Indikace.

Sulfasalazin patří mezi léčiva zařazená do skupiny DMARDs tj. Disease-modifying antirheumatic drugs, tedy léčiv, mající antirevmatické účinky. Uplatňuje se proto v léčbě artritid na zánětlivém podkladu (mj. kromě revmatoidní artritidy se hodí i pro léčbu psoriatické artritidy).  Mezi jeho další základní indikace patří již zmiňované střevní záněty s preferovanou lokalizací v tlustém střevě nebo v jeho rozhraní s tenkým střevem. Patří sem Crohnova nemoc, proktokolitida, ulcerózní kolitida aj.  Zajímavou potenciální indikaci odhalili britští výzkumníci, kteří v nedávných studiích prováděných na myších a nověji rovněž na pacientech, léčených z onemocnění spojených s chronickým alkoholismem, zjistili schopnost sulfasalazinu obnovit zjizvenou jaterní tkáň u jaterní cirhózy. Sulfasalazin snad hraje roli inhibitoru vylučování specifické bílkoviny z myofibroblastu, která posiluje procesy fibrotizace (zjizvení) tkáně jater. Předpokládaný mechanismus spočívá v tom, že sulfasalazin se dokáže podílet na inhibici κB kinázy, která aktivuje produkci tzv. itóových buněk- ty se podílejí na patologické fibrotizaci (zjizvení) jaterní tkáně. K příspěvku sulfasalazinu v léčbě jaterní cirhózy se vyjadřuje studie Univerzity v Newcastlu (viz zdroj)  Další užitečnou indikací sulfasalazinu je kopřivka, která nereaguje na antihistaminika - idiopatická urtikárie (idiopatický = bez poznané příčiny).  Sulfasalazin v indikaci jemu příslušejících střevních zánětů má spíše klesající trend, protože jeho metabolit sulfapyridin má nežádoucí účinky jako jsou agranulocytóza a pokles počtu spermií. Nicméně, jeho druhý metabolit kyselina 5-aminosalicylová (5-ASA) neboli již zmiňovaný mesalazin je díky své lepší snášenlivosti standardnějším léčivem pro příslušné indikace.

Mechanismus účinku.

Základní farmakokinetickou vlastností předurčující uplatnění sulfasalazinu resp. jeho metabolitu mesalazinu k léčbě jemu příslušejících střevních zánětu, je skutečnost malé absorpce lečiva a jeho vyšší přirozená koncentrace v tlustém střevě.

Střevní záněty.

U Crohnovy choroby, ulcerózní kolitidy, proktokolitidy je podstatný přímý kontakt léčiva se zanícenou střevní tkání, kde dochází po styku s léčivem k redukci syntéz různých mediátorů zánětu mezi které patří např. eikosanoidy a zánětlivé cytokiny. Sulfasalazin stejně jako glukokortikoidy (jiná skupina léčiv využívaná u střevních zánětů) nemá imunosupresivní účinky (nepotlačuje imunitu).

Revmatoidní artritida.

Přesný způsob účinkování sulfasalazinu v léčbě tohoto onemocnění není znám. Vzhledem k malé absorpci léčiva ze střeva je zvláštní, že lék účinkuje na úrovni kloubů a dalších vnitřních tkání. Existuje hypotéza, že revmatoidní artritida je teprve druhotným projevem nerozpoznané ulcerózní kolitidy, která je zvládnutá léčbou sulfasalazinem. Na druhou stranu sulfapyridin se vstřebává do krve znatelně více, je proto možné, že je to právě tento metabolit, který ovlivňuje projevy revmatoidní artritidy.

Vedlejší účinky.

Úplný seznam vedlejších účinků je uveden v sekci vnějších odkazů.  Vedlejší účinky jsou spojeny s přítomností více než 50 μg/l sulfapyridinu v séru. Hladina tohoto metabolitu v krvi by měla být kontrolována každé 3 měsíce.  Mezi vzácnější, ale přitom vážnější vedlejší účinky patří:

Sulfasalazin (SSZ) (obchodní názvy: USA: Azulfidine; Evropa : Salazopyrin EN, Sulfasalazin K, Sulazine) je léčivá látka, která má protizánětlivý účinek, který se využívá v léčbě onemocnění jako jsou:

柳氮磺胺吡啶(Sulfasalazine),缩写为SSZ,是一种磺胺类药物,可用于治疗类风湿性关节炎、溃疡性结肠炎,以及克罗恩病。柳氮磺胺吡啶最早于1950年在美国获批上市,目前仍然是治疗类风湿性关节炎的一线药物。目前,柳氮磺胺吡啶属于世界卫生组织基本药物标准清单中的药物之一。在发展中国家,柳氮磺胺吡啶的治疗费用大约是每月9-33美元。在美国使用柳氮磺胺吡啶治疗的费用则大约是每月25-50美元。


Děj.

Šestnáctiletá Kate Embryová a sedmnáctiletá Becca Kotlerová si doma povídají o záhadné videokazetě. Podle jistých řečí ten, kdo snímek zhlédne, zemře do sedmi dnů. Kate prozradí, že před sedmi dny kazetu viděla, když byla se svým přítelem na chatce v Shelter Mountain. Dívky se tomu smějí, ale po sérii několika podezřelých situací (včetně samovolného zapnutí televizoru) Kate umírá na infarkt. Becca, která byla svědkem jejího úmrtí, musí být hospitalizována v psychiatrickém zařízení.  Katiin bratranec Aidan je rozrušen její smrtí. Po pohřbu se Ruth Embryová obrátí na svou sestru Rachel Kellerovou s prosbou o prošetření záhadného úmrtí své dcery Kate. Rachel, která pracuje jako novinářka, jí přislíbí pomoc. Pátrání ji dovede do Shelter Mountain Inn, kde objeví onu videokazetu. Pustí si ji v téže chatce, jako předtím Kate, poté zazvoní telefon a dívčí hlas jí oznámí: „"sedm dní"“. Vyděšená Rachel kontaktuje svého bývalého přítele Noaha Claye, aby jí s případem pomohl. Varuje ho však, co mu hrozí, pokud se na kazetu podívá. Noah její historce příliš nevěří, ale řekne jí, ať mu udělá kopii. Rachel tak učiní. Při kopírování si povšimne zvláštní věci, videokazeta nemá časový kód, jakýsi identifikátor, který by měla obsahovat každá páska. Nepopsaná videokazeta tedy nebyla vyrobena pomocí elektronického záznamu.  Videokazeta obsahuje sekvenci podivných scén jako ze zlého snu, je zde opakující se motiv kruhu, vysoký žebřík, maják na pobřeží, žena, která si češe vlasy a později skáče z útesu, záběr na zrcadlo, ve kterém mizí dívka s dlouhými černými vlasy zakrývajícími její tvář, mrtví koně na pláži, třínohé kůzle, moucha, stonožka, hemžící se červi, studna atd.  Krátce po zhlédnutí pásky Rachel začne krvácet z nosu a zažije různé neobvyklé až fantaskní situace (např. když při přehrávání zmáčkne pauzu v momentě, kdy je na snímku moucha, dokáže ji setřít z obrazovky). Když se pak podívá na své fotky, její obličej je na každé z nich rozmazaný. Je to jako cejch smrti. Rachel z kazety identifikuje maják, nachází se na ostrově Moesko. Žena ze snímku je Anna Morganová, která na ostrově žila se svým manželem Richardem. Rachel dále zjistí, že Anna velmi toužila po dítěti, ale nebylo jim přáno. Když si přivedli domů adoptovanou dceru Samaru, začaly se na ostrově dít tragické věci. Koně zešíleli a utopili se, nešťastná Anna, která je tolik milovala, spáchala posléze sebevraždu.  Rachel také navštíví jejího manžela Richarda, ale ten se s ní odmítne o celé záležitosti bavit a pošle ji pryč. Místní lékařka dr. Grasniková ji informuje, že Anna trpěla halucinačními vizemi, které nabíraly na intenzitě, když byla poblíž Samara. Obě (Anna i Samara) byly poslány k vyšetření do psychiatrického zařízení. Noah jde mezitím tento ústav prověřit a zjistí, že o Samaře existoval videozáznam, ale ten nyní chybí.  Rachel se nevzdává a pokračuje ve shromažďování informací. V domě Morganových objeví krabici, z níž vyleze stonožka (byla ve scéně na videokazetě) a ve které najde chybějící záznam (ten z ústavu odnesl pan Morgan). Rachel si záznam pustí. Samara se na něm přiznává, že nemůže spát a že už nechce nikomu ubližovat. Terapeut jí říká, že zatím musí zůstat v ústavu. Rachel je poté vyrušena Richardem Morganem, jenž jí a jejímu synovi Aidanovi věští jistou smrt (Aidan totiž záznam na videokazetě také viděl, v nestřežený okamžik si pustil kopii kazety, což jeho matku velmi zasáhlo). Pak Morgan spáchá s pomocí elektřiny sebevraždu ve vaně. Rachel utíká pryč.  Na ostrov přijíždí Noah a společně s Rachel jdou prozkoumat koňskou stáj, kde Samaru držel její „otec“ Richard, jenž ji vinil ze všeho zlého, co se na ostrově stalo. Když strhnou tapetu, na stěně se objeví silueta stromu a Rachel si vzpomene, že jej viděla v Shelter Mountain. Po příjezdu na místo odhalí pod podlahou chatky studnu, ve které Rachel najde kostru Samary, a uvědomí si, že ji sem živou svrhla její matka Anna. Samara pak žila ještě rovných sedm dní. Dvojice informuje úřady a pozůstatky Samary jsou řádně pohřbeny.  Rachel uklidňuje Aidana, že už je vše v pořádku. Aidan je rozčilen a tvrdí, že Samara nikdy nespí, přičemž se mu spustí krev z nosu. Noah je ve svém bytě, kde se mu zničehonic zapne televizní obrazovka. Je na ní studna, z níž vylézá Samara a záhy vkročí do místnosti. Zděšený Noah se pokouší dostat pryč z jejího dosahu, ale Samara se v momentě přemístí k němu. Odhalí svou pravou tvář a podívá se přímo na něj. Noaha nalezne mrtvého v jeho bytě Rachel, Noah má stejně zsinalý obličej jako předtím Kate. Rachel se vrátí domů a spálí původní videokazetu. Nemůže pochopit, proč ona nezemřela. Poté jí dojde, že vytvořila kopii – nepřerušila cyklus, což je možnost, jak zachránit svého syna Aidana. Pomáhá mu se zkopírováním videokazety (té kopie, kterou odhodila pod nábytek poté, co zjistila, že se na ni Aidan podíval). Aidan se zeptá, co se stane lidem, kteří se na ni podívají, Rachel mu neodpoví a film končí.

Kruh (v anglickém znění "The Ring") je americký psychologický horor z roku 2002 amerického režiséra Gore Verbinskiho. Jedná se o remake staršího japonského hororového snímku "Ringu" (japonsky リング) z roku 1998, jehož předlohou byl stejnojmenný román japonského spisovatele Kodži Suzukiho.

《七夜冤灵》(英语:The Ring)是一部2002年的美国恐怖片,为日本恐怖片《午夜凶铃》的好莱坞翻拍版,两者均改编自铃木光司的同名小说。


Obecně o investičních fondech.

Členové fondu.

Obvyklými osobami, které jsou součástí dění fondu jsou:

Omezená doba trvání.

Investiční fond je zakládán na dobu určitou, během níž nemá fond povinnost od investora-akcionáře zakoupené akcie odkupovat. Investor ale může akcie investičního fondu prodat jinému investorovi a získat tak prostředky ještě před ukončením činnosti investičního fondu. Likvidita investic do investičních fondů je proto také menší než u investic do otevřených podílových fondů.

Akcie.

Množství akcií fondu se v průběhu existence fondu většinou nemění. Ceny akcií fondu podléhají i z tohoto důvodu větším výkyvům než podílové listy otevřených podílových fondů, protože jsou ovlivněny názorem investorů na úspěšnost jejich investiční činnosti. Rizikovost investic do tohoto fondu je proto vyšší než u otevřených podílových fondů.

Čistá hodnota aktiv.

Čistá hodnota aktiv je hodnota majetku fondu snížená o hodnotu jeho závazků. Metoda pro stanovení této hodnoty se liší v souvislosti s jurisdikcí a může být předmětem komplexního nařízení.

Druhy fondů.

Fondy kolektivního investování.

Fondem kolektivního investování může být:  Jde-li o akciovou společnost, je oprávněna shromažďovat peněžní prostředky od veřejnosti vydáváním akcií a následně provádět investování peněžních prostředků na základě investiční strategie na principu rozložení rizika ve prospěch vlastníků těchto akcií a další spravování tohoto majetku. Podílový fond je založen za účelem shromažďování peněžních prostředku od veřejnosti formou vydávání podílových listů a investování shromážděných peněžních prostředků na základě investiční strategie na principu rozložení rizika ve prospěch vlastníků podílových fondů a další správa tohoto majetku.  Fondy kolektivního investování se dále dělí na:  Standardním fondem, fondem kolektivního investování jako fondem peněžního trhu nebo fondem kolektivního investování investujícím do nemovitostí může být pouze otevřený podílový fond nebo akciová společnost s proměnným základním kapitálem.

Fondy kvalifikovaných investorů.

Z hlediska právní formy může být fondem kvalifikovaných investorů: Fondem kvalifikovaných investorů investujícím jako fond peněžního trhu nebo jako krátkodobý fond peněžního trhu může být pouze otevřený podílový fond nebo akciová společnost s proměnným základním kapitálem.  Pro fondy kvalifikovaných investorů platí, že jde o právnickou osobu se sídlem v České republice, která je oprávněna shromažďovat peněžní prostředky nebo penězi ocenitelné věci od více kvalifikovaných investorů – vydáváním účastnických cenných papírů anebo tak, že se kvalifikovaní investoři stávají jejími společníky a následně provádějí společné investování shromážděných peněžních prostředků či penězi ocenitelných věcí na základě investiční strategie, založené na principu rozložení rizika a ve prospěch kvalifikovaných investorů a další spravování tohoto majetku. Je-li jím podílový fond, jeho hlavním účelem je shromažďování peněžních prostředků nebo penězi ocenitelných věcí od více kvalifikovaných investorů vydáváním podílových listů a společné investování peněžních prostředků na základě investiční strategie, založené na principu rozložení rizika, ve prospěch vlastníků podílových listů a další spravování tohoto majetku. Svěřenský fond může svým statutem určit více kvalifikovaných investorů jako obmyšlených, kteří jsou zakladateli tohoto fondu anebo toho, kdo zvýšil majetek tohoto svěřenského fondu smlouvou; může být také zřízen za účelem investování na základě určené investiční strategie, založené na principu rozložení rizika, opět ale ve prospěch obmyšlených.

