Förordning (1986:131) om visering för 
sydafrikanska medborgare
1 § Vid prövning av ansökningar om visering för sydafrikanska medborgare 
skall 2--5 §§ tillämpas, om det inte enligt annars gällande grunder för 
viseringsprövningen finns skäl att vägra visering. 

2 § Visering skall vägras, om inte annat följer av 3--5 §§. 

3 § Visering får, om inte synnerliga skäl talar däremot, beviljas för 

a) personer som uppenbarligen är att betrakta som motståndare till 
apartheid; 

b) diplomatiska och konsulära tjänstemän och deras familjer; 

c) journalister. 

4 § Visering får, om inte särskilda skäl talar däremot, beviljas för

a) besök som avser kontakter på det vetenskapliga området om behovet att 
främja ett brett internationellt vetenskapligt samarbete framstår som 
väsentligt;

b) besök som avser deltagande i konferenser och liknande arrangemang som 
ordnas av eller för mellanstatliga organisationer där 
universalitetsprincipen bör gälla;

c) turister.

I fall som anges i punkterna a och c får visering inte beviljas för 
framträdande representanter eller talesmän för apartheidsystemet. 
Förordning (1987:880).

5 § Utöver vad som följer av 3 och 4 §§ får visering beviljas om det 
finns tungt vägande omständigheter av humanitär eller annan art.
 Förklara den här lagen kortfattat (max fyra meningar) på enkel svenska.