Lag (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion
Lagens tillämpningsområde

1 § Miljöavgift betalas till staten enligt denna lag för
utsläpp av kväveoxider från förbränningsanläggningar för
energiproduktion. Med energiproduktion avses både el- och
värmeproduktion. Avgiftsbeloppen skall tillgodoföras de
avgiftsskyldiga enligt 15 §. Lag (2002:411).

2 § Avgiften beräknas för varje produktionsenhet inom en
förbränningsanläggning. Med produktionsenhet avses

1. panna i vilken varmvatten, hetvatten, ånga eller hetolja
framställs för byggnadsuppvärmning, elproduktion eller
användning i industriella processer,

2. gasturbin,

3. stationär förbränningsmotor.

Avgift tas inte ut på utsläpp från förbränning i sodapannor eller
lutpannor. Lag (1994:1107).

3 § Avgift tas ut för produktionsenhet med en nyttiggjord
energiproduktion under redovisningsperioden av minst 25
gigawattimmar. Lag (2008:833).

Avgiftsskyldighet

4 § Avgiften skall betalas av den som framställer elektrisk kraft eller
värme. Avgiftsskyldigheten inträder när utsläpp av kväveoxider sker från
produktionsenheten.

5 § Avgift tas ut med 50 kronor per helt kilogram utsläppta
kväveoxider, räknat som kvävedioxid.

Den som kontinuerligt mäter och registrerar utsläppen med hjälp
av en mätutrustning, som uppfyller särskilda krav, får beräkna
avgiften på grundval av mätvärdena.

Görs inte en sådan mätning ska utsläppen beräknas på följande
sätt. Om mätutrustning som avses i andra stycket är
installerad, får utsläppen under högst 1 440 timmar per
kalenderår då mätning inte skett beräknas som en och en halv
gånger den mängd kväveoxider, räknat som kvävedioxid, som
uppmätts under jämförbara driftförhållanden. I annat fall ska
utsläppen anses motsvara 0,25 gram kväveoxider, räknat som
kvävedioxid, per megajoule tillfört bränsle.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får
meddela föreskrifter om de särskilda kraven för mätutrustning
som avses i andra stycket. Lag (2008:833).

Beslutande myndighet och allmänt ombud

6 § Naturvårdsverket fattar beslut om miljöavgift.
Lag (2002:411).

7 § Hos Naturvårdsverket skall det finnas ett allmänt ombud som
för det allmännas talan hos allmän förvaltningsdomstol i mål
och ärenden enligt denna lag.

Naturvårdsverket utser det allmänna ombudet och ersättare för
denne. Lag (2002:411).

Redovisning av avgiften

8 § Redovisningsperioden för avgiften är kalenderår.

Den som är avgiftsskyldig skall vara registrerad hos
Naturvårdsverket. Lag (2002:411).

9 § Den som är avgiftsskyldig skall i en deklaration för varje
produktionsenhet och redovisningsperiod ange

1. nödvändiga identifikationsuppgifter,

2. den redovisningsperiod för vilken redovisningen lämnas,

3. avgiftsbeloppet, och

4. de ytterligare uppgifter som behövs för beräkning och
kontroll av avgiften.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer
meddelar närmare föreskrifter om vad en deklaration skall
innehålla. Lag (2002:411).

10 § Deklarationen skall lämnas till Naturvårdsverket på
blankett enligt fastställt formulär. Den skall ha kommit in
till Naturvårdsverket senast den 25 januari året efter
redovisningsperioden. Lag (2002:411).

Betalning av avgiften

11 § Avgiften skall betalas senast den 1 oktober året efter
redovisningsperioden.

Om avgiften har fastställts genom omprövning eller efter
överklagande, skall den betalas inom den tid som
Naturvårdsverket bestämmer.

Avgiften betalas genom insättning på ett särskilt konto hos
Naturvårdsverket. Betalningen anses ha skett den dag då den har
bokförts på det särskilda kontot. Lag (2002:411).

Återbetalning

12 § Om den avgiftsskyldige har betalat in avgift för en
redovisningsperiod och den inbetalda avgiften överstiger vad
som enligt beslut av Naturvårdsverket eller domstol skall
betalas, skall det överskjutande beloppet återbetalas till den
avgiftsskyldige. Lag (2002:411).

13 § Före utbetalning av ett överskjutande belopp enligt 12 §
eller annat belopp som betalas ut på grund av bestämmelse i
denna lag skall sådan avgift för vilken den avgiftsskyldige
står i skuld räknas av. Avgiftsbelopp som den avgiftsskyldige
har fått anstånd med att betala skall dock inte räknas av.
Lag (2002:411).

Ansvar för delägare i handelsbolag

14 § Naturvårdsverket beslutar om ansvar för delägare i
handelsbolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om
handelsbolag och enkla bolag avseende avgift enligt denna lag.

Om beslut enligt första stycket har fattats skall vad som sägs
om avgiftsskyldig gälla ansvarig delägare och vad som sägs om
avgift gälla för belopp som delägare är betalningsskyldig för.
Lag (2002:411).

Tillgodoföring av avgiftsmedel

15 § Avgiftsmedel som inte tas i anspråk för en myndighets verksamhet
enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen,
skall årligen tillgodoföras de avgiftsskyldiga och efter ansökan
fördelas mellan dem. Fördelningen av det belopp som skall tillgodoföras
skall grundas på varje sökandes andel av den för samtliga sökande
samlade nyttiggjorda energiproduktionen i de avgiftspliktiga
produktionsenheterna. Lag (2002:411).