Aktivní a pasivní řízení.

Cílem fondů je vydělat peníze investováním do aktiv a získat tak reálný výnos (tj. lepší než inflace). Metody používané pro investice se liší. Existují dva protikladné názory:

Aspekty výkonnosti fondu.

Při analýze investic jsou často používány k porovnání statistiky fondů. Tyto statistiky jsou často omezeny na jeden údaj představující aspekt výkonnosti fondu:

Legislativa.

Podmínky vzniku a činnosti určuje zákon o kolektivním investování. Mezi podmínky povolení dohlížejícím orgánem mimo jiné patří, že každý fond musí mít statut a stanovy určující podrobně pravidla jeho činnosti a v souladu se zákonem.  Nejdůležitější obchodní informace o investičním fondu lze nalézt v tzv. prospektu, tedy stručném shrnutí nejdůležitějších informací o fondu a jeho zaměření. Informace o aktuální hodnotě akcií investičního fondu je fond povinen uveřejňovat nejméně jedenkrát za dva týdny způsobem, který umožňuje dálkový přístup. Nejčastěji jsou informace poskytovány webovými prezentacemi na internetu. Strukturu majetku fondu, která poskytuje investorům informaci o způsobu investování fondu, musí investiční fond zveřejňovat nejméně jednou za měsíc.  Tuzemská legislativa rozlišuje mezi standardním a speciálním investičním fondem. Investor, který se rozhodne pro některou z forem kolektivního investování a vybere si fond se specifickým zaměřením, si může vybrat typ aktiv, do kterých budou jeho prostředky investovány a tímto výběrem si stanoví sám míru rizika, kterou je ochoten přijmout.

Náklady.

Poplatky se platí při nákupu a prodeji akcií. Nákladem může být i záporný rozdíl mezi cenou nákupu a prodeje. Manažer fondu, který řídí investiční rozhodnutí jménem investorů zajisté očekává odměnu. Ta je často převzata přímo z majetku fondu jako fixní procento každý rok, někdy jako variabilní poplatek související s výkonem. Pokud se investorovi podařily vlastní investice, jejich cena by se neměla započítávat do manažerovy odměny. Jako součást fondu jsou často brány náklady na poradenství poskytnuté makléřem nebo finančním poradcem označované jako provize. Je ale také možné zakoupit akcie přímo od poskytovatelů, aniž by investor musel platit tyto provize.

Rozmanitost a riziko.

Jednou z hlavních výhod kolektivního investování je snížení investičního rizika rozmanitostí. Investice do jediného vlastního kapitálu se sice může vydařit, ale může se též zhroutit kvůli nutným investicím nebo z jiných důvodů. Pokud jsou peníze investovány v takovém neúspěšném hospodářství, je možné přijít i o celý kapitál. Investováním do řady různých akcií se tedy sníží kapitálové riziko.  V případě, že jsou akcie v podobném typu třídy aktiv nebo tržního sektoru, pak je zde riziko, že by mohly být všechny akcie ovlivněny nepříznivými změnami na trhu. Aby se předešlo tomuto riziku, mohou investiční manažeři rozšířit investice do různých tříd aktiv.

Investiční fond je způsob, jak investovat peníze jako součást skupiny společně s jinými investory s cílem mít finanční prospěch. Investiční fond je právnická osoba, může mít různou právní formu, nejčastěji jde asi o akciovou společnost, která získává prostředky pro investování z úpisů akcií, které nakupují investoři (investor je tedy akcionářem). Základní členění je na "fondy kolektivního investování" a "fondy kvalifikovaných investorů", v České republice je řídí zákonem č. 240/2013 Sb., o investičních společnostech a investičních fondech, přičemž specifickým investičním fondem je "zahraniční investiční fond", který má sídlo v jiném státě než je Česká republika.

证券投资基金,或称集合投资计划(英语:Collective Investment Scheme, CIS)、投资信托,基金就是集合一群人的资金,由经理人集中管理投资,创造更高的投资报酬。是按照利益共享、风险共担的原则,将分散在投资者手中的资金集中起来委托专业投资机构进行管理和运用的投资工具。


Historie.

Label byl založen roku 2005, tehdejším prezidentem byl Lil Wayne. Roku 2007 se prezidentem stal Cortez Bryant a roku 2009 Jermaine Preyan.  Label začal prosperovat roku 2009, kdy upsal posléze populární umělce, jimiž byli Drake a Nicki Minaj. Téhož roku členové vydavatelství nahráli společné album nazvané "We Are Young Money" a vydali se na Young Money Tour. Kompilačního alba se prodalo přes 500 000 kusů. Na albu se podíleli umělci Lil Wayne, Jae Millz, Gudda Gudda, Mack Maine, Drake, Tyga, T-Streets, Short Dawg, Shanell, Nicki Minaj, Lil Twist a Lil Chuckee.  Roku 2010 pocházela tři alba z deseti nejprodávanějších hip-hopových alb právě z Young Money Entertainment.  V červenci 2013 spolu s labelem Cash Money Records vydaly společnou kompilaci. Pod názvem Rich Gang vydali členové labelů stejnojmenné album. V USA se prodalo 40 000 kusů tohoto alba. Na albu se podíleli Lil Wayne, Nicki Minaj, Mack Maine, Tyga, Cory Gunz, Gudda Gudda a Jae Millz. Z alba pochází singl "Tapout" (Lil Wayne, Birdman, Mack Maine, Nicki Minaj & Future).  V březnu 2014 label vydal již třetí kompilaci s názvem "". Na albu se podíleli umělci Lil Wayne, Drake, Nicki Minaj, Mack Maine, Tyga, Jae Millz, Cory Gunz, Christina Milan, Gudda Gudda, Lil Twist, Shanell, PJ Morton, Euro a Flow. Album debutovalo na 7. příčce v žebříčku Billboard 200 s 32 000 prodanými kusy v první týden prodeje.  Od roku 2013 vedení labelu zažalovali umělci Lil Chuckee, Short Dawg a Torion, kteří se tak snažili vyvázat z nahrávacích smluv. Tito umělci byli na labelu již několik let, bez vydání alba. V roce 2014 se do kritiky labelu pustil i rapper Tyga, který u něj vydal tři alba. Čtvrté vydal v roce 2015 již nezávisle.

Young Money Entertainment je americká hudební nahrávací společnost, kterou v roce 2005 založil rapper Lil Wayne. Současným prezidentem labelu je rapper Jermaine "Mack Maine" Preyan.

Young Money Entertainment的是由说唱歌手李尔·韦恩创立的美国唱片公司。Young Money Entertainment的主席为韦恩的朋友Mack Maine。是环球音乐旗下Cash Money Records厂牌的分支厂牌。该厂牌已发行8张美国冠军专辑:李尔·韦恩的《Tha Carter III》、《I Am Not a Human Being》、《Tha Carter IV》,德雷克的《Thank Me Later》、《Take Care》、《Nothing Was the Same》以及妮琪·米娜的《粉红星期五》(英文:Pink Fiday)、《粉红星期五:妖言惑众》(英文:Pink Friday: Roman Reloaded)。


Výskyt.

Páří se, rodí a vychovávají potomstvo na písečných, travnatých nebo skalnatých pobřežích okolo Západní Austrálie (asi 30 % populace) a Jižní Austrálie (asi 70 %). V 19. století se hojně vyskytovali ještě okolo břehů Victorie, Nového Jižního Walesu a Tasmánie, v současnosti jsou tam spatřeni jen vzácně. Své nepříliš rozsáhlé hnízdiště mívají na ostrůvcích jen málo vzdálených od pevniny nebo na pobřežních skaliskách. Pouze na pěti ze 73 známých hnízdišť se průměrně rodí více než stovka mláďat ročně, což představuje téměř 60 % všech narozených. Největší lokality se nacházejí u pobřeží Jižní Austrálii, jsou to: Dangerous Reef, The Pages Islands, West Waldegrave Island, Seal Bay na Kangaroo Island a Olive Island. Několik málo drobných kolonií se nachází přímo na pevnině. Preferují chráněné závětrné strany ostrovů a mělké pobřežní vody pro výuku plavání potomků. Největší kolonii na The Pages Islands tvoří asi 1650 jedinců a za sezonu je zde odchováno asi 160 mláďat. V malých koloniích bývá jen okolo 100 zvířat a rodí se tam do 30 mláďat.  Nevydávají se za potravou daleko, zdržují se převážně v kontinentálních šelfových vodách blízko své rodné kolonie na kterou se také vracejí k páření. Před bouřlivým počasím se někdy ukrývají v písečných dunách nebo ve vnitrozemí, byli spatřeni i ve vzdálenosti 9 km od pobřeží. Vylézají také na kamenité útesy až do výše 30 metrů. Jejich nejbližším příbuzným je lachtan novozélandský.

Popis.

Lachtani šedí mají poměrně velikou hlavu s dlouhou, zúženou a tupou tlamou, jejich ušní boltce jsou velmi malé a přiléhají k hlavě. Dospělí samci mají vrchol hlavy a šíjí tmavě hnědou až krémovou, hrudní a krční partie světlejší, jejich lebka je mohutnější a tělo celkově mohutnější. Samice a nedospělí samci jsou na svrchní straně těla žlutí až stříbřitě šedí, na spodní hnědí až světle žlutí. Sexuální dimorfismus se projevuje i ve velikost. Samci měří až 2,5 m a váží 300 kg, samice dorůstají do délky okolo 1,8 m a váhy 105 kg. Mají silné přední i zadní ploutve, dokáži je složit pod sebe a vztyčit se na nich, jsou na pevné zemi velmi pohybliví. Při plavání veslují předními a kormidlují zadními.  Potravu si hledají v pobřežních vodách, potápějí se převážně do hloubky 40 až 80 metrů na dobu 2 až 4 minuty. Zaregistrovaný nejhlubší ponor činil 105 metrů a nejdelší čas ponoru byl okolo 8 minut. Soustřeďují se na mělké vody kde lapají kořist u dna, bývají to hlavně ryby, hlavonožci, korýši, malí tučňáci i želvy. Větší kořist vynášejí na povrch kde ji roztrhávají na polykatelné sousta. Lovu věnují hodně času, loví v málo úživném teplém Leeuwinově proudu který hlavně v zimě obsahuje málo potravy. Samci se při lovu vzdalují od své kolonie do 200 km, samice během kojení mláďat loví ve vzdálenosti 20 až 30 km od pobřeží.

Rozdílnost populací.

Nejpozoruhodnější u samic lachtanů šedých je doba březosti trvající až 14 měsíců a situace, že samice nevrhnou mláďata v kolonií ve stejnou dobu (synchronně), ale v rozmezí 4 až 7 měsíců. Z toho vychází průměrná doba mezi jednotlivými vrhy kolonie 17,5 měsíců. Navíc doby porodů v každé kolonii neprobíhají ve stejných měsících jako v ostatních. Mláďata lachtana šedivého se tak rodí průběžně po celý rok, v letním i zimním období. Dosud není známo, jaká okolnost tento nepravidelný a neroční cyklus vyvolává.  Ani mezi blízkými hnízdišti neprobíhá výměna samic, jejich geny se navzájem mísí jen minimálně. Geny samců jsou rozptýleny v okruhu do 200 km. Vyšetřováním genetické struktury pomoci mitochondriální DNA se zjistilo, že populace v jednotlivých koloniích jsou genetický tak velice rozdílné, že to nemá u jiných mořských savců obdoby. Rozdělení samic do jednotlivých kolonií muselo nastat již v dávnověku a stále se striktně po další a další generace dodržuje. Mladiství i dospělí samci občas mezi blízkými koloniemi migrují.

Rozmnožování.

Samice připlouvají na břeh asi dva dny před porodem. Mláďata váží mezi 6,4 až 7,9 kg a jsou velká 62 až 68 cm. Samice asi po 10 dnech přerušuje kojení na dva a postupně více dnů a odcházívá do moře za potravou, u mláděte většinou zůstává starší "sestra". O mládě se samice stará až 18 měsíců a obvykle jej odstaví až při příštím vrhu. Pokud samice nezabřezne, kojí mládě i 40 měsíců. Někdy kojí současně potomka čerstvě narozeného i toho z minulého vrhu. Jsou známy případy, že při uhynutí samice se o mládě starala cizí.  Samice jsou schopné páření asi za týden po porodu, na což netrpělivě čekají samci bránicí své stádo 4 až 5 samic hlasitými hrdelními zvuky a výhrůžnými gesty a pohyby. Tyto zápasy podstupují vždy po návratu z krmení v moři, kdy si znovu musí vybojovat "své" samice a území. Při těchto zápasech, stejně jako při páření, je mnoho mláďat pošlapáno. Některé samice mívají mladé ob jeden rok, samci o potomstvo nejeví pražádný zájem. V prvých dvou létech se odhaduje úmrtnost zvířat na 40 až 80 %. Samice mají prvá mláďata průměrně ve 4,5 létech, samec se může pářit v 6 létech. Průměrně se dožívají 11 let.

Ohrožení.

V současnosti se odhaduje počet lachtanů šedých na 11 200 jedinců. Jsou australskými zákony považováni za vzácné a jsou zvláště chráněni. Jejich počet v 18. a 19. století následkem lovu značně poklesl a doposud se přes všechna opatření nezvýšil, je stále zhruba na stejné výši.  Druh je potenciálně ohrožen neschopnosti samic při zániku "domácí" kolonie zařadit se do kterékoliv jiné. Nepříznivou okolností je také dlouhá doba od početí do porodu výrazně zpomalující rozšiřování druhu. Z přirozených nepřátel je nejnebezpečnější žralok bílý. Největším zlem jsou pro ně ale rybáři, do jejíž sítí se často chytnou a udusí. Rybářům často vybírají ze sítí ulovené ryby nebo humry i políčené nástrahy na větší ryby.  Podle IUCN jsou lachtani šedí hodnoceni jako ohrožený druh (EN).

