praegu kokku arvutatud need kattuvate nimedega külad, mille puhul on ühinemised juba laias laastus teada. Nii Saaremaal kui ka Hiiumaal ei osale üks vald läbirääkimistes, ent ministeerium võttis siiski arvesse ka need omavalitsused, sest tõenäoliselt ootab neid niikuinii sundliitmine.Igal juhul võib nimemuutjaid juurdegi tulla. Tõsisem arutelu selle üle algab Teller-Sepa hinnangul tuleval aastal. Asulanime otsustab kohanimeseadust järgides kohalik volikogu ja kinnitab riigihalduse minister, kes kuulab ära kohanimenõukogu arvamuse. Külad peaks saama uued nimed juba järgmisel sügisel toimuvateks kohalike omavalitsuste valimisteks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuigi rahvusvaheline vabatahtlike kaasajate päev oli laupäeval, osalesid 23 riigikogulast ja mõned ministrid juba reedel vabatahtlikena erinevate ühenduste tegevustes. Saaremaa külaeluga käisid tutvumas kaks riigikogulast ja peagi lubas tulla ka kaitseminister. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Riigikogulased käisid Saaremaal külatalgutel
Esmaspäev, 07. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Esmaspäev, 07. november 2016. Riigikogu liige Urve Tiidus ja Kõljala kultuuriseltsi Kevade liikmed ladusid riita 15 ruumi puid. FOTO: Valmar VOolaid Kuigi rahvusvaheline vabatahtlike kaasajate päev oli laupäeval, osalesid 23 riigikogulast ja mõned ministrid juba reedel vabatahtlikena erinevate ühenduste tegevustes. Saaremaa külaeluga käisid tutvumas kaks riigikogulast ja peagi lubas tulla ka kaitseminister.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Homme on eriliselt huvitav päev. 10. novembrile on mardipäev nihkunud katoliiklikult pühalt, 11. novembrilt, luterluse mõjul, sest 10. november on usu-uuendaja Martin Lutheri (1483–1546) sünnipäev. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
ERVIN ÕUNAPUU AINULT MEIE MAAS: Marginaal II
Kolmapäev, 09. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ervin Õunapuu, kunstnik, kirjanik ja lavastaja Kolmapäev, 09. november 2016. Ervin Õunapuu Homme on eriliselt huvitav päev. 10. novembrile on mardipäev nihkunud katoliiklikult pühalt, 11. novembrilt, luterluse mõjul, sest 10. november on usu-uuendaja Martin Lutheri (1483–1546) sünnipäev.
1938. aasta Lutheri sünnipäevapidu Saksamaal ja Austrias teab tänaseks kogu maailm Kristalliöö nime all.
Sel hirmsal ööl toimusid sündmused, mis olid inspireeritud sünnipäevalaps Lutheri raamatust “Juutidest ja nende valedest”. Kristlased usuvad, et isik, kes on halastamatult taga kiusanud, piinanud või tapnud juute, on tegutsenud Issand Jumala tööriistana. Deitsiid on põhjus, miks kristlased juute juba üle kahe tuhande aasta nii meeletult vihkavad.
Alati, kui räägitakse luterlusest või kui ma näen riigitelevisioonis otseülekannet jumalateenistuselt, meenub mulle Lutheri hirmus sajatus juutide kohta: “Juudid on tehtud Kuradi enda sõnnikust!”
Endine vaga augustiin, hilisem usureformija oli veendunud, et Kurat, kurjad vaimud ja deemonid on reaalsed. Vähe sellest, Luther on kirjutanud, kuidas ta Kuradiga silmast silma kohtus, kuidas ta seda elukat tindipotiga viskas, kui viimane ahju tagant välja astus. Intsident toimus 1521. aastal Wartburgi lossis, kus reformaator end lindpriina valenime all varjas.
Aja jooksul muutuvad Lutheri foobiad järjest arutumaks, usumees teatab: “Kõik me kuulume oma ihu ja omandusega Kuradi võimu alla. Me oleme vaid külalised maailmas, kus tema on valitseja ja jumalus. Sellepärast alluvad talle ka leib, mida me sööme, ja jook, mida me joome, ja rõivas, mida me kanname, ja isegi õhk, millest meie ihu elab.”
