Historie.

Počátky.

Formování skupiny Papa Roach započalo v lednu roku 1993, když se zpěvák Jacoby Shaddix a bubeník Dave Buckner sešli na fotbalovém hřišti ve Vacaville High School. Po skončení zápasu se pustili do dlouhé diskuse o hudbě a rozhodli se založit kapelu. Později se k nim připojil trombonista Ben Luther a basák Will James. Společně se dohodli, že vstoupí do školní hudební soutěže, kde vystoupili s cover verzí písně „Fire" od Jimmyho Hendrixe, avšak soutěž se jim nepodařilo vyhrát. V březnu 1993 byl trombonista Ben Luther nahrazen kytaristou Jerrym Hortonem z blízké Vanden High School. Jerry byl představen před kapelu díky své přítelkyni, která byl fanouškem skupiny. Ovšem Horton byl zpočátku nerozhodný, protože jak Shaddix, tak Bruckner a James pocházeli z jiné školy. V této době skupina vystupovala kde se dalo a nevynechala jediný den koncertování. Jejich první koncertní dodávka nesla jméno Moby Dick. Název Papa Roach pochází od Shaddixova nevlastního dědy, Howarda Wiliama Roatche, kterému se přezdívalo Papa Roach. Roatch v roce 2006 spáchal sebevraždu a kapela mu vzdala hold v desce "The Paramour Sessions" a při živém hraní písně „Roses on My Grave".  V roce 1994 Papa Roach vydali své první EP pod názvem "Potatoes for Christmas". Bubeník Dave Buckner byl na krátkou dobu nahrazen Ryanem Brownem, protože Bruckner strávil celý rok při studiu umění v Seattlu. Roku 1995 skupina realizovala další EP, tentokrát pojmenované "Caca Bonita" ve spolupráci s Sound Farm Studios (tou dobou byl již Bruckner zpátky). Papa Roach museli v roce 1996 vyhodit basáka Willa Jamese, který nemohl s kapelou vystupovat kvůli svému zaneprázdnění v letním náboženském táboře, a nahradili ho Tobinem Esperancem. Esperanco se po určitou dobu stal technickým guru skupiny, tudíž měli Papa Roach o problém míň.  "Old Friends from Young Years" je první plnohodnotné studiové album od Papa Roach vydané v březnu roku 1997. Aby své nové CD dostali do povědomí fanoušků, podnikla kapela mnoho koncertů společně s umělci jako Incubus, Powerman 5000, Hed PE, Snot, Far a Static-X.  V roce 1998 se do prodeje dostalo jejich nové EP "5 Tracks Deep", přičemž v otevíracím týdnu se prodalo 1000 kusů této nahrávky. Roku 1999 pracovali Papa Roach na v pořadí již čtvrtém EP "Let 'Em Know", které se nakonec stalo jejich poslední nezávislou tvorbou. "Let 'Em Know" mělo výrazný úspěch, takový, že se o skupinu začali zajímat velké nahrávací společnosti. Warner Music Group kontaktovala kapelu jako první. Tato nahrávací společnost financovala práci na 5stopém promo/demo CD. Deska obsahovala písně jako „Last Resort", „Infest", „Broken Home", „Dead Cell" a „She Loves Me Not" (první tři jmenované nakonec zaujali místo na albu "Infest" a „She Loves Me Not" na "Lovehatetragedy"). Ačkoliv se ze dvou zmiňovaných písní později stanou velké singly, Warner Music Group Papa Roach odmítli. Skupině však brzy nabídli záštitu a kontrakt na novou desku DreamWorks Records.

Průlom a mezinárodní úspěch 1999–2005.

Po podepsání smlouvy s DreamWorks Records v říjnu 1999 se Papa Roach ihned pustili do nahrávání nového studiového alba, které dostalo jméno "Infest". Deska obsahovala staré písně z doby jejich nezávislé tvorby. „Infest", „Last Resort", „Broken Home" a „Dead Cell" z "Warner Brothers demo CD"; „Revenge in Japanese" přejmenovanou na „Revenge" a „Thrown Away" pocházející z "5 Tracks Deep" EP; „Legacy", „Binge", „Snakes" a „Tightrope" obsahující EP "Let 'Em Know". Deska však obsahuje i nově nahrané písně, jsou to „Between Angels and Insects", „Blood Brothers", a „Never Enough".  Album "Infest" vyšlo 25. února 2000, prodávající v prvním týdnu okolo 30 000 kusů. Jako první singl byla vybrána píseň „Last Resort" a Papa Roach vtrhli na celou řadu show, jako Vans Warped Tour. Během několika měsíců popularita kapely raketově vzrostla a to hlavně díky již zmíněnému singlu, kterému se mimo jiné podařilo umístit na 57. místě v Billboard Hot 100. Vzhledem k tomu si skupina mohla dovolit vystupovat i v zahraničí (např. ve Spojeném království). V roce 2001 se dokonce objevila na světoznámém Ozzfestu. Z "Infestu" pochází ještě další singly: „Between Angels and Insects" a „Broken Home", umisťující se dobře jak v domácích tak i v zahraničních hitparádách, ačkoliv úspěchu prvního singlu nedosáhly. Album se nakonec stalo ve Spojených státech 3× platinové (3000 000+) a Papa Roach obdrželi nominaci Grammy (Best New Artist).  Song „Blood Brothers" byl také použit ve velmi populární video hře 'Tony Hawks Pro Skater 2'.  Po absolvování ohromného množství koncertů, odehrávajících se především ve Spojených státech, Spojeném království a Japonsku se kapela odebrala do nahrávacího studia, kde připravovala nové studiové CD. Název alba nejdříve zněl "Born to Rock", ale bylo přejmenováno na "Lovehatetragedy". Deska se v USA dostala do prodeje 18. června 2002 a v mnoha hitparádách se umístila lépe než její předchůdkyně, přičemž i názory některých kritiků se zlepšily. Navzdory tomu a se "Lovehatetragedy" prodávalo hůře než "Infest", ve Spojených státech se dočkala pouze zlaté certifikace (500 000+). Album představuje změnu hudebního stylu Papa Roach, od nu metalu ke klasickému rock/metalu. Nahrávka obsahuje dva singly, první (a nejúspěšnější) singl „She Loves Me Not" a druhý „Time and Time Again"  Ke konci roku 2003 Papa Roach nahráli své třetí studiové album, které mělo pracovní název "Dancing In the Ashes", ovšem nakonec se objevilo pod titulkem "Getting Away with Murder". V roce 2004 vydala kapela své již čtvrté EP nazvané "Rolling Stone Original", dostupné pouze jako digital download. 31. srpna spatřilo světlo světa CD "Getting Away with Murder" produkované váženým producentem Howardem Bensonem. Někteří fanoušci však kritizovali CD jako příliš zjemnělé a tvrdili, že Papa Roach se až příliš oddávají alternative rocku. Na druhé straně, "Getting Away with Murder" se prodávalo lépe než "Lovehatetragedy" a ve Spojených státech je označeno jako platinové (1000 000+). Z alba pochází tři singly, „Getting Away with Murder", „Scars" a „Take Me". Obrovský úspěch zaznamenal song „Scars", který byl certifikován jako zlatý. Skupina se samozřejmě odebrala na šňůru koncertů a navštívila mnohé festivaly. 22. listopadu realizovali Papa Roach své první video album, "".  Velkou část roku 2005 strávila skupina na obrovském množství show. Vystupovali na turné po celých Spojených státech a po celé Evropě s kapelami Slipknot, Dead Poetic, Trust Company, Chronic Future, Skindred, 311 a Unwritten Law.

The Paramour Sessions a odchod Davea Bucknera: 2006–2008.

12. září 2006 vydali Papa Roach své čtvrté studiové album nazvané "The Paramour Sessions". Kapela si vybrala tento název vzhledem k tomu, že album bylo nahráváno v Paramour Mansion (Hollywood). Papa Roach nahrávali desku na tomto místě díky radě členům skupiny Slipknot, kteří nahrávali album v podobném prostředí.  Předtím, než se Papa Roach se rozhodli pro název CD, zvažovali jména jako "Days of potatos"," Night of Love", přičemž toto pojmenování vychází z písně „No More Secrets" nacházející se na "The Paramour Sessions". Další možně názvy byly "Redemption", a "Forever" (jméno druhého singlu z alba). Kapela také neměla zcela jasno, jaký bude první singl z "The Paramour Sessions". V úvahu přicházely písně „Crash", „What Do You Do", a „Forever". Avšak, nakonec se stal prvním singlem song „...To Be Loved", který posloužil jako hlavní píseň televizního programu WWE Raw mezi lety 2006-2009, než ho nahradil „Burn It to the Ground" od Nickelback. "The Paramour Sessions" hudebně obsahuje jak prvky z původní tvorby Papa Roach, tak i jemné rockové balady podobné z "Getting Away with Murder". Z CD pochází ještě dva singly: „Forver" a „Time Is Running Out". Singl Forever dosáhl lepších umístění v hitparádách než předcházející píseň a byl velmi často hrán na amerických rádiích.  Papa Roach započali proklamování svého nového alba v srpnu 2006, když se účastnili amerických a evropských koncertů. V říjnu 2006 skupina vystupovala s kapelami Guns N' Roses (během Chinese Democracy tour) a s Deftones po celých Spojených státech, mající obrovský úspěch. Byli také speciálními hosty v Zippo Hot Tour pořádané Hed PE a Eyes Set To Kill.  Kapela původně plánovala zhotovení kompilace akustických nahrávek pro písně jako „Forever", „Scars", a „Not Coming Home", která byla připravena pro KROQ charitativní vánoční album nazvané "Kevin and Bean's Super Christmas". Poté měli Papa Roach v úmyslu vydat tuto kompilaci o něco později. V interview pro billboard.com však Jacoby Shaddix konstatoval, že by fanoušci akustickou nahrávku nejspíše příliš vřele nepřijali.  17. července 2007 Papa Roach vypustili do světa své šesté EP, "Live Session (iTunes Exclusive)". 24. července 2007 realizovali sedmé EP, "". Obě EP byly exkluzivně dostupné přes iTunes.  Ke konci února 2007 byla oznámena nepřítomnost bubeníka Davea Bucknera na právě pořádaném festivalu. Nahrávací společnost fanouškům sdělila, že Bruckner si chce odpočinout od náročných koncertů, kvůli osobním záležitostem. Ovšem, po vyřešení jeho osobních problémů se očekával okamžitý návrat ke skupině. Později Jacoby Shaddix v interview pro Launch Radio Networks oznámil: „Dave odešel na rehabilitaci, aby si vyčistil hlavu, neboť nebyl sám sebou". Bubeník kapely Unwritten Law, Tony Palermo, převzal Brucknerovu roli při živých vystoupeních.  28. ledna 2008 Shaddix informoval o konečném odchodu Davea Brucknera od skupiny na Papa Roach Myspace. Tvrdil, že Bruckner se stále snaží dát svůj život zpátky dohromady. Přestože od kapely odešel její dlouholetý člen, Papa Roach se brzy odebrali do Paramour Mansion za účelem nahrání nového alba. Tony Palermo se nakonec stal novým členem skupiny a připojil se k ní při tvorbě zmíněné desky.

Metamorphosis: 2008–2010.