Lachtan šedý ("Neophoca cinerea") je endemický ploutvonožec obývající pobřeží Austrálie, jediný druh monotypického rodu Neophoca z čeledě lachtanovitých. Jako jediní z ploutvonožců mají nesynchronní reprodukční cyklus trvající průměrně 17,5 měsíce.

澳洲海狮(学名:Neophoca cinerea,英语:Australian sea lion)是一种只生活在澳大利亚南部和西部海岸的海狮。新海狮属现存的唯一一种生物。澳大利亚海狮属于鳍足亚目,与海狮科的其他海狮及海狗极其相似。


Historie.

Společnost byla založena 20. května 1933 jako Státní aerolinie ("Devlet Hava Yollari-DHY"), podléhající Ministerstvu obrany. V srpnu 1933 začala s lety mezi Istanbulem, Eskişehirem a Ankarou. Flotilu společnosti tehdy tvořily 2 pětimístné letouny Curtiss Kingbird, 2 čtyřmístné Junkersy F.13 a desetimístný Tupolev ANT-9. V září získaly aerolinie tři letadla typu de Havilland D.H.86 Express. K většímu rozvoji dochází teprve po konci 2. světové války, do flotily je v roce 1945 zařazeno 30 kusů Douglas DC-3 a 3 ks Douglas C-47 Skytrain. První mezinárodní let je vykonán 12.2 1947 na trase Ankara-Istanbul-Athény. Až v roce 1951 následují Bejrút, Káhira a Nikósie. 21. května 1955 dochází k reorganizaci tureckého letectví, čehož důsledkem je k 1.3.1956 založení dnešních Turkish Airlines Inc. Ve stejném roce následuje vstup do IATA. V roce 1957 přebírají ve společnosti 6.5% podíl britské BOAC. Prvním turbovrtulovým letadlem ve flotile je v roce 1958 v počtu 5 kusů dodaný Viscount 794, následovaný v roce 1960 6 kusy velmi moderního Fokkeru F-27.  Proudová éra Turkish Airlines začala v roce 1967 dodávkou 3 kusů McDonnell Douglas DC-9 a jejich uvedením do provozu 1. 9. 1967 na trase Ankara – Istanbul – Brusel.

Vojenský převrat v Turecku.

V červnu roku 2016 negativně postihnul rozvíjející se společnost pokus o vojenský převrat v Turecku. Turkish Airlines oznámily rekordní finanční ztrátu za první pololetí roku 2016 ve výši 644,4 milionů amerických dolarů. Od začátku platnosti zimního letového řádu byly zrušeny lety do osmnácti destinací, o lety přišla města: Aalborg, Akaba, Batna, Bordeaux, Friedrichshafen, Gassim, Chudžant, Ivano-Frankovsk, Janov, Kano, Karlsruhe, Kermanšáh, Münster-Osnabrück, Oš, Pisa, Rotterdam, Santiago de Compostela a Tlemcen. Na mnoha dalších, zejména evropských, ale i několika mezikontinentálních trasách bylo oznámeno snížení počtu frekvencí – například linka Istanbul – Budapešť byla redukována z 25 na pouhých 14 letů týdně. Linky z Istanbulu do Prahy se do zimního letového řádu 2016 redukce provozu nedotkly a lety zůstaly v nabídce s frekvencí tří letů denně. Také linka do Košic, zavedená v létě 2016, pokračuje v provozu i zimu 2016, s nabídkou tří letů týdně. Až desítky letadel byly staženy z provozu a uzemněny. V březnu 2017 byly ukončeny lety do japonské Osaky, naopak od 12. prosince 2016 otevřely Turkish Airlines lety na Zanzibar.

Nové istanbulské letiště.

Dne 29. října 2018 bylo slavnostně otevřeno nové istanbulské letiště, na které se Turkish Airlines od 1. listopadu 2018 postupně začnou přesídlovat z obou istanbulských letišť.

Destinace.

Praha.

Společnost začala létat na Ruzyňské letiště 11. června roku 2000 s Boeingem 737, původní frekvence byla 1× týdně. Od té doby frekvence posílila, 1. května 2010 společnost začala létat dvakrát denně, v březnu 2015 byla linka posílena na tři denní frekvence. Na lince Praha – Istanbul nejdříve drželo monopol ČSA, které muselo od této linky v roce 2010 kvůli nízké rentabilitě ustoupit. Po tříročním monopolu začaly na této lince konkurovat Turkish Airlines nízkonákladové aerolinie Pegasus. Turkish Airlines v současnosti (2017) spojují Prahu s Atatürkovým letištěm v Istanbulu 3× denně s letouny Airbus A321-200, A319-100 nebo A320-200.  Z důvodu pandemie COVID-19 byla linka Turkish Airlines do Prahy od 23. března do 17. dubna 2020 přerušena.  Kromě osobních letů Turkish Airlines létá do Prahy od 1. července 2017 také společnost pro náklad Turkish Airlines Cargo. Ty zahájily lety Riga – Praha – Istanbul se dvěma frekvencemi týdně. Na lince létá širokotrupý Airbus A330-200F.

Košice.

Od června 2016 provozují Turkish Airlines také linku do Košic s frekvencí 3 letů týdně.

Flotila.

Boeing customer code Turkish Airlines je F2, přesné určení typu je tak např. 777-3F2ER.

Současná.

Flotila Turkish Airlines v listopadu roku 2016 čítala celkem 295 letounů s průměrným stářím 6 let (flotila mládne – v roce 2014 to bylo 6,6 let):

Letecké nehody.

"Tento výčet není kompletní, jde pouze jen o existující články na české wikipedii."

Turkish Airlines, Inc. ("Türk Hava Yolları Anonim Ortaklığı") jsou národní leteckou společností Turecka se sídlem v Istanbulu. Provozuje síť linek do 292 destinací (listopad 2016). Hlavní základnou společnosti je Atatürkovo letiště Istanbul, další jsou Mezinárodní letiště Ankara-Esenboğa, Mezinárodní letiště Sabiha Gökçen. V posledních letech dochází k obrovskému rozvoji společnosti – od roku 2007 se počet přepravených cestujích trojnásobil z 19,6 mil na 61 mil. v roce 2015, počet destinací ze 107 v roce 2005 na současných 292 (listopad 2016). Aerolinie měly ke konci roku 2015 47 000 zaměstnanců, za rok 2015 dosáhly obratu 2 miliard TL. Turkish Airlines jsou od 1. dubna 2008 oficiální člen Star Alliance.

土耳其航空(;英语:Turkish Airlines),一般简称为土航,是土耳其的国家航空公司,为星空联盟成员,总部位于伊斯坦布尔。截至2017年9月,它在欧洲、亚洲、非洲和美洲地区飞航315个目的地,是全世界航点最多的航空公司。同时至2013年为止,它还服务126个国家的航线与业务,为全世界第一。而货运方面,它拥有4架货机,服务82个目的地。它已在2008年4月1日加入星空联盟。


Biografie.

Narodil se v Trentu, které v té době patřilo k Rakousku-Uhersku. Vystudoval filologii na Vídeňské univerzitě. Politicky aktivní byl již za Rakouska-Uherska. Od mládí byl silně věřícím katolíkem hledajícím pro katolicismus i politický výraz. Velmi ho v tom ovlivnila encyklika Rerum Novarum papeže Lva XIII. z roku 1891. Druhým jeho politickým programem byl boj proti germanizaci Trenta, za uchování italského jazyka a připojení Trenta k Itálii.  Ve volbách do Říšské rady roku 1911 se stal poslancem Říšské rady (celostátní parlament), kam byl zvolen za okrsek Tyrolsko 22. Usedl do poslanecké frakce Italská lidová strana. Ve vídeňském parlamentu setrval do zániku monarchie.  Sen se mu splnil po první světové válce, kdy Trento připadlo Itálii. Roku 1919 patřil k zakladatelům Italské lidové strany ("Partito Popolare Italiano"), za kterou byl v parlamentu v letech 1921–1924. Podporoval účast své strany v první Mussoliniho vládě roku 1922. Brzy však začal kritizovat násilné činy fašistů a jejich útoky na ústavu. Roku 1924 stanul v čele antifašistické skupiny uvnitř Lidové strany. Roku 1926 Mussolini celou Lidovou stranu zakázal a De Gasperi byl odsouzen ke čtyřem letům vězení. Díky intervenci Vatikánu byl propuštěn po roce a půl. Následně se na čtrnáct let stal knihovníkem Vatikánské knihovny. Zde promýšlel nový koncept křesťanskodemokratického hnutí. Roku 1943 vydal spis "Ideje pro obnovu" ("Idee ricostruttive"), který se stal programovým základem nové strany, jež vznikla roku 1944, a jejímž prvním předsedou (generálním tajemníkem) se De Gasperi stal. Strana se stala na dlouhou dobu klíčovým subjektem italského politického systému, křeslo premiéra držela nepřetržitě 36 let. Sám De Gasperi v něm seděl osm let, přestože přitom vedl osm různých kabinetů, do nichž neváhal pozvat ani komunisty. Během té doby přijal řadu klíčových rozhodnutí – roku 1946 se Itálie stala republikou (po referendu, v němž se pro pád monarchie vyslovilo 54 procent Italů), roku 1947 podepsal mírovou smlouvu zajišťující Itálii plnou suverenitu navzdory fašistické minulosti (jedinou ztrátou byla část území postoupená Jugoslávii), ve stejném roce přijal Marshallův plán, roku 1949 spoluzakládal NATO a posléze i instituce, z nichž se zrodila Evropská unie.  Velké podpory se mu dostávalo od USA, které v něm viděly politika, jenž jako jediný může vystavět hráz komunismu v Itálii – Komunistická strana Itálie byla nejsilnější komunistickou stranou v západní Evropě. Díky tomu od Američanů získal mimořádnou hospodářskou pomoc, která zvyšovala jeho vliv a popularitu. Na žádost USA také roku 1947 vypudil komunisty a levicovější socialisty z vlády. Američané se obávali, že pokud by levice vyhrála v Itálii volby roku 1948, spadne Apeninský poloostrov do rodícího se východního bloku, a proto CIA zajišťovala přísun finančních prostředků nekomunistickým silám a volební kampaň toho roku vynikala mimořádnou agresivitou a fanatismem. Silně se do nich zapojili i Italoameričané, včetně populárního zpěváka Franka Sinatry, který Italy oslovoval na rozhlasové stanici Hlas Ameriky. Zvláštní přízeň De Gasperi získal u Claire Booth Luce, majitele týdeníku Time, který publikoval o De Gasperim oslavné články. Křesťanští demokraté nakonec zvítězili se 48 procenty hlasů, což byl již navždy jejich nejlepší volební výsledek. Nasměroval Itálii na příští léta do západní části světa rozděleného železnou oponou. De Gasperiho vláda se pak posunula více doprava, což vyvolalo pnutí uvnitř Křesťanskodemokratické strany, jejíž sociálnější křídlo neslo tento vývoj nelibě. Po volbách roku 1953 De Gasperi další vládu sestavit nedokázal a rezignoval. Dne 11. května 1954 se stal předsedou Evropského parlamentu. Tři měsíce na to zemřel.

Alcide De Gasperi (3. dubna 1881 – 19. srpna 1954) byl italský politik, jedna z klíčových politických osobností Itálie ve 20. století. V letech 1945–1953 byl premiérem Itálie, v letech 1944–1946 a 1951–1953 ministrem zahraničních věcí, v letech 1946–1947 ministrem vnitra. Byl zakladatelem italské Křesťanskodemokratické strany ("Democrazia Cristiana"), kterou vedl v letech 1944–1946 a 1953–1954. Spolu s Robertem Schumanem a Konrádem Adenaurem byl hlavním konstruktérem projektu evropské integrace.

阿尔契德·加斯贝利(;1881年-4月3日-1954年-8月19日)意大利政治家,1945年至1953年担任意大利总理,也是意大利天主教民主党(Christian Democracy)的创始人。他也是近代意大利史上任期第四长的意大利总理,仅次于墨索里尼、乔瓦尼·乔利蒂和贝卢斯科尼。加斯贝利与德国总理阿登纳及法国外长罗伯特·舒曼等人被称作欧盟之父。


Profesionální wrestlingová kariéra.

Evropa (2000-2004).

Castagnoli debutoval 24. prosince 2000 v německé wrestlingové společnosti Westside Xtreme Wrestling. Poté se přesunul do Anglie, kde ho trénoval Dave Taylor. Po návratu do Švýcarska se seznamuje s Chrisem Heroem, který ho později také trénuje. Castagnoli se pak stěhuje do USA.

Chikara.

Kings of Wrestling (2003-2007).

Castagnoli debutoval v Chikaře 7. května 2003. Roku 2005 spolu s Heroem a Arikem Cannonem vytváří tým Kings of Wrestling. Castagnoli s Heroem poté získavají tag teamové tituly. Po ztrátě těchto titulů Hero napadá Castagnoliho a tým se rozpadá. Castagnoli následně opouští společnost.

Sólová kariéra (2007-2009)..

Castagnoli se do Chikary vrátil 16. února 2007 pod maskou a jménem Very Mysterious Ice Cream. Po chvíli zase začal vystupovat bez masky a jako Claudio Castagnoli. Castagnoli opět započal feud s Heroem. 22. dubna 2007 Castagnoli prohrál zápas s Heroem a jako trest musel obnovit tým Kings of Wrestling. 9. prosince Castagnoli poráží Heroa a opouští tým.  Roku 2008 Castagnoli započal feud s Brodiem Lee (známý jako Luke Harper v WWE).

Bruderschaft des Kreuzes (2009–2011).

Roku 2009 vytváří Castagnoli novou stabli, Bruderschaft des Kreuzes. Spolu s ním ji tvoří Ares, Tursas, Pinkie Sanchez, Tim Donst, Daizee Haze a Sara Del Rey. Spolu s Aresem poté Castagnoli získáva tag teamové tituly.

Ring of Honor.

Castagnoli zde debutoval 16. července 2005. Zde započíná feud s Nigelem McGuinnessem. Poté zde obnovuje tým Kings of Wrestling s Heroem a v září 2006 získávají tag team tituly. Později tituly prohrávají s Christopherem Danielsem a Mattem Sydalem (známý jako Evan Bourne v WWE) a tým se opět rozpadá.  28. července 2007 Castagnoli vyhrává Race To the Top turnaj. Také měl spoustu zápasů o ROH World Championship, ale titul se mu nepodařilo získat.  19. prosince 2009 Castagnoli a Hero opět obnovují tým Kings of Wrestling a opět získávají tag team tituly. Tituly prohrávají až po 363 dnech, když je porazili Charlie Haas a Shelton Benjamin.