Usumees oli täiesti veendunud, et kõigis õnnetusjuhtumites, ka pisimates apsakates, mis elus ette tulevad, on süüdi Kurat. Ta hoiatas: “Ma kardan väga, et ülikoolid osutuvad põrgu väravateks, kui neis ei uurita usinalt Pühakirja ega vajutata seda sügavale noorte südamesse. Sinna aga, kus Pühakirjal pole antud õigust valitseda, ei soovita ma kellelgi lapsi saata. Iga õppeasutus, kus ei tegelda lakkamatult Jumala Sõnaga, langeb kõlbeliselt.”
Lutherile kuulub ka ütlus: “Mida Kurat ei saa ise teha, seda teeb ta tigedate vanade naiste kaudu.”
Seda viimast silmas pidades on paslik tsiteerida EELK peapiiskoppi Urmas Viilmad, kes on kirjutanud: “Lutheril oli reljeefne suupruuk ja teda tuleb omas ajas vaadata ka nagu mõnda populaarset följetonisti tänapäeval.”
Kui peapiiskopi selgitusest lähtuda, siis viskas följetonist Luther nalja, kui ta käskis talupoegi surnuks lüüa; tegi nalja, kui käskis lihtsakoeliselt mõtlevad naised rattale tõmmata, vigasena sündinud lapsed uputada ja nõiad tulle visata; viskas nalja, kui kirjutas juutidest kui Saatana sõnnikust ja Kuradi lastest?
Oluline on teada, mida ütles usujuht Luther inimeste piinamise ja tapmise kohta. Ta ütles täpselt nii ja mitte teisiti: “See on Jumal, aga mitte inimene, kes poob ja rattale tõmbab, päid maha raiub ja sõdasid peab.”
Jumalainimeste viha ja sallimatus uskmatute ning teiseusuliste vastu on gigantne. Nende arvates on Jumal range ja karistav üliolend, kes nõuab vankumatut usku ja täielikku sõnakuulmist. Judaismi ja sellest välja kasvanud ristiusu ning osaliselt ka islami aluseks on kümme käsku, millest esimene paneb kohe mängureeglid paika: “Mina olen Issand, sinu Jumal. Sul ei tohi olla teisi jumalaid minu kõrval.”
Aastakümneid tagasi tundsin taevaskäijat, kes rääkis Jumala ja inglitega. Tema nähtamatu isand andis talle hingerahu, inglid hoolitsesid heade mõtete eest – imeline sõelumine maa ja taeva vahet kestis aastaid.
Vaimusilmas näen tema helget naeratust veel praegugi. Salajas teda kadestati, mehesse suhtuti kui vabadusvõitlejasse, kes sammub koos Jeesusega läbi tule ja vee, oli ju ENSV ajal igal usklikul teisitimõtleja märk küljes.
Kõik muutus, kui ühel sügisööl laskus mehe ette punaste tiibade ja leegitsevate juustega peaingel, kes sosistas, et kui ta tahab otsejoones paradiisi minna, peab ta heinaküüni põlema panema, aga kui tahab päästa kogu küla, siis on vaja ka elumajale ja laudale tuli otsa panna.
Õnneliku juhuse läbi juhtus naabrimees tuletikke rapsivale ja Jumalat ülistavale süütajale peale ning vertikaalsete väärtuste otsija isoleeriti ühiskonnast. Paar nädalat hiljem väljus psühhiaatriahaiglast täiesti terve ja tegus mees, kes elas ja töötas kõrge vanaduseni ilma kujuteldavate kaaslasteta.
Ma olen alati tahtnud kuulda luterlaste selgitusi, miks nad järgivad inimsusevastast kurjategijat, miks nad usuvad tema kirjutatut, võtavad seda ülima õpetuse ja usuna, miks laulavad ta laule.