V interviewů pro 99.7 The Blitz (v únoru 2008), rockovou rádio stanici v Columbusu (Ohio) Jacoby Shaddix sdělil, že kapela právě pracuje na šestém studiovém album, které ponese nejspíše titulek: "Days of War, Nights of Love", což je také název dvou písní na připravované desce. Nicméně nahrávka dostala jméno "Metamorphosis", jako symbol desetileté kariéry Papa Roach (která započala podepsáním smlouvy s DreamWorks Records roku 1999) a jako CD zaznamenávající všechny změny skupiny, kterými si musela během deseti let projít.  15. února 2008 se Papa Roach připojili k Mötley Crüe tour (tzv. Crüe Fest), společně s kapelami Buckcherry, a Trapt. Festival odstartoval 1. července na West Palm Beach (Florida). Datum 26. srpna 2008 byl označen jako začátek prodeje "Metamorphosis" (v té době ještě probíhal Crüe Fest). Ještě během Crüe Festu se bubeník Tony Palermo připojil (krátce) k a absolvoval s nimi některé koncerty, protože tato skupina neplánovala účast na festivalu a její bubeník byl zaneprázdněn při tvorbě soundtracku.  Papa Roach také chtěli podniknout turné s kapelami Seether, Staind a Red. Během tohoto turné se změnilo datum vydání "Metamorphosis" na 24. březen 2009.  26. října (2008) Papa Roach zveřejnili music video k první singlu z alba, „Hollywood Whore". Druhý singl, „Lifeline", se objevil 9. ledna 2009 na Papa Roach Myspace. 1. června se do rádií dostal třetí singl z "Metamorphosis", nazvaný „I Almost Told You That I Loved You". Z těchto tří písní se jako nejúspěšnější ukázal singl „Lifeline", který se umístil na prvním místě v Hot Mainstream Rock Tracks (zatím je to jediný singl od Papa Roach, kterému se toto podařilo).  Během této doby samozřejmě kapela nezahálela. Papa Roach koncertovali s Buckcherry, Avenged Sevenfold a Burn Halo. Poté vtrhli na Nickelback tour, snažící se proslavit desku "Dark Horse". Na posledním večeru této tour (The Woodlands, Texas) Jacoby Shaddix oznámil, že čtvrtým singlem se stane píseň „Had Enough". Zatím Papa Roach zveřejnili fan-made video „Had Enough" na své Myspace. Během jejich turné zavítali i do českého klubu Roxy.  23. června 2009 se do prodeje dostalo osmé EP od skupiny nazvané "Naked and Fearless (Acoustic Version)". EP je dostupné přes Zune Marketplace, iTunes, a Rhapsody.  Music video pro píseň „Lifeline" bylo nominováno televizní stanicí Fuse TV na nejlepší video roku 2009 (Best Video of 2009), přičemž porazilo taková videa k písním jako Metallicy „All Nightmare Long", Daughtry „No Surprise", Shinedown „Sound of Madness", a Paramore „Ignorance". Video se nakonec stalo druhé, těsně ho porazilo video pro píseň „Circus" od Britney Spears.

Současnost: 2010.

8. ledna 2010 Shaddix informoval na Papa Roach Twitter, že kapela pracuje na nových písních. 8. února Jerry Horton zveřejnil zprávu o psaní nových písních. Skupina také měla připravenou jakousi 'Big News', kterou chtěla oznámit během několika týdnů. 23. února Jerry Horton oficiálně sdělil onu 'Big News'. Byla to tvorba úplně prvního živého alba od Papa Roach s pravděpodobnou dobou vydání na léto 2010. Materiál na desce pochází z vystoupení v roce 2009 v New Yorku a obsahuje pět nových písní.  V březnu Shaddix oznámil dvě jména nových písní: „Nemesis" a „No Matter What". Ke konci toho samého měsíce Papa Roach umístili na svojí oficiální stránku upoutávku z připravovaného živého alba. 17. dubna zahrála kapela novou písně „Burn" a 30. dubna song „Kick In the Teeth". V červnu na povrch vyplul název finální nové písně, „One Track Mind".  Jerry Horton v jednom z rozhovorů sdělil, že jméno živého alba bude znít "Time for Annihilation" a bude zahrnovat pět již zmíněných studiových písní a devět živých tracků. Také informoval o novém singlu „Kick In the Teeth" a změně hudebního vydavatel na Eleven Seven Music. Shaddix později změnil počet živých písní na jedenáct a upřesnil vydání CD na 31. srpen. 22. června se do rádií dostal singl „Kick in the Teeth".  Mezitím se bývalý label kapely, Interscope Records, rozhodl vydat největší hity Papa Roach pod názvem "". Skupina ovšem odrazovala své fandy od nákupu desky, protože z ní nebude mít žádný zisk.

Hudební styl.

Na jejich prvních dvou albech, "Old Friends From Young Years" (1997) a "Infest" (2000), Papa Roach hráli hudbu ovlivněnou nu-metalem a rapcorem. S vydáním "Lovehatetragedy" (2002) se začala jejich hudba osvobozovat od rapových prvků a začali se se svou hudbou přesouvat do alternative metalu a hard rocku (vyjma písní „Anxiety", kterou nahráli spolu s Black Eyed Peas). Na "Getting Away with Murder" se zase prosadil vliv alternative rocku. "The Paramour Sessions" obsahuje prvky jak starých nahrávek od Papa Roach (např. singl „...To Be Loved"), tak i zjemnělý zvuk alternative rocku. "Metamorphosis" (jak již název napovídá) obsahuje trochu odlišnou hudbu než předešlé desky od Papa Roach, jak Shaddix sdělil: „Je to rychlejší a tvrdší materiál" než hudba na posledních dvou CD.  Frontman Papa Roach, Jacoby Shaddix, řekl v interview pro Dallas Music Guide, že jejich kapela již nepoužívá rapové vokály v hudbě: "„... rapování už je pryč! Necítím, že bych rapoval. Už jsem se přes to dostal... já chci být rocker. To je to, co jsem chtěl být, když jsem byl malej kluk.“"

Papa Roach je čtyřčlenná hard rocková skupina pocházející z Vacaville, Kalifornie. Kapela vydala již sedm studiových alb, ovšem první deska "Old Friends from Young Years" neměla hudebního vydavatele. CD "Infest" představuje průlom v jejich kariéře, protože album mělo obrovský úspěch (3× platinové v USA). Další desky nesly název "Lovehatetragedy" (zlatá), "Getting Away with Murder" (platinová), "The Paramour Sessions", "Metamorphosis", a zatím jejich poslední deska "The Connection". Papa Roach obdrželi nominaci Grammy a prodali po celém světě více jak 10 milionů alb.

蟑螂老爹(英语:Papa Roach),美国硬摇滚、另类金属乐队,来自加利福尼亚州瓦卡维尔。处女专辑《Infest》于2000年发售,自此打响名堂。


Důvody pro holografický princip.

Mějme nějakou konečnou, omezenou oblast prostoru (např. kouli). Tato oblast bude obsahovat hmotu a energii. Jestliže tato energie překročí kritickou hustotu, oblast zkolabuje do černé díry.  O černé díře se teoreticky ví, že má entropii, která je přímo úměrná povrchu jejího horizontu událostí. Černé díry jsou objekty s maximální entropií, takže entropie obsažená v dané oblasti prostoru nemůže být větší než entropie největší černé díry, která může vyplnit daný objem.  Horizont událostí černé díry obklopuje objem a hmotnější černé díry mají větší plochu horizontu událostí a obklopují větší objem prostoru. Nejhmotnější černá díra, která může vyplnit danou oblast je ta, jejíž horizont událostí přesně odpovídá hranicím dané oblasti.  Větší hmotnost znamená větší entropii. Proto maximální limit entropie pro jakoukoli běžnou oblast prostoru je přímo úměrná povrchu této oblasti, ne jeho objemu. To je pro fyziky neintuitivní, protože entropie je extenzivní proměnná, přímo úměrná hmotnosti, která je úměrná objemu.  Jestliže entropie obyčejné hmoty (ne černé díry) je také úměrná ploše, potom z toho vyplývá, že objem sám je nějakým způsobem iluzorní: že totiž hmota zabírá plochu, ne objem, a tudíž vesmír je ve skutečnosti hologram, který je isomorfický pro informaci, vtištěnou v jeho hranicích.

Limit hustoty informací.

Entropie, pokud o ní uvažujeme jako o informaci (viz informační entropie), může být měřena v bitech nebo natech. Jeden bit je (ln 2) natů, a jeden nat odpovídá čtyřem Planckovým jednotkám. Celkové množství bitů odpovídá celkovému počtu stupňů volnosti hmoty/energie. Bity samotné zakódovávají informaci o stavech, které hmota/energie zaujímá.  V daném objemu existuje tedy horní limit hustoty informace o všech charakteristikách všech částic, které tvoří hmotu v tomto objemu, a to vnuká představu, že hmota sama nemůže být dělena do nekonečna. Spíše musí existovat konečná úroveň elementárních částic, tj. jestliže je částice složena z sub-částic, pak stupeň volnosti částice je produktem všech stupňů volnosti jejích sub-částic. Pokud by se tyto sub-částice dále dělily na sub-sub-částice atd. do nekonečna, pak by stupeň volnosti původní částice musel být nekonečný, což odporuje maximálnímu limitu hustoty entropie. Holografický princip tedy implikuje, že dělení částic musí na určité úrovni ustat, a tedy základní částice je jeden bit informace (1 nebo 0).

Variace holografického principu.

Existují variace holografického principu známé jako slabý a silný holografický princip.  Silný holografický princip  Silný holografický princip říká, že informace, kterou vnější pozorovatel může vyvodit z povrchu černé díry je přímo úměrná povrchové oblasti horizontu událostí. Silná verze holografického principu konstatuje, že pozorovatel vyvozuje informace z něčeho skrz jeho povrch, který funguje jako plátno, kterým je vidět skrz. Avšak částice, které obsahují informaci, jsou za stínítkem, na které svou informaci promítají.  Slabý holografický princip  Slabý holografický princip tvrdí, že všechna informace vstupující do horizontu událostí černé díry je zakódována v povrchu horizontu událostí této černé díry a je úměrná povrchové oblasti horizontu událostí. Na rozdíl od silné verze však slabý holografický princip tvrdí, že za stínítkem není žádná částice a že fyzikální procesy vesmíru mohou být úplně popsány stínítkem nebo povrchem, skrz který je informace pozorována.  Holografický princip souvisí s teorií superstrun.  Existuje i pokus odvodit přímo z holografického principu podobu "fundamentálních" fyzikálních zákonů, např. gravitačního. Gravitace pak v tomto chápání není základní interakcí, ale prostě důsledkem holografického uspořádání vesmíru (Aldebaran.cz, Sciencemag.cz).

Holografický princip je spekulativní dohad o teoriích kvantové gravitace, navržený Gerardem 't Hooftem a vylepšený Leonardem Susskindem, kteří tvrdí, že veškeré informace obsažené v objemu prostoru mohou být reprezentovány teorií fungující v hranici této oblasti. Jinými slovy, pokud máme místnost, můžeme modelovat všechny události uvnitř místnosti tím, že vytvoříme teorii, která bere v úvahu pouze to, co se děje ve stěnách místnosti. Holografický princip také tvrdí, že připadá jeden stupeň volnosti (nebo 1 Boltzmannova konstanta "k" jednotek maximální entropie) pro každé čtyři Planckovy oblasti v této teorii. To může být nazváno Bekensteinova vazba, formula_1.

全像原理(英语:Holographic principle),是弦论与预期中的量子重力的性质之一,描述了一个空间的性质可编码在其边界上,例如事件视界的类光边界。 全像原理首先由杰拉德·特·胡夫特提出。之后经李奥纳特·苏士侃演绎出弦论版本的全像原理。,他将特·胡夫特与查尔斯·索恩的成果做结合。1997年由胡安·马尔达西那提出的AdS/CFT对偶是全像原理的特例。 拉斐尔·布索表示:索恩于1978年提出弦论的低维度描述可使重力从中自然而生的结果,是一项全像原理的成果。 全像原理认为目前所见的宇宙是真实宇宙的投影。以较宏观的观点来看,此原理指出了整个宇宙可视为一个呈现在宇宙学视界上的二维资讯结构,而日常观察到的三维空间则是巨观尺度且低能量的有效描述。值得注意的是,宇宙学全像原理在数学上仍未达精确。


Antoni Gaudí.

Gaudího práce vykazuje vlivy maurské architektury. Zajímal se o Art nouveau, jeho přístup k architektuře je však velmi individuální a nekonvenční, inspiraci nacházel především v přírodě. Místo přesných projektů zhotovoval neostré skicy, modely s pomocí řetízků a zrcadel, často chodil na staveniště a pozoroval všechny detaily, aby je mohl případně pozměnit. Gaudí převzal projekt chrámu ve velmi raném stadiu (v roce 1883), věnoval mu hodně energie, na konci svého života na stavbě i bydlel. V roce 1926 však tragicky zahynul (srazila ho tramvaj), a ukázalo se nemožným pokračovat ve stavbě v jeho duchu. Předpokládá se, že by Gaudí nezůstal u zbarvení přírodního kamene, měl rád barvy, a řada jeho prací ukazuje nadměrné používání různých tónů barev.

Výzdoba.