WWE (2011-současnost).

Florida Championship Wrestling (2011–2012).

V září 2011 Castagnoli podepsal kontrakt s World Wrestling Entertainment. Byl poslán do vývojového střediska Florida Championship Wrestling (FCW) pod jménem Antonio Cesaro. První zápas měl 17. září proti Sethu Rollinsovi, který však prohrál. 24. říjná poráží Mikea Daltona a tím začíná jeho série vítězství, trvající do února 2012. Cesaro poté začíná feud s Richiem Steamboatem.

Debut v hlavním rosteru a United States Champion (2012–2013).

20. dubna 2012 Cesaro debutoval v hlavním rosteru. Jeho první zápas byl proti Tysonu Kiddovi, kterého porazil. V květnu Aksana oznamuje, že je s Cesarem ve vztahu. 19. srpna Cesaro vyhrává první titul v WWE, United States Championship, když poráží Santina Marellu. Poté následuje série úspěšných obhajob, Cesaro poráží jména jako Justin Gabriel, R-Truth, Kofi Kingston, Wade Barrett a The Great Khali. V lednu 2013 Cesaro začal krátký feud s The Mizem, kterého několikrát poráží. Cesaro se také objevil v Royal Rumble zápase. Cesaro ztrácí titul 15. dubna v show Raw, když ho porazil Kofi Kingston. Cesaro držel titul 239 dní.

The Real Americans (2013-2014).

V květnu měl Cesaro krátký feud s Samim Zaynem v show NXT. Z tohoto feudu vznikly jedny z nejlepších zápasů roku 2013. 17. června se stal členem týmu The Real Americans, složeného z něj, Jacka Swaggera a manažera Zeba Coltera. První společný zápas měli proti The Usos, tento zápas však prohrávají. Poté započali krátký feud s Santinem Marellou. Po konci tohoto feudu začali feud s Los Matadores.  Na začátku roku 2014 měli spoustu zápasů proti týmům jako Rey Mysterio and Big Show/Sin Cara a The Usos, málokdy však vyhrávali. Cesaro se objevil v zápase Royal Rumble, byl však eliminován Romanem Reignsem. 31. ledna Cesaro porazil Dolpha Zigglera, čímž si zajistil místo v Elimination Chamber zápase o WWE World Heavyweight Championship. 14. února bylo jeho jméno zkráceno na Cesaro a porazil WWE WH šampióna, Randyho Ortona. V Elimination Chamber zápase byl vyřazen Johnem Cenou.  Na Wrestlemanii XXX bojovali The Real Americans o WWE Tag Team Championship. Jack Swagger obviňoval Cesara z prohry a napadl jej. Zeb Colter se je snažil uklidnit, ale marně. Později se Cesaro objevil jako překvapivý účastník André the Giant Memorial Battle Royal zápasu, který se mu podařilo vyhrát.

Sólová kariéra (2014-2016).

Den po Wrestlemanii, 7. dubna, Hulk Hogan předal Cesarovi trofej za vítězství v André the Giant Memorial Battle Royal zápase. Cesaro se také odděluje od Coltera a Paul Heyman se stává jeho novým manažerem. Cesaro začíná krátký feud s Jackem Swaggerem, kterého poráží. Cesaro se účastnil Money In The Bank ladder zápasu o WWE World Heavyweight Championship. Poté však začal prohrávat proti wrestlerům jako Kofi Kingston a Big E. Účastnil se Battle Royalu o Intercontinental Championship, byl však eliminován Heathem Slaterem. Pak následovala série proher proti wrestlerům jako Dean Ambrose, John Cena, Jack Swagger, Dolph Ziggler a Rob Van Dam. Poté prohrál zápas o UNited States Championship s Sheamusem a také zápas o Intercontinental Championship s Doplhem Zigglerem.  V prosinci 2014 vytvořil Cesaro tag team s Tysonem Kiddem a také se zúčastnil Royal Rumble zápasu. 22. února vyhrál spolu s Kiddem WWE Tag Team Championship, když na PPV Fastlane porazili The Usos.  Po zranění Tysona Kidda Cesaro pokračoval v solo karieře.Vedl feud například s Kevinem Owensem,Cesaro se ale v listopadu 2015 zranil a byl mimo až do RAW po WrestleManii 32 kde se vrátil jako náhrada Samiho Zayna v Fatal4Way zápase ale nezvítězil.Cesaro další RAW porazil Kevina Owense a stal se vyzyvatelem o Mizuv IC titul.Titul nevyhrál díky Kevinovy a Samimu kteří vtrhly do zápasu.Cesaro o IC titul bojoval i na Extreme Rules ale nezvítězil.Cesaro se kvalifikoval do MITB Ladder zápasu ale nevyhrál.Cesaro začal projevovat frustraci z jeho pozice v WWE jelikož v Draftu který se konal v červenci byl draftován skoro ke konci a navíc do RAW ve které nechtěl působit.V zákulisním segmentu Cesaro přednesl promo které bylo mimo scénář kde vyjádřil svou frustraci.Na Battlegroungu nebyl ani Cesaro na kartě této show a na to si stěžoval v Kickoff Panelu této show.Cesaro měl zápas s Rusevem o US titul,když v tom přiběhl Sheamus a nasadil Brouge Kick na Cesara.Vedlo to k jejich sporu a Best of 7 sérii zápasu,která ovšem v posledním kole skončila jako remíza,

Tag Team s Sheamusem (2016- současnost).

Generální manažer Mick Foley spojil duo Cesara a Sheamuse a dal jim možnost vyzvat New Day o Tag Team tituly na akci Hell in a Cell.Nedokázali ale vyhrát díky špinavým praktikám New Day.Duo Sheamuse a Cesara nadále pokračovalo a zúčastnili se Survivor Series 10 on 10 Elimination Tag Team zápasu kde zařídili výhru pro RAW.Den po té měli Cesaro a Sheamus nárok na titulový zápas s New Day ale opět neuspěly.Na show Tribute to the Troops se staly vyzyvateli pro Tag Teamové pásy pro show WWE Roadblock.Cesaro a Sheamus díky tomu že už znali praktiky New Day dokázaly vyhrát Tag Team Titulya ukončili historickou vládu New Day.Den po RoadBlocku jim Mick Foley daroval nové Tag Teamové tituly které se změnili na červeno stříbrné.Rematch o tituly se uskutečnil další show RAW kde dokázaly tituly obhájit.

Claudio Castagnoli (* 27. prosince 1980), lépe známý pod svým ringovým jménem Cesaro, je švýcarský profesionální wrestler který v současné době působí ve WWE. Předtím byl známý pod svým pravým jménem na americké nezávislé scéně v organizacích jako Pro Wrestling Guerrilla (PWG), Ring of Honor (ROH) a v Japonsku v Pro Wrestling Noah.

安东尼奥·希萨罗(英语:,1980年-12月27日),本名克劳迪奥·卡斯塔尼奥利(),是世界摔角娱乐(WWE)旗下职业摔角选手,并在世界摔角娱乐节目WWESmackDown中亮相。


Mládí.

Orachelašvili se narodil do rodiny bohatého statkáře v západogruzínské vesnici Šorapanský újezd poblíž Kutaisi. Po ukončení středoškolského vzdělání nastoupil na studium medicíny na Národní univerzitě v Charkově na Ukrajině a pak do Petrohradu na vojenskou lékařskou školu. Již v roce 1903 byl členem bolševické frakce Ruské sociálně demokratické dělnické strany (RSDDS(b)) a pod jejím praporem se aktivně účastnil revoluce v roce 1905. O rok později byl zatčen a vypovězen do střední Asie, kde se až do roku 1914 věnoval lékařské praxi. Po vypuknutí první světové války nastoupil do armády jako vojenský doktor a chirurg.

Návrat do politiky.

Po vypuknutí Velké říjnové revoluce se vrátil do politiky a stal předsedou vladikavkazské sověty. Zároveň působil jako řadový člen ve výkonném výboru zakavkazské části RSDDS(b), jež byla přetvořena v Kavkazském byru komunistické strany (Kavbyru). Z těchto pozic podporoval bolševické podzemní hnutí v Gruzii, které tehdy vládli menševici. Při jedné akci v roce 1918, které se osobně zúčastnil, byl zatčen gruzínskou policií a uvězněn.  Propuštěn byl až v rámci moskevské mírové dohody v květnu 1920. V té době se stal předsedou nyní již legální gruzínské komunistické strany. Z této pozice se podílel na přípravách ovládnutí Gruzie Rudou armádou a účastnil se v únoru 1921 diverzantských akcí na jihu u arménské hranice, aby poskytl potřebnou záminku Rudé armádě pro útok.

Kariéra v sovětské Gruzii.

Po provedení Invaze Rudé armády do Gruzie se Orachelašvili stal nakrátko předsedou revolučního výboru (revkomu) a tajemníkem Ústředního výboru gruzínské komunistické strany. Později byl i místopředsedou gruzínské Rady lidových komisařů. V letech 1922 až 1927 byl předsedou Rady lidových komisařů Zakavkazské SFSR. Od června 1923 až do května 1925 zastával zároveň i funkci místopředsedy Rady lidových komisařů SSSR. Poté byl až do roku 1934 Prvním tajemníkem výboru zakavkazské komunistické strany, čímž se propracoval na pozici jednoho z nejvlivnějších politiků v celém SSSR.  Kromě politiky se věnoval i jiné činnosti. V roce 1930 vstoupil do redakce moskevských novin Pravda a od roku 1932 do 1937 působil jako zástupce ředitele Institutu Marxe-Engelse-Lenina. Zde sepsal několik životopisů vlivných zakavkazských bolševiků a sepsal několik prací na téma dějin bolševismu v Zakavkazsku. Měl však tu smůlu, že se jeho historická díla příliš nelíbila Stalinovi a odporovala jeho pohledu na dějiny bolševismu, čímž na sebe upoutal nechtěnou pozornost.  V dubnu 1937 byl Orachelašvili pracovně vyslán do Astracháně, kde byl o dva měsíce později zatčen, odvlečen do tbiliské věznice a popraven v rámci Stalinské čistky. Jeho manželka Miriam Orachelašvili byla tou dobou ministryní školství Gruzínské SSR a byla rovněž zatčena. Ve vězení ji však nepopravili, ale umučili k smrti. Jejich dcera Ketěvan byla také zatčena a odeslána do gulagu a její manžel Jevgenij Mikeladze byl umučen ve vězení k smrti. V roce 1955 byl Mamija Orachelašvili i všichni členové jeho rodiny rehabilitováni.

Mamija Dmitrijevič Orachelašvili (: მამია ორახელაშვილი, : Иван (Мамия) Дмитриевич Орахелашвили, "Ivan (Mamija) Dmitrijevič Orachelašvili") (10. června 1881 – 11. prosince 1937) byl gruzínský politik a vysoký představitel bolševické strany.

马米阿·奥拉赫拉什维利( 1881年-6月10日-1937年-12月11日)格鲁吉亚布尔什维克,苏联政治家,参与了俄罗斯和格鲁吉亚的革命活动,在俄国共产党(布尔什维克)第十二次代表大会上扮演重要角色,曾担任格鲁吉亚共产党中央书记,领导外高加索社会主义联邦苏维埃共和国,为贝利亚的上级。


Vznik a výskyt.

Vznik.

Helium-3 vzniká termojadernou fúzí v nitru hvězd, dalším možným způsobem vzniku je bombardování lithia neutrony, např. ze samovolného štěpení nebo jadernými reakcemi s kosmickým zářením. Případně také beta minus rozpadem tritia.

He pocházející z jaderných reaktorů.

Některé jaderné reaktory pravidelně uvolňují do atmosféry helium 3 a tritium, zejména když dojde k poruše. Při Černobylské havárii se do ovzduší dostalo velké množství radioaktivního tritia (rozpadajícího se s poločasem rozpadu 12,32 roků na He). Mimoto se do ovzduší záměrně dostávají významná množství helia-3 vznikajícího ozařováním lithia-6.

Výskyt.

Na Zemi se helium-3 vyskytuje velmi vzácně, ovšem předpokládá se, že jeho výskyt bude větší na Měsíci (zde se po miliardy let hromadí v svrchní vrstvě regolitu He pocházející ze slunečního větru). Zde je ovšem také přítomno ve velmi malém množství (28 ppm měsíčního regolitu tvoří helium-4 a koncentrace helia-3 je odhadována na 1 až 50 ppb, což je 1 až 50 mg/t). Také se nachází ve větším množství v sluneční soustavě v atmosférách plynných obrů. V přírodě se vyskytuje 10 000krát vzácněji než He.<br>Část helia-3 přítomného v zemské atmosféře je pozůstatkem po testování jaderných zbraní.  He se vyskytuje jako prvotní nuklid unikající ze zemské kůry do atmosféry a do meziplanetárního prostoru.

Použití.

Helium-3 je využitelné jako palivo druhé generace pro termonukleární fúzi, ovšem zatím žádné fúzní elektrárny nejsou ve výstavbě, připravuje se tokamak ITER, který by se měl stát předstupněm ke komerčnímu využití termonukleární fúze v energetice.

Helium-3 (též helium 3, značka He, někdy nazývané také tralfium) je lehčí a mnohem méně běžný izotop helia, tvoří asi 0,000 137 % helia v přírodě. Jeho jádro se skládá z 2 protonů a 1 neutronu. Jedná se, spolu s vodíkem-1, o jeden ze dvou stabilních nuklidů, které mají v jádru více protonů než neutronů.

氦-3,是氦的同位素之一,元素符号为He。它的原子核由二颗质子和一颗中子所组成。是稳定同位素。其相对丰度是0.000137%。一般相信,月球表面的风化层(表皮土)富含着大量的氦-3。


Absolutní chudoba.

