description: Nüüd on see siis kätte jõudnud – valitsus ilmselt kukub. Kui väärikalt, on iseküsimus. Kas oleks olnud põhjust Taavi Rõivasel ise tagasi astuda või tasub ära oodata umbusaldushääletus, et siis lüüasaanuna saalist väljuda? Reformierakond on lubanud võitluseta mitte alla anda. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Kurss vasakule

maintext:
Arvamus
JUHTKIRI - Kurss vasakule
Kolmapäev, 09. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Nüüd on see siis kätte jõudnud – valitsus ilmselt kukub. Kui väärikalt, on iseküsimus. Kas oleks olnud põhjust Taavi Rõivasel ise tagasi astuda või tasub ära oodata umbusaldushääletus, et siis lüüasaanuna saalist väljuda? Reformierakond on lubanud võitluseta mitte alla anda.
Need, kes nimetavad suuri muutusi vasakpöördeks, püüavad hoiatada võimalike tagajärgede eest. Teised leiavad, et tegemist on ainuvõimaliku lahendusega, kuna seljad on kokku pannud viis parlamendiparteid kuuest.
Selge on see, et üks valitsus ei pea püsima koos kuni kuldpulmadeni, vahel on vaja värskendust, aga kõik need, kes loodavad, et uued juhid toovad üleöö õnne Eesti rahva õule, peavad ilmselt pettuma. Viie rikkama riigi hulka ei vii ka uus valitsus ning suured pensionid ja palgad jäävad esialgu ikka unistuseks.
Muutused tulevad pigem kosmeetilised, sest “ühinenud parteid” peavad esialgu üksteisega toime tulema ja isekeskis võimu jagama õppima, aga rikkaks tegevat rahalaeva pole ka neil üleöö kuskilt võtta.
9. november 2016 Autor: MM Kolmapäev, 09. november 2016.Need, kes nimetavad suuri muutusi vasakpöördeks, püüavad hoiatada võimalike tagajärgede eest. Teised leiavad, et tegemist on ainuvõimaliku lahendusega, kuna seljad on kokku pannud viis parlamendiparteid kuuest.Selge on see, et üks valitsus ei pea püsima koos kuni kuldpulmadeni, vahel on vaja värskendust, aga kõik need, kes loodavad, et uued juhid toovad üleöö õnne Eesti rahva õule, peavad ilmselt pettuma. Viie rikkama riigi hulka ei vii ka uus valitsus ning suured pensionid ja palgad jäävad esialgu ikka unistuseks.Muutused tulevad pigem kosmeetilised, sest “ühinenud parteid” peavad esialgu üksteisega toime tulema ja isekeskis võimu jagama õppima, aga rikkaks tegevat rahalaeva pole ka neil üleöö kuskilt võtta.9. november 2016
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile Kuressaare kohtumajja kutsutud politseipatrull ei tahtnud ärandamise süüdistusega meest alkomeetriga kontrollida, kas tal on alkoholijoove või mitte, kuigi tugevad alkoholilõhnad kohtusaalis olid tuntavad. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Politsei ei pannud lõhnadega meest puhuma
Reede, 11. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Reede, 11. november 2016. Tänavu oktoobris kinnitas prokuratuur, et menetluse käigus leidis kinnitust fakt, et liiklusõnnetuse põhjustajaks oli sõiduauto juht, kes kõnealuse õnnetuse tagajärjel surma sai. Sel põhjusel andis prokuratuur politseile loa kriminaalmenetluse lõpetamiseks. FOTO: Lääne prefektuur Eile Kuressaare kohtumajja kutsutud politseipatrull ei tahtnud ärandamise süüdistusega meest alkomeetriga kontrollida, kas tal on alkoholijoove või mitte, kuigi tugevad alkoholilõhnad kohtusaalis olid tuntavad.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »

fasttext_language: et


description: Alates järgmise aasta 1. juulist peaks riik osaliselt kinni maksma ka täiskasvanute hambaravi. Eilne Eesti Päevaleht kirjutas, et hambaarstide arvates on rahastusmudel nii vilets, et selle eest head hambaravi ei saa. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saare suutohtrid loodavad toetusele

maintext:
Uudised
Saare suutohtrid loodavad toetusele
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Kolmapäev, 16. november 2016. Dr Meeri Koppel arvas, et uus rahastusmudel paneb inimesi tihedamini hambaid kontrollima ning see on väga positiivne. FOTO: Valmar Voolaid Alates järgmise aasta 1. juulist peaks riik osaliselt kinni maksma ka täiskasvanute hambaravi. Eilne Eesti Päevaleht kirjutas, et hambaarstide arvates on rahastusmudel nii vilets, et selle eest head hambaravi ei saa.
Haigekassa ja sotsiaalministeeriumi tugeva vastuseisu tõttu jäi ära eelnõu teine lugemine riigikogus ja asja arutatakse uuesti komisjonis.
Mullustel valimistel lubasid kõik parteid harukordse üksmeelega lausa ühest suust, et riik peab aitama ka täiskasvanute hambaravi rahastada. Otsustati, et riik suudab panustada 30 eurot inimese kohta aastas, mis tähendaks kogukulu umbes 12 miljonit eurot aastas.
Mõte tundus algul hea
Hambaarstid on pahased, sest neile tundub, et riik on pannud nad valiku ette: kas anda riigi raha eest tavalisest viletsamat hambaravi või maksta poliitikute lubadused omast taskust kinni.
Hambaarstide hinnangul tähendab mitterahaline hüvitis seda, et patsient ise ei saa talle mõeldud 30 eurot enda kätte, vaid see makstakse arve alusel otse hambaarstile, kui patsient on oma ravi kätte saanud. Seejuures maksab haigekassa kinni ainult loetelusse pandud enim kasutatavad teenused ja seda enda kehtestatud hinnakirja, mitte arsti või hambakliiniku kasutatava tavalise hinnakirja järgi.
Eesti Päevaleht kirjutas, et hiljuti said hambaarstid neile tulevaks aastaks määratud hinnakirja kätte ja avastasid, et haigekassa on seal osa teenuste hindu väga jõuliselt kärpinud. Mõnel juhul, näiteks hamba ulatusliku täidise puhul, isegi 50 protsendi jagu. Hamba-arstid kinnitavad, et teenuse osutamine ega materjalid ei ole vahepeal odavnenud ja haigekassa seatud hinnapiirid on ebareaalsed.
Seega on hambaarstide ees justkui kaks valikut: kas ravida riigi raha eest patsiente võimalikust parimast tasemest kehvemini (kasutades näiteks võimalikult odavat hambatäidist) või anda endiselt oma parim, aga katta hinnavahe muude teenuste hinnast.
Pole hästi kursis
Uurisime kohalikelt hambaarstidelt, mida nemad plaanitavast rahastusmudelist arvavad. “Tegelikult ma ei ole teemaga veel kursis ega oska praegu kommenteerida,” sõnas dr Sergei Bortnikov.
Ka Meeri Koppel tunnistas, et ei tea teemat süvitsi, kuna pole selle kohta väga palju informatsiooni saanud.
“Minu jaoks on teema praegu segane, ma ei tea, kuidas see teostuma hakkab,” kinnitas hambaarst. Samas tõdes ta, et on kindlasti hüvitise poolt juba sellepärast, et ilmselt motiveeriks see paljusid inimesi vähemalt kord aastas hambaarsti juures käima.
Aeg-ajalt juhtub näiteks seda, et pärast suu kordategemist kaob patsient neljaks-viieks aastaks ära. Siis võiks loota, et sellist asja tuleb harvem ette.
“See summa võiks täiskasvanud inimesele muidugi olla suurem, kas või 50 eurot. See 30 võimaldab suu üle vaadata ja natuke hambakivi võtta. 50 tähendaks juba konkreetset raviprotseduuri ja inimene saaks ikkagi ka mingi täidise,” sõnas Koppel. Samas kiitis ta seda, et riigis asjaga siiski tegeletakse ja hea oleks, kui midagi kompenseeritaks.
Kuressaare hambapolikliiniku juhataja Reena Reinväli tõdes, et ta ei ole teemaga lõpuni kursis, kuna vastavat otsust pole veel vastu võetud.
“Ikka olen poolt, et vastu võetaks, kui patsientidele hüvitatakse midagi rohkem kui seni,” tõdes Reinväli. Haigekassa ja sotsiaalministeeriumi tugeva vastuseisu tõttu jäi ära eelnõu teine lugemine riigikogus ja asja arutatakse uuesti komisjonis.Mullustel valimistel lubasid kõik parteid harukordse üksmeelega lausa ühest suust, et riik peab aitama ka täiskasvanute hambaravi rahastada. Otsustati, et riik suudab panustada 30 eurot inimese kohta aastas, mis tähendaks kogukulu umbes 12 miljonit eurot aastas.Hambaarstid on pahased, sest neile tundub, et riik on pannud nad valiku ette: kas anda riigi raha eest tavalisest viletsamat hambaravi või maksta poliitikute lubadused omast taskust kinni.Hambaarstide hinnangul tähendab mitterahaline hüvitis seda, et patsient ise ei saa talle mõeldud 30 eurot enda kätte, vaid see makstakse arve alusel otse hambaarstile, kui patsient on oma ravi kätte saanud. Seejuures maksab haigekassa kinni ainult loetelusse pandud enim kasutatavad teenused ja seda enda kehtestatud hinnakirja, mitte arsti või hambakliiniku kasutatava tavalise hinnakirja järgi.Eesti Päevaleht kirjutas, et hiljuti said hambaarstid neile tulevaks aastaks määratud hinnakirja kätte ja avastasid, et haigekassa on seal osa teenuste hindu väga jõuliselt kärpinud. Mõnel juhul, näiteks hamba ulatusliku täidise puhul, isegi 50 protsendi jagu. Hamba-arstid kinnitavad, et teenuse osutamine ega materjalid ei ole vahepeal odavnenud ja haigekassa seatud hinnapiirid on ebareaalsed.Seega on hambaarstide ees justkui kaks valikut: kas ravida riigi raha eest patsiente võimalikust parimast tasemest kehvemini (kasutades näiteks võimalikult odavat hambatäidist) või anda endiselt oma parim, aga katta hinnavahe muude teenuste hinnast.Uurisime kohalikelt hambaarstidelt, mida nemad plaanitavast rahastusmudelist arvavad. “Tegelikult ma ei ole teemaga veel kursis ega oska praegu kommenteerida,” sõnas dr Sergei Bortnikov.Ka Meeri Koppel tunnistas, et ei tea teemat süvitsi, kuna pole selle kohta väga palju informatsiooni saanud.“Minu jaoks on teema praegu segane, ma ei tea, kuidas see teostuma hakkab,” kinnitas hambaarst. Samas tõdes ta, et on kindlasti hüvitise poolt juba sellepärast, et ilmselt motiveeriks see paljusid inimesi vähemalt kord aastas hambaarsti juures käima.Aeg-ajalt juhtub näiteks seda, et pärast suu kordategemist kaob patsient neljaks-viieks aastaks ära. Siis võiks loota, et sellist asja tuleb harvem ette.“See summa võiks täiskasvanud inimesele muidugi olla suurem, kas või 50 eurot. See 30 võimaldab suu üle vaadata ja natuke hambakivi võtta. 50 tähendaks juba konkreetset raviprotseduuri ja inimene saaks ikkagi ka mingi täidise,” sõnas Koppel. Samas kiitis ta seda, et riigis asjaga siiski tegeletakse ja hea oleks, kui midagi kompenseeritaks.Kuressaare hambapolikliiniku juhataja Reena Reinväli tõdes, et ta ei ole teemaga lõpuni kursis, kuna vastavat otsust pole veel vastu võetud.“Ikka olen poolt, et vastu võetaks, kui patsientidele hüvitatakse midagi rohkem kui seni,” tõdes Reinväli.
Veel artikleid samast teemast »


description: Möödunud nädalal tähistas Salme meesansambel Sõstrad* oma 15. tegutsemisaastat. Sel puhul antud kaks kontserti – 2. novembril Kuressaare muusikakoolis ja 4. novembril Salme rahvamajas – on suur saavutus. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sõstrapõsksed laulumehed 15 aastat koos