Gaudí zamýšlel ze Sv. rodiny vybudovat „poslední velkou svatyni křesťanství“, a proto je tato katedrála velmi bohatá na křesťanské symboly. Jeden z nejpromyšlenějších znaků je 18 věží, které reprezentují 12 apoštolů, 4 evangelisty, Pannu Marii a ta nejvyšší Ježíše Krista. Věže, reprezentující evangelisty, budou doplněny sochami, zpodobňujícími tradiční symboly těchto světců: býk (sv. Lukáš), anděl (sv. Matouš), orel (sv. Jan) a lev (sv. Marek). Centrální věž Ježíše Krista bude doplněna obrovským křížem.  Ví se, že Gaudí také chtěl vybavit chrám třemi monumentálními fasádami: Narození, Umučení a Zmrtvýchvstání a každá z nich měla mít své 4 věže. Do roku 1935, kdy byla stavba přerušena, byla dostavěna pouze východní fasáda – Narození. Na vrcholech jejích věží jsou různé geometrické tvary – při jejich stavbě byl Gaudí pravděpodobně ovlivněn kubismem.  Dekorace zahrnuje také mnoho liturgických textů, jako „Hosanna“, „Gloria“, nebo „Sanctus“; na velkých dveřích fasády Narození můžeme číst různé texty z Bible, v různých jazycích včetně katalánštiny.

Dokončení chrámu.

Znovu byla výstavba chrámu zahájena po válce, v roce 1952. O dokončení kostela probíhala řada diskusí. Někteří říkali, že dokončení by bylo, jako kdybychom Venuši Mélské přidělali ruce, jiní s dostavbou jen souhlasili. V roce 1978 byla dostavěna fasáda představující Kristovo utrpení, autorem sochařské výzdoby je sochař Josep Subirachs. Jeho hranaté postavy nekorespondují zcela s duchem Gaudího díla. V roce 2010 bylo završeno zastřešení a chrám byl vysvěcen papežem Benediktem XVI. Zároveň obdržel titul Basilica minor. Hlavní věž chrámu, symbolizující Ježíše Krista, by po dokončení měla být vysoká 170 m. Celkové dokončení katedrály se plánuje na rok 2026 – 100. výročí úmrtí Antonia Gaudího. Od začátku stavby (1882) do plánovaného dokončení (2026) to bude 144 let, co se chrám Sagrada Família začal budovat.  Architekti, kteří se po smrti Gaudího na výstavbě katedrály podíleli, se snažili dodržovat původní Gaudího plány. Je ale velice zajímavé, že od počátku stavby až dodnes se chrám staví pouze z darů a příspěvků, i to je důvod, proč výstavba trvá tak dlouho.

Chrám Sagrada Família (celým katalánským názvem, španělsky, česky Chrám smíření, zasvěcený Svaté rodině) se nachází v Barceloně, hlavním městě Katalánska, na východním pobřeží Španělska. Stavební práce na něm začaly v roce 1882, trvají dodnes. Chrám je nejvýznamnější stavbou slavného katalánského architekta Antonia Gaudího. Toto neobyčejné stavební dílo mělo podnítit návrat k učení římskokatolické církve. Chrám byl vysvěcen 7. listopadu 2010 papežem Benediktem XVI., který jí také propůjčil titul basilica minor.

圣家宗座圣殿暨赎罪殿(),一般简称为圣家堂(),是位于西班牙加泰罗尼亚首府巴塞罗那的一座未完工的天主教教堂,由安东尼·高第设计。其高耸与独特的建筑设计,使得该教堂成为巴塞罗那最为人所知的观光景点。


Historie.

Matterhorn byl poslední nezdolanou alpskou čtyřtisícovkou a výstup na něj byl dlouho považován za nemožný. První pokus podnikl roku 1857 breuilský lovec Jean Antoine Carrel se dvěma druhy. Dostali se pouze na Tete du Lion, ale vytyčili cestu Lvím hřebenem, kterou se pokoušela o prvovýstup většina dalších výprav. Aby se jim sousedé ve vesnici neposmívali, šli tajně a tvrdili jim, že jdou lovit sviště, protože lezení po horách bylo tehdy považováno za podivínství.  V roce 1861 se o horu začali zajímat také horolezci. O výstup se nezávisle na sobě pokoušeli Angličané Edward Whymper a profesor John Tyndall. Nejvýše se ale toho roku dostal Carrel (cca 4000 m), který na tom místě vytesal do skály svoje iniciály.  V roce 1862 se z této sestavy podařilo nejvýše dostat Tyndallovi (Pic Tyndall, 4241 m). Whymper dosáhl přibližně 4150 m a při sestupu vytesal svoje iniciály metr nad Carrelovy.  Roku 1863 se Carrel s Whymperem spojili, výstup museli vzdát kvůli sněhové bouři. Tohoto roku vznikl Italský Alpský spolek (CAI), jehož vedení následujícího roku pověřilo Carrella, aby provedl prvovýstup na Matterhorn, a zajistilo mu finanční podporu.  V létě 1865 přijel Whymper opět do Breuilu. S Carrelem se pohádal a jiného vůdce ve vesnici nesehnal. Proto se rozhodl zkusit vystoupit hřebenem Hörnli dřív, než ho Carrel předejde, a odešel přes Theodulské sedlo do Zermattu. Zde ho čekaly další špatné zprávy – nejen že nesehnal vůdce, ale zjistil, že se na výstup připravují další dvě výpravy. Nakonec se však všichni spojili a 13. července v sestavě Edward Whymper, reverend Charles Hudson, Robert Hadow, Lord Francis Douglas, chamonixský vůdce Michel Croz a zermattský vůdce Peter Taugwalder se synem vyrazili nahoru. 14. července 1865 stanulo všech sedm jako první na vrcholu Matterhornu po výstupu hřebenem Hörnli (variantou oproti dnešní normálce - traverzovali horní částí severní stěny). Na vrcholu vztyčili místo vlajky Crozovu modrou košili na žerdi ze dvou svázaných holí. Při sestupu potkalo Whymperovo družstvo neštěstí. Nezkušený Hadow se smekl a strhl s sebou i ostatní. Lano spojující Douglase a Taugwaldera-otce se přetrhlo a Whymper s oběma Taugwaldery se zachránil. Ostatní se zřítili do severní stěny a zahynuli.  Mezitím Carrel postupoval Lvím hřebenem téměř expedičním stylem. 12. července postavil první stan na Col du Lion a druhý na Pic Tyndall. Potom sestoupil do prvního tábora, který mezitím nosiči zásobili vínem a pečeným masem. 13. července se z pověrčivosti o vrchol nepokoušeli, pouze odpoledne vyšli do druhého tábora. Ráno 14. července vyrazili k vrcholu, chyběla jim jedna hodina a byli by na vrcholu první. Když na ně začali Whymper a spol. halekat, zklamaně se otočili a sestoupili. Mezitím v Breuilu dalekohledem zpozorovali postavy na vrcholu a spustili bujaré oslavy italského prvovýstupu. Ihned také poslali do Aosty posla, který cestou v každé vesnici oznamoval tuto novinu. Později v Breuilu přítomný zástupce Italského Alpského spolku při pozorování vrcholu napočítal sice sedm osob, ale vysvětlil si to tak, že díky své opilosti vidí Carrelovo čtyřčlenné družstvo dvojmo. Z omylu vyvedl Breuilské až sám Carrel, který dorazil ráno sám, protože jeho kolegové se báli ve vesnici ukázat. Aby ostudu alespoň částečně napravili, vystoupili 17. července na vrchol Lvím hřebenem Carrel a B. Bich a vztyčili zde italskou vlajku.

Výstupové cesty.

Výstup na "Matterhorn", byť některou z „normálních cest“, není turistickým výletem, ale náročnou vysokohorskou túrou.  Výstup na "Matterhorn" hřebenem Hörnli je lezeckou túrou ohodnocenou stupněm obtížnosti AD- až AD (ve slovním překladu: "těžší"), skalní úseky mají obtížnost jen na kratších úsecích II, výjimečně III UIAA. I přes, na poměry současného horolezectví, nižší obtížnost jej nelze podceňovat - výstup je objektivně nebezpečný kvůli riziku pádu kamení a nekvalitní skále. Riziko pádu kamení zhoršuje značná frekventovanost cesty. Průměrný sklon výstupu je 38°, převýšení od chaty Hörnli, která je obvyklým východiskem ve vrcholový den, 1218 výškových metrů. Za optimálních podmínek není nalezení správného směru výstupu problémem, při novém sněhu nebo špatné viditelnosti je orientace obtížná. Na hřebeni se ve výšce cca 4000 m nachází bivakovací chata Solvay.  Velká část Lvího hřebene je zajištěna fixními prostředky, převážně řetězy a lany, což znesnadňuje hodnocení obtížnosti výstupu. V různých zdrojích hodnocen obtížností AD- až AD, skalní místa st. II-III+. Dá se říci, že bez fixních pomůcek by lezecká obtížnost výrazně překonávala hřeben Hörnli - Lví hřeben má vyšší průměrný sklon a četné strmé stupně. Masivní osazení skály umělými pomůckami obtížnost výrazně sráží, přesto se nejedná o via ferratu. Obvyklým východiskem vrcholového dne je Carrel hutte, převýšení k vrcholu 643 výškových metrů. Výstup je náročný, exponovaný a zcela závislý na panujících klimatických podmínkách. Pokud jsou vrchní partie namrzlé, obtížnost se výrazně zvyšuje. Požadovány jsou alespoň základní znalosti lezecké techniky.  V západní stěně vede prvovýstup Poldy Páleníčka.

Horské chaty.

Na švýcarské straně masivu "Matterhornu" stojí na úpatí východního hřebene chata Hörnli hütte (3260 m n. m., SAC, 50 míst, otevřena 15. 6. - 15. 9.). Ve výši 4003 m n. m. je malá bivakovací bouda Solvay (10 míst, slouží pouze jen pro případ nouze). Na italské straně hory je opěrným bodem chata Rif. Carrel - Carrel Hütte (3835 m n. m., 45 lůžek, stále otevřená, rádiová stanice, v blízkosti stojí stará chata Savoia).

Matterhorn (, ), je považován za jednu z nejkrásnějších a nejpopulárnějších hor Evropy. S nadmořskou výškou 4478 metrů je zároveň také sedmou nejvyšší horou Alp. Tyčí se na hranici mezi Švýcarskem a Itálií, nad švýcarským Zermattem a italským městem Breuil-Cervinia. Jméno "Matterhorn" pochází z německého "matte" (horská louka) a charakteristického tvaru hory, "horn" (roh). Stále častěji se tato hora uzavírá pro výstupy horolezců (dočasné zákazy k lezení). Důvodem jsou nebezpečné sesuvy hornin z výšky nad 3500 metrů, které způsobuje postupné tání permafrostu (trvale zmrzlé horniny, pokrývající svahy hory).

马特峰(德语:',意大利语:',法语:)也称马特洪峰、切尔维诺峰,是阿尔卑斯山脉中最著名的山峰。马特峰的位置在瑞士、意大利边境,附近是瑞士瓦莱州小镇采尔马特和意大利瓦莱达奥斯塔的小镇布勒伊-切尔维尼亚(Breuil-Cervinia)。马特峰的名称是由德语“Matt”(意为山谷、草地)和“horn”(意为呈锥状像一只角一样的山峰)组成。


Dějiny.