Absolutní chudoba je úroveň chudoby definovaná minimálními možnými potřebami na jídlo, oblečení, zdravotní péči a obydlí. Aby byla absolutní, musí být hranice stejná ve všech rozdílných zemích, kulturách a technologických úrovních. Absolutní chudoba by měla zahrnovat pouze spotřebu jedince a měla by být nezávislá na jakýchkoliv změnách v distribuci příjmů. Myšlenka za absolutní chudobou je taková, že náklady na přežití by měly být stejné ve všech zemích po světě, a že pro každého by měly platit stejné standardy co se týče nezbytných potřeb. Jestliže v ekonomice reálný příjem každého jedince vzroste a rozdělení příjmů zůstane stejné, absolutní chudoba se sníží (na rozdíl od relativní chudoby).  Určování hranice chudoby jako všeobecné hodnoty má tu výhodu, že ji lze aplikovat na různé lokace a časová období, ulehčuje srovnávání mezi nimi. Na druhou stranu je nevýhodou absolutní chudoby to, že náklady na život nejsou stejné ve všech místech na světě a časových obdobích. Můžou se lišit ceny zboží, služeb a také jsou odlišnosti dány rozdílnými přírodními podmínkami – například náklady na topení atd.  Tento typ určování hranice chudoby je často dáván do kontrastu s relativní chudobou (viz níže), která klasifikuje jedince nebo rodiny jako chudé srovnáváním s ostatními jedinci nebo rodinami v určité lokalitě, která je studována, namísto porovnáváním k předem danému bodu.  Termín "absolutní chudoba" je také často používán jako synonymum k pojmu extrémní chudoba. V tomto kontextu absolutní chudoba znamená nepřítomnost dostatku zdrojů (jako například peníze) potřebných pro zajištění základních životních potřeb.  Podle deklarace OSN, která byla výsledkem Světového summitu o sociálním rozvoji v Kodani v roce 1995, je absolutní chudoba „stav charakterizovaný kritickou nouzí o základní lidské potřeby, včetně jídla, pitné vody, hygienických potřeb, zdraví, obydlí, vzdělání a informací. Nezávisí pouze na příjmu, ale také na dostupnosti služeb.“  Studie Davida Gordona pro OSN dále definuje absolutní chudobu jako absenci jakýchkoliv dvou z následujících osmi základních potřeb:  Například, osoba, která žije v domě s hliněnou podlahou, je považována za strádající v oblasti obydlí. Osoba, která nikdy nenavštěvovala školu a neumí číst, je považována za strádající v oblasti vzdělání. Osoba, která nemá přístup k novinám, televizi, rádiu nebo telefonu je považována za strádající v oblasti informací. Kdo nesplňují aspoň dva z těchto předpokladů – například žijí v domě s hliněnou podlahou a neumí číst – se považujíi za žijící v absolutní chudobě.

Relativní chudoba.

"Relativní chudoba" definuje chudobu jako žití pod určitým relativním prahem chudoby. Například, tvrzení že „domácnosti s celkovým příjmem menším než 60 % mediánu příjmu odpovídajících domácností žijí v chudobě,“ používá relativní měření pro stanovení chudoby. V tomto systému platí, že jestliže se reálný příjem každé osoby v ekonomice zvýší, ale distribuce příjmů zůstane stejná, pak míra relativní chudoby zůstane také stejná. To znamená, že téměř v každém případě budou v systému nějaké rodiny žijící v relativní chudobě, i když budou mít vysoký životní standard (až na případ, kdy by měli všichni téměř stejný příjem).  Měření relativní chudoby může mít někdy za výsledek neobvyklé hodnoty, zejména v malé populaci. Například jestliže medián ročního přijmu domácnosti je v bohaté čtvrti 5 milionů Kč, pak rodina, jejíž roční příjem je 500 tisíc Kč, bude považována na stupnici relativní chudoby za chudou, přestože tato rodina netrpí nouzí o své základní potřeby. Na druhé straně, jestliže ve velmi chudé čtvrti medián příjmu domácnosti je pouze 50 % toho, kolik je potřeba ke koupi jídla, nebude domácnost s mediánovým příjmem považována za chudou na stupnici relativní chudoby, i když je zcela jasně chudá na stupnici absolutní chudoby.  Měření relativní chudoby je prakticky stejné jako měření příjmové nerovnosti: Pokud společnost má více vyrovnanou distribuci příjmů, relativní chudoba se sníží. Jestliže se společnost ekonomicky změní takovým způsobem, který poškodí více ty s vyšším příjmem, než ty s nižším, relativní chudoba se sníží, ale každý člen společnosti na tom bude o něco hůř. Obdobně v opačném směru: je možné snižovat absolutní chudobu a přitom zvyšovat relativní chudobu ve společnosti.  Pojem "relativní chudoba" může znamenat i „mírnou chudobu“ – například životní úroveň nebo výše příjmu je dostatečně vysoká, aby zajistila základní potřeby (jako vodu, jídlo, oblečení, obydlí a základní zdravotní péči), ale je stále výrazně menší, než příjem většiny populace.

Základní potřeby.

Některá měření kombinují určité charakteristiky absolutní i relativní chudoby. Například podle Fraser institute, který publikuje studie týkající se chudoby v Kanadě, „základní potřeby jsou zčásti absolutní (seznam je omezen na předměty a služby požadované pro dlouhodobý důstojný život) a zčásti relativní, odrážející standardy, které se vztahují na současnou společnost, ve které jedinec žije.“ Seznam potřeb podle Fraser institute pro solidní život v zahrnuje kromě jídla, obydlí, oblečení a zdravotní péče také hygienu, nábytek, dopravu, komunikaci, praní prádla a pojištění domácnosti. Seznam je kritizován pro nezahrnutí předmětů, jako jsou kabelová televize, denní noviny a lístky do kina nebo na sportovní utkání.

Národní hranice chudoby.

Národní odhady jsou založeny na odhadech z průzkumů mezi domácnostmi. Definice hranice chudoby se mezi zeměmi značně liší. Například bohaté státy obecně přijímají více velkorysé hranice chudoby než chudé státy. Z tohoto důvodu nelze srovnávat hodnoty týkající se relativní chudoby různých zemí.  Ve Spojených státech byla v roce 2010 hranice chudoby pro osobu mladší 65 let 11 344 USD ročního příjmu; hranice pro čtyřčlennou rodinu (včetně dvou dětí) byla 22 133 USD ročního příjmu. Podle dat amerického Úřadu pro sčítání lidu, zveřejněných 13. září 2011, se v roce 2010 zvedla hranice chudoby o 15,1 procenta.  Ve Velké Británii více než pět milionů lidí – přes pětinu (23 procent) všech zaměstnanců mělo v dubnu 2006 menší plat než 6,67 libry na hodinu (přes 12 000 liber ročně pro 35 hodinový pracovní týden). Tato částka se zakládá na 60 % mediánu platů všech zaměstnanců na plný úvazek.  Na druhou stranu, indická oficiální hranice chudoby je různá pro městské a venkovské oblasti. Pro obyvatele měst je hranice chudoby definována jako žití za méně než 538,60 rupií (přibližně 195 Kč) na měsíc, zatímco pro obyvatele venkova je hranice chudoby definována jako žití za méně než 356,35 rupií na měsíc (přibližně 132 Kč).

Hranice chudoby v Evropské unii.

Podle Eurostatu se hranice chudoby vypočítá jako 60 % národního ekvivalizovaného příjmu na spotřební jednotku. Ekvivalizovaný (poměrný) příjem se vypočítá jako podíl celkového čistého peněžního příjmu domácnosti a součtu jejích spotřebních (ekvivalentních) jednotek. Přepočet na spotřební jednotku zohledňuje demografické složení domácnosti. Výpočet těchto jednotek odráží existenci úspor z rozsahu úspor na předměty a služby, které slouží více členům domácnosti, jako např. domácí spotřebiče a elektřina. Pro výpočet míry chudoby se používá tzv. modifikovaná stupnice OECD, která přiřazuje každému členu domácnosti určitou váhu (první dospělé osobě v domácnosti váhu 1, dalším osobám starším 13 let včetně váhu 0,5 a osobám mladším 13 let váhu 0,3). Vypočtený ekvivalizovaný příjem se poté přiřadí každému členu domácnosti (včetně dětí, které mají tedy ekvivalizovaný příjem stejný jako dospělé osoby). Ze všech ekvivalizovaných příjmů v určitě populaci se poté vypočítá medián. Podle Eurostatu tedy hranice chudoby je 60 % tohoto příjmu.  Míra ohrožení příjmovou chudobou v populaci odpovídá procentu osob s příjmy nižšími, než je hranice chudoby. Osoba je ohrožena přijmovou chudobou, pokud její ekvivalizovaný příjem nedosahuje této hranice. V roce 2008 bylo 17 % obyvatel Evropské unie ohroženo příjmovou chudobou; z osob mladších 17 let včetně to bylo 20 %, z osob starších 65 let včetně to bylo 19 % a ze zaměstnaných to bylo 8 %.

Hranice chudoby v České republice.

Následující tabulka ukazuje hranici chudoby a počet osob ohrožených chudobou v Česku mezi lety 2005 a 2013. Údaje z roku 2013 jsou pouze předběžné výsledky, podle těchto výsledků byla hranice chudoby v tomto roce 116,2 tisíc Kč (na osobu ročně) a pod touto hranicí žilo přibližně 871 800 osob. V roce 2010 žilo pod hranicí příjmové chudoby 40,6% nezaměstnaných, druhou nejohroženější skupinou jsou nepracující důchodci (8,1 % v roce 2009). Z pracujících osob žilo pod hranicí příjmové chudoby v roce 2010 4,2 %. Co se týče domácností, nejohroženější skupinou jsou neúplné rodiny se závislými dětmi (okolo 40% žijících pod hranicí příjmové chudoby), dále rodiny se třemi a více dětmi (22-24 %).

Kritika.

Používání hranice chudoby je problematické, protože příjem mírně nad touto hranicí není z hlediska životního standardu příliš odlišný od příjmu mírně pod touto hranicí. Negativní dopady chudoby mají sklon být spíše související nežli oddělené a podobně nízký příjem může postihnout různé osoby různými způsoby (v závislosti na věku, v případě absolutní hranice chudoby na oblasti, ve které žijí atd.). Hranice chudoby spočívá pouze na kvantitativních (číselných) datech. V případě, že jsou použity další ukazatele lidského rozvoje, jako například zdraví a vzdělání, musí být kvantifikovány, což není jednoduchý (pokud vůbec splnitelný) úkol.

Přehánění chudoby.

Darované věci a peníze se nezahrnují při vypočítávání hranice chudoby. Například, jestliže rodiče platí dospělému synovi nájem na jeho byt přímo majiteli bytu, namísto předání peněz na nájem synovi, poté se tyto peníze nepočítají jako synův příjem. Jestliže kostel nebo jiná nezisková organizace věnuje postarší osobě jídlo, pak se hodnota tohoto jídla nezapočítává jako příjem této osoby. Rea Hederman, která pracuje jako analytik v Centru pro analýzu dat v Heritage Foundation řekla Oficiální měření hranice chudoby započítává pouze peněžní příjem. Za příjem nepovažuje programy proti chudobě jako potravinové lístky, podporu bydlení, zdravotní podpory, školní obědy a další druhy podpor. To znamená, že tyto programy bojují proti chudobě, ale nejsou Washingtonem započítávány při zjišťování "hranice chudoby". Studie, které poměřují rozdíl mezi příjmem před a po zdanění a jiných vládních převodech nicméně zjistily, že bez těchto programů by byla chudoba přibližně o 30 až 40 % vyšší než ukazuje oficiální hranice chudoby, navzdory tomu, že mnoho jejich výhod není započítáváno jako příjem. Dále, americký Úřad pro sčítání lidu počítá hranici chudoby jako jednu hodnotu pro celé Spojené státy bez ohledu na lišící se životní náklady v jednotlivých státech a městských oblastech. Například životní náklady v Kalifornii, třetím největším státě, měly výši 142 % amerického průměru v roce 2010, zatímco Texas, druhý největší stát USA, měl životní náklady rovnající se 90 % amerického průměru.

Práh chudoby, hranice chudoby či linie chudoby je nejnižší výše příjmu, který je ještě považován za dostatečný v určité zemi. V praxi, stejně jako definice chudoby, je obvyklá nebo oficiální přijímaná hranice chudoby mnohem vyšší ve vyspělých zemích než v rozvojových zemích.

贫穷门槛、贫穷线、贫困线,是为满足生活标准而需的最低收入水平。一如贫穷的认定,在已发展国家里贫穷门槛(如美国)的认定标准明显比第三世界高。故联合国在1993年把10月17日定为「国际消除贫困日」,联合国秘书长潘基文说全球超过12亿人处于极度贫穷状态,每天靠着不到1.5美元生活,更有24亿人靠不到2美元过活,且从2008年金融危机以来,贫富不均日益显著,他呼吁国际合作消除贫穷,避免社会撕裂与造成不稳定。贫穷门槛为相对标准,系考量该国最低薪资能否满足基本生活所需,如食、衣、住、行(包括搭乘基本的交通工具)、健保等要素,无法满足最低生存所需者,即列入赤贫。厘定贫穷门槛须要找出所有必需品总开支,即成人一年开支的平均数。此方法是评估能够维持可忍受的生活的最少开支。实际上,不同国家都有不同的贫穷门槛,但普遍来说他们都会利用单一贫穷门槛来比较经济福利程度。在比较国际间的贫穷时常以购买力平价为基准,避免贫穷门槛因兑换率改变。2008年世界银行依据2005年购买力平价作调整,将贫穷线由1.25美元提高至1.5美元。其基础源自美国贫穷门槛,并随通货膨胀上升。因此「以少于1.5美元生活一天」解释为「一天内购买货物及服务的总开支少于在美国以1.5美元所能购买货物及服务」(自行生产的货物及服务也计算在内)。在发展中国家,最昂贵的开支常是房屋租金。因为它对贫穷门槛有很大影响,经济学家常常留意房地产市场及住屋价格。几乎所有社会都有贫穷的民众。贫穷门槛是一个有用的经济工具,可以用来统计贫困人口,并有助政府来考虑是否利用福利、失业保险去减少贫穷。对于不同情况,个别因素也会考虑,譬如是否单亲,是否年老幼小,婚姻状况等等。比较2013年报告,台湾生活在贫穷线以下之人口比率为全球最低 (但是台湾非世界银行成员,台湾数据来源不明) 全球低于贫穷线之人口比率排名前10名为台湾(1.5%)、马来西亚(3.8%)、爱尔兰(5.5%)、澳洲(6.2%)、泰国及法国(7.8%)、瑞士(7.9%)、加拿大(9.4%)、荷兰(10.5%)及沙特阿拉伯(12.7%)。而乍得、海地与利比里亚被列为全球最贫穷的国家,有逾八成的人口生活在赤贫的条件下。


Geografie.

