Förordning (2021:57) om statligt lån till arrangörer och återförsäljare av paketresor till följd av spridningen av sjukdomen covid-19
Inledande bestämmelser

1 § I denna förordning finns bestämmelser om lån till 
arrangörer och återförsäljare av paketresor till följd av 
spridningen av sjukdomen covid-19.

2 § Denna förordning är meddelad med stöd av 8 kap. 7 § 
regeringsformen.

3 § Ett lån enligt denna förordning får beslutas i mån av 
tillgång på medel. 

4 § Lån enligt denna förordning får lämnas i enlighet med 
Europeiska kommissionens beslut den 28 januari 2021 i ärende 
SA.59639 (2021/N).

Uttryck i förordningen

5 § I denna förordning avses med

1. researrangör: en arrangör eller återförsäljare enligt 
1 kap. 5 § 3 respektive 4 paketreselagen (2018:1217), 

2. researrangörslån: lån för betalning av sådana skulder för 
återbetalning till resenären som avses i 3 kap. 9 § 
paketreselagen för resor som avbeställts eller ställts in och 
för prisavdrag som avses i 4 kap. 7 § första stycket samma lag 
för resor som avbrutits, och

3. stora företag: researrangörer som har 250 eller fler 
anställda och en årsomsättning som överstiger 500 miljoner 
kronor eller en balansomslutning som överstiger 430 miljoner 
kronor. 

Ansökan om researrangörslån

6 § En ansökan om researrangörslån görs hos Kammarkollegiet 
senast den 1 mars 2021. Ansökan ska vara skriftlig.

När ansökningstiden har löpt ut ska Kammarkollegiet pröva alla 
ansökningar.

Vem som får ansöka om ett researrangörslån

7 § Ett researrangörslån får sökas av en researrangör.

Vad en ansökan ska innehålla

8 § En ansökan om researrangörslån ska innehålla de uppgifter 
som krävs för att bedöma om ett sådant lån kan beviljas. 
Ansökningen ska särskilt innehålla följande uppgifter:

1. den eller de paketresor som har avbeställts, ställts in 
eller avbrutits, där full återbetalning inte har gjorts enligt 
3 kap. 9 § och 4 kap. 7 § första stycket paketreselagen 
(2018:1217) för dessa paketresor, 

2. det belopp som skulle ha återbetalats för dessa resor och 
som ännu inte har återbetalats, 

3. det sökta lånebeloppet och om lånet ska löpa på tre eller 
sex år, och 

4. researrangörens totala omsättning eller årliga 
lönekostnader för 2019, inklusive sociala avgifter och 
kostnader för personal som arbetar för researrangören men 
avlönas som underleverantörer.

9 § Researrangören ska i sin ansökan om researrangörslån ange 
om researrangören 

1. var i svårigheter den 31 december 2019 enligt definitionen 
i artikel 2.18 i kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av 
den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd 
förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 
107 och 108 i fördraget, i den ursprungliga lydelsen,

2. är föremål för betalningskrav på grund av ett beslut av 
Europeiska kommissionen som förklarat ett stöd från en svensk 
stödgivare olagligt och oförenligt med den inre marknaden,

3. är i likvidation, försatt i konkurs eller föremål för 
företagsrekonstruktion,

4. inte omfattas av eller inte har haft en ordnad resegaranti 
enligt resegarantilagen (2018:1218) för den eller de 
paketresor som researrangörslånet avser,

5. har ansökt om eller beviljats annat statligt stöd i 
enlighet med en förordning om statligt stöd och som enligt den 
förordningen inte får överstiga ett belopp som motsvarar 
800 000 euro eller åtta miljoner kronor och i så fall 
storleken på det stödet, och

6. har, enligt den senast godkända årsredovisningen, 250 eller 
fler anställda och en årsomsättning som överstiger 500 
miljoner kronor eller en balansomslutning som överstiger 430 
miljoner kronor.

10 § Den som ansöker om researrangörslån ska till 
Kammarkollegiet lämna de handlingar och de uppgifter som i 
övrigt behövs för prövningen.

Kammarkollegiet får bestämma att det underlag som ligger till 
grund för de uppgifter som avses 8 § och 9 § 1 ska granskas av 
en godkänd eller auktoriserad revisor.

De uppgifter som lämnas i en ansökan om researrangörslån ska 
lämnas på heder och samvete.

Förutsättningar för beslut om researrangörslån

11 § Som förutsättning för att besluta att bevilja ett 
researrangörslån gäller att 

1. avtal om den eller de paketresor som ansökan avser har 
ingåtts före den 31 oktober 2020,

2. den resa eller de resor som ansökan avser skulle ha 
påbörjats eller har avbrutits under perioden 1 mars 2020-31 
januari 2021, och

3. researrangören inte eller delvis inte har betalat resenären 
enligt 3 kap. 9 § eller 4 kap. 7 § paketreselagen (2018:1217).

Ett researrangörslån får inte beviljas om något av de 
förhållanden som anges i 9 § 1-4 råder.

Researrangörslånets storlek

12 § Ett researrangörslån får beviljas med ett lånebelopp som 
motsvarar summan av de belopp som inte har återbetalats enligt 
3 kap. 9 § och 4 kap. 7 § första stycket paketreselagen 
(2018:1217). 