maintext:
Kultuur
Sõstrapõsksed laulumehed 15 aastat koos
Teisipäev, 08. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Anneli Tarkmeel Teisipäev, 08. november 2016. Meelis Juhandi (vasakult), Silver Õun, Kaupo Sirel, Viljar Merivald, Kalmer Poopuu ja Andrus Oder. FOTO: Anneli Tarkmeel Möödunud nädalal tähistas Salme meesansambel Sõstrad* oma 15. tegutsemisaastat. Sel puhul antud kaks kontserti – 2. novembril Kuressaare muusikakoolis ja 4. novembril Salme rahvamajas – on suur saavutus.
Igapäevaselt mehed ju muusikaga leiba ei teeni. Samas särasid nad laval kui väljaõppinud professionaalid. Allakirjutanul õnnestus meesansamblit kuulata nende n-ö kodusadamas Salmel, kus napilt kõik kuulajad saalis endale istekoha leidsid. Selle kandi publikutruuduse üle nad ilmselt kurta ei saa. Kuid laulumehed on leidnud tunnustust ka mere taga ning seda nähtu-kuuldu põhjal öeldes täiesti õigustatult.
Täielikus hämmingus olid aga need kuulajad, kes teadsid, kui raske on samaaegselt laulda ja käsikelli õigel ajal helistada. Suurepärane! See on nii peen kunst, et ühe mängija kella sisse oli topitud kas kile või paberit. Miks, seda teavad asjaosalised ise. Taoline fakt ainult lisas vürtsi ja näitlikustas tervet õhtut saatnud meeste teravmeelset huumorit.
Õhtu oli nii uhkelt üles ehitatud, et kostüüme vahetati koguni kolm korda. Väikeste pauside ajal loeti vahetekste ja hoiti üleval meeleolu. Tund ja veerand kestnud kontserdil ei tahtnud suunurgad kordagi alla vajuda. Hea energia ja koreograafiaga lauldud laulud said premeeritud rahuloleva publikuga. Tõenäoliselt Saaremaa kõige liikuvama mees-ansambli tiitlit vääriv punt plaksutati tagasi kaks korda.
Kõige-kõige lõpus kõlas parraparraparraaa-laul armastatud filmist “D’Artagnan ja kolm musketäri”. Laval oli musketäre küll seitse, aga üks kõigi, kõik ühe eest kehtib ilmselt ka selles kollektiivis.
Ja nii jääb kiidusõnu jagada veel juhendajatele. Esimesed kümme aastat hoidis meeste punased põsed laulutuules Anita Kangur. Viimased viis aastat on Veikko Lehto käe all aga jõutud täiesti uutesse kõrgustesse. Mõlemad juhendajad väärivad siinkohal tänamist, sest kui poleks neid, jääksid noppimata ka kõik punased sõstrad. Igapäevaselt mehed ju muusikaga leiba ei teeni. Samas särasid nad laval kui väljaõppinud professionaalid. Allakirjutanul õnnestus meesansamblit kuulata nende n-ö kodusadamas Salmel, kus napilt kõik kuulajad saalis endale istekoha leidsid. Selle kandi publikutruuduse üle nad ilmselt kurta ei saa. Kuid laulumehed on leidnud tunnustust ka mere taga ning seda nähtu-kuuldu põhjal öeldes täiesti õigustatult.Täielikus hämmingus olid aga need kuulajad, kes teadsid, kui raske on samaaegselt laulda ja käsikelli õigel ajal helistada. Suurepärane! See on nii peen kunst, et ühe mängija kella sisse oli topitud kas kile või paberit. Miks, seda teavad asjaosalised ise. Taoline fakt ainult lisas vürtsi ja näitlikustas tervet õhtut saatnud meeste teravmeelset huumorit.Õhtu oli nii uhkelt üles ehitatud, et kostüüme vahetati koguni kolm korda. Väikeste pauside ajal loeti vahetekste ja hoiti üleval meeleolu. Tund ja veerand kestnud kontserdil ei tahtnud suunurgad kordagi alla vajuda. Hea energia ja koreograafiaga lauldud laulud said premeeritud rahuloleva publikuga. Tõenäoliselt Saaremaa kõige liikuvama mees-ansambli tiitlit vääriv punt plaksutati tagasi kaks korda.Kõige-kõige lõpus kõlas parraparraparraaa-laul armastatud filmist “D’Artagnan ja kolm musketäri”. Laval oli musketäre küll seitse, aga üks kõigi, kõik ühe eest kehtib ilmselt ka selles kollektiivis.Ja nii jääb kiidusõnu jagada veel juhendajatele. Esimesed kümme aastat hoidis meeste punased põsed laulutuules Anita Kangur. Viimased viis aastat on Veikko Lehto käe all aga jõutud täiesti uutesse kõrgustesse. Mõlemad juhendajad väärivad siinkohal tänamist, sest kui poleks neid, jääksid noppimata ka kõik punased sõstrad.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile lõppesid Tallinna polütehnikumis rahvusvahelisel tasemel võistlused, kus pistsid rinda parimad kujundusgraafikud, trükkalid ja fotograafid. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Saarlased kujundusgraafikas ja trükiettevalmistuses esikümnes
Laupäev, 26. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Laupäev, 26. november 2016. Eile lõppesid Tallinna polütehnikumis rahvusvahelisel tasemel võistlused, kus pistsid rinda parimad kujundusgraafikud, trükkalid ja fotograafid.
Teiste hulgas osalesid ka Kuressaare ametikooli õpilased. Saarlased küll esikolmikusse ei jõudnud, aga tihedas konkurentsis sai kujundusgraafika ja trükiettevalmistuse võistlusel Trükis+ viienda koha Kaisa Holsting ning seitsmenda Imbi Võrel.
Võistluste peakorraldaja, TPT meedia erialaosakonna juhataja Marko Levini sõnul on Trükis+ tõestanud end kõrgetasemelise võistlusena. ”Tänu sellele on igal aastal tulnud võistlusülesanne mõne tuntud ettevõtte poolt ning võidutööd on läinud ka päriselt kasutusele. Näiteks eelmisel aastal kujundati pakend Balbiino jäätisele, mis on senini müügis, ka ajakirja Inseneeria värskendatud kaanekujundus tuli meie võistluselt.“
24 tunni fotograafiavõistlusel Tallinn 144K esindasid Kuressaare ametikooli Triin Tisler ja Sigrid Osa. Trükkalite võistlusel Imprint saarlased ei osalenud.
Kolmele võistlusele kokku oli tulnud ligi 50 tudengit ja õpilast Eesti kunstiakadeemiast, Kuressaare ametikoolist, Moskva trükikoolist, Narva kutseõppekeskusest, Riia kunstikoolist, Riia tehnikakoolist, Tallinna polütehnikumist, Tartu kõrgemast kunstikoolist, Tartu kunstikoolist ja Tartu kutsehariduskeskusest. Teiste hulgas osalesid ka Kuressaare ametikooli õpilased. Saarlased küll esikolmikusse ei jõudnud, aga tihedas konkurentsis sai kujundusgraafika ja trükiettevalmistuse võistlusel Trükis+ viienda koha Kaisa Holsting ning seitsmenda Imbi Võrel.Võistluste peakorraldaja, TPT meedia erialaosakonna juhataja Marko Levini sõnul on Trükis+ tõestanud end kõrgetasemelise võistlusena. ”Tänu sellele on igal aastal tulnud võistlusülesanne mõne tuntud ettevõtte poolt ning võidutööd on läinud ka päriselt kasutusele. Näiteks eelmisel aastal kujundati pakend Balbiino jäätisele, mis on senini müügis, ka ajakirja Inseneeria värskendatud kaanekujundus tuli meie võistluselt.“24 tunni fotograafiavõistlusel Tallinn 144K esindasid Kuressaare ametikooli Triin Tisler ja Sigrid Osa. Trükkalite võistlusel Imprint saarlased ei osalenud.Kolmele võistlusele kokku oli tulnud ligi 50 tudengit ja õpilast Eesti kunstiakadeemiast, Kuressaare ametikoolist, Moskva trükikoolist, Narva kutseõppekeskusest, Riia kunstikoolist, Riia tehnikakoolist, Tallinna polütehnikumist, Tartu kõrgemast kunstikoolist, Tartu kunstikoolist ja Tartu kutsehariduskeskusest.
Veel artikleid samast teemast »


description: Aeg lendab ja juba sai memmede tantsuansambel Meelespea möödunud laupäeval Salme kultuurimajas tähistada oma 30. tegevusaastat. Noort juubilari olid õnnitlema tulnud nii Salme valla taidlejad kui sõbrad mere tagant. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Salme memmed pidasid juubelit

maintext:
Kultuur
Salme memmed pidasid juubelit
Teisipäev, 29. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Anneli Tarkmeel Teisipäev, 29. november 2016. Tants on liitnud neid naisi juba kolmkümmend aastat. FOTO: Jaanus Reede Aeg lendab ja juba sai memmede tantsuansambel Meelespea möödunud laupäeval Salme kultuurimajas tähistada oma 30. tegevusaastat. Noort juubilari olid õnnitlema tulnud nii Salme valla taidlejad kui sõbrad mere tagant.
Enne juubelikontserti ajasin juttu Pilvi Mägiga, kellel läheb kollektiivis 13. hooaeg. Ta sõnas, et omal ajal kodust välja tulla ei olnud raske, sest taoline seltsielu aitab tuua ellu vaheldust, saab end liigutada ja enne proovi ka uudiseid vahetada. Ühiselt tähistatakse ka üksteise sünnipäevi.
Et proovid on intensiivsed – juhendaja Jelena Pšenitšnaja hoiab naised ilusti liikumises ja juttu pole aega ajada –, siis uudiste rääkimiseks kogunetakse kokku pisut varem. Kui proovis aga väga suureks jutustamiseks peaks minema, tehakse väike paus.
Koos käiakse kord nädalas. Palju on ka esinemisi – suviti Veski õues, merepäevadel, kohalikel tantsupidudel ja tihti esinetakse Tehumardi puhkekeskuses turistidele. “Oleme käinud ka kõikidel memme-taadi päevadel,” rääkis Pilvi Mägi. “Jelena on nii aktiivne juhendaja, et ta veab meid väga erinevatesse kohtadesse. Aga kui ta tegi juttu Jõgevale naiste tantsupeole minemisest, siis hakkasime natuke vastu. Meile sobib esineda siin maakonnas,” naeratas ta tagasihoidlikult
See aga ei tähenda, et üle mere poleks üldse käidud. On ikka küll, olgu selleks siis Põlva, Tallinn või Tampere.
Praegu esinetakse peamiselt Anseküla rahvariietes, kavva on jäänud ainult tantsud. Esimene rühma juhendaja Armeida Sadam õpetas ka laule. Kolm inimest on rühmas kaasa teinud algusest peale. Kõige vanem tantsija on 85-aastane.
Eks naistele tuleb edaspidiseks soovida kerget jalga. Ja naeratust suule – see pidavat tantsuhoos ikka vahel meelest ära minema! Enne juubelikontserti ajasin juttu Pilvi Mägiga, kellel läheb kollektiivis 13. hooaeg. Ta sõnas, et omal ajal kodust välja tulla ei olnud raske, sest taoline seltsielu aitab tuua ellu vaheldust, saab end liigutada ja enne proovi ka uudiseid vahetada. Ühiselt tähistatakse ka üksteise sünnipäevi.Et proovid on intensiivsed – juhendaja Jelena Pšenitšnaja hoiab naised ilusti liikumises ja juttu pole aega ajada –, siis uudiste rääkimiseks kogunetakse kokku pisut varem. Kui proovis aga väga suureks jutustamiseks peaks minema, tehakse väike paus.Koos käiakse kord nädalas. Palju on ka esinemisi – suviti Veski õues, merepäevadel, kohalikel tantsupidudel ja tihti esinetakse Tehumardi puhkekeskuses turistidele. “Oleme käinud ka kõikidel memme-taadi päevadel,” rääkis Pilvi Mägi. “Jelena on nii aktiivne juhendaja, et ta veab meid väga erinevatesse kohtadesse. Aga kui ta tegi juttu Jõgevale naiste tantsupeole minemisest, siis hakkasime natuke vastu. Meile sobib esineda siin maakonnas,” naeratas ta tagasihoidlikultSee aga ei tähenda, et üle mere poleks üldse käidud. On ikka küll, olgu selleks siis Põlva, Tallinn või Tampere.Praegu esinetakse peamiselt Anseküla rahvariietes, kavva on jäänud ainult tantsud. Esimene rühma juhendaja Armeida Sadam õpetas ka laule. Kolm inimest on rühmas kaasa teinud algusest peale. Kõige vanem tantsija on 85-aastane.Eks naistele tuleb edaspidiseks soovida kerget jalga. Ja naeratust suule – see pidavat tantsuhoos ikka vahel meelest ära minema!
Veel artikleid samast teemast »


description: Panga pangal huligaanitseti suvel neljal korral – välikäimlad keerati kummuli ja lõhuti silte. Nüüd on huligaanid parkla kõrval oleva haljasala mootorsõidukitega üles sonkinud. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Pangal huligaanitseti taas

maintext:
Uudised
Pangal huligaanitseti taas
Teisipäev, 22. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sigrid Osa Teisipäev, 22. november 2016. Patrullimise käigus avastas politsei ülessongitud haljasala. FOTO: erakogu Panga pangal huligaanitseti suvel neljal korral – välikäimlad keerati kummuli ja lõhuti silte. Nüüd on huligaanid parkla kõrval oleva haljasala mootorsõidukitega üles sonkinud.
“Ma sain teate politseist. Politsei avastas selle patrullimise käigus neljapäeval ja helistas mulle reedel, et seal on selline asi. Käisin kohapeal ja mõõtsin vahed ära,” rääkis ettevõtja Alver Sagur. Tegu võis olla ATV või nõukaaegse autoga.
Sagur tõdes, et jäljed pole mitte esimesed. Ka enne lume tulekut oli sõitmas käidud, kuid sel korral on kogu plats segamini pööratud. Lisaks on lõhutud silte.
“Enne lund oli tehtud õrnad ringid, mida sai jalaga kinni ajada. Nüüd tuleb ikka siluma hakata,” sõnas Sagur ja ütles, et teeb töö enne lume tulekut ära. Samuti andis ettevõtja juhtumist teada keskkonnaametile. “Ma sain teate politseist. Politsei avastas selle patrullimise käigus neljapäeval ja helistas mulle reedel, et seal on selline asi. Käisin kohapeal ja mõõtsin vahed ära,” rääkis ettevõtja Alver Sagur. Tegu võis olla ATV või nõukaaegse autoga.Sagur tõdes, et jäljed pole mitte esimesed. Ka enne lume tulekut oli sõitmas käidud, kuid sel korral on kogu plats segamini pööratud. Lisaks on lõhutud silte.“Enne lund oli tehtud õrnad ringid, mida sai jalaga kinni ajada. Nüüd tuleb ikka siluma hakata,” sõnas Sagur ja ütles, et teeb töö enne lume tulekut ära. Samuti andis ettevõtja juhtumist teada keskkonnaametile.
Veel artikleid samast teemast »


description: Suurepärase hooaja teinud Saaremaa jalgpalli lipulaev FC Kuressaare tõusis äsja resultatiivse mänguga Esiliigasse, seetõttu võib loo pealkiri lehelugejate seas tõstatada küsimuse – kuidas ja mis mõttes? Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: FC Kuressaare Eesti klubide esikuuikus

maintext:
Sport
FC Kuressaare Eesti klubide esikuuikus
Esmaspäev, 21. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Esmaspäev, 21. november 2016. Suurepärase hooaja teinud Saaremaa jalgpalli lipulaev FC Kuressaare tõusis äsja resultatiivse mänguga Esiliigasse, seetõttu võib loo pealkiri lehelugejate seas tõstatada küsimuse – kuidas ja mis mõttes?
Nimelt on LHV panga jalgpallikaart, mis on Eesti jalgpalli ametlikuks fännikaardiks, tänavu korralikult käima lükatud ja ka FC Kuressaare on selle fännikaardi enda jaoks tulemuslikult tööle pannud.
Jalgpallikaardiga kaupluses või internetis tasudes maksab LHV iga ostu pealt kümme senti kaardiomaniku valitud jalgpalliklubi toetuseks. Lisaks jalgpalli toetamise võimalusele on LHV jalgpallikaart kasulik ka seetõttu, et kaardiomanikud saavad jalgpallimängudele tasuta või soodsamaid pileteid.
LHV jalgpallikaardi omanikud on aastaga teinud sellisel hulgal makseid, et Eesti jalgpalli toetuseks kogunes rekordsumma – 41 181 eurot. Seda on rohkem kui varasematel aastatel kokku. Ja klubisid, kellele pank toetussumma välja maksab, on tänavu kokku koguni 118.
“Taoline koostöö ettevõtte, alaliidu ja klubide vahel on eriline näide, kuidas on ühiselt võimalik Eesti elu edasi viia,” lausus LHV pressiteate vahendusel Eesti Jalgpalli Liidu president Aivar Pohlak.
Suurima toetussummaga klubide TOP 10
1. Tartu Jalgpallikool Tammeka
2. Nõmme Kalju FC
3. Tallinna FC Flora
4. FC Elva
5. Tallinna FC Infonet
6. FC Kuressaare
7. Rahvuskoondise fännklubi Jalgpallihaigla
8. FC Nõmme United
9. JK Tallinna Kalev
10. FC Kose Nimelt on LHV panga jalgpallikaart, mis on Eesti jalgpalli ametlikuks fännikaardiks, tänavu korralikult käima lükatud ja ka FC Kuressaare on selle fännikaardi enda jaoks tulemuslikult tööle pannud.Jalgpallikaardiga kaupluses või internetis tasudes maksab LHV iga ostu pealt kümme senti kaardiomaniku valitud jalgpalliklubi toetuseks. Lisaks jalgpalli toetamise võimalusele on LHV jalgpallikaart kasulik ka seetõttu, et kaardiomanikud saavad jalgpallimängudele tasuta või soodsamaid pileteid.LHV jalgpallikaardi omanikud on aastaga teinud sellisel hulgal makseid, et Eesti jalgpalli toetuseks kogunes rekordsumma – 41 181 eurot. Seda on rohkem kui varasematel aastatel kokku. Ja klubisid, kellele pank toetussumma välja maksab, on tänavu kokku koguni 118.“Taoline koostöö ettevõtte, alaliidu ja klubide vahel on eriline näide, kuidas on ühiselt võimalik Eesti elu edasi viia,” lausus LHV pressiteate vahendusel Eesti Jalgpalli Liidu president Aivar Pohlak.1. Tartu Jalgpallikool Tammeka2. Nõmme Kalju FC3. Tallinna FC Flora4. FC Elva5. Tallinna FC Infonet6. FC Kuressaare7. Rahvuskoondise fännklubi Jalgpallihaigla8. FC Nõmme United9. JK Tallinna Kalev10. FC Kose
Veel artikleid samast teemast »