Sabah se nachází přibližně mezi 4 až 8° severní zeměpisné šířky a 115 až 120° východní zeměpisné délky. Rozlohou je Sabah v Malajsii druhým nejrozlehlejším státem (73 710 km) za největším státem Sarawakem (okolo 124 tis. km), s kterým hraničí na jihozápadě. Na jihu sdílí další pozemní hranici s indonéskou provincii Východní Kalimantan (indonésky: "Kalimantan Timur"). Na severozápadě je obklopen Jihočínským mořem se spornými Spratlyovy ostrovy, ze severovýchodu je omýván Suluským mořem, přes které probíhá hranice oddělující Sabah od filipínských ostrovů Palawan a Mindanao, a z jihovýchodu je Celebeským mořem oddělen od indonéského ostrova Sulawesi (dříve Celebes). Pobřeží o délce 1440 km je lemováno mnoha ostrovy, mezi největší patří u severního pobřeží ležící třetí největší malajsijský ostrov Banggi (440 km) a u jihovýchodního pobřeží ostrov Timbun Mata (13 km). Na severozápadě státu se ještě nachází ostrov Labuan (92 km) postoupený Sabahem v roce 1984 přímo pod jurisdikci Malajsie.  Západní část země je převážně hornatá, nachází se tam i nejvyšší hora celé Jihovýchodní Asie Gunung Kinabalu vysoká 4095 metrů. Další hory se nacházejí v blízkosti, jsou to Trus Madi s 2642 m n. m. a Tambuyukon s 2579 m n. m. Ve vysokých horách posetých mnoha říčními údolími pramení nejdelší řeka Sabahu, 560 km dlouhá Sungai Kinabatangan tekoucí přes centrální oblasti severozápadním směrem do Suluského moře.

Obyvatelstvo.

V Sabahu žije 3 206 tis. obyvatel, což je 11,3 % z celé Malajsie. Populace je velice heterogenní, domorodé obyvatelstvo je tvořeno asi 30 etniky a hovoří 52 živými jazyky, z nichž je 6 filipínského a 6 indonéského původu. Hlavní etnické skupiny jsou Kadazandusun (asi 24 % populace) a pak následují Bajau, Malay, Murut a další, kromě toho zde žijí menšiny Číňanů, Indů, Indonésanů, Filipínců a dalších národností. Asi 65 % obyvatel se hlásí k islámu, 27 % jsou křesťané, 6 % jsou buddhisté a po 1 % inklinují k hinduismu a k tradičním čínským náboženstvím (taoismus, konfucianismus).  Hlavním a zároveň největším městem je Kota Kinabalu s 200 tis. obyvateli, pak následují ještě dvě města s více než 100 tisíci obyvateli, Sandakan se 165 tis. a Tawau se 120 tis. obyvateli. Roční přírůstek obyvatelstva je 2,1 %, obdobně jako v celé Malajsii. Ve městech žije 54 % obyvatelstva. Nejhustěji jsou obydleny pobřežní oblasti, hornaté a lesnaté vnitrozemí je osídleno jen řídce a mnohdy jednoduchými obyvateli s minimálním stykem s civilizací.

Historie.

Novodobá historie Sabahu se píše od druhé poloviny 18. století, kdy byly na severu Bornea, které bylo v této době pod nadvládou tehdejších Brunejského a Suluského sultanátu, zřízena stanice britské Východoindické společnosti, která tam ale v roce 1775 zanikla. V roce 1846 postoupil brunejský sultán Britům ostrov Labuan. Dále se postupně o toto území, o Severní Brunej, přetahovaly Spojené státy americké, Británie, Německo, Španělsko i sultanát Sulu (pod který spadalo i přilehlé území Filipín), až se Severní Brunej stal v roce 1888 britským protektorátem.  V roce 1942 za druhé světové války bylo území obsazeno Japonskem. Po skončení války se roku 1946 stalo Severní Borneo britskou kolonií, místo válkou poškozeného města Sandakan byl hlavním městem určen Jesselton (nyní Kota Kinabalu). V roce 1960, s nástupem národně osvobozeneckého hnutí, byl název území změněn na Severní Borneo Sabah a byl mu udělen přechodný statut k samostatnosti. V roce 1963, aniž by samostatnost získal, byl Sabah přičleněn společně se Sarawakem a Singapurem k federaci Malajsie. Jednou z příčin tohoto spojení bylo zabránit snaze Indonésie získat pro sebe celé Borneo a nároku Filipín na bývalý Suluský sultanát, jehož byl Sabah v minulosti součásti.

Státní zřízení.

Sabah (společně se státy Sarawak, Penang a Malakka) jsou republiky, nemají dědičného vládce. Z těchto států nemůže být, podle ústavy Malajsie, nikdo zvolen králem Malajsie (malajsky: Yang di-Pertuan Agong), který má pravomoci obdobné britské královně.  V čele státu (republiky) Sabah stojí guvernér (malajsky: Yang di-Pertua Negeri), kterého jmenuje král Malajsie (od roku 2011 Tuanku Abdul Halim). Guvernér (od roku 2011 Juhar Mahiruddin) má převážně jen reprezentativní poslání. Faktickou moc ve státě má volený premiér vlády (malajsky: Jabatan Ketua Menteri), předseda nejsilnější politické strany (od roku 2003 Musa Aman).  Území Sabahu je administrativně rozděleno do 5 správních oblastí (division), které jsou dále rozčleněny na 25 okresů (distrikt).

Hospodářství.

Zemědělství je významným odvětvím ekonomiky, vyváží se hlavně palmový olej, kakaové boby a dále se pěstuje pro místní potřebu základní potrava Malajců neloupaná rýže. Zvětšující se plantáže kaučukovníků umožňují vyvážet kvalitní přírodní kaučuk. Exportují se také různá tropická ovoce jako ananas, banán, durian, guava, karambola, mango, meloun, mučenka, papája, rambutan, pomelo a další citrusy. Průmyslová odvětví teprve postupně vznikají, je v nich již okolo 85 000 pracovních míst. Nejvíce lidí, téměř 65 000 pracuje v dřevařství, vyváží se a zpracovává mnoho kvalitního dřeva, v Sabahu je 3,5 miliónů hektarů lesa (v ČR 2,6 mil.). V pobřežních vodách se slibně rozbíhá těžba ropy a zemního plynu. V roce 2010 měla jednotka místní měny ringgit hodnotu 0,236 €.  V Sabahu se úspěšně rozvíjí ekoturistika, která se stává společně s pobyty v přímořských letoviscích s plážemi a možností potápění se do průzračných vod významným doplňkem místní ekonomiky. V roce 2006 přijelo na Sabah cca 2 mil. turistů.  Vzdělávání, které je dosud řízeno centrálně, se pomalu uvolňuje a vznikají prvé soukromé vzdělávací instituce, které doplňují státem financované školství. Např. základních škol je 1086 a středních 217. V zemi bylo v roce 2010 přes 1600 lékařů, 22 státních a 7 soukromých nemocnic s 4300 lůžky.  V rámci Malajsie je Sabah nejchudší, má nejnižší a klesající životní úroveň.

Flora a fauna.

V tropických deštných lesích Sabahu žije téměř polovina známých rostlin a živočichů. Podél pobřeží a velkých řek vyrůstají rozsáhlé mangrovy se svými specifickými hnízdišti ryb a mokřadních ptáků, žije zde i vzácný ohrožený primát kahau nosatý. V rozsáhlých nížinných, převážně dvojkřídláčovitých lesích, žijí jinde téměř vyhubení orangutani bornejští nebo nosorožci sumaterští. Rostou zde ojediněle se vyskytující parazitické raflésie, rostliny s největším květem. Jsou zde rozsáhlé biotopy s hnízdištěmi nebo jen s místy, kde se při svých tazích zastavují vodní ptáci a kde mj. žije vzácný krokodýl tomistoma úzkohlavá. Šelfové porosty mořských rostlin jsou důležitou potravou pro mnohé mořské ryby, vzácné želvy karety obrovské i dugongy indické, poblíž pobřeží žijí i neobvyklí vodní savci, např. sviňuchy. Toto přírodní bohatství je chráněno v mnoha přírodních rezervacích a parcích.

Sabah je jedním ze 13 členských států tvořících Malajsii, volenou federativní konstituční monarchii nacházející se v Jihovýchodní Asii. Je nejvýchodnějším státem federace, rozkládá se společně s dalším členským státem Sarawakem na severovýchodě ostrova Borneo, třetím největším ostrově světa (Sabah zabírá asi 10 % jeho rozlohy). Součásti Malajsie je od roku 1963. Je téměř stejně velký jako Česká republika, ale obyvatel má jen třetinu.

沙巴(),简称「沙州」,旧名「北婆罗洲」,位于婆罗洲岛北部,是马来西亚的13州属之一,也是马来西亚境内第二大州,仅次于其西南方的砂拉越,而其南面则与印度尼西亚的北加里曼丹省相接壤。


Děj.

Wesley Gibson (James McAvoy) je obyčejný úředník, který pracuje v kanceláři, naváží se do něj arogantní šéfová (Lorna Scott), bere prášky proti úzkosti a žije s přítelkyní Cathy (Kristen Hager), která ho podvádí s jeho nejlepším kamarádem Barrym (Chris Pratt). Jednou večer ho zkontaktuje tajemná žena s přezdívkou Fox, která mu sdělí, že jeho otec byl profesionální zabiják, který byl nedávno zavražděn, a že vrah jde i po Wesleym. Zmíněný vrah, Cross (Thomas Kretschmann), se vzápětí objeví a mezi ním a Fox dojde k přestřelce následované automobilovou honičkou ulicemi Chicaga. Fox následně odveze Wesleyho na ústředí Bratrstva, tisíc let staré tajné organizace zabijáků. Vůdce Bratrstva, Sloan (Morgan Freeman), Weslymu objasní, že jeho návaly úzkosti jsou projevem vzácných nadpřirozených schopností; ve stresu či v nebezpečí prudce zvýšená srdeční frekvence a vysoké množství adrenalinu v krvi dodají Wesleymu nadlidskou sílu, rychlost a reflexy. Což demonstruje u sebe, když ustřelí mouše křídla. Bratrstvo může Weslyho naučit jeho schopnosti kontrolovat, takže Wesley by se mohl stát nástupcem svého otce jako elitní zabiják Bratrstva. Zároveň Wesley zdědí po otci majetek. Wesley nejdříve odmítne a vrátí se do práce, ovšem postoj změní poté, co mu na účet přibude několik miliónů dolarů. Pohádá se s šéfovou před celou kanceláří a na odchodu praští Barryho klávesnicí po hlavě. Před kanceláří už na něj čeká Fox, která ho zaveze zpátky na ústředí Bratrstva.  Wesley podstupuje brutální trénink, kde se učí různým druhům boje, mimo jiné také, jak silou vůle zakřivit dráhu kulky do oblouku. Wesleymu je také ukázán mysteriózní Stav Osudu, který odhaluje jména cílů v podobě binárního kódu skrytého v nepravidelnostech utkané látky. Osoby, které Stav identifikuje, v budoucnu způsobí tragédii. Ovšem pouze Sloan je schopen dešifrovat kód a určit jména těch, jejichž smrt si Osud žádá. Wesley má zpočátku výhrady k zabíjení lidí. Fox mu ale vypráví o její minulosti, kdy nájemný vrah upálil jejího otce zaživa před jejíma očima. Zmíněný vrah měl být krátce před tím zabit Bratrstvem, ovšem pověřený zabiják ve svém poslání selhal. Fox nyní považuje předcházení podobným tragédiím za svůj životní cíl.  Po několika běžných misích a náhodném setkání s Crossem, které Wesley odnese kulkou v ruce, Sloan souhlasí, aby Wesley pomstil otce a vydal se za Crossem. Tajně však pověří Fox, aby následně zabila Wesleyho, neboť na Stavu se objevilo i jeho jméno. Analýzou kulky, která zasáhla Wesleyho, se zjistí, že jejím výrobcem je jistý Pekwarsky (Terence Stamp), specialista žijící na východní Moravě, kde Bratrstvo kdysi vzniklo. Wesley a Fox vyhledají Pekwarskyho a ten jim zprostředkuje setkání s Crossem. Wesley se s Crossem setká sám v jedoucím vlaku. Fox ukradne auto a vjede s ním pod vlak, čímž způsobí vykolejení. Poté, co Cross zachrání Wesleyho před smrtelným pádem do rokle, ten jej smrtelně postřelí. Cross před smrtí Wesleymu odhalí, že je jeho pravý otec. Fox to potvrdí a objasní, že Sloan jej rekrutoval proto, že byl jediný, koho by Cross nikdy nezabil. Pak Fox odhalí svou tajnou misi a chystá se Wesleyho zabít. Wesley ale rozstřelí skleněnou tabuli pod sebou a padá do řeky dole.  Wesleyho vyzvedne Pekwarsky, který jej vezme do otcova bytu, umístěného naproti Wesleyho starému bytu. Vysvětlí Wesleymu, že Sloan si začal jména cílů vymýšlet (a přijímat zakázky na vraždy) poté, co zjistil, že jedno z jmen na Stavu je jeho. Z Bratrstva se tak stali obyčejní nájemní vrazi. Cross zjistil pravdu, z Bratrstva dezertoval a začal zabíjet jeho členy, aby je udržel dál od svého syna. Pekwarsky pak odchází, přičemž poznamená, že otec si pro Wesleyho přál obyčejný život bez násilí. Wesley se ale rozhodne otce pomstít, když objeví tajnou místnost, kde jeho otec schovával veškeré své zbraně a mapy.  Rozzuřený Wesley přepadne centrálu Bratrstva v opuštěné textilce, přičemž zabije všechny členy Bratrstva, kteří se mu připletou do cesty. Při vstupu do Sloanovy úřadovny zjistí, že Sloan zrovna vysvětluje svůj podvod přítomným mistrům zabijákům. Odhalí jim, že na Stavu se objevila jména téměř všech přítomných a že se rozhodl jednat, aby je ochránil. Pokud by se drželi Kódu, všichni by měli na místě spáchat sebevraždu. Fox, která věří Kódu více než kdokoli jiný, se obrátí proti svým kolegům a vystřelí kulku, kterou zatočí tak, že zabije každého člena Bratrstva v místnosti včetně jí (s výjimkou Sloana). Svou zbraň přitom hodí po Wesleym, aby ho rozptýlila a ten jí tak nemohl zachránit. Následně vypukne požár, při kterém je Stav zničen a Sloan uprchne.  Muž sedí u počítače podobně jako Wesley na začátku filmu. Objeví se Sloan a přiloží mu pistoli k hlavě. Muž se otočí a je jasné, že jde jen o návnadu. Sloan je vzápětí zabit kulkou, kterou vystřelil Wesley na extrémní vzdálenost. Film končí stejně jako komiks, Wesley vstane a konstatuje splnění mise. Pak „zboří čtvrtou stěnu“ a ptá se (diváků filmu): „Co jste sakra doteď dělali?“

Přijetí.