Geometrické útvary patří vedle čísel k nejstarším zkoumaným předmětům matematiky, jednoduchou představu o některých z nich měli lidé zřejmě již v paleolitu, starší době kamenné. V neolitu se pak různé útvary staly základem geometrické ornamentiky na více místech světa. Další rozvoj přišel s nástupem prvních států v Mezopotámii a Egyptě, kde se poznatky o útvarech využívaly v zeměměřičství a stavebnictví; Babylóňané již znali zvláštní případy Pythagorovy věty a egyptští geometři uměli počítat obsah trojúhelníka i kruhu, přičemž jejich odhad čísla pí byl asi 3,1605. K řadě poznatků se dospělo také ve starověké Indii a Číně.  Na vědeckou úroveň povznesli matematiku staří Řekové, především Eukleidés, autor první axiomatické teorie. Geometrických útvarů se týká řada jejich poznatků a úvah. Jmenovat lze například platónská tělesa (Platón je popsal a uvažoval o jejich hlubším smyslu, zatímco Eukleidés dokázal, že žádná další takto pravidelná tělesa již neexistují), Zénónovy paradoxy o nekonečném dělení úsečky nebo Archimédovy myšlenky o výpočtu objemu těles, předjímající pozdější integrální počet. Útvarů se týkají také tři slavné problémy, které starověká matematika zanechala nevyřešené: trisekce úhlu, zdvojení krychle a kvadratura kruhu.  Ve středověku rozvíjeli geometrii především Arabové; vznikly trigonometrické tabulky a díky arabskému astronomovi al-Battánímu se objevily první poznatky sférické trigonometrie. V raném novověku rozvoj mechaniky podnítil zájem např. o výpočet těžiště. Přelomový byl Descartův objev souřadnic, který umožnil vznik analytické geometrie a řešení geometrických problémů algebraickou a analytickou cestou. K poznání geometrických útvarů tak bylo možno použít i diferenciální a integrální počet, který vznikl díky Newtonovi a Leibnizovi. Nové pohledy na geometrii umožnili v 19. století matematici jako Évariste Galois a Niels Henrik Abel (teorie grup, umožňující mj. analyzovat symetrie) či Nikolaj Ivanovič Lobačevskij a János Bolyai (neeukleidovská geometrie). Teorie množin, již založil Georg Cantor, umožnila jednotný pohled na mnoho oblastí matematiky i řešení řady problémů spojených s otázkami nekonečna.  Jako prostor, v němž geometrie pracovala, se po dvě tisíciletí bral výhradně prostor popsaný Euklidem v jeho "Základech", jehož teorii na konci 19. století axiomatizoval David Hilbert. V 19. a 20. století se postupně objevily alternativy, jmenovitě neeukleidovské geometrie, umožňující vystihnout mj. geometrii zakřivených ploch, a vícerozměrné prostory, vhodné např. pro popis časoprostoru.

Členění a příklady.

Podle dimenze.

Rovinné útvary jsou takové útvary, jež celé leží v jedné rovině. Mimo jiné jde o:  Prostorové útvary jsou útvary, které nelze vnořit do žádné roviny. Jsou to například:  Dále lze uvažovat i vícerozměrný prostor a v něm vícerozměrné útvary. Příkladem mohou být čtyřrozměrná platónská tělesa.

Podle stupně polynomu.

Analytická geometrie dělí útvary a své subdisciplíny podle stupně polynomů, popisujících útvar:

Vlastnosti.

Kromě základních definičních vlastností, jako jsou tvar, rozměry a poloha útvaru v prostoru, lze zkoumat i další vlastnosti geometrických útvarů. Například to jsou:

Vztahy mezi útvary.

Kromě obecných logických vztahů (existence, rovnost) používá Hilbertovská axiomatizace geometrie tři různé vztahy mezi geometrickými objekty:  Vedle shodnosti existují další geometrická zobrazení, zejména podobnost, afinní zobrazení a topologická zobrazení. Jelikož útvary jsou množiny, je možno o nich také hovořit množinovým jazykem a zkoumat například jejich průnik a sjednocení.

Různé významy.

Nejčastěji geometrický útvar definuje přímo jako množina bodů Euklidova prostoru. Podle této definice je tedy například čtverec společný název pro nekonečně mnoho "různých" geometrických útvarů.  Jiné zdroje popisují geometrický útvar jako to, co je charakterizováno tvarem dané množiny, který se nemění u otočení a posunutí.  V Ottově slovníků naučném je geometrický útvar popsán jako matematický objekt, který zachycuje tvar, velikost a polohu tělesa, nehledíce ale k jeho hmotě.

Zobecnění.

Existují různá matematická zobecnění pojmu geometrický útvar. Topologie se zabývá vlastnostmi množin, které se nemění při spojitých transformacích a topologický prostor je zobecněním pojmu tvar. Vlastnosti geometrických objektů, které se nemění při difeomorfizmech studuje diferenciální topologie a vlastnosti, které se nemění při homotopiích, studuje algebraická topologie. Vlastnosti útvarů, které se zachovávají při různých transformacích, se nazývají "invarianty". V algebraické topologii jsou to například "díry" různých dimenzí (například kruh bez bodu má "díru", plný kruh nikoliv). Invarianty, které formalizují a popisují typy a počty děr, jsou "homotopické grupy" a "homologické grupy".

Geometrický útvar je souhrn geometrických objektů, nejčastěji bodů, přímek či rovin. Někdy se geometrický útvar definuje přímo jako množina bodů Euklidova prostoru. Často se slovní spojení "geometrický útvar" používá také pro určitý tvar či pro typ geometrického objektu, který je pojmenován (například bod, přímka, prostor, trojúhelník nebo čtverec).

在几何学中,几何图形或几何形状(英语:Geometric Shape)是指能利用几何学表达出来的形状,或移除了位置、大小、定向(如整体旋转角度)、手性(如镜像与否)特性的数学物件,因此,不会受到平移、缩放、旋转和镜像影响,换句话说即一种几何图形即使经过了移动、缩放,旋转或将其反射成镜像等变换之后结果仍然是同一种几何图形,不会因此变成另外一种几何图形。例如正方形是一种几何图形、梯形是另一种几何图形,而正方形不会因为经过了平移、缩放、旋转和镜像就变成了梯形或其他几何图形,而梯形亦然。


Přijetí.

Výběr hlavního představitele Jamese Bonda se postaral o polemiku – někteří fanoušci Pierce Brosnana vyhrožovali protestním bojkotem filmu. Mohlo se ovšem jednat o marketingovou kampaň producentů předcházející uvedení filmu do kin ve smyslu negativní reklamy, která je také reklamou. Nicméně film a obzvláště výkon Daniela Craiga si vysloužil uznání kritiky. Craig se v podstatě vrátil ke stylu, jakým Bonda hrál Sean Connery. Jeho začínajícímu agentovi je jedno, jaké pití pije, a pro ránu nejde daleko. Jedná emotivněji, než jsou diváci u Bonda zvyklí, dokonce se do své partnerky zamiluje.  Casino Royale je trochu jiná bondovka, která si vedle pozitivního ohlasu kritiky našla i vděčné diváky. Znamenala oživení, které podle mnohých stagnující série potřebovala. Postaral se o to stejný režisér, který Bonda uvedl do 90. let – Martin Campbell, tvůrce Zlatého oka.  Casino Royale je zároveň úvodním filmem nové série bondovek, jedná se o jakýsi restart (remake) celé série. Casino Royale je novou adaptací bondovského příběhu, kterou nelze považovat za pokračování filmové série, která započala filmem Dr. No. a byla zakončena snímkem Dnes neumírej.

Děj.

Ve své misi agent 007 cestuje na Madagaskar za mezinárodním teroristou Mollakem. Při pronásledování Bond Mollaka zabije a zničí přitom část ambasády. Z Mollakova mobilního telefonu zjistí, že tento muž telefonoval s Alexem Dimitriosem, spolupracovníkem účetního mezinárodní teroristické organizace, který je známý jako Le Chiffre. Bond se přesune na Bahamy a svede Solange, Dimitriosovu ženu. Právě když Dimitrios Solange volá, Bond se dozví, že její manžel odlétá do Miami. Bond ho tam následuje a překazí Chiffrovy plány na zničení prototypu letadla Skyfleet. Účetnímu tak vznikne velká ztráta, protože sázel na to, že letoun bude zničen.  Nyní tedy musí Le Chiffre získat zpět peníze pro své klienty. Rozhodne se zkusit své štěstí v Casinu Royale v Černé Hoře. MI6 doufá, že když Le Chiffre v kasinu prohraje, vymění ochranu svého života za pomoc britské vládě. Do hry vysílá Bonda. Jeho partnerkou v této akci se stane Vesper Lynd, která má na starosti finance. Hra se ovšem nakonec vyvíjí poněkud jinak, než Bond a Vesper očekávali.

Natáčení.

Natáčení začalo 30. ledna 2006 a skončilo 21. července 2006. Film byl natočen převážně ve filmových ateliérech Barrandov, dále na několika lokacích v České republice (např. na Lokti, v Karlových Varech), na Bahamách, v Itálii, Německu a Británii. Po natočení příslušných sekvencí se celá produkce tradičně vrátila do Pinewood Studios, kde bylo natáčení dokončeno. Jedna lokace, o které se nikde nikdo nezmiňuje, je také v Mladé Boleslavi. Ve scéně, kdy se Bond a Vesper přesouvají do hotelu po příjezdu do Černé Hory, je za okny auta dobře vidět průjezd Palackého ulicí, okolo Komerční banky, Městského divadla, gymnázia a potom okolo sokolovny dále ulicí Husova, podél výstaviště.

Premiéra.

Film Casino Royale měl premiéru na dvou místech zároveň, a to Odeon Leicester Square a The Empire v Londýně, 14. listopadu 2006. Premiéry se zúčastnila i královna Alžběta II. za doprovodu vévody z Edinburghu.

Soundtrack.

Vydán 14. listopadu 2006 společností Sony Classical. Hudbu složil David Arnold. Ústřední píseň s názvem "You Know My Name" složil a nazpíval Chris Cornell. Tato skladba nebyla vydána na soundtracku k filmu, ale zvlášť jako singl.

Casino Royale je 21. film ze série o Jamesi Bondovi a zároveň první bondovka, ve které hraje Daniel Craig agenta MI6.

《007:大战皇家赌场》(英语:"Casino Royale")是英语:Eon制片公司制作的第21部詹姆斯·邦德系列电影,也是丹尼尔·克雷格首次出演虚构秘密情报局特工詹姆斯·邦德,由马丁·坎贝尔执导,尼尔·珀维斯、罗伯特·韦德和保罗·哈吉斯编剧,是伊恩·佛莱明1953年同名小说的第3部改编影视作品,于2006年上映。本片以邦德刚刚成为007号特工、正在努力获取杀人执照时开场。成功阻止迈阿密国际机场的一起恐怖主义袭击后,邦德受命参加恐怖分子筹办的高额度扑克赌局,并在这一过程中爱上负责提供所需赌金的财政部雇员慧丝柏·莲。影片的故事情节将在下一部邦德片《007:大破量子危机》(2008年)中延续。


Historie plavání lidí.

První historické záznamy, ukazující, že lidé uměli plavat, pocházejí ze starověkého Egypta. Ve starověku nedosáhlo plavání vrcholu v Egyptě, ale v Řecku a Římě, kde bylo součástí vzdělání.  Po nástupu křesťanství bylo umění plavat potlačováno. K plavání se vrátili až humanisté, kteří studovali antická díla, ve kterých se dozvěděli o způsobech plavání. Na toto téma vznikla různá pojednání a v roce 1538 sepsal švýcarský profesor "Wynmann" první učebnici plavání. Tento sport získával čím dál více na oblibě, později začaly vznikat plavecké školy nebo byl zařazen do vyučování v běžných vzdělávacích institucích. V období romantismu nabylo plavání nového významu jako sportovní disciplína.

Plavecké způsoby.

Prsa.

Prsa jsou v plavání jedna z plaveckých technik.Tento plavecký způsob připomíná plavání žab. Člověk plave na břiše, rukama se odráží do stran a zezadu se odráží nohama.

Kraul.

Během plavání kraulem se postava plavce nachází v téměř vodorovné poloze vzhledem k hladině, což má za následek minimální odpor. Během kraulu jsou pohyby vedeny tak, že nedochází ke vzniku brzdění plavce a jeho následný pohyb končetin jen dodává další rychlost a tím plavec rovnoměrně zrychluje. Kraul je nejrychlejší plavecký způsob, který existuje. Pokud by se kraul bral jako 100 %, tak na další plavecké způsoby připadají hodnoty následující: pro motýlka 93 %, znak 89 % a prsa 79 %.

Motýlek.

Motýlek se plave po břiše hlavou dolů. Po startu či po obrátkách je využíváno delfíního vlnění, které při dobře zvládnuté technice může pozitivně ovlivnit čas. Po vynoření z vody se vytahují obě ruce současně a pohybují se dopředu k hlavě a podél ní se vrací pod vodu. Následně se podél těla pohybují po co nejdelší dráze.

Plavání je pohyb, pomocí kterého se lidé a zvířata dokážou přemisťovat ve vodě pohyby vlastního těla bez kontaktu se dnem. Jazykové kodifikační příručky českého jazyka přiřazují stejnému výrazu i význam pasivní, tedy plování těles, přičemž sloveso „plování“ označují za zastaralou verzi téhož slovesa rovněž pro oba významy, aktivní i pasivní. Pro pohyb plavidel se oddělil samostatný pojem plavba, tvary slovesa plout se používají i pro plutí ledů.