description: Keskkonnaameti andmetel olid jahimehed novembri alguse seisuga Eestis küttinud 8659 metssiga, mis on 47 protsenti käimasoleval hooajal jahimeestele pandud küttimiskohustusest. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Saaremaal on kütitud enim metssigu

maintext:
Uudised
Saaremaal on kütitud enim metssigu
Neljapäev, 17. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: MM Neljapäev, 17. november 2016. Keskkonnaameti andmetel olid jahimehed novembri alguse seisuga Eestis küttinud 8659 metssiga, mis on 47 protsenti käimasoleval hooajal jahimeestele pandud küttimiskohustusest.
Lisaks sellele on jahimehed kaheksa kuuga matnud 766 metssiga ja hukanud neli sigade Aafrika katku (SAK) tunnustega metssiga. Metsast on eemaldatud 9429 metssiga, mis moodustab 52 protsenti ettenähtud mahust vahendab BNS.
Saaremaal on jahimehed küttinud 2327 ja Põlvamaal 54, siga, mis on vastavalt suurim ja väikseim küttimiste arv. Kõige rohkem surnud metssigu on leitud Tartumaalt, kus leiti 121 korjust.
Jahiaasta lõpuni on veel jäänud neli kuud ja küttimiskohustusest on jäänud täita 48 protsenti ehk lasta tuleb veel 8843 isendit.
Möödunud aastal oli samal ajal kütitud 15 361 metssiga ja koos hukkunutega oli see arv 16 332. Novembris on maakonnast surnuna leitud või kütitud kaheksa sigade Aafrika katku nakatunud metssiga. Lisaks sellele on jahimehed kaheksa kuuga matnud 766 metssiga ja hukanud neli sigade Aafrika katku (SAK) tunnustega metssiga. Metsast on eemaldatud 9429 metssiga, mis moodustab 52 protsenti ettenähtud mahust vahendab BNS.Saaremaal on jahimehed küttinud 2327 ja Põlvamaal 54, siga, mis on vastavalt suurim ja väikseim küttimiste arv. Kõige rohkem surnud metssigu on leitud Tartumaalt, kus leiti 121 korjust.Jahiaasta lõpuni on veel jäänud neli kuud ja küttimiskohustusest on jäänud täita 48 protsenti ehk lasta tuleb veel 8843 isendit.Möödunud aastal oli samal ajal kütitud 15 361 metssiga ja koos hukkunutega oli see arv 16 332. Novembris on maakonnast surnuna leitud või kütitud kaheksa sigade Aafrika katku nakatunud metssiga.
Veel artikleid samast teemast »


description: Rahvusriik Eesti on idealistlik moodustis, kus kõige tähtsamad asjad on väärtushinnangud – idealistlik siht säilitada eesti rahvus, keel ja kultuur. Seda sihti ei saa majandusloogika kaudu seletada. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Arvamus
KAUPO VIPP MEIE MAAS: Valdade sundliitmise aegu
Esmaspäev, 14. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Kaupo Vipp, publitsist, Torgu kuningriigi vardja Esmaspäev, 14. november 2016. Kaupo Vipp Rahvusriik Eesti on idealistlik moodustis, kus kõige tähtsamad asjad on väärtushinnangud – idealistlik siht säilitada eesti rahvus, keel ja kultuur. Seda sihti ei saa majandusloogika kaudu seletada.
Majanduslikult mõttekas oleks täpselt vastupidine – see, kui traditsioonid, arusaamad ja väärtushinnangud oleksid kõikjal maailmas võimalikult sarnased. Siis saaksid tootjad sarnase reklaami, moe ja info-ajupesu toel pakkuda kõikjal sarnast masstoodangut – toidust tarbeesemeteni, riietest autodeni, raamatutest filmide ja uudisteni.
Siiani kõige kiuste säilinud kultuuride ja väärtushinnangute erinevus on viimane takistus globaliseerumise sihil, mille poole surub kõiki maailma rahvaid majandusefektiivsuse poole püüdlemine.
Mõiste “kohalik” ähmastumine
Globaliseerumine oleks täiuslik, kui kaoksid keelte, rahvuste ja kultuuride vahelised erisused koos neist tulenevate väärtushinnangutega, rääkimata rassieristustest jms. Kõige tähtsamaks saaksid siis üksikisiku (kontrollitud) vabadused ja ratsionaalne majanduslik huvi – nii, nagu seda näeb eesmärgina tänane liberalism.
Sellele vastanduva konservatismi vaates oleks aga taoline juurtetute inimeste maailm lihtsalt raha kaudu manipuleeritav marionettide teater, kus koos ideaalide, kultuuride ja traditsioonide mitmekesisusega hääbuksid ka võimalused inimväärseks eluks.
See lihtsustatult esitatud vastuolu globaliseerumise mõistmises on sisuline taust praegu valdade liitmise üle käivatele vaidlusele. Setumaast Sõrveni seisab meie rahvusriigi ideaal koos paljude Eesti maanurkade eripärastest kultuuridest. Iga kultuur on eelkõige kodu- ja perekeskne, oma elukohale, selle loodusele ning sellega seotud töödele ja toimingutele keskenduv. Just taoliste eripäradega seotud oskusteave ja traditsioonid on need, mida on põliskultuurina põlvest põlve edasi kantud ja mis on inimeste elule mõtte ning väärtuse andnud.
Kultuur ei alga mingist vaimsest toodangust, mida kirjanikud, näitlejad ja kunstnikud raamatute, teatri või televisiooni kaudu rahvamassidele pakuvad. Ei, see on vaid kultuuri pealisehitus. Kultuur ise on kõigepealt kodu. See on vabade inimeste olemise, tegutsemise ja käitumise viis, mis neil on omas kodus. Aga kui kodu ja maa pole inimese omad – kui inimene ei saa nende saatuse üle otsustada –, siis ei saa tal olla selle kodu ja maaga ka sügavamat suhet ehk oma kultuuri.
Ja kui kohalik kultuur ja loodus inimese ükskõikseks jätavad, ei saa ta neid oma hinges hinnata, hoida ega armastada. Nii saaks elada ajutine, juhuslik sulane või migrant.
Kohalike eripäraste väärtuste, tavade ja teadmistega täidetud omanikutunne on ainus asi, mis loob inimestele põliskultuurilist eneseteadvust. Kui seda eneseteadvust soovitaks ka tegelikult säilitada, siis ei saaks valdu kuidagi suuremaks joonistada, kui olid Eesti rahvuskultuurile aluse rajanud muinaskihelkonnad. Torgu jaoks tähendaks see maksimaalselt Salmega liitumist. Kui aga lähtuda majandusefektiivsusest, siis on isegi kogu Eesti muutmine üheks vallaks ebaefektiivne, rääkimata haldussuutmatusest, mis on avaldunud Eesti Energiast Estonian Airini ja Tallinna Sadamast Väinamere praamiliikluseni. Kas liita siis Eesti Brüsseli või Moskvaga?
Tulenevalt Eesti põhiseadusest ja rahvusriigi ideaalist pole Torgu valla olemasolu mõte loomulikult kunagi olnud “teenuste osutamine“ või “majanduslik efektiivsus“. Kohaliku omavalitsuse mõte ja eesmärk on just kohalike elanike omanikutundel tuginev võimalus langetada ise otsuseid omaenda elukorralduse ja oma eluümbruse kujundamise üle. Teenuste osutamine, majandamine jms on vaid vahendid selle eesmärgi teostamiseks. Kohalikud peavad saama otsustada, milliseid vahendeid nad hakkavad kasutama enda poolt püstitatud eesmärkide saavutamiseks.
Aga kui eesmärk ja vahendid segi aetakse, hakkavad olemasolevad vahendid määrama seda, milline saab olla inimeste tegevuse sisu ja eesmärk. Just sellist pahupidisust kujutab endast plaanitav haldusreform, mille deklaratiivne eesmärk on majandusefektiivsus, aga reformi teostus seisneb omavalitsuste suuremaks joonistamises ja seeläbi mõiste “kohalik” ähmastamises. Selle mõju seisneb selles, et õigus otsustada kohaliku elu korraldamise ja eluümbruse kujundamise üle liigub kohalike elanike käest üleriigiliste parteide kätte.
Reformi oodatav tulemus on võimu tsentraliseerimine, mis võimaldab mitte arvestada kohalike tülika arvamusega nende elukorralduses, olgu küsimus maavarades, tehnorajatistes, koolides, kultuuriasutustes, pagulaspunktides vms. Taas hakkavad parteilisest kuuluvusest sõltuma ametikohad koolidirektoritest koristajateni. Ja mis peamine – hiigelomavalitsused välistavad lõplikult selle, et kohalike valimisliidud võiksid valimistel parteisid võita, nagu varem sageli juhtus.
Kokkuvõttes astume suure sammu globaliseerumise poole. Need, kes ütlevad, et see on (nagu ka inimeste lahkumine maalt jms) osa paratamatust arengust, ei ole aru saanud, mida peaks tähendama oma riik. Oma riigi, nagu ka oma valla mõte ongi ise oma saatust määrata, et mitte laias ilmas puhuvate tuultega kaasa lohiseda.
Kuhu laev tegelikult sõidab, sõltub ju kursist, mille poole seda tegelikult teadlikult tüüritakse.
Eksimine osa vabadusest
Torgu kuningriigi kaudu pingutati Torgu valla taastamise nimel, et kohalikel oleks vabadus ise oma saatust määrata, ise valida ja vastutada. Sest isegi eksimine on osa vabadusest. Eksimatud ja vastutusest vabad saavad olla vaid võõraste käskude täitjad. Just seepärast ei mõisteta kohut orjade ning reasõdurite üle. Aga vaba inimene vastutab ise oma valikute eest, kannab ise valede valikute koormat ning saab vigadest õppides teha alati uusi ja paremaid valikuid.
Kahjuks ei leidnud Salme volikogus tuge üleskutsed proovida luua ühtne Sõrve vald. Torgu valla elanikele jäi küll veel vabadus hääletada valla ühendamise üle Suur-Saaremaa omavalitsusega, kuigi äsjase rahvaküsitluse tulemus – Torgus hääletamas käinud 17,7 protsendist inimestest 60,7 protsenti olid selle vastu – ei ole keskvõimule siduv.
Veel jääb meile vabadus kokku tulla ja läbi mõelda, mismoodi me saaksime suurvalla tekkimise korral ikkagi püüda oma elu korraldamises kaasa rääkida. Taoline arutelu sobiks kokku Tema Majesteedi Kirill I kroonimisaastapäeva tähistamisega. Seega on kõik huvilised oodatud pühapäeval, 27. novembril kl 14 Laadla seltsimajja. Majanduslikult mõttekas oleks täpselt vastupidine – see, kui traditsioonid, arusaamad ja väärtushinnangud oleksid kõikjal maailmas võimalikult sarnased. Siis saaksid tootjad sarnase reklaami, moe ja info-ajupesu toel pakkuda kõikjal sarnast masstoodangut – toidust tarbeesemeteni, riietest autodeni, raamatutest filmide ja uudisteni.Siiani kõige kiuste säilinud kultuuride ja väärtushinnangute erinevus on viimane takistus globaliseerumise sihil, mille poole surub kõiki maailma rahvaid majandusefektiivsuse poole püüdlemine.Globaliseerumine oleks täiuslik, kui kaoksid keelte, rahvuste ja kultuuride vahelised erisused koos neist tulenevate väärtushinnangutega, rääkimata rassieristustest jms. Kõige tähtsamaks saaksid siis üksikisiku (kontrollitud) vabadused ja ratsionaalne majanduslik huvi – nii, nagu seda näeb eesmärgina tänane liberalism.Sellele vastanduva konservatismi vaates oleks aga taoline juurtetute inimeste maailm lihtsalt raha kaudu manipuleeritav marionettide teater, kus koos ideaalide, kultuuride ja traditsioonide mitmekesisusega hääbuksid ka võimalused inimväärseks eluks.See lihtsustatult esitatud vastuolu globaliseerumise mõistmises on sisuline taust praegu valdade liitmise üle käivatele vaidlusele. Setumaast Sõrveni seisab meie rahvusriigi ideaal koos paljude Eesti maanurkade eripärastest kultuuridest. Iga kultuur on eelkõige kodu- ja perekeskne, oma elukohale, selle loodusele ning sellega seotud töödele ja toimingutele keskenduv. Just taoliste eripäradega seotud oskusteave ja traditsioonid on need, mida on põliskultuurina põlvest põlve edasi kantud ja mis on inimeste elule mõtte ning väärtuse andnud.Kultuur ei alga mingist vaimsest toodangust, mida kirjanikud, näitlejad ja kunstnikud raamatute, teatri või televisiooni kaudu rahvamassidele pakuvad. Ei, see on vaid kultuuri pealisehitus. Kultuur ise on kõigepealt kodu. See on vabade inimeste olemise, tegutsemise ja käitumise viis, mis neil on omas kodus. Aga kui kodu ja maa pole inimese omad – kui inimene ei saa nende saatuse üle otsustada –, siis ei saa tal olla selle kodu ja maaga ka sügavamat suhet ehk oma kultuuri.Ja kui kohalik kultuur ja loodus inimese ükskõikseks jätavad, ei saa ta neid oma hinges hinnata, hoida ega armastada. Nii saaks elada ajutine, juhuslik sulane või migrant.Kohalike eripäraste väärtuste, tavade ja teadmistega täidetud omanikutunne on ainus asi, mis loob inimestele põliskultuurilist eneseteadvust. Kui seda eneseteadvust soovitaks ka tegelikult säilitada, siis ei saaks valdu kuidagi suuremaks joonistada, kui olid Eesti rahvuskultuurile aluse rajanud muinaskihelkonnad. Torgu jaoks tähendaks see maksimaalselt Salmega liitumist. Kui aga lähtuda majandusefektiivsusest, siis on isegi kogu Eesti muutmine üheks vallaks ebaefektiivne, rääkimata haldussuutmatusest, mis on avaldunud Eesti Energiast Estonian Airini ja Tallinna Sadamast Väinamere praamiliikluseni. Kas liita siis Eesti Brüsseli või Moskvaga?Tulenevalt Eesti põhiseadusest ja rahvusriigi ideaalist pole Torgu valla olemasolu mõte loomulikult kunagi olnud “teenuste osutamine“ või “majanduslik efektiivsus“. Kohaliku omavalitsuse mõte ja eesmärk on just kohalike elanike omanikutundel tuginev võimalus langetada ise otsuseid omaenda elukorralduse ja oma eluümbruse kujundamise üle. Teenuste osutamine, majandamine jms on vaid vahendid selle eesmärgi teostamiseks. Kohalikud peavad saama otsustada, milliseid vahendeid nad hakkavad kasutama enda poolt püstitatud eesmärkide saavutamiseks.Aga kui eesmärk ja vahendid segi aetakse, hakkavad olemasolevad vahendid määrama seda, milline saab olla inimeste tegevuse sisu ja eesmärk. Just sellist pahupidisust kujutab endast plaanitav haldusreform, mille deklaratiivne eesmärk on majandusefektiivsus, aga reformi teostus seisneb omavalitsuste suuremaks joonistamises ja seeläbi mõiste “kohalik” ähmastamises. Selle mõju seisneb selles, et õigus otsustada kohaliku elu korraldamise ja eluümbruse kujundamise üle liigub kohalike elanike käest üleriigiliste parteide kätte.Reformi oodatav tulemus on võimu tsentraliseerimine, mis võimaldab mitte arvestada kohalike tülika arvamusega nende elukorralduses, olgu küsimus maavarades, tehnorajatistes, koolides, kultuuriasutustes, pagulaspunktides vms. Taas hakkavad parteilisest kuuluvusest sõltuma ametikohad koolidirektoritest koristajateni. Ja mis peamine – hiigelomavalitsused välistavad lõplikult selle, et kohalike valimisliidud võiksid valimistel parteisid võita, nagu varem sageli juhtus.Kokkuvõttes astume suure sammu globaliseerumise poole. Need, kes ütlevad, et see on (nagu ka inimeste lahkumine maalt jms) osa paratamatust arengust, ei ole aru saanud, mida peaks tähendama oma riik. Oma riigi, nagu ka oma valla mõte ongi ise oma saatust määrata, et mitte laias ilmas puhuvate tuultega kaasa lohiseda.Kuhu laev tegelikult sõidab, sõltub ju kursist, mille poole seda tegelikult teadlikult tüüritakse.Torgu kuningriigi kaudu pingutati Torgu valla taastamise nimel, et kohalikel oleks vabadus ise oma saatust määrata, ise valida ja vastutada. Sest isegi eksimine on osa vabadusest. Eksimatud ja vastutusest vabad saavad olla vaid võõraste käskude täitjad. Just seepärast ei mõisteta kohut orjade ning reasõdurite üle. Aga vaba inimene vastutab ise oma valikute eest, kannab ise valede valikute koormat ning saab vigadest õppides teha alati uusi ja paremaid valikuid.Kahjuks ei leidnud Salme volikogus tuge üleskutsed proovida luua ühtne Sõrve vald. Torgu valla elanikele jäi küll veel vabadus hääletada valla ühendamise üle Suur-Saaremaa omavalitsusega, kuigi äsjase rahvaküsitluse tulemus – Torgus hääletamas käinud 17,7 protsendist inimestest 60,7 protsenti olid selle vastu – ei ole keskvõimule siduv.Veel jääb meile vabadus kokku tulla ja läbi mõelda, mismoodi me saaksime suurvalla tekkimise korral ikkagi püüda oma elu korraldamises kaasa rääkida. Taoline arutelu sobiks kokku Tema Majesteedi Kirill I kroonimisaastapäeva tähistamisega. Seega on kõik huvilised oodatud pühapäeval, 27. novembril kl 14 Laadla seltsimajja.
Veel artikleid samast teemast »