Film měl většinou příznivé kritiky, například Lisa Schwarzbaumová z "Entertainment Weekly" napsala: ""Wanted" je film nesrozumitelný a hloupý. Také násilný. Přesto však docela zábavný..." Claudia Puigová z "USA Today" poznamenala: "Vzrušující kousky a strhující akční sekvence jsou hlavními hvězdami tohoto překvapivě zábavného filmu."  Komerčně byl film velmi úspěšný, vydělal téměř pětinásobek svého rozpočtu (75 miliónů dolarů) – celosvětové tržby činily 341,4 miliónu dolarů.  Film získal dvě nominace na Cenu Akademie (Oscara) v kategoriích nejlepší zvuk (spolunominován byl i český zvukař Petr Forejt) a nejlepší zvukové efekty, ani jednu nominaci však neproměnil.

Natáčení v Česku.

Část filmu byla natočena v Česku. Natáčelo se zde na různých lokacích celkem 12 týdnů. Ve filmu můžeme vidět scény natočené např. na hradě Křivoklát, na nákladovém nádraží Žižkov, či v bývalém cukrovaru ve Vinoři. Na filmu spolupracovali i čeští filmaři, zvukař Petr Forejt byl dokonce nominován na Cenu Akademie (Oscara) v kategorii Nejlepší zvuk.

Sequel.

Ještě před premiérou filmu autor komiksové předlohy Mark Millar oznámil, že režisér Timur Bekmambetov plánuje pokračování, i když Millar popřel, že by psal pokračování komiksu. Místo toho pracoval s producenty na novém příběhu. V červnu 2009 Bekmambetov oznámil, že předprodukce "Wanted 2" oficiálně začala, natáčení pak mělo začít v zimě. Film s předpokládaným rozpočtem 150 miliónů dolarů se měl natáčet ve Spojených státech, Indii a Rusku. Také se v něm měly objevit některé postavy, které v původním filmu zemřely, konkrétně Fox a Exterminátor. V únoru 2010 Angelina Jolie (která měla opět ztvárnit Fox) oznámila, že se z projektu stahuje. Dokonce proběhly tiskem zvěsti, že Universal Pictures dávají celý projekt k ledu, ovšem zástupci společnosti to popřeli. Millar řekl, že role Fox bude ze scénáře vypuštěna, a natáčení může začít koncem roku 2010 s tím, že premiéra filmu by byla koncem roku 2011. Následně se ovšem dlouho nic nedělo, až v září 2011 bylo zadáno zpracování scénáře dvojici scenáristů z původního filmu. Michael Brandt a Derek Haas prohlásili, že "Wanted 2" naváže na události původního filmu a zachytí Wesleyho o několik let později. Zároveň potvrdili, že Fox (Angelina Jolie) se v novém filmu definitivně neobjeví.

Wanted je americko-německý film natočený na motivy stejnojmenného komiksu Marka Millara a J. G. Jonese z let 2003-2004 (v Česku vydalo nakladatelství Crew v roce 2008). Film režíroval Timur Bekmambetov, v hlavní roli si zahrál James McAvoy. Ve vedlejších rolích účinkovali například Angelina Jolie či Morgan Freeman. Film měl premiéru v Londýně 12. června 2008. Česká premiéra se konala již dva týdny poté, 26. června 2008. Některé scény filmu byly natočeny v Česku.

是一部2008年美国和德国合拍的动作惊悚片,由提默·贝克曼比托夫执导,剧本为麦可·勃兰特、德瑞克·哈斯与克里斯·摩根共同负责。电影改编自马克·米勒和J·G·琼斯共同创作的刺客联盟 (漫画)(2003年至2005年)。由詹姆斯·麦艾维、摩根·费里曼和安洁莉娜·裘莉主演。


Vývoj.

V roce 1961 vypsal švédský letecký úřad specifikace na letoun nazvaný „standardizovaná létající platforma“. Nový stroj měl po nevelkých úpravách ve výrobě splňovat s jediným drakem a motorem požadavky na bitevní lety v přízemních výškách, přepadové stíhání, průzkum a ve dvoumístné verzi cvičné lety.  Úkol byl svěřen společnosti Svenska Aeroplanaktiebolaget (SAAB) v Linköpingu a jeho šéfkonstruktéru ing. Eriku Brattovi. Základní návrh byl hotov v únoru 1962, když předtím letecký úřad rozhodl o pohonné jednotce. Tou se měl stát licenčně vyráběný motor Pratt & Whitney JT8D-22, který měla po úpravě vyrábět firma Svenska Flygmotor AB (později Volvo Flygmotor a Volvo Aero) pod označením RM8.  Na podzim 1963 SAAB švédským státním orgánům přednesl detailní rozpočet na vývoj Viggenu a v září 1964 byla zahájena výroba sedmi prototypů.  První ze sedmi jednomístných prototypů "Saab 37-1 Viggen" zalétal pilot Erik Dahlström 8. února 1967. Osmý prototyp byl dvoumístný. Požadovaná schopnost vzletu a přistání na krátkých úsecích dálnic byla vyřešena kombinací trojúhelníkových příďových kachních ploch s ofukovanými vztlakovými klapkami a trojúhelníkovým křídlem. Tato konfigurace společně s motorem o tahu 125,04 kN s přídavným spalováním, účinným obracečem tahu a antiblokačním brzdovým systémem umožnila splnění požadavku.  V dubnu 1967 švédský parlament schválil rozpočet na výrobu 83 Viggenů v bitevní verzi "AJ 37" a sedmnácti dvoumístných cvičných "Sk 37" (sériová čísla 37801-37817) bez radiolokátoru. Sériová výroba byla zahájena verzí AJ 37 (první vzlet 23. ledna 1971), kterou následovaly cvičné Sk 37, v roce 1973 osmadvacet fotoprůzkumných "SF 37" (37950-37977) a 28 námořních hlídkových a průzkumných "SH 37".  Fotoprůzkumná modifikace SF 37 byla navržena jako náhrada S-35E Draken. Místo radiolokátoru měla ve speciálně tvarované přídi šest kamer, zatímco SH 37 byla vybavena výkonným radiolokátorem PS-371/A. Prototyp SF 37 vzlétl 21. května 1973. V letech 1979 až 1990 obdrželo švédské letectvo 149 stíhacích letounů druhé generace "JA 37". Od roku 1993 do roku 1997 Saab přestavěl 48 exemplářů AJ 37, 25 kusů SF 37 a 25 letounů SH 37 na variantu "AJS 37", schopnou zajišťovat současně bitevní, stíhací a průzkumné úkoly.  Další modernizací se stala varianta JA 37 označená "Mod D". Nesla modernizovaný radar Ericsson PS-46/A, nový systém zbrańových závěsníků a počítač pro systém ovládání podvěsů, což umožňovalo použití řízených střel AIM-120 AMRAAM. První z těchto modifikovaných strojů se vrátil do provozu v roce 1998.  Poslední verzí byl "Saab Sk 37E Stör-Viggen" určený pro elektronický boj a výcvik budoucích pilotů Viggenu, který vznikl přestavbou deseti letounů Sk 37 v období 1998 až 2000. Výbava zahrnovala mj. aktivní rušící kontejnery U95, U22/A a kontejner KB s výmetnicemi protiradiolokačních infračervených klamných cílů.  V listopadu 2005 byly Viggeny operačních jednotek švédského letectva, jeho jediného uživatele, plně nahrazeny novými stroji Saab JAS-39 Gripen.

SAAB 37 Viggen („Blesk“) byl švédský jednomístný jednomotorový víceúčelový bojový letoun schopný operovat z nouzových ploch. Vyvinut byl společností Saab, určený k provádění bitevních, stíhacích a průzkumných úkolů. Mezi požadavky na letoun byla schopnost operovat z nouzových letištních ploch (například rovné úseky dálnic); ke zkrácení dojezdu při přistání Viggen využíval reverzaci tahu motoru. Viggen byl vybaven sklápěcí svislou ocasní plochou pro snížení výšky při ukrytí v síti švédských podzemních hangárů. Ve své době patřil mezi nejpokročilejší evropské bojové letouny.

SAAB-37雷式战斗机(瑞典/英语:Saab 37 Viggen),是瑞典研制的单发单座战斗机,称为Viggen,瑞典语中是「雷」的意思。SAAB-37在瑞典空军中服役,配套的作战系统被称为第37武器系统,1967年首飞成功。隔年年,SAAB-37通过瑞典空军的验收,初步订购了超过800架,但后来只生产329架。SAAB-37的的衍生型包括SF 37、SH 37,同时担任双座教练机。1970年代末增加了全天候战斗机兼拦截机的JA 37。


Způsoby přípravy.

V závislosti na poloze AeroPressu při přípravě rozlišujeme tradiční a obrácenou (převrácenou) metodu přípravy kávy. Obě začínají vymytím papírového filtru horkou vodou, aby se odplavila papírová chuť. Teplota vody pro přípravu kávy je velice variabilní a pohybuje mezi 75 a 95 °C.

Tradiční.

AeroPress umístíme filtrem dolů na hrnek. Na filtr nasypeme kávu, zalijeme horkou vodou a zamícháme. Gravitační silou se káva začne okamžitě filtrovat a překapávat do hrnku. Zasunutím pístu a tlakem docílíme dodatečné filtrace pod větším tlakem.

Obrácená(reversní).

Při obrácené metodě zasuneme píst do většího válce a na něj nasypeme kávu. Tu zalijeme horkou vodou, zamícháme a necháme extrahovat podle preferované síly kávy. Poté přístroj zašroubujeme filtrem, otočíme a ihned tlačíme pístem proti filtru. Tato metoda má výhodu v tom, že kávové esence vyplouvají na hladinu a při této metodě je jejich značná část protlačena jako první skrz filtr. Při tradiční metodě jsou protlačeny až nakonec skrze filtr i nahromaděnou kávovou sedlinu.

Příprava podle Alana Adlera.

Nejdříve je třeba namlít 15 g kávy, při čemž hrubost mletí by měla být mezi espresso a dipper. Vložte papírový filtr, postavte AeroPress na šálek a vsypte do něj kávu. Nalijte vodu o teplotě 80 °C do AeroPressu cca po stupeň 2, pro 1 šálek. Kávu je třeba míchat po dobu 10 sekund a pak 40–50 sekund jemně a pomalu kávu stiskněte.  Rozdíl v přípravě podle vynálezce Alana je, že kávu zalévá 80 °C vodou a to způsobí, že káva bude sladší.

Charakteristika kávy.

Díky krátké době extrakce obsahuje výsledná káva méně kyselin.

AeroPress je manuální přístroj pro přípravu filtrované kávy. Byl vyvinut v roce 2005 prezidentem hračkářské společnosti Aerobie Alanem Adlerem. Káva je v této metodě filtrována protlačením skrz papírové nebo kovové filtry. Pro přípravu v AeroPressu se používá střední hrubost mletí kávy. Přístroj sestává ze sítka a dvou plastových válců. Jeden je zakončen gumovým pístem, který přesně zapadá do většího válce a může v něm vytvořit tlak podobně jako v injekční stříkačce. Do sítka se vkládají filtry, či je nahrazeno jinou koncovkou(například Prismo). Výhodou AeroPressu je jeho skladnost. To tuto metodu zvýhodňuje na cestách. V roce 2019 začala firma prodávat skladnější verzi GO

爱乐压(英语:AeroPress)是一种手工烹煮咖啡的简单器具,由美国的Aerobie公司总裁阿伦·阿德勒(英语:Alan Adler)于2005年所发明。总的来说,它的结构类似于一个注射器。使用时在其“针筒”内放入研磨好的咖啡粉和热水,然后压下推杆,咖啡就会透过滤纸流入容器内。它结合了滴漏和压滤式咖啡机的特点,通过改变咖啡研磨颗粒的大小和按压速度,用户可以按自己的喜好烹煮不同的风味。由于采用压力注射,其烹煮速度也较快。「爱乐压」与「AeroPress」商标由爱乐压公司(AeroPress, Inc.)所拥有。


Život.

Před druhou světovou válkou se jako ministr zahraničních věcí snažil navzdory převládajícímu militarismu a anekcionismu vlády udržet dobré vztahy s Čínou, Británií i USA. Byl též japonským velvyslancem v Nizozemsku a Spojených státech, pracoval i na ambasádách v Londýně a Atnverpách. Pojem "šideharovská diplomacie" se v Japonsku stal synonymem pro liberální zahraniční politiku.  V letech 1930–1931 zastupoval premiéra Osači Hamagučiho, který byl vážně zraněn při atentátu. Jeho pozice na ministerstvu i v kabinetu však byla ztracena právě v roce 1931, kdy militaristické síly, bez souhlasu vlády, vtrhly do Mandžuska. Jeho vliv poklesl a angažoval se pouze ve sněmovně lordů (měl šlechtický titul). Jeho čas přišel opět až na konci války. Díky dobré pověsti u Američanů a brilantní znalosti angličtiny, byl jmenován druhým poválečným premiérem (jeho předchůdce však sloužil jen 54 dní, klíčová práce složité diplomacie poraženého státu byla na něm). Dle McArthurových direktiv jeho kabinet připravil novou ústavu, do níž vkomponoval proslulý článek 9, který omezuje japonskou suverenitu a nedovoluje mu plně rozvíjet vojenské operace.  Pokoušel se stát přijatelným vůdcem i na domácí scéně. Stal se předsedou Pokrokové strany ("Šinpo-tó"). Avšak nenapomohlo mu, že jeho žena Masako byla dcerou zakladatele automobilky Mitsubishi Iwasaki Jataróa. Sílící politická levice a liberálové měli dojem, že Šideharova konzervativní ekonomická politika je diktována právě z lůna firmy Mitsubishi a on rychle ztrácel popularitu. Po neúspěchu své strany a naopak triumfu Liberální strany ve volbách roku 1946, Šidehara odstoupil. Poté, co roku 1947 Tecu Katajama zformoval socialistický kabinet, Šidehara vstoupil do Liberální strany, aby mohl účinně levici oponovat a posunul Liberální stranu doprava.