游泳,则是在水中靠浮力,借自身肢体的动作在水中运动前进的运动和技能。游泳运动可分为竞技游泳和实用游泳,竞技游泳是奥林匹克运动会中的第二大项目,包括:蝶泳、仰泳(也称背泳)、蛙泳、自由泳(主要使用捷泳或爬泳),四种泳姿的竞速项目,以及花样游泳等。


Uherský král.

Pocházel z kmene Chazarů, patřících k turkické jazykové rodině. Jeho rodiče nejsou známi, jeho manželkou byla dcera uherského velkoknížete Gejzy, byl tedy švagrem prvního uherského krále Štěpána I. Štěpánovi zahynul jediný syn na lovu a jako následníka si vybral svého synovce Petra, syna benátského dóžete.  Roku 1041 byl král Petr Orseolo vyhnán ze země a nahrazen palatinem Samuelem Abou. Petr utekl do říše k Adalbertovi, markraběti bavorské východní marky. S Adalbertovou pomocí hledal zastání u císaře Jindřicha III., který byl v tu dobu plně zaměstnán novou vojenskou výpravou na české území. Na konci léta 1041 německé sbory vtrhly znovu do Čech a bez větších obtíží směřovaly ku Praze. Kníže Břetislav I. vzdal obranu a 15. října v Řezně bosý a v rouše kajícníka padl Jindřichovi k nohám, vzdal se vlády a žádal o odpuštění. Byla mu udělena milost, složil lenní hold a přísahu věrnosti.  Petr Orseolo v tomtéž čase získal Jindřichovu milost také, prosil za odpuštění a slíbil, že se císaři poddá, když bude znovu dosazen na uherský trůn.  Císař roku 1042 vytáhl spolu s knížetem Břetislavem do Uher. Výprava byla neúspěšná. Stejně tak výprava roku 1043 nepřinesla tolik žádanou změnu na uherském trůně. V mezičase nechal Samuel Aba o velikonocích popravit na padesát velmožů sympatizujích s Petrem Orseolem. Až 5. července 1044 v bitvě u Ménfő Samuela Abu Orseolovi spojenci porazili na hlavu a uherští velmoži začali opět masivně přebíhat k Benátčanovi. Petr Orseolo byl v Székesfehérváru znovu uveden na uherský trůn. Samuel Aba byl uvězněn a posléze popraven.

Samuel Aba (cca 990 – 5. červenec 1044) byl v letech 1041–1044 uherský král a podle některých zdrojů v letech 1038–1041 i kníže Nitranského knížectví.

奥鲍·萨穆埃尔(,990年10月15日-1044年-7月5日),阿尔帕德王朝的匈牙利国王(1041年-1044年在位)。奥鲍·萨穆埃尔为匈牙利第一任国王伊什特万一世的外甥或他的妹夫,出身于马特劳山一个显赫的贵族。


Geografie.

Mogadišo se nachází v regionu Banadir. Leží na pobřeží Indického oceánu, v zeměpisné poloze 2° 02 ́ severní šířky a 45°21 ́východní délky. Průměrná nadmořská výška je 17 m. Nejnižším bodem je hladina Indického oceánu a nejvyšší bod, Villa Somalia, se nachází ve výšce 120 m n. m. Průměrná teplota se přes rok téměř nemění, v lednu se pohybuje kolem 25 °C, v červenci je to o zhruba 2 °C více. Co se týče dešťových srážek, tak v lednu téměř neprší, nejvíce naprší v červnu a to kolem 80 mm. Počet obyvatel se sleduje od roku 1953, kdy ve městě žilo 63 000 obyvatel. Poslední sčítání bylo provedeno roku 1995, kdy ve městě žilo 982 000 obyvatel. Od té doby se počet obyvatel zvyšuje, kvůli napjaté situaci, způsobené dlouhou občanskou válkou, není možné určit přesný počet obyvatel. Současné odhady kolísají mezi 1 500 000–3 000 000. 30 km severně od města teče největší řeka Somálska Šebeli (Webi Shebeelle). Ve městě sídlily nejvyšší státní orgány, prezident, vláda a jednokomorové národní shromáždění (Galaha Shabciga). Od revoluce roku 1991 je však činnost vlády ochromena a země je v chaosu. Ve městě také sídlí Východoafrické islámské shromáždění. Mezi hlavní části patří "Hammanwein" (staré město), tržiště Bakara a dřívější známé letovisko Gezira Beach.

Historie.

Středověk.

Město bylo založeno kolem roku 800, ale už roku 900 ho kolonizovali muslimové z Arabského poloostrova. Jedním z prvních arabských cestovatelů kteří navštívili Somálsko, byl v letech 890–93 Íbn al-Jákub, který napsal, že v Mogadišu byl silně rozvinutý obchod. Město velmi prosperovalo z vnitrozemského obchodu se svahilskými městskými státy, a hlavně z námořního obchodu. Dalším arabským návštěvníkem Mogadišo byl Ibn Battuta, který město navštívil v letech 1332-33, a považoval ho za nejvýznamnější přístav ve Východní Africe. V roce 1499 se u města objevila portugalská flotila, pod vedením Vasco da Gamy a zasypala město dělostřeleckou palbou.

Koloniální éra.

V 17 a 18. století se město stalo dějištěm bitev mezi Portugalci a Turky. Z těchto bojů vyšli vítězně Osmanští Turci, kteří na sto let město ovládli. V roce 1871 se Mogadišu dostalo pod moc sultána ze Zanzibaru, který zde nechal vystavět palác Haresa, jenž měl sloužit jako sídlo správce. Dnes je v paláci Haresa muzeum a knihovna. Roku 1889 bylo město pronajato Italům, kteří ho od zanzibarského sultána koupili v roce 1905, a ustanovili ho hlavním městem Italského Somálska. V roce 1936 se město po tvrdém odporu dostalo pod úplnou kontrolu Italů. Fašistický režim v Itálii plánoval ve Východní Africe vybudovat velkou říši. 3. srpna 1940 Italové napadli a obsadili britskou část Somálska (tzv. Britské Somálsko, dnešní Somaliland). Na začátku roku 1941 však Britové pod velením generála Williama Platta na Italy zaútočili a dobyli ztracené území zpět. Britové nakonec zaútočili i proti Italskému Somálsku, a 25. února 1941 dobyli Mogadišu. Roku 1950 se Mogadišu stalo administrativním střediskem Somálska, které bylo pod správou OSN pověřenou Itálií. Když v roce 1956 získalo Somálsko vnitřní samosprávu a 1. července 1960 úplnou nezávislost na Velké Británii a Itálii, stalo se Mogadišu hlavním městem.

Kolaps centrální vlády a občanská válka.

Když v roce 1990 ozbrojené povstalecké milice dobyly Mogadišu, přinutily tak prezidenta Berreho k úniku do nigerijského Lagosu. Jeho diktátorský režim byl svržen. Vítězné klany se však již nedokázaly shodnout, kdo by se měl stát Barreho nástupcem. Některé klany navrhovaly, že by se prezidentem měl stát Ali Mahdi Muhammad, jiné zase, že by jím měl být vůdce nejsilnější skupiny klanů, Mohammed Farrah Aidid. Začala tak občanská válka mezi znepřátelenými frakcemi. Každá usilovala o vládu nad Somálskem, a tak bylo důležité mít pod kontrolou Mogadišo. O město se v letech 1991–92 sváděly těžké boje, které však vedly k desetitisícům mrtvých a devastaci města. K tomu zemi sužovalo velké sucho a hladomor. To vedlo Spojené státy a OSN k vyslání mírových sil do země. 9. prosince 1992 bylo poblíž Mogadiša vysazeno 20 000 příslušníků námořní pěchoty USA. Cílem této akce, zvané Obnovená naděje, bylo zajmout Mohammeda Farraha Aidida. Aididova milice v červnu 1993 napadla a pobila v Mogadišu 24 pákistánských vojáků. 3. října 1993 se elitní americká jednotka (Task Force Ranger, složená z jednotek 75th Ranger Regiment a 1st Special Forces Operational Detachment-Delta) vydaly do Mogadiša, s cílem zajmout dva vysoké Aididovy poradce. Během bitvy však bylo zasaženo 5 vrtulníků UH-60 Black Hawk (dva z nich se zřítily do města a zbývající byly pouze poškozeny, a přistály na letišti v Mogadišu). Americké jednotky ve městě se vydaly k místům havárie, avšak musely čelit útokům Somálců. Dostat se na určené místo se podařilo jen pár jednotkám, a tak ve městě zůstalo obklíčeno přes sto Američanů, na různých místech. Obklíčené jednotky musela vyprostit 10. horská divize. Akce skončila smrtí osmnácti Američanů a jednoho Malajce. Somálců zemřelo něco kolem tisíce. Americké jednotky se ze Somálska stáhly v roce 1994, a v roce 1995 zemi opustily také dozorčí OSN. Boje mezi znepřátelenými klany v Mogadišu sílily. Mohammed Farrah Aidid se v roce 1995 prohlásil prezidentem Somálska, ale měl pod kontrolou jen Mogadišu a okolí. Zemřel v roce 1996, zřejmě na následky zranění, které utrpěl při bojích v Mogadišu.

Mogadišu dnes.

Druhá bitva v Mogadišo.

V roce 2006 se v Somálsku objevilo hnutí s názvem Svaz islámských soudů, který se začal postupně stávat nejmocnější silou v Somálsku. 7. května 2006 vypukl v Mogadišu boj mezi Svazem a Spojenectvím pro obnovu míru a proti terorismu. Nejtvrdší boje se odehrály v okrese Sii-Sii v severní části města. Do soboty 13. května bylo při pouličních bojích hlášeno 144 mrtvých. Obě strany se 14. května dohodly na příměří, ale už 23. května se boje znovu rozhořely. Svaz islámských soudů postupně získával převahu, až se 5. června Spojenectví pro obnovu míru a proti terorismu vzdalo a Mogadišu definitivně ovládly islámské milice.  Poté co Mogadišu ovládli islamisté ze Svazu islámských soudů, nastal ve městě klid. Obyvatelé Mogadiša byli zpočátku nadšeni tím, že jejich město je pod kontrolou islamistů, konečně si po letech bojů mohli oddychnout. Islamisté však ve městě začali prosazovat islámské právo šaría, což se u místních obyvatel projevilo s jistou dávkou znepokojenosti.

Útěk z Mogadiša.

Začátkem prosince 2006 začala ofenzíva Islámských soudů proti přechodné somálské vládě ve městě Baidoa. 21. prosince se do bojů na straně somálské vlády oficiálně zapojila také etiopská armáda (už v červenci 2006 některé zdroje informovaly o umístění etiopských vojsk v okolí města Baidoa). Nebýt vstupu etiopské armády do bojů, somálská vláda by patrně byla přinucena kapitulovat. Etiopané nasadili proti islamistům tanky a letectvo a přinutili je k ústupu. 27. prosince somálské vládní jednotky společně s etiopskou vládou dobyly město Jowhar, které je ve vzdálenosti 90 km od Mogadiša. To přimělo islamisty k úniku ze somálské metropole na jih, k přístavu Kismaayo. V Mogadišu byly vládní jednotky nadšeně vítány. Po úniku Islámských soudů se však ve městě opět začalo šířit násilí. Opět se objevily klany, které se předtím většinou přidaly na stranu islamistů a nyní přijímaly zpět své dřívější bojovníky.  Somálská vláda dosadila na post starosty Mahmouda Hassana Aliho, který na stejném postu působil před příchodem radikálů. Premiér Ali Mohamed Ghedi oznámil záměr přesunout sídlo vlády zpět do Mogadiša. Totéž učinil i prezident Yusuf Ahmed. V lednu se představitelé klanů dohodli se somálskou vládou o připojení klanů na stranu somálské vlády.

Kultura a ekonomika.

Mogadišo slouží jako komerční a finanční centrum Somálska. Hospodářství se, po dlouhých bojích, v poslední době poněkud zlepšilo. Téměř nulový vliv vlády ve městě umožňuje volný obchod bez daní nebo regulačních poplatků. Ze zdejších průmyslových odvětví je nejvýznamnější petrochemické, potravinářské, textilní, kožedělné a loďařské. Hlavní trh nabízí širokou nabídku zboží, od jídla až po elektroniku. Silnice jsou nekvalitní, ale zajišťují spojení s několika dalšími somálskými městy. V Mogadišu je také přístav, který však není mezinárodním obchodem příliš využíván, protože v somálských vodách řádí piráti. Letiště v Mogadišu je také nefunkční a kvůli intenzivním bojům velmi poničené.  Přes nezákonnost (nebo možná díky ní), Mogadišo vede ve východní Africe v přístupu k telekomunikacím a internetu. Moderní komunikační síť je vyvinuta po celém městě, a zahrnuje místní mobilní telefonní systémy s mezinárodními kontakty přes satelit. Nepřítomnost daní vedla k nízkým cenám, které patří mezi nejnižší v Africe vůbec. Jsou zde četné internetové kavárny. Město také má několik rozhlasových stanic, dva televizní vysílače a poskytovatele internetu.