16 § Beslut som annan myndighet än regeringen i särskilt fall
meddelat i fråga om tillgodoföring enligt 15 §, får överklagas
hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid
överklagande till kammarrätten. Lag (2002:411).

Befrielse från avgift

17 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,
får helt eller delvis befria en avgiftsskyldig från
skyldigheten att betala en avgift, om det finns synnerliga
skäl. Om beslut om befrielse fattas får motsvarande befrielse
medges för ränta. Lag (2002:411).

Register

18 § Naturvårdsverket ska föra register över vad som 
förekommer i ett avgiftsärende.

Från ett register som förs enligt första stycket får nedan 
angivna uppgifter lämnas ut till en enskild, om det inte av 
särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon 
närstående lider men om uppgiften röjs.

Uppgifter får lämnas ut om

1. namn och personnummer,

2. organisationsnummer, namn och företagsnamn,

3. adress,

4. slag av verksamhet, och

5. tidpunkt för registrering samt i förekommande fall 
avregistrering. Lag (2018:1664).

Förfarandet i övrigt

19 § I fråga om förfarandet för miljöavgiften i övrigt gäller
i tillämpliga delar bestämmelserna i skatteförfarandelagen
(2011:1244) om

- uppgifter som har lämnats för någon annans räkning i 4 kap.
2 §,

- anstånd med att lämna skattedeklaration i 36 kap. 1 § första
stycket och 5 §,

- föreläggande i 37 kap. 2 § första stycket, 4, 6, 7, 9 och
10 §§,

- dokumentationsskyldighet i 39 kap. 3 §,

- kommunikationsskyldighet i 40 kap. 2 och 3 §§,

- revision i 41 kap.,

- vitesföreläggande i 44 kap.,

- uppgifter och handlingar som ska undantas från kontroll i 47
kap.,

- beslut om punktskatt i 53 kap. 1 § första stycket,

- skönsmässiga beslut om avgifter i 57 kap. 1 §,

- företrädaransvar i 59 kap. 13, 15-21, 26 och 27 §§,

- anstånd med betalning i 63 kap. 2-6, 8-10, 15, 16 och 22 §§,

- ränta i 65 kap. 2 § första stycket, 3, 4, 7, 8, 10, 11, 13,
15 och 16 §§,

- omprövning i 66 kap. 2-4, 6-8, 18, 19, 21, 22 och 27-34 §§,

- överklagande i 67 kap. 2 och 5 §§, 6 § första meningen,
7-13, 19-24 samt 27 §§,

- besluts verkställbarhet i 68 kap.

- indrivning i 70 kap., och

- övriga bestämmelser om verkställighet i 71 kap.
Lag (2011:1338).

20 § Vid tillämpningen av 19 § ska

1. vad som sägs om skatt, punktskatt och Skatteverket i
stället gälla avgift och Naturvårdsverket, om inte något annat
följer av 8 § lagen (2007:324) om Skatteverkets hantering av
vissa borgenärsuppgifter,

2. skattekonto ersättas med Naturvårdsverkets särskilda konto
när det gäller ränta, och

3. beskattningsåret ersättas med redovisningsperioden när det
gäller omprövning och överklagande. Lag (2011:1338).

21 § Bestämmelserna i 67 kap. 29-32 och 34-36 §§
skatteförfarandelagen (2011:1244) tillämpas i mål enligt
denna lag. Det som sägs där om Skatteverket ska då i
tillämpliga fall gälla det allmänna ombudet.
Lag (2013:92).

22 § Vad som i skattebrottslagen (1971:69) föreskrivs om skatt
gäller även i fråga om avgift som avses i denna lag.

Bestämmelserna i skatteförfarandelagen (2011:1244) om
betalningssäkring ska tillämpas på avgift enligt denna lag.
Lag (2011:1338).

Övergångsbestämmelser

1994:1107

Denna lag träder i kraft, i fråga om 5 § den 1 januari 1995, och i
övrigt den 1 januari 1996. Avgift tas dock inte ut för kalenderåret
1996 om den uppmätta, nyttiggjorda energiproduktionen i
produktionsenheten under det kalenderåret understiger 40
gigawattimmar.

1995:1717

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1996 men tillämpas inte i de fall
där det första beslutet i ärendet fattats dessförinnan.

2002:411

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre föreskrifter
gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden
före ikraftträdandet.

2003:540

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004.

2. Äldre bestämmelser tillämpas i de fall 11 §
förmånsrättslagen (1970:979), i sin lydelse enligt lagen
(1975:1248) om ändring i nämnda lag, tillämpas.

2007:1372

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2008. Äldre bestämmelser
gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till
tiden före ikraftträdandet.

2008:833

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2009 och tillämpas
första gången vid redovisning av avgift för kalenderåret 2009.

2011:1338

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2012.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som
hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

3. Bestämmelserna om ränta i 19 § tillämpas på ränta som
hänför sig till tid från och med den 1 januari 2013. För ränta
som hänför sig till tid dessförinnan gäller i stället
bestämmelserna om ränta i 19 kap. skattebetalningslagen
(1997:483).

2013:92

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.

2. Äldre föreskrifter gäller för beslut som har meddelats
före ikraftträdandet.
 Förklara den här lagen kortfattat (max fyra meningar) på enkel svenska.