Mind üliväga huvitab, miks on ilmalikus Eesti Vabariigis Eesti Evangeelne Luteri Kirik võimas ja puutumatu institutsioon, isegi nii mõjuvõimas, et sekkub – täiesti uskumatu, aga tõsi – Eesti Rahva Muuseumi ekspositsiooni tsenseerimisse.
Arvatakse, et religioosne usk ja Lutheri kui usu-uuendaja maksma pandud luterlus selle sees on tõlgendamise küsimus. Kui tõlgendada, siis juba nii, et on tõlgendatud elik Lutheri ütlus “Kui ka maailma lõpp tuleks homme, tahan ma täna istutada õunapuu” üks tõlgendus kõlab ju eriti hästi, eriti allakirjutanu kõrvadele, aga nali naljaks.
Minu meelest on see arusaam vale, kõike religioosse usuga seonduvat ja sellest lähtuvat peaks võtma otse, sõna-sõnalt. Siis on kõik kohe selge, ei mingit kuuma kartuli veeretamist, ei mingeid väitlusi ega vaidlusi. Siinkohal peab teadma, kuidas Luther ise Piibli tõlgendamisse suhtus. Ta on kirjutanud: “Pühakirja tõlgendamine lihtsureliku poolt on lubamatu pühaduseteotus.”
Ka ei tohtinud tema meelest mõistust kasutada, sest, osundan jumalateadlast: “Usu väärtus on selles, et ta murrab kaela mõistusel ja lämmatab kiskja, keda muidu ei suudaks kägistada terve maailm koos kõikide loodud olevustega. Mõistus on Kuradi esimene lirva. Seepärast, loobudes mõistusest, me toome Jumalale kõige meelepärasema ohvri, mida võib üldse tuua.”
Vastupidiselt EELK vaimse isa pöörasele vihale ja lapsikutele ähvardustele hindan mina üle kõige selget mõistust ja lihtsat mõtet. Olgu näitena siin Johann Wolfgang von Goethe konstateering: “Kogu kiriku ajalugu on eksituste ja vägivalla segu.”
Seda on hea teadmiseks võtta, eriti nendel, kes pühapäeval sammud jumalateenistusele seavad.
Loe ka Ervin Õunapuu artiklit “Marginaal” 28. septembri Meie Maast. 1938. aasta Lutheri sünnipäevapidu Saksamaal ja Austrias teab tänaseks kogu maailm Kristalliöö nime all.Sel hirmsal ööl toimusid sündmused, mis olid inspireeritud sünnipäevalaps Lutheri raamatust “Juutidest ja nende valedest”. Kristlased usuvad, et isik, kes on halastamatult taga kiusanud, piinanud või tapnud juute, on tegutsenud Issand Jumala tööriistana. Deitsiid on põhjus, miks kristlased juute juba üle kahe tuhande aasta nii meeletult vihkavad.Alati, kui räägitakse luterlusest või kui ma näen riigitelevisioonis otseülekannet jumalateenistuselt, meenub mulle Lutheri hirmus sajatus juutide kohta: “Juudid on tehtud Kuradi enda sõnnikust!”Endine vaga augustiin, hilisem usureformija oli veendunud, et Kurat, kurjad vaimud ja deemonid on reaalsed. Vähe sellest, Luther on kirjutanud, kuidas ta Kuradiga silmast silma kohtus, kuidas ta seda elukat tindipotiga viskas, kui viimane ahju tagant välja astus. Intsident toimus 1521. aastal Wartburgi lossis, kus reformaator end lindpriina valenime all varjas.Aja jooksul muutuvad Lutheri foobiad järjest arutumaks, usumees teatab: “Kõik me kuulume oma ihu ja omandusega Kuradi võimu alla. Me oleme vaid külalised maailmas, kus tema on valitseja ja jumalus. Sellepärast alluvad talle ka leib, mida me sööme, ja jook, mida me joome, ja rõivas, mida me kanname, ja isegi õhk, millest meie ihu elab.”Usumees oli täiesti veendunud, et kõigis õnnetusjuhtumites, ka pisimates apsakates, mis elus ette tulevad, on süüdi Kurat. Ta hoiatas: “Ma kardan väga, et ülikoolid osutuvad põrgu väravateks, kui neis ei uurita usinalt Pühakirja ega vajutata seda sügavale noorte südamesse. Sinna aga, kus Pühakirjal pole antud õigust valitseda, ei soovita ma kellelgi lapsi saata. Iga õppeasutus, kus ei tegelda lakkamatult Jumala Sõnaga, langeb kõlbeliselt.”Lutherile kuulub ka ütlus: “Mida Kurat ei saa ise teha, seda teeb ta tigedate vanade naiste kaudu.”Seda viimast silmas pidades on paslik tsiteerida EELK peapiiskoppi Urmas Viilmad, kes on kirjutanud: “Lutheril oli reljeefne suupruuk ja teda tuleb omas ajas vaadata ka nagu mõnda populaarset följetonisti tänapäeval.”Kui peapiiskopi selgitusest lähtuda, siis viskas följetonist Luther nalja, kui ta käskis talupoegi surnuks lüüa; tegi nalja, kui käskis lihtsakoeliselt mõtlevad naised rattale tõmmata, vigasena sündinud lapsed uputada ja nõiad tulle visata; viskas nalja, kui kirjutas juutidest kui Saatana sõnnikust ja Kuradi lastest?Oluline on teada, mida ütles usujuht Luther inimeste piinamise ja tapmise kohta. Ta ütles täpselt nii ja mitte teisiti: “See on Jumal, aga mitte inimene, kes poob ja rattale tõmbab, päid maha raiub ja sõdasid peab.”Jumalainimeste viha ja sallimatus uskmatute ning teiseusuliste vastu on gigantne. Nende arvates on Jumal range ja karistav üliolend, kes nõuab vankumatut usku ja täielikku sõnakuulmist. Judaismi ja sellest välja kasvanud ristiusu ning osaliselt ka islami aluseks on kümme käsku, millest esimene paneb kohe mängureeglid paika: “Mina olen Issand, sinu Jumal. Sul ei tohi olla teisi jumalaid minu kõrval.”Aastakümneid tagasi tundsin taevaskäijat, kes rääkis Jumala ja inglitega. Tema nähtamatu isand andis talle hingerahu, inglid hoolitsesid heade mõtete eest – imeline sõelumine maa ja taeva vahet kestis aastaid.Vaimusilmas näen tema helget naeratust veel praegugi. Salajas teda kadestati, mehesse suhtuti kui vabadusvõitlejasse, kes sammub koos Jeesusega läbi tule ja vee, oli ju ENSV ajal igal usklikul teisitimõtleja märk küljes.Kõik muutus, kui ühel sügisööl laskus mehe ette punaste tiibade ja leegitsevate juustega peaingel, kes sosistas, et kui ta tahab otsejoones paradiisi minna, peab ta heinaküüni põlema panema, aga kui tahab päästa kogu küla, siis on vaja ka elumajale ja laudale tuli otsa panna.Õnneliku juhuse läbi juhtus naabrimees tuletikke rapsivale ja Jumalat ülistavale süütajale peale ning vertikaalsete väärtuste otsija isoleeriti ühiskonnast. Paar nädalat hiljem väljus psühhiaatriahaiglast täiesti terve ja tegus mees, kes elas ja töötas kõrge vanaduseni ilma kujuteldavate kaaslasteta.Ma olen alati tahtnud kuulda luterlaste selgitusi, miks nad järgivad inimsusevastast kurjategijat, miks nad usuvad tema kirjutatut, võtavad seda ülima õpetuse ja usuna, miks laulavad ta laule.Mind üliväga huvitab, miks on ilmalikus Eesti Vabariigis Eesti Evangeelne Luteri Kirik võimas ja puutumatu institutsioon, isegi nii mõjuvõimas, et sekkub – täiesti uskumatu, aga tõsi – Eesti Rahva Muuseumi ekspositsiooni tsenseerimisse.Arvatakse, et religioosne usk ja Lutheri kui usu-uuendaja maksma pandud luterlus selle sees on tõlgendamise küsimus. Kui tõlgendada, siis juba nii, et on tõlgendatud elik Lutheri ütlus “Kui ka maailma lõpp