Mogadišo (somálsky "Muqdisho", hovorově často "Xamar" (vyslov "hamar"); arabsky مقديشو, "Maqadíšú"; italsky "Mogadiscio"; anglicky "Mogadishu") je největší město, hlavní město a největší přístav Somálské republiky.

摩加迪休(,罗马转写:Maqadīshū;;,意指「国王的宝座」),当地人也常以旧名哈马(Xamar,早期拼音为Hamar)称呼之,中国古称木骨都束,是一位于东部非洲偏北的印度洋岸海港城市,也是索马里第一大城市。


Vznik, vývoj a taktika.

Až do poloviny 17. století byla po konstrukční stránce převládajícím typem vojenské lodě galeona. Už v 16. století začaly změny v její konstrukci. Galeony byly vyzbrojené širokou škálou děl s různou municí. Z důvodu stability lodí byla však použita děla malého kalibru. Vojenská taktika byla v 16. století stejná jako v předcházejícím období. Poté co dělostřelectvo zničilo nástavby lodí, ve kterých bylo umístěno vojsko a větší část dělostřelectva, došlo k dobytí nepřátelského plavidla.  Vynález střílny v podpalubí však problém malého počtu těžkých děl s delším dostřelem vyřešil. To vedlo i ke změně taktiky. Přesunem děl do podpalubí se mimo jejich počtu zvýšila i stabilita lodě. Střílny v podpalubí poskytly dělostřelcům i podstatně lepší ochranu před střelami z lehkých děl nepřítele.  Změnu v taktice boje předznamenali Angličané, kteří zavedli souboje na větší vzdálenost bez srážky nebo kolizí - tzv. „stand-off tactics“. Tato taktika se ukázala úspěšná už při prvním použití, při souboji anglického loďstva se španělskou Armadou, která měla provést invazi do Anglie. I když španělské loďstvo překvapilo protivníka rychlým přesunem, následné tři dny trvající boje vyzněly ve prospěch anglického námořnictva. Anglické menší a obratnější galeony se silnou dělostřeleckou výzbrojí z dálky pálily po lodích nepřítele, který se marně snažil o přiblížení, aby využil větší počet vojska na palubě.  Po třech dnech se Španělé stáhli, ale to byl jen začátek změny taktiky. Termín řadová loď se začal používat v druhé polovině 17. století. Rozdělení tehdy sloužilo pro lepší taktické použití, proto se v tom čase stávalo, že jedna loď byla zároveň označovaná jako galeona i jako řadová loď. Podle anglických námořních historiků byla první skutečnou řadovou lodí "HMS Prince Royal", která byla spuštěna na vodu v roce 1610. Loď měla délku 33,5 m a děla byla rozmístěna na třech palubách.  Řadová taktika se ustálila v 17. století během válek o námořní nadvládu Anglie s Holandskem. Eskadry vojenských plavidel se skládaly z řadových lodí, které měly přibližně podobnou velikost. Při boji pluly v jedné linii a manévry prováděly současně, tak jak to odpovídalo taktice. V boji využívaly sílu bočních baterií. Vojenská eskadra bývala rozdělená na přední, hlavní a zadní voj. Dělostřelectvo již bylo hlavní zbraní.  Eskadra lodí v řadové formaci se snažila manévrovat, tak aby měla lepší pozici pro boj. Dělostřelecký souboj zpravidla probíhal ve vzdálenosti 250 až 500 metrů. Z důvodu náročnosti boje se uplatňoval tvrdý výcvik. Z této taktiky se časem stala pevně daná pravidla pro vedení námořních bitev. Hlavně díky výcviku posádek dosáhli britští námořníci na moři významných úspěchů. Přestože Španělsko, Nizozemsko a Francie vybudovaly obrovské loďstvo, a v případě Francie často i lepší lodě, byly jen zřídka schopny přizpůsobit se dovednosti britských námořních posádek. Tyto posádky vynikaly z části proto, že trávily mnohem více času na moři a měly lepší stravu.

Úpadek.

Po roce 1815 začal postupně význam řadových lodí upadat. K velkým námořním bitvám docházelo ojediněle a větší část operací plnily menší lodě (např. fregaty). V polovině 19. století ještě vznikly první řadové lodě vybavené parním pohonem (první francouzská v roce 1850).Během Krymské války při ostřelování Sevastopolu byly použity s úspěchem první lodě chráněné pancířem. Dřevěné plachetnice zestárly a byly nahrazeny novými pancéřovanými loděmi s parním pohonem.

Řadová loď je typ historické válečné lodi, určené pro boj v řadě. Tyto lodě byly používány od zavedení řadové taktiky v polovině 17. století až do poloviny 19. století Jednalo se o nejtěžší lodě válečných loďstev, vyzbrojené několika desítkami děl, umístěnými na několika palubách nad sebou. Řadové lodě pluly obvykle v bitvě v kýlové linii (tj. v řadě za sebou, odtud jejich název). Řadové lodě vymizely s nasazením parních a pancířem chráněných lodí v 2. polovině 19. století. V Německu se název "velká řadová loď" používal ve 20. století pro označení dreadnoughtu.

风帆战列舰(英语:ship of the line)是见于17世纪至19世纪中期的一种大型的木质帆船,是风帆时代海军的主力舰。其主要武器,即射程和精度都有限的火炮,主要安装于低层甲板,与龙骨成直角,通过舷侧炮眼向外开火。风向对它的战斗性能有很大的影响,在战斗中,军舰之间的通信也由于噪音和烟雾的影响而相当困难。这些条件和战争实践在17世纪中叶产生的结论是在战斗中,军舰必须始终排成纵列,在通过敌舰附近时侧舷齐射。强大到足以列于这条战列线中的军舰就称为战列舰,风帆战列舰有两层或三层火炮甲板,装有50门以上门甚至上百门各种口径的火炮。最常见的是装有74门火炮的船型。典型的74门炮风帆战列舰排水量达1630吨,长52米,宽14米,吃水7米,有700名船员。19世纪上半叶,蒸汽机和螺旋桨也被应用于风帆战列舰,1850年下水的法国海军拿破仑号()是世界上第一艘使用蒸汽动力的战列舰,同时也保留了风帆。1860年代开始,风帆战列舰被铁甲舰所代替。


Čich u živočichů.

Citlivost čichu je u různých druhů živočichů dosti rozdílná. Velmi dobrý čich mají motýli, žraloci a šelmy – psi mají možná nejostřejší čich ze všech živočichů. Slouží jim k orientaci v prostoru, rozpoznání teritoria, vystopování nepřítele, nalezení kořisti i vyhledání partnera.  Naopak primáti, včetně člověka, mají čich poměrně slabý, u velryb čichový orgán zcela chybí.  U savců je čichovým receptorem nažloutlá a bohatě prokrvená sliznice, v níž jsou uložena nervová zakončení ("čichové buňky"). Do této sliznice ústí velké množství hlenových žlázek, které ji udržují stále vlhkou. Během dýchání prochází vzduch přes čichové buňky, které reagují na molekuly látek rozpuštěných ve vzduchu. Vzruchy z nich jsou vedeny do mozku, kde vzniká čichový vjem.

Lidský čich.

Povrch čichové sliznice u člověka je pouze asi 4 cm2, kdežto u psa dosahuje velikosti i 150 cm2. Čichová sliznice se nachází v horní třetině nosní přepážky, části horní skořepy a stropu nosní dutiny. Vlastními receptory čichu jsou bipolární neurony. Informace odvádí I. hlavový nerv "(nervus olfactorius)". Čich má schopnost adaptace. Lidský čich je velmi citlivý na thioly přidávané do zemního plynu.  Citlivost čichu se u různých lidí liší. Obecně mají ženy citlivější čich než muži, ale tato citlivost kolísá v závislosti na menstruačním cyklu. Jednotlivé pachy jsou lidmi vnímány pozitivně nebo negativně, přičemž toto posuzování je dosti podobné u všech lidí na světě, přestože některé kulturní rozdíly v estetice čichu existují. Člověk rozliší zhruba 5000 vůní. Lovci a sběrači rozlišují vůně velmi dobře, ale mají na to svůj systém podobný kategorizaci barev.  Postižení, při němž člověk ztratí čich, se označuje jako anosmie. Dochází k ní např. po zranění hlavy, v důsledku virózy nebo vlivem působení toxických látek.  Německý spisovatel Patrick Süskind napsal fantastický román Parfém, který vypráví o člověku, nadaném absolutním čichem. Román byl i s úspěchem zfilmován.

Čich je jeden ze smyslů. Je to schopnost vnímat chemikálie rozpuštěné ve vzduchu nebo ve vodě (obvykle ve velmi nízkých koncentracích). Tento vjem se pak označuje jako vůně. Čich velmi úzce souvisí s chutí, i jejich receptory jsou si podobné, u nižších živočichů tyto orgány zcela splývají. U suchozemských živočichů se liší především ve skupenství sledované látky – chutí se zkoumají látky rozpuštěné ve slinách (u vodních jako například ryb i ve vodě), čichem látky rozptýlené ve vzduchu (u vodních jako například ryb i vodě); a ve vzdálenosti – chuť je spíše smyslem kontaktním, čich dálkovým (u ryb opět i na omezenou vzdálenost). U rozlišování hrají roli i charakteristické vibrace molekul.

嗅觉是一种由韩承佐感官感受的知觉。它由两感觉系统参与,即嗅神经系统和鼻三叉神经系统。嗅觉和味觉会整合和互相作用。嗅觉是一种远感,即是说它是通过长距离感受化学刺激的感觉。相比之下,味觉是一种近感。且就感知能力上远比味觉复杂,人可以辨识约一万种以上的不同气味,这些是由7个最基本的味道感知分子所产生的。嗅觉也是动物所主要的感觉之一,许多生物虽然没有很好的视力,却有相当敏锐的嗅觉,因为发觉嗅觉对于有机体健康的重要与关联性,在近年来的医学上有关嗅觉研究的变得受欢迎。


Státní útvary (632–1258).

Vláda volených chalífů (632–661).

"Články o jednotlivých chalífech tohoto období naleznete na stránce volení chalífové."

Vznik chalífátu.

Již v den smrti proroka Mohameda 8. června 632 se jeho blízcí spolupracovníci Umar ibn al-Chattáb, Abú Ubajda a Abú Bakr rozhodli rázným vystoupením zabránit hrozícímu rozpadu muslimské obce. Umar využil zmatku, který vznikl po prorokově smrti mezi medínskými kmeny při dohadování o jeho nástupci a holdoval Abú Bakrovi jako novému vůdci muslimů. Většina obce se k němu přidala a odpůrci byli nuceni se podřídit. Následují den 9. června 632 přijal Abú Bakr oficiální hold. Tím byla také stanovena základní pravidla pro nástupnictví ve funkci chalífy. Funkce se stala volenou, s omezením na příslušníky kmene Kurajšovců. Následující volby provádělo již jen několik význačných jedinců, kteří se obvykle řídili přáním předchůdce. Tak mohly vzniknout dynastie Umajjovců a Abbásovců. Hold věřících stvrzující volbu se stal pouhou formalitou.  Už první volba chalífy nesla v sobě známky budoucího rozkolu v muslimské obci. Další uchazeč Alí ibn Abí Tálib, prorokův bratranec a manžel jeho dcery Fátimy, byl zcela pominut. Později sice Abú Bakra jako chalífu uznal, svých nároků se však nikdy nevzdal. V dalších letech to vedlo k rozkolu uvnitř muslimské obce a jejímu rozpadu na sunnitskou a šíitskou část.

Vojenské výboje.