description: Saaremaa 11 omavalitsuse ühinemise rahvaküsitlusest osavõtt jäi elektroonilisel vastamisel enamikus valdades ja Kuressaare linnaski väga tagasihoidlikuks. Ka eile avatud küsitluspunktides ei käinud rahvas just tunglemas. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Küsitlus ei paku eriti huvi

maintext:
Uudised
Küsitlus ei paku eriti huvi
Laupäev, 12. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Laupäev, 12. november 2016. Jaanus Tamkivi käis eile küsitlusele vastamas Kuressaare kultuurikeskuses asuvas küsitluspunktis. FOTO: Valmar Voolaid Saaremaa 11 omavalitsuse ühinemise rahvaküsitlusest osavõtt jäi elektroonilisel vastamisel enamikus valdades ja Kuressaare linnaski väga tagasihoidlikuks. Ka eile avatud küsitluspunktides ei käinud rahvas just tunglemas.
Ühinemise rahvaküsitlusele sai elektrooniliselt vastata 7.–10. novembrini. Kõige kõrgem osalusprotsent oli Salme vallas – 4,5. Üle nelja protsendi osalejaid vastas elektrooniliselt ka Laimjala vallas – 4,3%.
Kõige vähem tuli neid kokku Mustjala vallas, kus elektrooniliselt vastas vaid seitse inimest ehk 1,1% nimekirjas olevatest isikutest. Need arvud ei pruugi olla veel lõplikud, sest kui mõni elektrooniliselt osalenu käib ka küsitluspunktis vastamas, tuleb tema e-vastus tühistada.
Eile avanes kõigil ühinemissoovi avaldanud 11 omavalitsuse elanikel võimalus vastata ühinemise kohta küsitluspunktides. Kuressaare kultuurikeskuses asuvas küsitluspunktis jõudis eile lõunaks ära käia kümmekond inimest, neist enamikus vanemad inimesed. Mõnes mõttes võib sellest aru saada, sest tegemist oli tööpäevaga.
Ajad on muutunud
Teiste seas jõudis sinna linnavolikogu liige Jaanus Tamkivi, kes algselt plaanis küsitlusele vastata elektrooniliselt, aga kuna tal see meelest ära läks, käis temagi kohapeal vastamas.
Kui varem prognoosis Tamkivi, et kokku võib rahvaküsitluses osaleda 10–12% nimekirjadesse kantud inimestest, siis nüüd ta enam nii optimistlik ei ole. Millest tuleneb nii väike aktiivsus ühinemistemaatika vastu?
“See oli näha juba rahvakoosolekutest. Ajad on muutunud. Omal ajal, kui vallad taasloodi, oli tegu üldrahvaliku liikumisega. See kõik on möödas,” tõdes Tamkivi. Kui vanemad inimesed tema sõnul veel ehk tulevad välja, siis noori ei huvita teema üldse.
“Järelikult on aeg haldusreformiks käes, kui inimesed seda teemat enam ise oluliseks ei pea,” leidis Tamkivi. Omal ajal, kui internetti suurt polnud ja maareform käis, käidi vallamajas maa-asju vormistamas.
“Täna ei käi vallamajas peale vallaametnike endi suurt keegi. Vallad on tühjaks jooksnud. Noored ajavad oma asjad interneti kaudu korda. Füüsiliselt ei pea enam vallamajja minema,” ütles Tamkivi.
Piirkonnas on küll oluline omavalitsus, kuid teenust võib ka erasektorist tellida. Näiteks ei ole sotsiaalteenuste tellimiseks vallamaja vaja, selle teenuse osutaja saaks Tamkivi arvates välja selgitada ka hanke käigus.
Rahvas ei ole informeeritud
Torgu vallamajas eile kella 12-st avatud küsitluspunktis jõudis kella 15-ks käia vastamas ainult seitse inimest. Salme vallas käis sama aja jooksul oma arvamust avaldamas 18 inimest.
“Rahvast vaikselt tilgub. Praegu on tööaeg ka. Valimistel käib neid ikka rohkem kui praegu. Valimistest räägitakse ju igal pool tunduvalt rohkem. Mõni, kes võibolla tuleks, on selle võibolla ära unustanud. Mõnda ehk ei huvita ka,” arvas Salme valla küsitluskomisjoni esimees Eve Kiil.
Laimjala valla küsitluspunktis oli kella poole neljaks pärastlõunal käinud vastamas ainult kaks inimest.
“Ehk pühapäeval tuleb rohkem rahvast, sest siis on rahvamajas isadepäeva kontsert ja seal kuulutus ka üleval. Inimesed ei tea küsitlusest ja neid ei huvita ka. Nad küsivad – mis küsitlus, mida peab tegema?” vahendas Laimjala küsitluskomisjoni juht Merike Liiv kohalike sõnu. “Kes teabki, see arvab, et küsitlusest ei sõltu ikka midagi,” lisas ta.
Küsitlusele saab küsitluspunktides vastata ka homme. Lõplikud hääletustulemused selguvad esmaspäeval.
Küsitluslehele on kantud küsimus “Kas pooldate Kihelkonna valla, Kuressaare linna, Laimjala valla, Leisi valla, Lääne-Saare valla, Mustjala valla, Orissaare valla, Pihtla valla, Salme valla, Torgu valla ja Valjala valla ühinemist üheks omavalitsuseks? Vastusevariandid on “Jah” ja “Ei”.
E-küsitluse tulemused
E-küsitlusest osavõtjate arv, hääletamisõigusega isikuid, osalusprotsent
Kuressaare linn 178 11 363 1,5%
Lääne-Saare vald 110 5881 1,8%
Salme vald 48 1062 4,5%
Valjala vald 27 1149 2,3%
Pihtla vald 36 1245 2,9%
Kihelkonna vald 29 729 3,9%
Laimjala vald 27 628 4,3%
Orissaare vald 31 1645 1,8%
Mustjala vald 7 608 1,1%
Leisi vald 69 1728 3,9%
Torgu vald 11 316 3,4% Ühinemise rahvaküsitlusele sai elektrooniliselt vastata 7.–10. novembrini. Kõige kõrgem osalusprotsent oli Salme vallas – 4,5. Üle nelja protsendi osalejaid vastas elektrooniliselt ka Laimjala vallas – 4,3%.Kõige vähem tuli neid kokku Mustjala vallas, kus elektrooniliselt vastas vaid seitse inimest ehk 1,1% nimekirjas olevatest isikutest. Need arvud ei pruugi olla veel lõplikud, sest kui mõni elektrooniliselt osalenu käib ka küsitluspunktis vastamas, tuleb tema e-vastus tühistada.Eile avanes kõigil ühinemissoovi avaldanud 11 omavalitsuse elanikel võimalus vastata ühinemise kohta küsitluspunktides. Kuressaare kultuurikeskuses asuvas küsitluspunktis jõudis eile lõunaks ära käia kümmekond inimest, neist enamikus vanemad inimesed. Mõnes mõttes võib sellest aru saada, sest tegemist oli tööpäevaga.Teiste seas jõudis sinna linnavolikogu liige Jaanus Tamkivi, kes algselt plaanis küsitlusele vastata elektrooniliselt, aga kuna tal see meelest ära läks, käis temagi kohapeal vastamas.Kui varem prognoosis Tamkivi, et kokku võib rahvaküsitluses osaleda 10–12% nimekirjadesse kantud inimestest, siis nüüd ta enam nii optimistlik ei ole. Millest tuleneb nii väike aktiivsus ühinemistemaatika vastu?“See oli näha juba rahvakoosolekutest. Ajad on muutunud. Omal ajal, kui vallad taasloodi, oli tegu üldrahvaliku liikumisega. See kõik on möödas,” tõdes Tamkivi. Kui vanemad inimesed tema sõnul veel ehk tulevad välja, siis noori ei huvita teema üldse.“Järelikult on aeg haldusreformiks käes, kui inimesed seda teemat enam ise oluliseks ei pea,” leidis Tamkivi. Omal ajal, kui internetti suurt polnud ja maareform käis, käidi vallamajas maa-asju vormistamas.“Täna ei käi vallamajas peale vallaametnike endi suurt keegi. Vallad on tühjaks jooksnud. Noored ajavad oma asjad interneti kaudu korda. Füüsiliselt ei pea enam vallamajja minema,” ütles Tamkivi.Piirkonnas on küll oluline omavalitsus, kuid teenust võib ka erasektorist tellida. Näiteks ei ole sotsiaalteenuste tellimiseks vallamaja vaja, selle teenuse osutaja saaks Tamkivi arvates välja selgitada ka hanke käigus.Torgu vallamajas eile kella 12-st avatud küsitluspunktis jõudis kella 15-ks käia vastamas ainult seitse inimest. Salme vallas käis sama aja jooksul oma arvamust avaldamas 18 inimest.“Rahvast vaikselt tilgub. Praegu on tööaeg ka. Valimistel käib neid ikka rohkem kui praegu. Valimistest räägitakse ju igal pool tunduvalt rohkem. Mõni, kes võibolla tuleks, on selle võibolla ära unustanud. Mõnda ehk ei huvita ka,” arvas Salme valla küsitluskomisjoni esimees Eve Kiil.Laimjala valla küsitluspunktis oli kella poole neljaks pärastlõunal käinud vastamas ainult kaks inimest.“Ehk pühapäeval tuleb rohkem rahvast, sest siis on rahvamajas isadepäeva kontsert ja seal kuulutus ka üleval. Inimesed ei tea küsitlusest ja neid ei huvita ka. Nad küsivad – mis küsitlus, mida peab tegema?” vahendas Laimjala küsitluskomisjoni juht Merike Liiv kohalike sõnu. “Kes teabki, see arvab, et küsitlusest ei sõltu ikka midagi,” lisas ta.Küsitlusele saab küsitluspunktides vastata ka homme. Lõplikud hääletustulemused selguvad esmaspäeval.Küsitluslehele on kantud küsimus “Kas pooldate Kihelkonna valla, Kuressaare linna, Laimjala valla, Leisi valla, Lääne-Saare valla, Mustjala valla, Orissaare valla, Pihtla valla, Salme valla, Torgu valla ja Valjala valla ühinemist üheks omavalitsuseks? Vastusevariandid on “Jah” ja “Ei”.E-küsitlusest osavõtjate arv, hääletamisõigusega isikuid, osalusprotsentKuressaare linn 178 11 363 1,5%Lääne-Saare vald 110 5881 1,8%Salme vald 48 1062 4,5%Valjala vald 27 1149 2,3%Pihtla vald 36 1245 2,9%Kihelkonna vald 29 729 3,9%Laimjala vald 27 628 4,3%Orissaare vald 31 1645 1,8%Mustjala vald 7 608 1,1%Leisi vald 69 1728 3,9%Torgu vald 11 316 3,4%
Veel artikleid samast teemast »


description: Triigi sadamas käivate rekonstrueerimis- ja süvendustööde tulemusena saab sadam uueks hooajaks värske näo ja turvalisemad tingimused. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Triigi sadamas käib hoogne ehitus