Låneloppet får dock inte, tillsammans med den ränta som gäller 
för lånet, överstiga

1. 25 procent av researrangörens totala omsättning 2019, eller

2. det dubbla beloppet av researrangörens årliga lönekostnader 
2019, inklusive sociala avgifter och kostnader för personal 
som arbetar för researrangören men avlönas som 
underleverantörer.

13 § Om lånebeloppet enligt 12 § andra stycket är lägre än det 
lånebelopp som får beviljas enligt 12 § första stycket, får 
ytterligare högst åtta miljoner kronor beviljas. Från det 
beloppet ska avdrag göras för allt annat statligt stöd som 
beslutats i enlighet med en sådan förordning som avses i 9 § 
5.

Researrangörslånets löptid och ränta

14 § Ett researrangörslån får löpa på tre eller sex år. Räntan 
för lånet ska vara en procent per år. För stora företag ska 
dock räntan för ett lån med sex års löptid vara två procent 
per år.

Beslut om researrangörslån

15 § Ett beslut om att bevilja ett researrangörslån fattas av 
Kammarkollegiet. 

Om tilldelade medel inte räcker för att bevilja lån till alla 
som är berättigade till lån enligt 11 §, ska Kammarkollegiet 
besluta att sätta ned lånebeloppet med samma procentsats för 
alla låneberättigade. 

Villkor i ett beslut om researrangörslån 

16 § Ett beslut om researrangörslån ska innehålla de villkor 
som anges i 17-19 §§ och i övrigt de villkor som 
Kammarkollegiet bestämmer.

17 § Ett beslut om researrangörslån ska innehålla villkor som 
innebär att researrangören ska

1. ha rätt att betala tillbaka lånet och upplupen ränta i 
förtid, 

2. betala tillbaka lånet i förtid om det inte eller delvis 
inte har använts för återbetalning till resenären inom den tid 
som Kammarkollegiet bestämt eller om något villkor i beslutet 
inte har följts,

3. betala tillbaka lånet i förtid om researrangören genom 
oriktiga uppgifter eller på annat sätt har orsakat att 
lånebeloppet eller räntan har bestämts felaktigt eller med för 
högt belopp eller för låg ränta,

4. betala tillbaka lånet i förtid om lånebeloppet eller räntan 
av någon annan orsak har bestämts felaktigt eller med för högt 
belopp eller för låg ränta och researrangören skäligen borde 
ha insett detta, och

5. lämna de uppgifter som Kammarkollegiet begär för att följa 
upp beslutet om researrangörslån.

Av beslutet ska det framgå

1. hur stort belopp som beviljats enligt 12 §,

2. hur stort belopp som beviljats enligt 13 §, och

3. den ränta som sammanlagt ska betalas för lånet.

18 § Ett beslut om researrangörslån ska innehålla villkor som 
innebär att lånet får vara amorteringsfritt. Lånet ska dock 
amorteras i den utsträckning som researrangören får ersättning 
från sina underleverantörer för de skulder som lånet är avsett 
för och i den omfattning som Kammarkollegiet bestämmer.

19 § Ett beslut om researrangörslån ska innehålla villkor som 
innebär att den ränta som inte har betalats under det år då 
den har uppkommit ska läggas till skulden vid kalenderårets 
slut. Om lånet betalas tillbaka i sin helhet i förtid, ska den 
ränta som uppkommit under året men som inte betalats i stället 
läggas till kapitalskulden den dag betalning ska ske.

Utbetalning av researrangörslån

20 § Ett researrangörslån betalas ut av Kammarkollegiet. En 
utbetalning får inte ske om något av de förhållanden som anges 
i 9 § 2 eller 3 råder.

Tillämpning av viss förordning

21 § I förordningen (1993:1138) om hantering av statliga 
fordringar finns bestämmelser som har betydelse för 
researrangörslån som har beslutats enligt denna förordning.

Offentliggörande, rapportering och registerföring

22 § Bestämmelser om offentliggörande, rapportering och 
registerföring finns i 12 a § lagen (2013:388) om tillämpning 
av Europeiska unionens statsstödsregler och i förordningen 
(2016:605) om tillämpning av Europeiska unionens 
statsstödsregler.

23 § För researrangörslån som överstiger ett belopp som 
motsvarar 100 000 euro ska Kammarkollegiet offentliggöra den 
information som avses i bilaga III till kommissionens 
förordning (EU) nr 651/2014.

Rätt att meddela föreskrifter

24 § Kammarkollegiet får meddela föreskrifter om 
verkställigheten av denna förordning. 

Överklagande

25 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om 
överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än 
beslut om att inte eller delvis inte bevilja ett 
researrangörslån och beslut om att inte betala ut ett sådant 
lån får dock inte överklagas.


Övergångsbestämmelser

2021:57

1. Denna förordning träder i kraft den 10 februari 2021.

2. Förordningen upphör att gälla vid utgången av juni 2021. 

3. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande för 
researrangörslån som har beslutats före utgången av juni 2021.
 Förklara den här lagen kortfattat (max fyra meningar) på enkel svenska.