tuleks homme, tahan ma täna istutada õunapuu” üks tõlgendus kõlab ju eriti hästi, eriti allakirjutanu kõrvadele, aga nali naljaks.Minu meelest on see arusaam vale, kõike religioosse usuga seonduvat ja sellest lähtuvat peaks võtma otse, sõna-sõnalt. Siis on kõik kohe selge, ei mingit kuuma kartuli veeretamist, ei mingeid väitlusi ega vaidlusi. Siinkohal peab teadma, kuidas Luther ise Piibli tõlgendamisse suhtus. Ta on kirjutanud: “Pühakirja tõlgendamine lihtsureliku poolt on lubamatu pühaduseteotus.”Ka ei tohtinud tema meelest mõistust kasutada, sest, osundan jumalateadlast: “Usu väärtus on selles, et ta murrab kaela mõistusel ja lämmatab kiskja, keda muidu ei suudaks kägistada terve maailm koos kõikide loodud olevustega. Mõistus on Kuradi esimene lirva. Seepärast, loobudes mõistusest, me toome Jumalale kõige meelepärasema ohvri, mida võib üldse tuua.”Vastupidiselt EELK vaimse isa pöörasele vihale ja lapsikutele ähvardustele hindan mina üle kõige selget mõistust ja lihtsat mõtet. Olgu näitena siin Johann Wolfgang von Goethe konstateering: “Kogu kiriku ajalugu on eksituste ja vägivalla segu.”Seda on hea teadmiseks võtta, eriti nendel, kes pühapäeval sammud jumalateenistusele seavad.Loe ka Ervin Õunapuu artiklit “Marginaal” 28. septembri Meie Maast.
Veel artikleid samast teemast »


description: Juba palju-palju aastaid on Avel olnud üks hobi, mille abil ta endale, lähedastele ja kõigile huvilistele saab kasulik olla ja head soovida. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Maakond
Ammune hobi, mis toidab nii vaimu kui keha
Laupäev, 12. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Laupäev, 12. november 2016. Ave Kaal ja laual on näha tema hingelähedane hobi. FOTO: Vilma Rauniste Juba palju-palju aastaid on Avel olnud üks hobi, mille abil ta endale, lähedastele ja kõigile huvilistele saab kasulik olla ja head soovida.
“16 aastat olen ma tegelenud Golden New Life Diamant firmas. Kusjuures mina olen seda usku, et tähtis ei ole mitte tiitel, vaid tähtis on see, miks sa seda teed. Ja miks üldse midagi teed. Minu käest on ka poepidamise algul küsitud: kas see tasub ära? Tasuvuse mõiste on väga laialdane, igal inimesel on see täiesti erinev. On palju inimesi, kes ütlevad, et selle raha eest ei tee ta kaht sammugi, teine leiab, et see on suurepärane võimalus.
Põhiväärtused ühtivad
GNLD firma on minuga kaasas käinud seepärast, et olen leidnud sealt samad põhiväärtused, mis minulgi – austada inimesi, olla nende vastu aus ja püüda aidata igaüht. Ma ei ole kunagi GNLD-d teinud raha pärast, mulle on südamelähedane inimestega suhelda. Kui ma saan neid seejuures aidata, on see boonus. Ja kui selle eest mulle ka raha makstakse, on see ju super! Mulle meeldib, et firma ei peta inimesi,” selgitab Ave Kaal oma GNLD-ga ühtivaid põhiväärtusi.
“On ju välja tulnud palju igasugu pettusi, eriti toidulisandite osas. GNLD-l on mitut liiki tooteid, millest toidulisandid, õnneks või kahjuks, on kõige minevam kaup. Kahjuks selles mõttes, et mul on kurb meel selle pärast, mis toimub maailmas, mis toimub meie mullaga, meie õhuga, millest me ju elatume. Toidulisandeid ei oleks vaja kasutada, kui elaksime sellises keskkonnas, mis oli meie esiesiesivanematel.”