maintext:
Majandus
Triigi sadamas käib hoogne ehitus
Kolmapäev, 02. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Kolmapäev, 02. november 2016. Objektijuht Neeme Truumees päevatööd üle vaatamas. Foto: Valmar Voolaid Triigi sadamas käivate rekonstrueerimis- ja süvendustööde tulemusena saab sadam uueks hooajaks värske näo ja turvalisemad tingimused.
Riigihanke tulemusena viivad töid läbi juhtivpartner OÜ Bauest koostöös AS-iga Kuressaare Ehitus. Hanke raames kohandatakse olemasolev parvlaevakai 2017. aasta mai keskpaigas liinile tuleva Norra-tüüpi rambisüsteemiga uue laeva Soela jaoks, mis juba Nasval dokis seisab. Lisaks sellele rajatakse täiendav kai põhja suunda.
“Rekonstrueerimise käigus sai ikka väga selgeks, et seda kaid poleks kauaks jätkunud,“ tõdes AS-i Kuressaare Ehitus objektijuht Neeme Truumees.
Projekti alustati käesoleva aasta juunis materjalide ja tehnika tellimisega. “Süvendusmehhanismid, sulundseina süvendusmasinad ning kaldaankrute paigaldusseadmed on renditud mandrilt, ülejäänuga saame ise hakkama,“ nimetas objektijuht tööde teostamiseks vajaminevaid spetsiaalseid masinaid. “Enamiku materjalist tellime ise, aga näiteks kai venderid ja pollarid tulevad Indiast neid vahendava Hollandi firma kaudu.“
Maksimaalse võimsusega
Et tööde teostamise perioodil tagatakse laevaliikluse tõrgeteta toimimine, alustati sadamakai põhjapoolse külje ehitamisega, mille tulemusel valmib ligikaudu 80 m kailiini. Sõru-Triigi laevaliini ohutuks teenindamiseks rekonstrueeritakse kai nii, et parvlaev saab silduda mõlemal kai küljel. Kai seina esine süvendatakse, kai otsa ja põhjapoolsele küljele paigaldatakse uus terassulundsein, mis ankurdatakse kaldsete injektsioonankrutega ning merepõhja rajatakse erosioonikindlustus.
“Meie jaoks oli ootamatult positiivne veetaseme madal seis, mis võimaldas teha raketised ja betooni valamistööd normaalsest veetasemest allpool,“ rõõmustas Truumees.
Vesiehitus on alati ilmastikust sõltuv, töid tehakse etapiliselt ja neid jätkub kevadeni välja. Objektijuhi sõnul on kõva pakasega näiteks betoneerimine raskendatud ning praegusest madalast veetasemest tingitud soodsaid olusid kasutatakse ära maksimaalselt. “Suures plaanis loodame ka asfalteerimise sügisel ära teha, aga kui ilm ei luba, jääb see kevadeks,“ ütles Truumees.
Järgmiseks rekonstrueeritakse analoogselt sadamakai lõunakülg ning rekonstrueeritakse olemasolev kaldaramp koos hüdraulikasüsteemiga. Tulemuseks ligikaudu 71 m kailiini. Samuti süvendatakse sissesõit kaialale ning osaliselt muulidevaheline sadamaala. Esmaste tööde mahtu kuulub ka sadama akvatooriumi süvendamine.
Ujuvkaid väikelaevadele
Lisaks hanke raames tehtavatele töödele asendatakse praegune ujuv- ning statsionaarne kai kahe ujuvkaiga pikkusega kolm korda 12 m ning varustatakse elektri- ja veevõtupüstikutega.
“Seni on sadamas olnud üks ujuvkai külalisjahtidele ja kaatritele,“ ütles AS-i Saarte Liinid esindaja, Triigi sadama direktor Mati Põld, kes viibib sadamaehituse protsessi juures peaaegu iga päev. “Tegelikult on Triigi sadama omapära selles, et see jääb väikelaevade ja purjetajate päevateekonnast välja ning kuna sadam igapäevast meelelahutust ei paku, siis pole ta huvireisijate seas kõige populaarsem.“
Direktori sõnul sõitis hooajal jooksul sadamast läbi ligikaudu 40 000 inimest ning reisijate arv kasvab igal aastal umbes 10%. Tema hinnangul peatub Triigis keskmiselt kuus-seitsekümmend jahti. Senise kümne koha asemele saab kaikohti kaks korda rohkem ehk 20.
Mõeldud on ka kohalikele kaluripaatidele. Sadama akvatooriumisse tuleb monteeritavatest elementidest slipp aluste veeskamiseks. Slipi kõrvale on ette nähtud võimalus paigaldada perspektiivne ujuvtankla.
Vooluühendus, videovalve ja server
Möödunud nädalal tehti videovalve ja elektritoite kaablikanalisatsioonitöid. Rekonstrueeritavale kaile paigaldatakse välisvalgustus, videovalve ja rambi toide ning reovee kogumismahuti ja purgimiskaevud sadamakail.
Sadamahoonesse ehitatakse seadmeruum, kuhu paigutatakse server. Lahendatakse nõrkvoolusüsteemid, sealhulgas sidekanalisatsioon, videovalvesüsteem sadama välisalal ning videovalvesüsteemi toited koos UPS-iga, algusega peajaotuskilbist.
Tööde maht on suur, seda enam, et sarnane rekonstrueerimine toimub Soela väina vastaskaldal Sõrus. Rekonstrueerimisprojektiga on seotud mitmed firmad: ehitustööde teostajad on OÜ Bauest ja AS Kuressaare Ehitus, omanikujärelevalvet teeb AS Telora-E. Sadama direktori sõnul oli riigihankes osalejaid palju, teiste hulgas ka lätlased.
“Meie meeste ühine pakkumus oli soodsaim,“ ütles Põld. “Oleme otsuse üle rõõmsad, meestel on kogemusi ja oma inimestega on ikka parem ja lihtsam koostööd teha.“
Triigi sadama ehitusmaksumus on 1 831 855 eurot ja kahe sadama ehitustööde maksumus kokku on ligikaudu 3 miljonit eurot. Mõlema sadama valmimist oodatakse aprillis 2017. Riigihanke tulemusena viivad töid läbi juhtivpartner OÜ Bauest koostöös AS-iga Kuressaare Ehitus. Hanke raames kohandatakse olemasolev parvlaevakai 2017. aasta mai keskpaigas liinile tuleva Norra-tüüpi rambisüsteemiga uue laeva Soela jaoks, mis juba Nasval dokis seisab. Lisaks sellele rajatakse täiendav kai põhja suunda.“Rekonstrueerimise käigus sai ikka väga selgeks, et seda kaid poleks kauaks jätkunud,“ tõdes AS-i Kuressaare Ehitus objektijuht Neeme Truumees.Projekti alustati käesoleva aasta juunis materjalide ja tehnika tellimisega. “Süvendusmehhanismid, sulundseina süvendusmasinad ning kaldaankrute paigaldusseadmed on renditud mandrilt, ülejäänuga saame ise hakkama,“ nimetas objektijuht tööde teostamiseks vajaminevaid spetsiaalseid masinaid. “Enamiku materjalist tellime ise, aga näiteks kai venderid ja pollarid tulevad Indiast neid vahendava Hollandi firma kaudu.“Et tööde teostamise perioodil tagatakse laevaliikluse tõrgeteta toimimine, alustati sadamakai põhjapoolse külje ehitamisega, mille tulemusel valmib ligikaudu 80 m kailiini. Sõru-Triigi laevaliini ohutuks teenindamiseks rekonstrueeritakse kai nii, et parvlaev saab silduda mõlemal kai küljel. Kai seina esine süvendatakse, kai otsa ja põhjapoolsele küljele paigaldatakse uus terassulundsein, mis ankurdatakse kaldsete injektsioonankrutega ning merepõhja rajatakse erosioonikindlustus.“Meie jaoks oli ootamatult positiivne veetaseme madal seis, mis võimaldas teha raketised ja betooni valamistööd normaalsest veetasemest allpool,“ rõõmustas Truumees.Vesiehitus on alati ilmastikust sõltuv, töid tehakse etapiliselt ja neid jätkub kevadeni välja. Objektijuhi sõnul on kõva pakasega näiteks betoneerimine raskendatud ning praegusest madalast veetasemest tingitud soodsaid olusid kasutatakse ära maksimaalselt. “Suures plaanis loodame ka asfalteerimise sügisel ära teha, aga kui ilm ei luba, jääb see kevadeks,“ ütles Truumees.Järgmiseks rekonstrueeritakse analoogselt sadamakai lõunakülg ning rekonstrueeritakse olemasolev kaldaramp koos hüdraulikasüsteemiga. Tulemuseks ligikaudu 71 m kailiini. Samuti süvendatakse sissesõit kaialale ning osaliselt muulidevaheline sadamaala. Esmaste tööde mahtu kuulub ka sadama akvatooriumi süvendamine.Lisaks hanke raames tehtavatele töödele asendatakse praegune ujuv- ning statsionaarne kai kahe ujuvkaiga pikkusega kolm korda 12 m ning varustatakse elektri- ja veevõtupüstikutega.“Seni on sadamas olnud üks ujuvkai külalisjahtidele ja kaatritele,“ ütles AS-i Saarte Liinid esindaja, Triigi sadama direktor Mati Põld, kes viibib sadamaehituse protsessi juures peaaegu iga päev. “Tegelikult on Triigi sadama omapära selles, et see jääb väikelaevade ja purjetajate päevateekonnast välja ning kuna sadam igapäevast meelelahutust ei paku, siis pole ta huvireisijate seas kõige populaarsem.“Direktori sõnul sõitis hooajal jooksul sadamast läbi ligikaudu 40 000 inimest ning reisijate arv kasvab igal aastal umbes 10%. Tema hinnangul peatub Triigis keskmiselt kuus-seitsekümmend jahti. Senise kümne koha asemele saab kaikohti kaks korda rohkem ehk 20.Mõeldud on ka kohalikele kaluripaatidele. Sadama akvatooriumisse tuleb monteeritavatest elementidest slipp aluste veeskamiseks. Slipi kõrvale on ette nähtud võimalus paigaldada perspektiivne ujuvtankla.Möödunud nädalal tehti videovalve ja elektritoite kaablikanalisatsioonitöid. Rekonstrueeritavale kaile paigaldatakse välisvalgustus, videovalve ja rambi toide ning reovee kogumismahuti ja purgimiskaevud sadamakail.Sadamahoonesse ehitatakse seadmeruum, kuhu paigutatakse server. Lahendatakse nõrkvoolusüsteemid, sealhulgas sidekanalisatsioon, videovalvesüsteem sadama välisalal ning videovalvesüsteemi toited koos UPS-iga, algusega peajaotuskilbist.Tööde maht on suur, seda enam, et sarnane rekonstrueerimine toimub Soela väina vastaskaldal Sõrus. Rekonstrueerimisprojektiga on seotud mitmed firmad: ehitustööde teostajad on OÜ Bauest ja AS Kuressaare Ehitus, omanikujärelevalvet teeb AS Telora-E. Sadama direktori sõnul oli riigihankes osalejaid palju, teiste hulgas ka lätlased.“Meie meeste ühine pakkumus oli soodsaim,“ ütles Põld. “Oleme otsuse üle rõõmsad, meestel on kogemusi ja oma inimestega on ikka parem ja lihtsam koostööd teha.“Triigi sadama ehitusmaksumus on 1 831 855 eurot ja kahe sadama ehitustööde maksumus kokku on ligikaudu 3 miljonit eurot. Mõlema sadama valmimist oodatakse aprillis 2017.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Registreeritud peresündmused Saare
maakonnas 4.–11. novembrini. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: PEREKONDLIK