První vojenské akce nově vznikajícího státu se svým charakterem podobaly spíše loupežným nájezdům jaké arabské kočovnické kmeny podnikaly už v minulosti. Muslimské oddíly pronikaly do bohatých území v Sýrii, Palestině a Mezopotámii, která s výjimkou opevněných měst vyplenily. Jednotná organizace, schopní velitelé a vnitřní problémy zemí, proti nimž útočili, dovedly muslimy během několika let k překvapivě velkým vojenským úspěchům. Z původních nájezdů se stalo systematické dobývání nových území. V letech 633–637 ovládli byzantská území v Sýrii a Palestině, pouze Jeruzalém odolával do roku 638 a přístav Caesarea Maritima do roku 640. V roce 639 zaútočili na Egypt, roku 642 dobyli Alexandrii a v následujícím roce už ovládali celou zemi. Jejich další postup na západ zastavily v severní Africe berberské kmeny. Po vítězství v Sýrii a Palestině mohl medínský chalífa nasadit mnohem větší vojenské síly proti Sásánovské říši. Jeho vojska vtrhla roku 637 do Mezopotámie a obsadila ji včetně Ktésifóntu, sídelního města Sásánovců. V roce 641 obsadili muslimové po bitvě u Nihávandu Írán, kde jim ještě po nějakou dobu odolávala opevněná města a nepřístupné horské oblasti. Tím v podstatě skončilo první období arabských výbojů. V bojích s Byzantskou říší Arabové nadále pokračovali.  Za vlády třetího voleného chalífy Uthmána už muslimové v dalších výbojích na souši téměř nepokračovali. Byli ale nuceni osvojit si nový způsob boje. Středozemní moře stále ještě ovládalo silné byzantské loďstvo, které útočilo na pobřeží Sýrie a Egypta. V roce 645 dokonce Byzantinci nakrátko znovu ovládli Alexandrii. To muslimy donutilo postavit v Alexandrii vlastní loďstvo. Staviteli těchto lodí a námořníky na nich byli podrobení křesťané, muslimové tvořili pouze vojenskou posádku. Také na moři dosáhli brzy výrazných vojenských úspěchů. V roce 649 dobyli Kypr a v následujících letech útočili i na další středomořské ostrovy.

Organizace říše.

Zvětšující se rozsah území, která chalífát dobyl a okupoval, si vyžádal také rozsáhlé organizační změny ve správě státu. Zahájil je chalífa Umar ibn al-Chattáb roku 638 při své cestě do Sýrie. Na okupovaných územích byli vojenští velitelé nahrazeni místodržícími, kteří zastupovali chalífu nejen ve věcech vojenských, ale i náboženských a soudních. Muslimové se v této době nesnažili obrátit místní obyvatelstvo na islám. Starší náboženství byla tolerována. Cílem bylo naopak vytvořit z muslimů vládnoucí vrstvu obyvatelstva. V této době také začala postupná arabská kolonizace těchto území. Protože kočovníci uvyklí životu ve stepi špatně snášeli život ve městech, usazovali se v táborech na rozhraní stepi a kulturních oblastí. Tak vznikla města Kúfa a Basra v Iráku, nebo Fustát, dnešní Káhira v Egyptě. Do samosprávy místních obyvatel muslimové prakticky nezasahovali. Stejně tak převzali i byzantskou, případně sásánovskou státní správu, včetně daňové soustavy, úřadů a úředníků. Muslimové sami měli vůči státu dvě povinnosti, vojenskou službu a placení náboženské daně, zakátu. Movitý majetek získaný výboji byl rozdělen mezi stát a muslimy, kteří se jich účastnili. Půda byla prohlášena za společný majetek dobyvatelů a ponechána k užívání původním majitelům, kteří z ní platili nájem. Pro správu takto získaných prostředků byl v Medíně zřízen zvláštní úřad. Ten je rozděloval podle pevně stanoveného seznamu mezi muslimy, kteří na ně měli nárok. Snaha chalífy zdůraznit výlučnost islámu vedla k vypovězení židů a křesťanů z Arabského poloostrova a k zavedení nového kalendáře, hidžry.

Ustavení pevné formy koránu.

Za vlády chalífy Uthmána došlo k vytvoření pevné podoby koránu, která je užívána dodnes a uznávána jak sunnity, tak šíity. Aby zabránil sporům o interpretaci prorokových zjevení, do té doby přenášených ústní tradicí a zapsaných v několika neúplných sbírkách, rozhodl chalífa o vytvoření komise pro správné znění koránu. Touto komisí vytvořený text byl pak rozeslán do všech částí říše, kde nahradil stávající sbírky. Ty nechal chalífa zničit.

Spor o následnictví a rozkol v islámu.

Po ukončení první fáze arabských výbojů za vlády chalífy Uthmána došlo k vyvrcholení vnitřních rozporů dlouhodobě se hromadících v islámské společnosti. Bohatství plynoucí z válečné kořisti a zisky z dobytých území výrazně změnily způsob života Arabů. K tomu přispělo i to, že se zblízka seznámili s vyspělou byzantskou a perskou kulturou. Rozmařilý světský život se dostával do rozporu s přísnými náboženskými zásadami islámu. Vznikalo tak napětí mezi nábožensky zanícenými muslimy a těmi, kdož přijali islám spíše z důvodu osobního prospěchu. V této době příslušníci kurajšovského rodu Umajjovců, z něhož pocházel chalífa Uthmán, ovládli všechna důležitá místodržitelství. Především v Egyptě a v oblasti dnešního Iráku sílil odpor proti chalífovi. Naopak Sýrie, kde byl místodržícím oblíbený umajjovec Mu‘ávija, mu zůstala věrná. V příštích letech došlo k definitivnímu rozštěpení islámu na část sunnitskou, přesvědčenou, že chalífou má být příslušník kmene Kurajšovců, a šíitskou, která toto právo přiznává pouze Alímu a jeho potomkům. Počátkem roku 656 přitáhl z Egypta do Medíny ozbrojený zástup a při následujících událostech byl chalífa Uthmán ibn Affán zabit ve svém domě. Vzbouřenci si vynutili volbu Alího ibn Abí Táliba novým chalífou. Tomu se ale nepodařilo získat kontrolu nad říší. Otevřeně na odpor se mu postavil především syrský místodržící Mu‘ávija, který se jako příbuzný zavražděného Uthmána odvolal na právo krevní msty. Boje trvaly až do roku 661 kdy byl Alí zavražděn přívržencem sekty cháridža, která se původně odštěpila z řad jeho příznivců. Alího syn al-Hasan ibn Alí neměl o politiku zájem, dohodl se s Mu‘ávijou a funkce chalífy se vzdal. V létě roku 661 se chalífou stal Mu‘ávija, první z dynastie Umajjovců.

Hospodářství muslimského světa.

Hospodářství zemí spravovaných chalífátem se opíralo o výkonné zemědělství poskytující bohaté výnosy, provozované ve vhodných krajinách i s použitím vyspělé agrární techniky (sítě závlahových kanálů). Sjednocení rozsáhlého území pod jednou vládou usnadňovalo přirozeně šíření hmotných i duchovních statků, jímž získávala i křesťanská Evropa. Zemědělci islámských zemí tak Evropanům zprostředkovali znalost takových plodin jako např. špenátu, rýže, bavlny, melounu, cukrové třtiny, citronu či pomeranče.  Přebírání umu podrobených národů a jeho široké uplatnění se projevilo i v řemesle, kupř. v textilní (hedvábí a brokáty) či kožedělné výrobě, zhotovování elegantní glazované keramiky nebo v šíření papíru (u muslimů od 9. století). Velmi výrazně se v muslimy řízených zemích uplatnil obchod po souši i po moři. Na dobře zásobených a pečlivě spravovaných trzích muslimských měst se objevovalo zboží dovážené z území sahajících od Pobaltí a Skandinávie po pralesy tropické Afriky a od atlantických ostrovů až po Čínu. K usnadnění obchodního podnikání bezpochyby vedla i mincovní reforma chalífy Abdalmalika (685–705), který nařídil ražbu zlatých dinárů a stříbrných dirhamů jednotné váhy.

Vláda Umajjovců (661–750).

"Články o jednotlivých chalífech tohoto období naleznete na stránce Umajjovci."

Vláda Abbásovců (750–1258).

"Články o jednotlivých chalífech tohoto období naleznete na stránce Abbásovci."

Náboženská funkce (1261–1924).

Egyptští Abbásovci (1261–1517).

Osmani (1517–1924).

"Články o jednotlivých chalífech tohoto období naleznete na stránce Osmani."

Další chalífáty.

Córdobský chalífát (929–1031).

Po pádu umajjovské dynastie založil jeden z jejích členů Abdurrahmán I. v roce 756 na Pyrenejském poloostrově Córdobský emirát, stát prakticky nezávislý na centrální moci abbásovských chalífů. Jeho potomci užívali v letech 929–1031 titul chalífa.

Chalífát znamená vládu chalífy, hlavy "ummy", muslimské obce. Původně to byla nejen náboženská instituce, ale i státní útvar zahrnující prakticky veškerá území ovládaná muslimy. Vznikl 9. června 632, když se Abú Bakr stal prvním chalífou. Zanikl 10. února 1258 dobytím Bagdádu mongolskými vojsky. Jako duchovní instituce byl obnoven 9. června 1261 v Egyptě a zrušen 3. března 1924 v Turecku poté, co dynastie Osmanů, na kterou mezitím funkce chalífy přešla, ztratila svou politickou moc. (Hidžázský vládce Husajn ibn Alí al-Hášimí se sice ještě pokusil využít uprázdněného trůnu a prohlásil se téhož roku chalífou a králem Arabů, ale ani jeden z těchto jeho nároků nebyl arabskou veřejností uznán.)

哈里发国(,意为「继承」)是由最高宗教和政治领袖哈里发领导的伊斯兰国,穆斯林世界存在的穆斯林帝国通常被称为哈里发国。从概念上说,哈里发国是代表全部虔诚穆斯林(乌玛)的主权国家,根据伊斯兰教法由哈里发统治。


Vývoj.

Při vývoji letadla konstruktéři vycházeli ze zkušeností s předchozími modely L-39 Albatros a L-39MS / L-59 Super Albatros. Návrhové studie letounu L-159 začaly v roce 1992 a samotný vývoj byl zahájen v roce 1994. V dubnu 1995 se česká vláda zavázala pokrýt 25% nákladů na vývoj a zakoupit 72 letadel. Tato objednávka ve výši 708 milionů amerických dolarů byla podepsána v červenci 1997.  Dne 12. června 1997 byl slavnostně představen první prototyp stroje a 2. srpna téhož roku se konal první let. Během prvního padesátiminutového letu dosáhlo letadlo rychlost 670 km/h a výšku 5 000 m. První prototyp L-159 byl v dvoumístném provedení (jednalo se o modifikaci trupu letounu L-59), druhý už splňoval požadavek armády na jednomístný stroj a stal se předlohou pro sériovou výrobu. Jednomístná verze ALCA vzlétla poprvé 18. srpna 1998 a veřejnosti byla představena na leteckém dni CIAF 29. srpna 1998 v Hradci Králové.  Dne 10. dubna 2000 byly na letecké základně v Čáslavi předány armádě první 2 sériové kusy L-159A pro účely armádních zkoušek. Přejímací řízení bylo ukončeno 29. prosince 2000 a letadla byla oficiálně zařazena do výzbroje. Do konce roku 2003 bylo českému letectvu dodáno všech 72 letounů L-159A. V červnu 2006 podepsalo Ministerstvo obrany ČR se společností Aero Vodochody smlouvu o přebudování čtyř letadel L-159A na dvoumístnou cvičnou verzi L-159T1. První takto upravené letadlo vzlétlo 8. března 2007 a všechny čtyři stroje varianty L-159T1 byly české armádě dodány v listopadu 2007.

Konstrukce.

Drak.

Konstrukce letadla vychází z typu L-59, přičemž křídla byla zesílena a získala třetí pár závěsníků. Přední část trupu byla prodloužena a rozšířena, aby se do ní dal umístit radiolokátor s rozměry 560 x 370 mm. L-159 je dolnoplošník s přímým lichoběžníkovým křídlem. Životnost draku stroje je 12 000 letových hodin nebo 30 let provozu. Podvozek letadla spolu s robustní konstrukcí draku umožňují L-159 přistávat a vzlétat i z nezpevněných ploch.  V letounech L-159T1 a L-159B došlo k jistým konstrukčním úpravám, aby se získalo místo pro dalšího člena posádky, avšak u každé verze se s tím vývojáři vypořádali jinak. Z nosu L-159T1 byl odstraněn palubní radar a místo něj tam přemístili zařízení, které se původně nacházelo za pilotem. Takovým způsobem získali konstruktéři prostor pro instruktora. Verze L-159B získala prostor pro druhého člena posádky na úkor jedné palivové nádrže, čímž se zkrátil maximální dolet na 2360 km. Dalším výrazným rozdílem mezi L-159B a jednomístným provedením je nástavec na tankování, který se nachází v pravé přední části trupu letadla.

