Lag (1996:869) om arbetslivsutveckling
1 § Den som av länsarbetsnämnden anvisats till verksamhet för
arbetslivsutveckling skall inte anses som arbetstagare när han deltar
i verksamheten. När sådan verksamhet bedrivs på en arbetsplats, skall
han dock likställas med arbetstagare vid tillämpning av 2 kap. 1-9 §§,
3 kap. 1-4 och 7-14 §§, 4 kap. 1-4 och 8-10 §§ samt 7-9 kap.
arbetsmiljölagen (1977:1160). Därvid skall vad i arbetsmiljölagen
sägs om arbetsgivare gälla den som upplåtit en arbetsplats för
verksamhet för arbetslivsutveckling.

2 § Den tid under vilken en arbetslös deltagit i verksamhet för
arbetslivsutveckling i enlighet med länsarbetsnämndens anvisning
utgör sådan med utfört arbete jämställd tid som avses i 7 § lagen
(1973:370) om arbetslöshetsförsäkring eller i 7 § lagen (1973:371) om
kontant arbetsmarknadsstöd. Vid bestämmande av ramtid enligt samma
lagar räknas inte tid då den arbetslöse varit hindrad att arbeta på
grund av deltagandet, i den mån tiden inte jämställs enligt vad som
nyss sagts. Lag (1996:1422).

3 § När det gäller avstängning från rätt till ersättning skall vad
som föreskrivs om arbetsmarknadspolitiska åtgärder i 31 § lagen
(1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och i 28 § lagen (1973:371) om
kontant arbetsmarknadsstöd gälla också i fråga om verksamhet som
avses i 1 §. Lag (1996:1422).
 Förklara den här lagen kortfattat (max fyra meningar) på enkel svenska.