description: Saaremaa male- ja tenniseklubi liige ning eraettevõtja Hendrek Kelder tähistas eile oma esimest juubelit. Viiskümmend on iga, kui ollakse parimas loome- ja teostamiseas, mistõttu sai Hendrekult päritud tema seniste tegemiste ja edasiste plaanide kohta. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Maakond
Spordimees ja ettevõtja Hendrek Kelder 50
Kolmapäev, 16. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Vilma Rauniste Kolmapäev, 16. november 2016. Hendrek Kelder: “Olen males maakonnas pigem igavene teine, nagu maailmas oli Paul Keres.” FOTO: Valmar Voolaid Saaremaa male- ja tenniseklubi liige ning eraettevõtja Hendrek Kelder tähistas eile oma esimest juubelit. Viiskümmend on iga, kui ollakse parimas loome- ja teostamiseas, mistõttu sai Hendrekult päritud tema seniste tegemiste ja edasiste plaanide kohta.
Mu kolleeg kinnitas, et Hendrek on väga kõva käsi malemängus, ehkki ta on kõva käsi ka tennises. Kuna Saare maakonna male tase on väga kõrge, on tipus olemine märgilise tähendusega. Sellest alustamegi.
“Isa õpetas mulle malekäigud selgeks ja teises klassis läksin pioneeridemaja maleringi, mida korraldas Rein Aru. Sealt sai see pisik alguse. Meid oli suur grupp noori maletajaid, kes olid tahtmist täis ja kellest viis käisid vabariiklikel võistlustel. Edasi õppisime juba Juuno Jalaka ja Mati Saarela, kes on nüüdseks meie seast lahkunud, käe all,“ rääkis esimese kuldse juubelini jõudnud hinnatud malemees Hendrek Kelder.
Tudengieas oli male tagaplaanile jäänud. “Olen vahel nalja teinud, öeldes, et harjutamine teeb meistrikandidaadiks. Eks ta nii olegi – kui oled palju mänginud, siis mingi tase on ikka olemas. Maakonna meistriks olen küll tulnud kiirmales, aga see on ikkagi mul hobi, nagu tenniski. Mingil määral on tennis malega sarnane, ka tennises tuleb mõelda paar käiku ette. Tennis ei ole ainult reaktsioonile rajanev punktimäng, selles on samuti vaja ette mõelda, vastase löögimaneerid ära tabada ja sellele oma mäng üles ehitada.“
Küsimusele, kas maakonna meistri tiitleid on tal mitu, sain vastuseks: “Pigem olen siin igavene teine, nagu Eesti suur malekuulsuski. Kiirmales on esinumber ikkagi Rain Kilumets ja välkmales Aivar Sõrm. Kiirmales olen korra ka meistriks tulnud, ka tennise paarismängus Aivi Augaga ja eelmisel aastal Andre Sõrmega. Enamasti olen olnud aga teise koha omanik. Medaleid on küll palju.“
Tennisemäng tuli Hendreku ellu tema sõnul samuti lapsepõlves, kui huvi mängu vastu pani mänge jälgima nii televiisorist kui vahetult. Hendrek peab ennast iseõppijaks.
Pühajärve turniir
Need kaks mängu on Hendreku ellu kuulunud palju-palju aastaid ja kuuluvad ka edaspidi. Viimasel ajal kalduvat mehe eelistus rohkem aga tennise poole ja sellel on kindel põhjus. “Malet on juba kaua mängitud, see pole enam ka nii populaarne. Siin on aastakümneid mänginud ühed ja samad inimesed, uusi tuleb peale väga vähe. Tänapäeval on palju huvitavaid võimalusi, arvutimänge jms, mis on lastele väga huvitavad. Arvan, et just sellepärast on nende malehuvi vähenenud.“
Üks väga huvitav iga-aastane maleüritus on Hendreku hinnangul Pühajärvel toimuv händikäp-turniir, kus ta on saanud rinda pista selliste kuulsustega nagu Anatoli Karpov, Aleksander Halifman, Viktor Kortšnoi ja Nigel Short. “See on selline turniir, kuhu kutsutakse osalema Eesti ja maailma suurmeistrid ning äri- ja kultuuritegelased, nagu Raul Rebane, Roman Baskin, Ülo Tuulik jne. Mäng on selliselt üles ehitatud, et mänguaeg võrdsustab partnerid, suurmeistril kaks ja amatööril 18 minutit, Eesti meistril neli, amatööril 16 minutit. See on hästi huvitav turniir, tänu sellele on mul olnud võimalus mängida sellise legendiga nagu Anatoli Karpov, kellega kohtumisest võisin lapsepõlves ainult unistada. Novembri lõpus on jälle turniirile minek.“
Neist kahest spordialast kasulikke ja sarnaseid tahke välja tuues ütles ta kokkuvõtvalt: “Eks tänapäeva mure on liikumise vähesus. Sama on mõtlemise ja mäluga. Male virgutab mõtlemist ja tennis annab füüsilise koormuse – üks toetab teist. Tennise hea külg on see, et sel spordialal on vähe suuri vigastusi. Mõlemat spordiala saab harrastada ka vanas eas.“
Ettevõtluses on paus
“Suurem töö, mis me tegime, oli Ossu lemmikloomade keti rajamine üle Eesti. Perekondlikel põhjustel otsustasin oma osaluse eelmisel aastal müüa, kuna ma ei tahtnud Saaremaa elu Tallinna elu vastu vahetada. Olin selles tegev kümme käivitamis- ja arendamisaastat. Elus ongi nii, et ühel ajal hakkad mõtlema, mis on olulisem, kas raha või rahulikum elu. Saaremaal on hea elukeskkond, mina eelistan seda, ja asjadele reisimist. Reisimine on üks minu hobidest. Kui on olnud aega ja sooduspakkumisi, olen alati sellest kinni haaranud.“
Aga räägime enne reisijutte ära ka PlussMiinus elektroonikapoe pidamise, kus nüüd asub Sõbralt Sõbrale kauplus. “20 aastat tagasi alustasin selle äriga turuhoone teisel korrusel, siiamaani on meie tehtud lauad ja müügiletid turul vastu pidanud. 17 aastat tagasi kolisime üle. Tänavu tuli majale hea pakkumine, tundsin, et elus tuleb teha muudatus. Võtsin aja maha, et uuel aastal edasi vaadata. Muutused hoiavad erksana. Eks 50 on ka selline number, mis paneb elu üle mõtlema, mida teha ja kuidas teha.“
Juubilarist mõnda veel
Hendrek on Kuressaares õppinud koguni kolmes koolis – alustas 8-klassilises ja kui uus kool valmis, sai viiendast klassist alates temast KG õpilane. Keskastmes oli noormeest tõmmanud aga matemaatika-füüsika eriklass praeguses SÜG-is. “Kooli taset näitab see, et meie klassist jätkas 99% õpinguid ülikoolis, mina läksin Tallinna polütehnilisse instituuti õppima tööstuse planeerimise ja juhtimise eriala. See oli huvitav aeg, turumajandusele ülemineku aeg. Diplomitöö tegin koos Hardo Pajulaga rahareformist, käisime seda õhtuti Hansapangas trükkimas,“ oli Hendrekult põnev teada saada.
Kesk- ja ülikooliaega jäi mehel veel üks köitev huviala – markide kogumine. “See oli mul päris suur hobi, üle maailma sai marke vahetatud. Kirja- ja margisõpru oli Jaapanis ja paljudes riikides.
Me saatsime neile nõukogude marke ja saime vastu nende marke. Välismaalastega suheldes sai arendada ka inglise keele oskust. Mitu riiulit on mul margialbumeid täis. Kui kunagi on aega rohkem, saab need ehk üle vaadata ja nooruspõlve meenutada.“
Tudengiaega jäi noormehel sõrmeandmine ka reisimisele. “Esimene reis oli nõukogude ajal, siin oli selline reisifirma nagu Tuule Travel. Inga Raie oli grupijuht ja käisime ära Vietnamis. Sõidu maksumus oli 1846 rubla, mis oli päris suur summa, ema toetas mind. Kümmekond aastat olen ise reise organiseerinud, on ka nii olnud, et kõigepealt ostan piletid ja siis hakkan vaatama, kuidas majutamise ja vaatamisväärsustega lugu on.“
Ta loetles: Indoneesia, Malaisia, Ameerika Ühendriigid, Kuuba, Dominikaan, Barbados, Mauritius, Hiina... “Siiani on jäänud esimene reis kõige enam hinge. Mind huvitab enam kohalik eluolu. Olen reisinud koos elukaaslase ja ka lastega.“
Loo algul mainis Hendrek, et malekäigud õpetas talle selgeks isa. Isa Viktor oli Varma pearaamatupidaja, kuid suri suhteliselt noorena. “Olin seitsmene. Isal tuli olla nii Vene kui Saksa sõjaväes ja vangilaagrites, see jättis tema tervisele jälje. Siiamaani on mul meeles, kuidas ta istus pliidi ees ja rääkis oma lugusid.“
Maja, kus Hendrek perega elab, asub Aia tänaval. Ta peab seda ajalooliseks kohaks. “Vanavanaisa ostis selle koha 19. sajandil. Aiamaad kaevates tuleb vahel välja ajaloolisi münte. Viimane, mille leidsin, oli aastast 1812.“ Mu kolleeg kinnitas, et Hendrek on väga kõva käsi malemängus, ehkki ta on kõva käsi ka tennises. Kuna Saare maakonna male tase on väga kõrge, on tipus olemine märgilise tähendusega. Sellest alustamegi.“Isa õpetas mulle malekäigud selgeks ja teises klassis läksin pioneeridemaja maleringi, mida korraldas Rein Aru. Sealt sai see pisik alguse. Meid oli suur grupp noori maletajaid, kes olid tahtmist täis ja kellest viis käisid vabariiklikel võistlustel. Edasi õppisime juba Juuno Jalaka ja Mati Saarela, kes on nüüdseks meie seast lahkunud, käe all,“ rääkis esimese kuldse juubelini jõudnud hinnatud malemees Hendrek Kelder.Tudengieas oli male tagaplaanile jäänud. “Olen vahel nalja teinud, öeldes, et harjutamine teeb meistrikandidaadiks. Eks ta nii olegi – kui oled palju mänginud, siis mingi tase on ikka olemas. Maakonna meistriks olen küll tulnud kiirmales, aga see on ikkagi mul hobi, nagu tenniski. Mingil määral on tennis malega sarnane, ka tennises tuleb mõelda paar käiku ette. Tennis ei ole ainult reaktsioonile rajanev punktimäng, selles on samuti vaja ette mõelda, vastase löögimaneerid ära tabada ja sellele oma mäng üles ehitada.“Küsimusele, kas maakonna meistri tiitleid on tal mitu, sain vastuseks: “Pigem olen siin igavene teine, nagu Eesti suur malekuulsuski. Kiirmales on esinumber ikkagi Rain Kilumets ja välkmales Aivar Sõrm. Kiirmales olen korra ka meistriks tulnud, ka tennise paarismängus Aivi Augaga ja eelmisel aastal Andre Sõrmega. Enamasti olen olnud aga teise koha omanik. Medaleid on küll palju.“Tennisemäng tuli Hendreku ellu tema sõnul samuti lapsepõlves, kui huvi mängu vastu pani mänge jälgima nii televiisorist kui vahetult. Hendrek peab ennast iseõppijaks.Need kaks mängu on Hendreku ellu kuulunud palju-palju aastaid ja kuuluvad ka edaspidi. Viimasel ajal kalduvat mehe eelistus rohkem aga tennise poole ja sellel on kindel põhjus. “Malet on juba kaua mängitud, see pole enam ka nii populaarne. Siin on aastakümneid mänginud ühed ja samad inimesed, uusi tuleb peale väga vähe. Tänapäeval on palju huvitavaid võimalusi, arvutimänge jms, mis on lastele väga huvitavad. Arvan, et just sellepärast on nende malehuvi vähenenud.“Üks väga huvitav iga-aastane maleüritus on Hendreku hinnangul Pühajärvel toimuv händikäp-turniir, kus ta on saanud rinda pista selliste kuulsustega nagu Anatoli Karpov, Aleksander Halifman, Viktor Kortšnoi ja Nigel Short. “See on selline turniir, kuhu kutsutakse osalema Eesti ja maailma suurmeistrid ning äri- ja kultuuritegelased, nagu Raul Rebane, Roman Baskin, Ülo Tuulik jne. Mäng on selliselt üles ehitatud, et mänguaeg võrdsustab partnerid, suurmeistril kaks ja amatööril 18 minutit, Eesti meistril neli, amatööril 16 minutit. See on hästi huvitav turniir, tänu sellele on mul olnud võimalus mängida sellise legendiga nagu Anatoli Karpov, kellega kohtumisest võisin lapsepõlves ainult unistada. Novembri lõpus on jälle turniirile minek.“Neist kahest spordialast kasulikke ja sarnaseid tahke välja tuues ütles ta kokkuvõtvalt: “Eks tänapäeva mure on liikumise vähesus. Sama on mõtlemise ja mäluga. Male virgutab mõtlemist ja tennis annab füüsilise koormuse – üks toetab teist. Tennise hea külg on see, et sel spordialal on vähe suuri vigastusi. Mõlemat spordiala saab harrastada ka vanas eas.““Suurem töö, mis me tegime, oli Ossu lemmikloomade keti rajamine üle Eesti. Perekondlikel põhjustel otsustasin oma osaluse eelmisel aastal müüa, kuna ma ei tahtnud Saaremaa elu Tallinna elu vastu vahetada. Olin selles tegev kümme käivitamis- ja arendamisaastat. Elus ongi nii, et ühel ajal hakkad mõtlema, mis on olulisem, kas raha või rahulikum elu. Saaremaal on hea elukeskkond, mina eelistan seda, ja asjadele reisimist. Reisimine on üks minu hobidest. Kui on olnud aega ja sooduspakkumisi, olen alati sellest kinni haaranud.“Aga räägime enne reisijutte ära ka PlussMiinus elektroonikapoe pidamise, kus nüüd asub Sõbralt Sõbrale kauplus. “20 aastat tagasi alustasin selle äriga turuhoone teisel korrusel, siiamaani on meie tehtud lauad ja müügiletid turul vastu pidanud. 17 aastat tagasi kolisime üle. Tänavu tuli majale hea pakkumine, tundsin, et elus tuleb teha muudatus. Võtsin aja maha, et uuel aastal edasi vaadata. Muutused hoiavad erksana. Eks 50 on ka selline number, mis paneb elu üle mõtlema, mida teha ja kuidas teha.“Hendrek on Kuressaares õppinud koguni kolmes koolis – alustas 8-klassilises ja kui uus kool valmis, sai viiendast klassist alates temast KG õpilane. Keskastmes oli noormeest tõmmanud aga matemaatika-füüsika eriklass praeguses SÜG-is. “Kooli taset näitab see, et meie klassist jätkas 99% õpinguid ülikoolis, mina läksin Tallinna polütehnilisse instituuti õppima tööstuse planeerimise ja juhtimise eriala. See oli huvitav aeg, turumajandusele ülemineku aeg. Diplomitöö tegin koos Hardo Pajulaga rahareformist, käisime seda õhtuti Hansapangas trükkimas,“ oli Hendrekult põnev teada saada.Kesk- ja ülikooliaega jäi mehel veel üks köitev huviala – markide kogumine. “See oli mul päris suur hobi, üle maailma sai marke vahetatud. Kirja- ja margisõpru oli Jaapanis ja paljudes riikides.Me saatsime neile nõukogude marke ja saime vastu nende marke. Välismaalastega suheldes sai arendada ka inglise keele oskust. Mitu riiulit on mul margialbumeid täis. Kui kunagi on aega rohkem, saab need ehk üle vaadata ja nooruspõlve meenutada.“Tudengiaega jäi noormehel sõrmeandmine ka reisimisele. “Esimene reis oli nõukogude ajal, siin oli selline reisifirma nagu Tuule Travel. Inga Raie oli grupijuht ja käisime ära Vietnamis. Sõidu maksumus oli 1846 rubla, mis oli päris suur summa, ema toetas mind. Kümmekond aastat olen ise reise organiseerinud, on ka nii olnud, et kõigepealt ostan piletid ja siis hakkan vaatama, kuidas majutamise ja vaatamisväärsustega lugu on.“Ta loetles: Indoneesia, Malaisia, Ameerika Ühendriigid, Kuuba, Dominikaan, Barbados, Mauritius, Hiina... “Siiani on jäänud esimene reis kõige enam hinge. Mind huvitab enam kohalik eluolu. Olen reisinud koos elukaaslase ja ka lastega.“Loo algul mainis Hendrek, et malekäigud õpetas talle selgeks isa. Isa Viktor oli Varma pearaamatupidaja, kuid suri suhteliselt noorena. “Olin seitsmene. Isal tuli olla nii Vene kui Saksa sõjaväes ja vangilaagrites, see jättis tema tervisele jälje. Siiamaani on mul meeles, kuidas ta istus pliidi ees ja rääkis oma lugusid.“Maja, kus Hendrek perega elab, asub Aia tänaval. Ta peab seda ajalooliseks kohaks. “Vanavanaisa ostis selle koha 19. sajandil. Aiamaad kaevates tuleb vahel välja ajaloolisi münte. Viimane, mille leidsin, oli aastast 1812.“
Veel artikleid samast teemast »


description: Homme on Orissaare kultuurimajja oodatud kõik ansambli Onud sõbrad, et üheskoos pidada maha üks vahva sünnipäevapidu. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Onud?! Ikka omad poisid, mis muud!