Kidžúró Šidehara (13. září 1872 – 10. března 1951) byl japonský politik a diplomat. Po porážce Japonska ve druhé světové válce se stal jako všeobecně známý pacifista a obdivovatel USA premiérem Japonska a byl jím v letech 1945–1946. V letech 1924–1927 a 1929–1931 byl ministrem zahraničních věcí, v letech 1930–1931 byl pověřen řízením úřadu premiéra, roku 1947 byl místopředsedou vlády.

币原喜重郎(1872年-9月13日-1951年-3月10日),日本政治家、外交家,第44任内阁总理大臣,历任日本驻荷兰大使、外务次官、外务大臣、众议院议长等职。


拉希德·本·赛义德·阿勒马克图姆

Rozvoj Dubaje.

Šeik Rashid bin Saeed Al Maktoum byl zodpovědný za transformaci Dubaje z malého shluku osad v blízkosti Dubai Creek na moderní přístavní město a obchodní centrum. Jeho slavná linka "Můj dědeček jezdil na velbloudu, otec jezdil na velbloudu, já řídím Mercedes, můj syn řídí Land Rover, jeho syn bude řídit Land Rover, ale jeho syn bude jezdit na velbloudu " vyjadřovala jeho obavy, že Dubaj, kde je nafta, která byla objevena v roce 1966 a která zahájila těžbu v roce 1969, se vyčerpá během několika generací. Proto pracoval pro rozvoj ekonomiky Dubaje, aby mohla přežít po ukončení těžby ropy a byl hnací silou celé řadě významných infrastrukturních projektů, které podporují Dubaj jako regionální centrum pro obchod:

Vztah k jiným emirátů.

Dubaj zůstal v zablokované situaci vztahů s Abu Dhabi v době kdy Šeich Rashid, vládce Dubaje, měl pohraničním ozbrojeném sporu mezi oběma emiráty v roce 1946, ale utvořil blízký vztah s Katarem. Dcera Šejka Rashida Maryam se provdala za emíra Kataru v roce 1961. V roce 1966, Indie měla devalvaci rupie, a Katar a Dubaj přijaly jako platidlo rupii golfského zálivu jako společnou měnu, zatímco Abu Dhabi přijala měnu Bahreinu dinar.  Emir Kuvajtu pomohl Emirátu Dubaj s financování bagrování kanálu "Creek", toto pomohlo velmi zlepšit obchod v oblasti. Projekt vyústil v dubajské rostoucí obchodní činnosti i výstavbou přístavu Port Rashid, která začala v roce 1969.  Šejk Rashid se podílel na spojení se Dubaje k Abu Dhabi a k dalším severním Emiratům a v roce 1971 byly vyhlášeny Spojené arabské emiráty, a v roce 1973, Dubaj přijala jednotnou měnu UAE dirham.  Jebel Ali Port byl založen v roce 1979, a bylo vytvořeno v roce 1985 svobodné celní pásmo kolem přístavu Jebel Ali - Free Zone (JAFZ). Na konci roku 1990 JAFZ se vyvinul do obchodního svobodného pásma.

Rodina.

Šejk Rashid Al Maktoum jednou ženatý, s Šejkou Latifa bint Hamdan Al Nahyan, dcerou Sheikh Hamdan bin Zayed Al Nahyan. Al Nayhan a Al Maktoum měl čtyři syny a čtyři dcery: Mohammed a Latifa 1996 Oba jeho předchůdci byli předsedy vlády SAE a jeho nástupcem byl jeho syn, Šejk Maktoum bin Rashid Al Maktoum, Šejk Maktoum bin Rashid byl předseda vlády Spojených arabských emirátech od roku 1971 do roku 1979, a postoupil na místo jako vládce Dubaje po otcově smrti dne 7. října 1990 a byl na něm až do své smrti dne 4. ledna 2006. Po Maktoum smrti v roce 2006, další z Šejk Rashid je synové, Mohammed bin Rashid Al Maktoum postoupil na tyto pozice a je aktuální Vice President a předseda vlády Spojených arabských emirátů a vládce Dubaje.  Šejk Rashid byl bratr Šejk Ahmed bin Saeed Al Maktoum, který je v současné době předsedou Emirates letecké společnosti.  Jeho dcera Maryam bint Rashid Al Makoum se provdala za katarského emíra, Ahmad bin Ali Al Thani.

Šejk Rašíd ibn Saíd Al Maktúm (1912 – 7. října 1990) byl arabský politik. V letech 1979–1990 byl premiérem Spojených arabských emirátů, 1971–1990 viceprezident Spojených arabských emirátů. V letech 1958–1990 byl emírem emirátu Dubaj, k jehož rozvoji zásadním způsem přispěl (přístav Rašíd z roku 1972, tunel Šindaga z roku 1975, přístav Jebel Ali z roku 1977, Dubaj World Trade Centre z roku 1978..

谢赫·拉希德·本·赛义德·阿勒马克图姆(;1912年-1990年-10月7日)阿拉伯联合酋长国前副总统兼总理。


Historie.

Roku 1870 byl v Čechách povinný civilní sňatek u bezvěrců a u příslušníků státem neuznaných církví. Roku 1919 byla v Československu zavedena fakultativní možnost výběru mezi civilní formou sňatku či církevní. Původní návrh zákona dokonce neumožňoval církevní sňatek, což se ale nepodařilo prosadit.

Občanský sňatek v České republice.

Právní úprava vzniku civilního i církevního manželství je obsažena v § 656–676 občanského zákoníku.  Občanský sňatek spočívá v prohlášení muže a ženy o tom, že spolu vstupují do manželství před příslušným obecním úřadem, který je pověřen vést matriku. Lze tak učinit i v případě, pokud daný obecní úřad matriku nevede; obřadu však musí být přítomen zaměstnanec místně příslušného matričního úřadu. Představitelem orgánu veřejné moci, který sňatečný obřad vede a snoubence oddává, je starosta, místostarosta nebo jiná osoba touto činností pověřená (např. člen zastupitelstva obce nebo městské části). Občanský sňatek má proběhnout na místě, které je přímo určeno pro konání slavnostních obřadů a to nejlépe u matričního úřadu, který je příslušný dle místa trvalého bydliště alespoň jednoho ze snoubenců. Se souhlasem matričního úřadu jej lze provést kdekoli.

Formální kroky před uzavřením sňatku.

'""'K tomu, aby mohl proběhnout svatební obřad, je důležité učinit několik následujících kroků:

Uzavření manželství v zastoupení.

Existují-li důležité a závažné důvody pro které by se jeden ze snoubenců nemohl zúčastnit obřadu, může dle § 669 občanského zákoníku příslušný krajský úřad na žádost snoubenců povolit, aby projev vůle jednoho ze snoubenců o vstupu do manželství za něj učinil jeho zmocněnec. Uzavření manželství způsobem, kdy by oba snoubenci byli zastoupeni, občanský zákoník neumožňuje.  Zmocněncem může být pouze zletilá fyzická osoba, která je plně svéprávná. K žádosti o povolení uzavřít manželství zmocněncem je nutné předložit standardní doklady potřebné k uzavření sňatku a písemnou plnou moc s ověřeným podpisem, která obsahuje následující: Udělenou plnou moc je možné odvolat. Odvolání bude účinné jen tehdy, dozví-li se o něm druhý snoubenec dříve, než učiní svůj sňatečný projev vůle.

Úkony nutné po uzavření manželství.

Po uzavření manželství je třeba vyzvednout si v co nejkratší době oddací list (8 pracovních dnů), který je nutný pro vyřízení nových dokladů.  Občanský průkaz mění oba manželé. Cestovní pas, řidičský průkaz, průkaz pojištěnce a další průkazy se jménem mění ten z manželů, který se rozhodl pro změnu příjmení.

Uzavření manželství státního občana České republiky s cizincem na území České republiky.

Základní informace o uzavření sňatku s cizincem jsou stejné jako při uzavření sňatku dvou občanů České republiky. Jsou zde potřeba i stejné doklady. Pokud ovšem jsou doklady vystavené orgány cizího státu, musí být opatřeny potřebnými ověřeními, pokud mezinárodní smlouva, kterou je Česká republika vázána, nestanoví jinak. Tyto doklady musí být přeložené do českého jazyka.  Ten ze snoubenců, který je cizí státní příslušník, musí matričnímu úřadu předložit potvrzení o oprávnění k pobytu na území ČR, a to ještě před uzavřením sňatku. Potvrzení vydává Ministerstvo vnitra České republiky. Potvrzení nesmí být starší 7 pracovních dnů. Potvrzení o oprávnění k pobytu nepotřebuje občan Evropské unie nebo pro občan jiného smluvního státu dohody o Evropském hospodářském prostoru.  Při uzavření manželství mezi snoubenci, z nichž jeden je cizím státním příslušníkem, je stanoven správní poplatek ve výši 2.000 Kč.  Pokud ten ze snoubenců, který je cizincem, nerozumí nebo nemluví česky, je povinností zajištění tlumočníka na vlastní náklady. Bez tlumočníka nelze prohlášení o uzavření manželství provést. Tlumočník může být jmenován ministrem spravedlnosti nebo předsedou krajského soudu nebo si ho mohou snoubenci zvolit sami. V takovém případě musí tlumočník složit slib do rukou matrikáře. Tlumočník podepisuje protokol o uzavření manželství.

Občanský sňatek (rovněž také sňatek civilní) je forma sňatku, která probíhá před představitelem veřejné moci a v přítomnosti matrikáře. Od občanského sňatku odlišujeme sňatek církevní, který se uskutečňuje před osobou pověřenou oprávněnou církví nebo náboženskou společností.

民事婚姻(英语:civil marriage)是一种由政府作出、记录且承认和具法律效力的婚姻。


Mládí.

Čao Cung-š’ byl třináctý z osmadvaceti synů Čao Jün-žanga (, 995–1059), posmrtným jménem knížete An-i z Pchu (). Čao Jün-žang byl první ředitel Velkého úřadu císařského rodu a tedy mezi členy císařského rodu držitel nejvýznamnější funkce. Navíc byl potenciální dědic císaře Čen-cunga předtím než se roku 1010 narodil budoucí císař Žen-cung. Čao Jün-žang byl totiž synem Čen-cungova mladšího bratra.  Císař Žen-cung Čao Cung-š’a povolal do císařského paláce jako možného následníka už roku 1035, ale po narození Žen-cungova druhého syna o čtyři roky později byl Čao Cung-š’ vrácen rodičům. Nicméně všichni tři synové Žen-cunga zemřeli v dětství a tak císař Čao Cung-š’a nakonec roku 1062 adoptoval a jmenoval následníkem trůnu, současně princ dostal nové jméno Čao Šu.

Vláda.

Po nástupu na trůn Čao Šu, posmrtným jménem Jing-cung, z psychického vypětí onemocněl. V řízení státu ho zastupovala císařovna vdova Cchao, v čele administrativy stáli Chan Čchi a Ceng Kung-liang. Na jaře 1064 se císař vrátil ke svým povinnostem, jeho nejstarší syn Čao Čung-čen byl jmenován následníkem trůnu a první manželka paní Kao císařovnou.  Poté, co skončilo období císařova smutku za jeho předchůdce, roku 1065, vypukl spor o rituály uctění Jing-cungových předků. Císař totiž podle části hodnostářů jako adoptivní syn Žen-cunga měl právě jeho oficiálně považovat za otce a svého biologického otce mít za strýce; S'-ma Kuang a další argumentovali, že se má řídit právním stavem bez ohledu na svoje city k biologickému otci. Jing-cung však s podporou Ou-jang Sioua, který naopak kladl důraz na následování lidských citů, prohlásil Čao Jün-žanga za otce a rodiče. Diskuze vedly k rozdělení vlády na oponující si skupiny hodnostářů a časem sklouzly k debatě o roli kontrolních úředníků a jejich práv oponovat císaři.  Spor se později opakoval o století později za vlády císaře Siao-cunga a v 16. století ve vyostřené formě jako Velký spor o obřady za císaře Ťia-ťinga.  Vláda pohlcená debatami o obřadech nevěnovala příliš pozornosti povýšení se říše Liao na říši Velká Liao ("Ta Liao"). Vážnější byly nájezdy tangutských vojsk ze státu Západní Sia, vláda reagovala posílením místních milic v pohraničí (roku 1064), Tanguti se však stáhli až roku 1067 po pohrůžce, že nedostanou pravidelný tribut v čaji a hedvábí. Náklady na zmobilizování statisícové armády však ještě zhoršily finanční potíže vlády. Císař se je pokoušel zmírnit stanovením limitů počtu úředníků a prodloužením doby mezi úřednickými zkouškami na tři roky, intervalu který zůstal zachován až do počátku 20. století. Dále než k uvedeným opatřením a k držení pod kontrolou výdajů na pohřeb předešlého císaře však ekonomické uvažování Jing-cunga nesahalo.  Císař zemřel 25. ledna 1067 po několikatýdenní nemoci. Nastoupil po něm jeho nejstarší syn jako císař Šen-cung.

Rodina.

Hodnost císařovny držela první manželka Jing-cunga paní Kao (, 1012–1035), posmrtným jménem císařovna Süan-žen ().  Jing-cungovy manželky mu daly čtyři syny a stejný počet dcer:

Jing-cung (; 16. února 1032 – 25. ledna 1067), vlastním jménem Čao Cung-š’ (), od roku 1062 Čao Šu () z dynastie Sung v letech 1063–1067 vládl čínské říši Sung. Byl nástupcem císaře Žen-cunga.

宋英宗赵曙(1032年-2月16日-1067年-1月25日),原名赵宗实,是濮王赵允让之子,过继给宋仁宗为嗣,是北宋第五代皇帝,1063年5月1日—1067年1月25日在位。