Ei kannata mitte üksnes inimeste toidulaud, kannatab ka loomade ninaesine.
“Ma ei mõtle üksnes GMO-sid ja muid selliseid, mõtlen ka mahetootmise peale, kus püütakse taimi ja loomi kasvatada ilma “abivahenditeta”, kuna mullad on kurnatud.
Tõusud-mõõnad ka selles
Seetõttu on pea 60 aasta vanune firma ainulaadne, kus tooted tehakse toidupõhiselt, kogu tooraine on sellest, mida inimene sööb, puhas ja kontrollitud. See on puhas õnn. Toidulisandeid on saadaval väga palju, aga nende kvaliteet väga-väga erinev. Mina leian, et ka minu missioon on inimeste teadlikkust tõsta.”
“Eks võrgustikuga on nii, et kui suhtled inimestega, tuleb neid juurde. Jäävad need, kes on tervisest ja sellest võimalusest huvitatud. Kui ei ole piisavalt aega nendega tegeleda, ka lahkutakse.
Mul on üksjagu neid, kes on jõudnud veendumiseni, et tooted on head ja tervisele vajalikud. Samas tuleb juurde uusi ja põnevaid asju palju, kus lubatakse ei tea mida. Ka see on turumajandusele omane.
Minu põhitöö oli ikkagi kauplusetöö.
Teine, mis samuti aega neelab, on koduperenaise töö, mis kunagi ei lõpe, kus kunagi pole puhkust, kus ei anta haiguspäevi... (Avel on kolm last, vanim juba iseseisev – toim.) Need kaks ametit võtavad siiski väga suure aja, mistõttu on GNLD olnud siiamaani minu jaoks hobi.
On suurepärane, et firma võimaldab igaühel ise otsustada, kui palju oma aega sellele pühendada, andes võimaluse, ilma et ta millekski kohustab.”
Eestis tähistas GNLD sel kevadel oma 20. sünnipäeva. “16 aastat olen ma tegelenud Golden New Life Diamant firmas. Kusjuures mina olen seda usku, et tähtis ei ole mitte tiitel, vaid tähtis on see, miks sa seda teed. Ja miks üldse midagi teed. Minu käest on ka poepidamise algul küsitud: kas see tasub ära? Tasuvuse mõiste on väga laialdane, igal inimesel on see täiesti erinev. On palju inimesi, kes ütlevad, et selle raha eest ei tee ta kaht sammugi, teine leiab, et see on suurepärane võimalus.GNLD firma on minuga kaasas käinud seepärast, et olen leidnud sealt samad põhiväärtused, mis minulgi – austada inimesi, olla nende vastu aus ja püüda aidata igaüht. Ma ei ole kunagi GNLD-d teinud raha pärast, mulle on südamelähedane inimestega suhelda. Kui ma saan neid seejuures aidata, on see boonus. Ja kui selle eest mulle ka raha makstakse, on see ju super! Mulle meeldib, et firma ei peta inimesi,” selgitab Ave Kaal oma GNLD-ga ühtivaid põhiväärtusi.“On ju välja tulnud palju igasugu pettusi, eriti toidulisandite osas. GNLD-l on mitut liiki tooteid, millest toidulisandid, õnneks või kahjuks, on kõige minevam kaup. Kahjuks selles mõttes, et mul on kurb meel selle pärast, mis toimub maailmas, mis toimub meie mullaga, meie õhuga, millest me ju elatume. Toidulisandeid ei oleks vaja kasutada, kui elaksime sellises keskkonnas, mis oli meie esiesiesivanematel.”Ei kannata mitte üksnes inimeste toidulaud, kannatab ka loomade ninaesine.“Ma ei mõtle üksnes GMO-sid ja muid selliseid, mõtlen ka mahetootmise peale, kus püütakse taimi ja loomi kasvatada ilma “abivahenditeta”, kuna mullad on kurnatud.Seetõttu on pea 60 aasta vanune firma ainulaadne, kus tooted tehakse toidupõhiselt, kogu tooraine on sellest, mida inimene sööb, puhas ja kontrollitud. See on puhas õnn. Toidulisandeid on saadaval väga palju, aga nende kvaliteet väga-väga erinev. Mina leian, et ka minu missioon on inimeste teadlikkust tõsta.”