maintext:
NÄDALALÕPP
Onud?! Ikka omad poisid, mis muud!
Reede, 25. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ivika Laanet Reede, 25. november 2016. Ansambel Onud. Vasakult Kalev Saar, Ahto Nellis, Koit Kelder ja Martti Nõu, pildilt puudub Jüri Lamp. Foto: Kalmer Saar Homme on Orissaare kultuurimajja oodatud kõik ansambli Onud sõbrad, et üheskoos pidada maha üks vahva sünnipäevapidu.
“Laupäeval näeb meid seda tegemas, mida me kõige paremini oskame,“ ütles Onude ansambli liige, kitarrist Martti Nõu, kelle sõnul mängitakse tantsuks oma paremaid lugusid ja aetakse lugude vahele ka huumorijuttu. Erikülaline on Marek Sadam, kes koos Tõnu Laikrega ilusaid laule laulab. Martti muheles, et Orissaare on ju romantikapealinn. Musta Pitsi ööd ja kõik muud romantilised aktiviteedid on Orissaares populaarsed.
Marek Sadamaga on ansambel lavalaudadel kohtunud varemgi ja üksteist tuntakse aastaid. Õhtut juhib Andres Karu, kes ei vaja ka pikka tutvustamist ning keda Onud tunnevad ka juba peaaegu 20 aastat. Koos on osaletud väga paljudel sündmustel ja julgetakse koos luurele minna.
Täitunud unistused
Martti sõnul on 25 aastat bändi tegutsemist läinud nagu üks silmapilk. Alustati põhikooli ajal ja suhteliselt kesiste vahenditega. Ei olnud korralikke pille, helivõimendust ega oskusi. Ainult suur tahtmine. Soolokitarr ühendati juhtmeotstega kuidagi kassettmaki järele (selline muusika esitamise vahend oli sellel ajal olemas) ja basskitarr oli ühendatud vinüülplaadimängijasse.
“Praegu on bändil kõik vahendid olemas, millest toona sai vaid unistada ja võib öelda, et unistused on täitunud,“ kinnitas Martti, viidates, et selle aja jooksul on kõik nii palju arenenud. Eesti riik, internet, kaubandus. Kõik piirid on lahti läinud.
Poest või internetist on võimalik kõike tellida. Stuudio, mis toona oli ainult valitud muusikutele kättesaadav, võib täna igaüks koju sülearvuti baasil teha. “Õnneks vajatakse endiselt häid bände, kes teevad elusat muusikat ja oskavad hea suhtlemisega mõnusa õhkkonna tekitada.“
Eelkõige pulmabändina tuntud ansamblil on esinemisi olnud palju. “Kui mingi ligikaudne keskmine aluseks võtta, siis kokku võib tänaseks esinemisi olla kuskil 1000 kandis,“ oletas Martti, lisades, et eks pidusid, inimesi ja kohti on olnud igasuguseid, aga enamik neist on siiski olnud toredad peod ja endal on olnud hea tunne esineda.
Erilisemad esinemised on olnud just need, kus on tulnud kokku puutuda ekstreemsusega. Nii näiteks ühel talvel, kui öösel mõõdeti Eestis külma-
rekordeid, esineti jõulupeol, mis toimus Pärnumaal ürgküla rehetoas, kus oli enam-vähem sama temperatuur, mis õues. Publik oli ümber kamina ja üritas seal ennast soojendada. “Ega me üle ühe seti mängida saanud. Juhtmed külmusid kõvadeks pulkadeks ja sõrmed lõpetasid liikumise,“ meenutas Martti.
Ühes Tallinna vanalinna keldris olnud nii vähe ruumi, et bänd ei tahtnud sinna kuidagi ära mahtuda. Siis lahendasid nutikad ansamblimehed olukorra nii, et iga mees seisis erinevas toanurgas ja rahvas trügis keset tuba puntras mingit tantsimisetaolist tegevust.
“Päris imelik oli esineda, kui teisi bändi liikmeid läbi publiku ei näinud.“
Kindel kvaliteet
Küsimusele, mis ansambli liikmete arvates on nende edu ja populaarsuse saladus, vastas Martti, et neil on mõned asjad, mis teevad neid eriliseks. Näiteks on nad laval üpris aktiivsed ja neid on lõbus vaadata. Kuulajad on kiitnud neid mitmehäälse laulmise eest.
“Meil on mõned laulud, kus on neljahäälsed seaded. Riietusele oleme ka juba üpris algusest peale rõhku pannud. See, et muusika ja sound on hea, käib loomulikult juba asja juurde. Iga pidu on eriline, sest erinevad inimesed tulevad kokku, aga oleme aastatega suutnud bändile sellise maine kujundada, et meiega on mingi kindel kvaliteet alati tagatud,“ rääkis Martti Nõu.
Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste sõnas, et Onud on omad poisid, mis muud.
“Telliksime nad igale peole, sest nad on siin nii kuumad poisid, aga teised bändid tahavad ka meil käia,“ ütles Anu naerdes.
Peole oodatakse kõiki, nii sõpru, sugulasi, tuttavaid ja muidugi ka neid, kes pole neist kunagi mitte midagi kuulnud, aga tahavad mõnusa õhtu veeta koos hea muusika ja muheda seltskonnaga ning koos Onudega tüki torti süüa. Pidu algab kell 18. “Laupäeval näeb meid seda tegemas, mida me kõige paremini oskame,“ ütles Onude ansambli liige, kitarrist Martti Nõu, kelle sõnul mängitakse tantsuks oma paremaid lugusid ja aetakse lugude vahele ka huumorijuttu. Erikülaline on Marek Sadam, kes koos Tõnu Laikrega ilusaid laule laulab. Martti muheles, et Orissaare on ju romantikapealinn. Musta Pitsi ööd ja kõik muud romantilised aktiviteedid on Orissaares populaarsed.Marek Sadamaga on ansambel lavalaudadel kohtunud varemgi ja üksteist tuntakse aastaid. Õhtut juhib Andres Karu, kes ei vaja ka pikka tutvustamist ning keda Onud tunnevad ka juba peaaegu 20 aastat. Koos on osaletud väga paljudel sündmustel ja julgetakse koos luurele minna.Martti sõnul on 25 aastat bändi tegutsemist läinud nagu üks silmapilk. Alustati põhikooli ajal ja suhteliselt kesiste vahenditega. Ei olnud korralikke pille, helivõimendust ega oskusi. Ainult suur tahtmine. Soolokitarr ühendati juhtmeotstega kuidagi kassettmaki järele (selline muusika esitamise vahend oli sellel ajal olemas) ja basskitarr oli ühendatud vinüülplaadimängijasse.“Praegu on bändil kõik vahendid olemas, millest toona sai vaid unistada ja võib öelda, et unistused on täitunud,“ kinnitas Martti, viidates, et selle aja jooksul on kõik nii palju arenenud. Eesti riik, internet, kaubandus. Kõik piirid on lahti läinud.Poest või internetist on võimalik kõike tellida. Stuudio, mis toona oli ainult valitud muusikutele kättesaadav, võib täna igaüks koju sülearvuti baasil teha. “Õnneks vajatakse endiselt häid bände, kes teevad elusat muusikat ja oskavad hea suhtlemisega mõnusa õhkkonna tekitada.“Eelkõige pulmabändina tuntud ansamblil on esinemisi olnud palju. “Kui mingi ligikaudne keskmine aluseks võtta, siis kokku võib tänaseks esinemisi olla kuskil 1000 kandis,“ oletas Martti, lisades, et eks pidusid, inimesi ja kohti on olnud igasuguseid, aga enamik neist on siiski olnud toredad peod ja endal on olnud hea tunne esineda.Erilisemad esinemised on olnud just need, kus on tulnud kokku puutuda ekstreemsusega. Nii näiteks ühel talvel, kui öösel mõõdeti Eestis külma-rekordeid, esineti jõulupeol, mis toimus Pärnumaal ürgküla rehetoas, kus oli enam-vähem sama temperatuur, mis õues. Publik oli ümber kamina ja üritas seal ennast soojendada. “Ega me üle ühe seti mängida saanud. Juhtmed külmusid kõvadeks pulkadeks ja sõrmed lõpetasid liikumise,“ meenutas Martti.Ühes Tallinna vanalinna keldris olnud nii vähe ruumi, et bänd ei tahtnud sinna kuidagi ära mahtuda. Siis lahendasid nutikad ansamblimehed olukorra nii, et iga mees seisis erinevas toanurgas ja rahvas trügis keset tuba puntras mingit tantsimisetaolist tegevust.“Päris imelik oli esineda, kui teisi bändi liikmeid läbi publiku ei näinud.“Küsimusele, mis ansambli liikmete arvates on nende edu ja populaarsuse saladus, vastas Martti, et neil on mõned asjad, mis teevad neid eriliseks. Näiteks on nad laval üpris aktiivsed ja neid on lõbus vaadata. Kuulajad on kiitnud neid mitmehäälse laulmise eest.“Meil on mõned laulud, kus on neljahäälsed seaded. Riietusele oleme ka juba üpris algusest peale rõhku pannud. See, et muusika ja sound on hea, käib loomulikult juba asja juurde. Iga pidu on eriline, sest erinevad inimesed tulevad kokku, aga oleme aastatega suutnud bändile sellise maine kujundada, et meiega on mingi kindel kvaliteet alati tagatud,“ rääkis Martti Nõu.Orissaare kultuurimaja juhataja Anu Viljaste sõnas, et Onud on omad poisid, mis muud.“Telliksime nad igale peole, sest nad on siin nii kuumad poisid, aga teised bändid tahavad ka meil käia,“ ütles Anu naerdes.Peole oodatakse kõiki, nii sõpru, sugulasi, tuttavaid ja muidugi ka neid, kes pole neist kunagi mitte midagi kuulnud, aga tahavad mõnusa õhtu veeta koos hea muusika ja muheda seltskonnaga ning koos Onudega tüki torti süüa. Pidu algab kell 18.
Veel artikleid samast teemast »


description: Eile allkirjastati korraldus, millega lõpetati karantiin 24. augustil diagnoositud Aafrika sigade katkuga Valjala Seakasvatuse OÜ-le kuuluvas farmis. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Sakla seafarmi karantiin läbi

maintext:
Uudised
Sakla seafarmi karantiin läbi
Kolmapäev, 02. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 02. november 2016. Valjala Seakasvatuse OÜ juhataja Margus Õunpuu. Eile allkirjastati korraldus, millega lõpetati karantiin 24. augustil diagnoositud Aafrika sigade katkuga Valjala Seakasvatuse OÜ-le kuuluvas farmis.
Lähtudes Saaremaa veterinaarkeskuse juhataja Toivo Jürissoni ettepanekust, lõpetati maavanema korraldusega Sakla külas asuvas seafarmis karantiin, kuna seal on sigade Aafrika katk likvideeritud ning katku tõrje eeskirjast tulenevad nõuded täidetud.
Samuti on alates eilsest kehtetud seoses karantiiniga kehtestatud kolmekilomeetrine ohustatud tsoon ja 10-kilomeetrine järelevalvetsoon.
Valjala Seakasvatuse OÜ juhataja Margus Õunpuu kinnitas, et kuigi eile polnud veel kindel, millal loomad seafarmi uuesti sisse tuuakse, siis tulemata nad ei jää, sest hoone on ju olemas. “Karantiin lõpetati täna ära ja võime tootmist alustada, aga enne on vaja veel remonditöid teha,” ütles ta, lisades, et ehk õnnestub esimesed sead farmi tuua novembri lõpus.
Esialgu tuuakse võibolla sadakond looma, kes jäävad range jälgimise alla. “Võetakse vereproove, et tõestust saada, kas katkupisik on ikka lõplikult kadunud. Varasemale täisvõimsusele ei saa kindlasti kohe minna.”
Veterinaar- ja toiduamet rahuldas seakatkuga nakatunud farmi omaniku esitatud taotluse sigade Aafrika katku tõttu tekkinud kahjude hüvitamiseks summas
226 167 eurot. Õunpuu aga ütles, et tegelikud kahjud olid neil üle 400 000 euro.
“See ei katnud meil pooli kulusidki ära. Toetus aitas nii palju, et jäime ellu,” nentis ta, lisades, et raha kasutati põhiliselt söödavarude taastamiseks. Lähtudes Saaremaa veterinaarkeskuse juhataja Toivo Jürissoni ettepanekust, lõpetati maavanema korraldusega Sakla külas asuvas seafarmis karantiin, kuna seal on sigade Aafrika katk likvideeritud ning katku tõrje eeskirjast tulenevad nõuded täidetud.Samuti on alates eilsest kehtetud seoses karantiiniga kehtestatud kolmekilomeetrine ohustatud tsoon ja 10-kilomeetrine järelevalvetsoon.Valjala Seakasvatuse OÜ juhataja Margus Õunpuu kinnitas, et kuigi eile polnud veel kindel, millal loomad seafarmi uuesti sisse tuuakse, siis tulemata nad ei jää, sest hoone on ju olemas. “Karantiin lõpetati täna ära ja võime tootmist alustada, aga enne on vaja veel remonditöid teha,” ütles ta, lisades, et ehk õnnestub esimesed sead farmi tuua novembri lõpus.Esialgu tuuakse võibolla sadakond looma, kes jäävad range jälgimise alla. “Võetakse vereproove, et tõestust saada, kas katkupisik on ikka lõplikult kadunud. Varasemale täisvõimsusele ei saa kindlasti kohe minna.”Veterinaar- ja toiduamet rahuldas seakatkuga nakatunud farmi omaniku esitatud taotluse sigade Aafrika katku tõttu tekkinud kahjude hüvitamiseks summas226 167 eurot. Õunpuu aga ütles, et tegelikud kahjud olid neil üle 400 000 euro.“See ei katnud meil pooli kulusidki ära. Toetus aitas nii palju, et jäime ellu,” nentis ta, lisades, et raha kasutati põhiliselt söödavarude taastamiseks.
Veel artikleid samast teemast »


description: Kuressaare linnavalitsuse halduses olevate hoonete ventilatsioonisüsteemide korrashoiuks sõlmitud hooldusleping tekitas volikogu liikmete seas küsimusi, kuna ei sisalda torustiku puhastamist. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Uudised
Musta töö tegijatel ja valgete kinnastega meestel sõlmitakse eraldi hoolduslepingud
Esmaspäev, 14. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Ahto Jakson Esmaspäev, 14. november 2016. Foto on illustratiivne. Kuressaare linnavalitsuse halduses olevate hoonete ventilatsioonisüsteemide korrashoiuks sõlmitud hooldusleping tekitas volikogu liikmete seas küsimusi, kuna ei sisalda torustiku puhastamist.
Praegu toimiv ja kaheks aastaks AS-iga Hiieko sõlmitud Kuressaare linna hoonete ventilatsioonisüsteemide hooldusleping kehtib kuni 31. detsembrini. Leping hõlmab Saaremaa ühisgümnaasiumi, Kuressaare gümnaasiumi, Vanalinna kooli, muusikakooli, spordikeskust, Ristiku lasteaeda, Rohu lasteaeda, Perekodu (Kohtu 27a ja Tolli 11), Kuressaare kultuurikeskust/raamatukogu, linnateatrit ja Kuressaare linnavalitsust. Hoonete ventilatsioonisüsteemide hoolduse kogumaksumus 2015. ja 2016. aastal kokku ilma käibemaksuta on 23 853 eurot.
Järgmiseks kaheks aastaks (2017–2018) planeeritava riigihanke eeldatavaks maksumuseks on 35 000 eurot ilma käibemaksuta. Hind tuleb kallim, sest hoonetest lisandusid Ida-Niidu lasteaed, Tuulte Roosi lasteaed, Kuressaare päevakeskus, Kuressaare sadam, turu kalapood ja Kuressaare bussijaam.
Kas puhastamine ei käi hoolduse alla?
Hämmastav on aga tähelepanek, millele Kuressaare abilinnapea Mart Mäeker ei osanud volikogu rahandus- ja majanduskomisjonile algul vastata, kuid viimaseks linnavolikogu istungiks sai asi selgeks. Nimelt ei moodusta ventilatsioonitorude puhastamine lepingu osa ega käi ventilatsiooniseadmete hoolduse alla, mis tähendab, et puhastamise kohta tuleb linnal veel eraldi hange teha ja selle teenuse eest juurde maksta.
“Hoolduse alla käib tehniline korrashoid ja remont. Puhastamist tehakse üks kord viie aasta jooksul ja hanke maht jääb alla 10 000 euro,” selgitas Mäeker. Ta tõdes, et kuna praegune hooldaja Hiieko on mandri firma, siis on operatiivse abi saamine komplitseeritud. Abilinnapea loodab, et uue hankega tuleb mõni kohalik ettevõte, mis olukorda leevendaks.
Valgete kinnastega mehed
Linnavolikogu liige Toivo Alt pakkus välja, et ventilatsioonisüsteemide hoolduse võiks ära teha Kuressaare Soojus ning ei oleks mõtet uue hankega kiirustada. “Tasuks mõelda küll,” nõustus Mäeker.
Volinik Jaanus Tamkivi ei saanud aru, miks linn ei võiks hoolduse ja puhastuse ära teha ühe hankega. “Praegu on nii, et ühed hooldavad ja on justkui valgete kinnastega mehed ega puhasta. Kui on spetsialiseeritud firma, miks ta siis hooldajaks kõlbab, aga puhastajaks mitte?” imestas Tamkivi.
Volikogu liige Tiia Tammsalu mäletas oma varasemast praktikast, et hoolekandeasutuses olevat üks ja sama firma teinud mõlemat. “Kui teha kaks eraldi hanget ja mõlemad hakkavad mandrilt käima, võib see kulukam tulla,” leidis Tammsalu. Hotellides aga puhastatavat ventilatsioonisüsteeme igal aastal.
Kontroll võimalik lepingusse panna
AS-i Hiieko hooldusgrupi juhataja Tanel Thali sõnul sisaldab hooldus igal juhul ventilatsiooniseadme puhastamist, aga mitte ventilatsiooni õhukanalite ehk torude puhastamist. “Kõik, mis on seotud ventilatsioonikambriga, käib lepingu alla, kuid ventilatsioonitorustik ei kuulu kunagi lepingusse,” rääkis Thal.
Kuna alates eelmise aasta lõpust pakub Hiieko ka ventilatsioonitorustiku puhastamist, paneb firma lepingusse soovi korral sisse puhtuse kontrolli. Kui pärast kontrolli selgub, et õhukanalid on mustad, käib see eraldi töö alla.
“Torude puhastamist ei ole mõtet hoolduslepingusse kirjutada, sest juhul, kui näiteks enne viit aastat ei ole vaja puhastada, makstakse täiesti tühja,” selgitas Thal. Vahel aga tuleb ette, et tuleb ära puhastada üks kanal, mitte kogu maja.
“Spaades on duširuumide väljatõmbeid tõesti vaja puhastada igal aastal, on juhtumeid, et seda tehakse isegi kaks korda aastas,” tõdes Thal. Ta rõhutas, et puhastada tuleb ikkagi vastavalt vajadusele kontrolli tulemuse põhjal. Praegu toimiv ja kaheks aastaks AS-iga Hiieko sõlmitud Kuressaare linna hoonete ventilatsioonisüsteemide hooldusleping kehtib kuni 31. detsembrini. Leping hõlmab Saaremaa ühisgümnaasiumi, Kuressaare gümnaasiumi, Vanalinna kooli, muusikakooli, spordikeskust, Ristiku lasteaeda, Rohu lasteaeda, Perekodu (Kohtu 27a ja Tolli 11), Kuressaare kultuurikeskust/raamatukogu, linnateatrit ja Kuressaare linnavalitsust. Hoonete ventilatsioonisüsteemide hoolduse kogumaksumus 2015. ja 2016. aastal kokku ilma käibemaksuta on 23 853 eurot.Järgmiseks kaheks aastaks (2017–2018) planeeritava riigihanke eeldatavaks maksumuseks on 35 000 eurot ilma käibemaksuta. Hind tuleb kallim, sest hoonetest lisandusid Ida-Niidu lasteaed, Tuulte Roosi lasteaed, Kuressaare päevakeskus, Kuressaare sadam, turu kalapood ja Kuressaare bussijaam.Hämmastav on aga tähelepanek, millele Kuressaare abilinnapea Mart Mäeker ei osanud volikogu rahandus- ja majanduskomisjonile algul vastata, kuid viimaseks linnavolikogu istungiks sai asi selgeks. Nimelt ei moodusta ventilatsioonitorude puhastamine lepingu osa ega käi ventilatsiooniseadmete hoolduse alla, mis tähendab, et puhastamise kohta tuleb linnal veel eraldi hange teha ja selle teenuse eest juurde maksta.“Hoolduse alla käib tehniline korrashoid ja remont. Puhastamist tehakse üks kord viie aasta jooksul ja hanke maht jääb alla 10 000 euro,” selgitas Mäeker. Ta tõdes, et kuna praegune hooldaja Hiieko on mandri firma, siis on operatiivse abi saamine komplitseeritud. Abilinnapea loodab, et uue hankega tuleb mõni kohalik ettevõte, mis olukorda leevendaks.Linnavolikogu liige Toivo Alt pakkus välja, et ventilatsioonisüsteemide hoolduse võiks ära teha Kuressaare Soojus ning ei oleks mõtet uue hankega kiirustada. “Tasuks mõelda küll,” nõustus Mäeker.Volinik Jaanus Tamkivi ei saanud aru, miks linn ei võiks hoolduse ja puhastuse ära teha ühe hankega. “Praegu on nii, et ühed hooldavad ja on justkui valgete kinnastega mehed ega puhasta. Kui on spetsialiseeritud firma, miks ta siis hooldajaks kõlbab, aga puhastajaks mitte?” imestas Tamkivi.Volikogu liige Tiia Tammsalu mäletas oma varasemast praktikast, et hoolekandeasutuses olevat üks ja sama firma teinud mõlemat. “Kui teha kaks eraldi hanget ja mõlemad hakkavad mandrilt käima, võib see kulukam tulla,” leidis Tammsalu. Hotellides aga puhastatavat ventilatsioonisüsteeme igal aastal.AS-i Hiieko hooldusgrupi juhataja Tanel Thali sõnul sisaldab hooldus igal juhul ventilatsiooniseadme puhastamist, aga mitte ventilatsiooni õhukanalite ehk torude puhastamist. “Kõik, mis on seotud ventilatsioonikambriga, käib lepingu alla, kuid ventilatsioonitorustik ei kuulu kunagi lepingusse,” rääkis Thal.Kuna alates eelmise aasta lõpust pakub Hiieko ka ventilatsioonitorustiku puhastamist, paneb firma lepingusse soovi korral sisse puhtuse kontrolli. Kui pärast kontrolli selgub, et õhukanalid on mustad, käib see eraldi töö alla.“Torude puhastamist ei ole mõtet hoolduslepingusse kirjutada, sest juhul, kui näiteks enne viit aastat ei ole vaja puhastada, makstakse täiesti tühja,” selgitas Thal. Vahel aga tuleb ette, et tuleb ära puhastada üks kanal, mitte kogu maja.“Spaades on duširuumide väljatõmbeid tõesti vaja puhastada igal aastal, on juhtumeid, et seda tehakse isegi kaks korda aastas,” tõdes Thal. Ta rõhutas, et puhastada tuleb ikkagi vastavalt vajadusele kontrolli tulemuse põhjal.
Veel artikleid samast teemast »


description:
Registreeritud peresündmused Saare
maakonnas 11.–18. novembrini. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: PEREKONDLIK


description: LEADER-programmi meetmest “Ettevõtete konkurentsivõime suurendamine ja ühistegevus” toetati sügiseses taotlusvoorus Saare maakonnas 19 projekti. Ettevõtted said toetust kokku 514 000 eurot. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

maintext:
Majandus
Pihtla taimelabor hakkab väärindama kohalikku toorainet
Reede, 04. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Sirli Tooming Reede, 04. november 2016. Pihtla Taimelabor väärindab ka vana auväärse vallamaja ruume. FOTO: Valmar Voolaid LEADER-programmi meetmest “Ettevõtete konkurentsivõime suurendamine ja ühistegevus” toetati sügiseses taotlusvoorus Saare maakonnas 19 projekti. Ettevõtted said toetust kokku 514 000 eurot.
Palun oota... Ühe artikli lugemise tasu on 0.40 EUR, päevapileti hind kõigi viimase 7 päeva artiklitele on 0.80 EUR. NB! Päevapiletiga ei saa lugeda artikleid, mis on vanemad kui 7 päeva! Arhiivi lugude lugemiseks on vaja osta ligipääs artikli kaupa. Teenuse aktiveerimiseks vajutage soovitud teenuse nupule, mis kuvab ekraanile tasulise telefoninumbri. Numbrile helistades artikkel avaneb, teenuse maksumus lisatakse Teie telefoniarvele. Ligipääs artikli(te)le on selles arvutis avatud ööpäeva jooksul alates helistamisest. Teenus toimib Telia, Tele2 ja Elisa klientidele. Telefoninumbril peab olema avatud teenuse M-makse Internetis kasutamine. Loe täpsemalt m-maksete kohta
Võimalik on osta ka veebiligipääs vastavalt 45€ eest aastaks või 25€ eest pooleks aastaks ja Te ei pea enam mobiiliga maksmisele aega kulutama. Selleks palume saata aadressile
Kui oled paberlehe tellija, siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile Selleks palume saata aadressile tellimus@meiemaa.ee : Tellija nimi, isikukood (logimine ID-kaardiga), e-maili aadress ja arve saaja andmed, kui arve maksja on erinev tellijast., siis saad ühele pereliikmele vormistada ka tasuta ligipääsu veebimaterjalidele id-kaardi põhiselt. Palun saada aadressile tellimus@meiemaa.ee : tellija nimi, aadress ja veebiligipääsu saaja nimi, e-posti aadress ja isikukood (kui erineb tellijast). Sisselogimine toimub veebilehe paremas ülanurgas asuva viite "Logi sisse" abil. Ligipääs on avatud sama kaua, kui leht on tellitud.
Veel artikleid samast teemast »


description: Seoses 2018. aasta alguses jõustuva korteriomandi- ja korteriühistuseadusega korraldas raamatupidamisfirma Tihel Grupp OÜ korteriühistu ja selle loomisega seotud teemade selgitamiseks tasuta infotunni. Saare maakonna päevaleht - Meie Maa võrguväljaanne meiemaa.ee

title: Ühistunõue tõi põhjaliku arutelu

maintext:
Uudised
Ühistunõue tõi põhjaliku arutelu
Kolmapäev, 02. november 2016.
Loe kommentaare | Kommenteeri
Autor: Pamela Talzi Kolmapäev, 02. november 2016. Foto on illustratiivne. Seoses 2018. aasta alguses jõustuva korteriomandi- ja korteriühistuseadusega korraldas raamatupidamisfirma Tihel Grupp OÜ korteriühistu ja selle loomisega seotud teemade selgitamiseks tasuta infotunni.
Raamatupidamisfirma Tihel Grupp OÜ büroo juhataja Helgi Truumees ütles rahulolevalt, et koosviibimisel lahati teemat põhjalikult ning kauem, kui algselt oli plaanitud. Kuigi väga palju küsimusi inimestel ei tekkinud, tõi ta välja täpsustust vajanud teema väikeste, kuni kümne korteriga ühistute kohta.
Üks osaleja oli mures olnud oma väikese, viie korteriga ühistu pärast. Kuni kümne korteriga ühistud võivad Truumehe sõnul jätkata põhimõtteliselt samaviisi.
“Korteriühistu tuleb küll ka neis majades moodustada, aga raamatupidamine ei pea olema nii põhjalik, aastaaruande esitamise kohustust pole ja ei pea moodustama ka juhatust – kogu maja elanikud võivad ühiselt otsustada,“ selgitas ta.
Paberimajandus korda
Truumees rõhutas, et suure maja puhul ei saa teisiti, kui peab olema läbipaistev raamatupidamine, milleks peab ka kulutusi tegema.
Lisaks pani Truumees inimestele südamele, et tuleks arvestada, et ühistu asutamist ei saa võtta kergekäeliselt.
“Enne ühistu loomist tuleb kogu majaga seonduv dokumentatsioon korda saada. Väga oluline on ka põhikiri, mis tuleb põhjalikult läbi arutada,“ lausus Truumees, lisades, et seda kvaliteetsem on pärast korteriühistu tegutsemine ja vähem ka probleeme.
Samuti pidas konsulent oluliseks korteriühistu töid ette näha ja julgustas küsima nõu kas teenusepakkujalt või teadjalt inimeselt, et enne korteriühistu moodustamist ennast teemaga kurssi viia. Raamatupidamisfirma Tihel Grupp OÜ büroo juhataja Helgi Truumees ütles rahulolevalt, et koosviibimisel lahati teemat põhjalikult ning kauem, kui algselt oli plaanitud. Kuigi väga palju küsimusi inimestel ei tekkinud, tõi ta välja täpsustust vajanud teema väikeste, kuni kümne korteriga ühistute kohta.Üks osaleja oli mures olnud oma väikese, viie korteriga ühistu pärast. Kuni kümne korteriga ühistud võivad Truumehe sõnul jätkata põhimõtteliselt samaviisi.“Korteriühistu tuleb küll ka neis majades moodustada, aga raamatupidamine ei pea olema nii põhjalik, aastaaruande esitamise kohustust pole ja ei pea moodustama ka juhatust – kogu maja elanikud võivad ühiselt otsustada,“ selgitas ta.Truumees rõhutas, et suure maja puhul ei saa teisiti, kui peab olema läbipaistev raamatupidamine, milleks peab ka kulutusi tegema.Lisaks pani Truumees inimestele südamele, et tuleks arvestada, et ühistu asutamist ei saa võtta kergekäeliselt.“Enne ühistu loomist tuleb kogu majaga seonduv dokumentatsioon korda saada. Väga oluline on ka põhikiri, mis tuleb põhjalikult läbi arutada,“ lausus Truumees, lisades, et seda kvaliteetsem on pärast korteriühistu tegutsemine ja vähem ka probleeme.Samuti pidas konsulent oluliseks korteriühistu töid ette näha ja julgustas küsima nõu kas teenusepakkujalt või teadjalt inimeselt, et enne korteriühistu moodustamist ennast teemaga kurssi viia.
Veel artikleid samast teemast »