“Eks võrgustikuga on nii, et kui suhtled inimestega, tuleb neid juurde. Jäävad need, kes on tervisest ja sellest võimalusest huvitatud. Kui ei ole piisavalt aega nendega tegeleda, ka lahkutakse.Mul on üksjagu neid, kes on jõudnud veendumiseni, et tooted on head ja tervisele vajalikud. Samas tuleb juurde uusi ja põnevaid asju palju, kus lubatakse ei tea mida. Ka see on turumajandusele omane.Minu põhitöö oli ikkagi kauplusetöö.Teine, mis samuti aega neelab, on koduperenaise töö, mis kunagi ei lõpe, kus kunagi pole puhkust, kus ei anta haiguspäevi... (Avel on kolm last, vanim juba iseseisev – toim.) Need kaks ametit võtavad siiski väga suure aja, mistõttu on GNLD olnud siiamaani minu jaoks hobi.On suurepärane, et firma võimaldab igaühel ise otsustada, kui palju oma aega sellele pühendada, andes võimaluse, ilma et ta millekski kohustab.”Eestis tähistas GNLD sel kevadel oma 20. sünnipäeva.
Veel artikleid samast teemast »


description: Peaministri büroos töötaval kahel saarlannal on ilmselt erinev tulevik. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Rõivas lahkub koos saarlannast büroo juhiga
Neljapäev, 10. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Heli Salong Neljapäev, 10. november 2016. Peaministri büroo juhataja Kairi Uustulnd. Peaministri büroos töötaval kahel saarlannal on ilmselt erinev tulevik.
“Seaduse järgi on nii, et ega riik ju valitsuseta ei jää ja ametis olev valitsus peab täitma neid kohuseid nii kaua, kuni uus valitsus ametisse nimetatakse. Sellega läheb ilmselt veidike aega,” ütles peaministri büroo juhataja Kairi Uustulnd.
“Minu töökoht on otseselt kuupäevaliselt seotud peaministri volituste ajaga ehk lähen samal päeval kui peaminister. Võibolla juhtub see nädala, võibolla kahe-kolme pärast. Meie seda siin ei oska öelda. Sellele ma ei ole mõelnud, mis edasi saab, vara veel. Praegu keskendun selle töö lõpuleviimisele,” lisas Uustulnd.
Teise saarlanna kohta ütles Uustulnd, et peaministri julgeolekunõunik Kadri Peeters on tulnud büroosse rotatsiooniga kaitseministeeriumist ja jätkab julgeoleku valdkonnas igal juhul.
“Ta on kaitseministeeriumi ametnik ja seetõttu on temaga natuke teine seis,” täpsustas Uustulnd. “Seaduse järgi on nii, et ega riik ju valitsuseta ei jää ja ametis olev valitsus peab täitma neid kohuseid nii kaua, kuni uus valitsus ametisse nimetatakse. Sellega läheb ilmselt veidike aega,” ütles peaministri büroo juhataja Kairi Uustulnd.“Minu töökoht on otseselt kuupäevaliselt seotud peaministri volituste ajaga ehk lähen samal päeval kui peaminister. Võibolla juhtub see nädala, võibolla kahe-kolme pärast. Meie seda siin ei oska öelda. Sellele ma ei ole mõelnud, mis edasi saab, vara veel. Praegu keskendun selle töö lõpuleviimisele,” lisas Uustulnd.Teise saarlanna kohta ütles Uustulnd, et peaministri julgeolekunõunik Kadri Peeters on tulnud büroosse rotatsiooniga kaitseministeeriumist ja jätkab julgeoleku valdkonnas igal juhul.“Ta on kaitseministeeriumi ametnik ja seetõttu on temaga natuke teine seis,” täpsustas Uustulnd.
Veel artikleid samast teemast »