Kokpit.

Pilot letadla sedí v lehce opancéřované kabině. Bezpečnost pilota v nouzové situaci zajišťuje vystřelovací sedadlo VS 2-C kategorie 0-0, další ze špičkových produktů českého leteckého průmyslu. Překryt kabiny se v závislosti na rychlosti letu buď odhazuje nebo se tříští jeho skleněná výplň pomocí malých detonačních náloží. Sedadlo umožňuje katapultaci v nulové výšce a při nulové rychlosti. Kokpit je před nepřátelskou střelbou chráněný zboku kompozitním, keramickým pancéřováním a zespodu pancéřovou deskou. Kabina pilota je moderní "skleněné" koncepce, založená na primárním přístroji HUD a dvojicí barevných MFD. Letové údaje jsou zobrazovány na průhledovém displeji (HUD) a na dvou barevných multifunkčních LCD displejích. V kokpitu je využit koncept HOTAS (Hands-On-Throttle-And-Stick), tj nejdůležitější ovládací prvky jsou umístěny na plynové a řídicí páce. Řízení letadla je hydraulicko-mechanické. Záložní přístroje jsou elektro-mechanické či tlakové ADI, HSI, rychloměr/machmetr a výškoměr, doplněné záložním umělým horizontem a variometrem. Sestavu doplňují palubní hodiny, kapalinový kompas, ukazatel přetížení a signalizátor úhlu náběhu. Kabina je z velké míry kompatibilní s brýlemi nočního vidění (NVG), které však zatím nejsou standardně Vzdušnými silami AČR používány.

Avionika.

Pro plnění těchto úkolů je letoun vybaven moderním avionickým systémem, tzv. integrovaným zbraňově-navigačním kompletem (ZNK), jehož architektura je vybudována okolo sběrnice MIL-STD-1553 s dvojicí řídicích počítačů. Dodavatelem a integrátorem systému byla firma Boeing. ZNK umožňuje pilotovi řešit navigační úlohy a úkoly boje proti vzdušným a pozemním cílům a za letu měnit konfiguraci systémů a zobrazení informací na palubě podle okamžité potřeby. Součástí ZNK jsou následující systémy:  Letoun je dále vybaven řadou opatření pro zvýšení pravděpodobnosti přežití, mezi které patří ochrana palivových nádrží vháněním dusíku nad hladinu paliva (systém OBIGGS) a ochrana pilotního prostoru kompozitovým pancéřováním.  Výrazným pomocníkem pro létající i pozemní personál představují monitorovací systémy. Na letounu jsou instalovány tři: AMOS, FRAME a EMS.  Systém AMOS, produkt české firmy Speel Praha, sbírá informace z různých systémů letounu, ukládá je v jednotce sběru dat FDAU a umožňuje jejich využití jak přímo za letu (kritické a další informace o činnostech systémů se zobrazují pilotovi na MFD), tak po jejich stažení do pozemní jednotky i jejich vyhodnocení pro účely následné údržby nebo poletového rozboru činnosti pilota. Závady, indikované systémem AMOS mají návaznost v systému vyhledávání a odstraňování příčin závad v technické dokumentaci letounu a tvoří tak funkční celek. Při poletovém rozboru pilota jsou současně k dispozici záznamy z HUD a MFD a vizualizace letounu v prostoru, trajektorie jeho letu, detailní hodnoty jednotlivých parametrů v čase, a řada dalších funkcí.  Systém FRAME sleduje pomocí snímačů na draku letounu únavové zatížení jeho konstrukce a tak výrazně napomáhá při predikci a řízení "olétanosti" flotily letounů a umožňuje maximální využití životnosti stroje úpravou spektra zatížení v provozu jednotlivých letounů.  Systém EMS (Engine Monitoring System) snímá data z provozu motoru podobně jako AMOS sleduje systémy letounu. Umožňuje řídit a plánovat údržbu motoru, vyhledávat a odstraňovat příčiny závad a při použití systému ERMS řídit celou flotilu motorů.

Motor.

Vleklé problémy s motorem Lotarev DV-2 a jeho regulací především v letounu verze L-59E byly radikálně odstraněny instalací nového motoru se zvýšeným tahem Honeywell/ITEC F-124GA-100. Tento moderní turbodmychadlový motor má velmi rychlou akceleraci, jeho modulární koncepce umožňuje relativně snadnou a levnou údržbu výměnou jednotlivých modulů bez nutnosti měnit celý motor. Regulaci chodu motoru zabezpečuje dvojitý plně elektronický systém FADEC s hlavním a záložním řídicím počítačem. Páka ovládání motoru již není s motorem spojena táhlem, ale pouze předává po kabelu signál o své poloze elektronickému řízení.

Ovládání.

Řízení letounu je hydraulicko-mechanické, příčné a podélné kanály řízení mají vřazeny hydraulické posilovače, směrovka je ovládána mechanicky táhly. V ovládání letounu napomáhá pilotovi systém automatického řízení (AFCS), který je tvořen autopilotem a tlumičem stranových kmitů.  Autonomní provoz na letišti bez použití pozemních zdrojů energie umožňuje pomocná energetická jednotka APU Safír-5F z PBS Velká Bíteš, která za letu slouží jako pohon pro záložní zdroje elektrické energie a tlaku v hydraulické soustavě, či pro spouštění motoru jak na zemi tak i za letu. Přistávací zařízení s nízkotlakými pneumatikami a celková koncepce letounu umožňuje pro tuto kategorii letadel zcela unikátní provoz z nezpevněných vzletových a přistávacích ploch. Pohybu stroje po letištní ploše napomáhá hydraulický systém natáčení příďového kola (NWS Nosewheel Steering System), rovněž novinka u vodochodských strojů.  Velká pozornost při konstrukci stroje byla věnována ulehčení obsluhy a údržby letounu pozemním personálem. Pilot je vybaven systémem generování kyslíku na palubě (OBOGS), takže není nutné plnění v průběhu letové akce. Palivový systém lze plnit centrálně tlakovým způsobem. Letoun má systém rychlé informace o technickém stavu, na centrálním panelu údržby je umístěn "semafor" se třemi žárovkami, zelená propouští letoun k další letové činnosti, oranžová a červená definují kritičnost detekované závady. Ke zlepšení údržby a obsluhy přispívá řada dalších "drobností", jako například samohybná vlečná oj s vlastním motorem, která umožňuje manipulaci s letounem bez přítomnosti tažného vozidla, apod.

Služba.

Česká armáda objednala (v roce 1997) a v letech 1999 až 2003 obdržela 72 kusů jednomístné varianty L-159A. Původně byly dislokovány na letištích Čáslav a Náměšť nad Oslavou, v roce 2013 bylo ve stavu 25 letounů (19 L-159A + 6 L-159T1) u 212. taktické letky v Čáslavi, zbylé byly uskladněny a hledal se pro ně kupec. Za faktory snižujícími jejich prodejnost byly považovány mj. absence vlastních palubních zbraní (všechny zbraně jsou podvěsné) a systému pro doplňování paliva za letu, stejně jako skutečnost, že řada důležitých dílů pochází ze Spojených států, které ovšem do mnoha zemí díly nejsou ochotny z politických důvodů dodávat.

Export.

Na konci listopadu 2013 oznámil ministr Vlastimil Picek, že o 28 uskladněných letounů (z toho čtyři na náhradní díly) má vážný zájem americká firma Draken International podnikající v sektoru leteckého výcviku (její letouny simulují protivníka při výcviku vzdušného boje). Odhadovaná cena za všechny letouny byla 434 až 516 milióny korun. Další náklady měly být spojeny se zprovozněním letadel. Vláda Jiřího Rusnoka schválila dne 2. ledna 2014 prodej až 28 letounů L-159 společnosti Draken International za celkovou částku 21,72 až 25,8 milionů USD, tj. 15,5 až 18,5 milionů korun za jeden stroj. Práce spojené s uvedením letounů do provozu byly hrazeny americkou stranou. V roce 2015 projevilo zájem o 12 jednomístných a dva dvoumístné bitevníky irácké letectvo. Počet dodaných letounů společnosti Draken International se proto snížil z 28 na 21 strojů. Od konce května 2016 nasazuje irácká armáda bitevníky L-159 v boji proti islamistům.

Specifikace (L-159).

Výzbroj.

2340 kg zbraní či jiných podvěsů na sedmi vnějších závěsech (tři pod každým křídlem a jeden pod trupem)

Aero L-159 ALCA (Advanced Light Combat Aircraft) je český jednomístný jednomotorový víceúčelový lehký bojový podzvukový letoun. Dvoumístné varianty L-159T1 a L-159B jsou primárně určeny pro výcvik a kondiční létání pilotů, sekundárně mohou působit jako víceúčelové lehké bojové letouny.

L-159 ALCA 战斗机 (捷语: L-159) 是捷克沃多乔迪航空制造的多功能亚音速战斗机。它是捷克飞机公司在L-59(L-39 MS)基础上发展的攻击/教练机,有单座的L-159 A和双座的L-159 B两种型号。捷克空军已订购了72 架L-159 A/B。


Výhody.

Reference zvyšují flexibilitu, kde mohou být data uloženy, jak jsou alokovány a jak jsou předávány mezi jednotlivými částmi kódu. Dokud reference odkazují na tyto data, umožňují k nim zároveň také přístup, a data samotná se tak nemusí nikam přesouvat. Reference také umožňují snadnější sdílení mezi rozdílnými částmi kódu.  Mechanismus reference (pokud se slyší v implementaci), je ve většině základních moderních programovacích jazyků společná, a dokonce i některé jazyky, které nepodporují přímé použití referencí tak pro ně mají nějaké vnitřní nebo implicitní použití. Například, referenční volání konvence může být prováděno buď explicitně, nebo implicitně použitím referencí.

Příklady.

Ukazatele jsou vzhledem k přímému vztahu se základním hardwarem efektivním a jedním z nejmocnějších typů odkazů vůbec. Nicméně, díky tomuto přímému vztahu, ukazatele vyžadují od programátora podrobné pochopení architektury dané paměti, protože ukazatele ukládají adresy místa uložení namísto přímé hodnoty. Tím může nevhodné používání ukazatelů snadno vést k nepředvídatelnému chování samotného programu. Inteligentní ukazatel () je zase neprůhledná datová struktura, které sice funguje jako ukazatel, ale lze k ní přistupovat pouze pomocí jednotlivých metod.  Deskriptor souboru nebo manipulátor souboru (,, nebo ) jsou typy odkazu používané k abstraktnímu obsahu souboru. To obvykle představuje jednak samotný soubor (při žádosti zamknutí souboru), tak i specifické postavení v rámci obsahu souboru (při čtení souboru).  Při distribuovaném výpočtu (rozdělení na více menších, nenáročných úloh) může odkaz obsahovat více než adresu nebo identifikátor, ale může také zahrnovat specifikace síťových protokolů používané k vyhledávání a přístupu k odkazovaným objektům. Způsob, jakým je informace zakódována. Například Web WSDL (popis vzdálené webové služby), může být považována jako forma reference, protože obsahuje kompletní specifikace, jak najít a jak sem připojit na konkrétní webové služby. Reference na pohybující se distribuované objekty (peer-to-peer) je jiný příklad: je to kompletní specifikace, jak vytvořit malý proxy, software, který bude následně zapojen do peer-to-peer interakce, jejímž prostřednictvím lokální počítač může získat přístup k datům, která jsou replikována nebo existuje jen jako message stream.  Příklad volaní pomocí reference v E: def modify(var p, &q) { ? var a := 1? var b := 2? modify(a,&b)? a? b Příklad, který simuluje volaní referencí v jazyce C: void Modify(int p, int * q, int * o) int main()

Reference je v informatice pojem používaný v programování, který označuje odkaz na proměnnou nebo instanci objektu. Reference je abstraktnější variantou ukazatele, která navenek neobsahuje žádnou informaci o uložení objektu v operační paměti.

在电脑科学中,参照(英语:reference)是指一个可以让程序间接存取于电脑内存或其他储存装置中一特定资料的值,该数据可以为变量或记录。


Součásti a vybavení zastávky.

Zastávka je vždy tvořena jednak místem pro zastavování vozidel (kolejiště nebo vozovka zastávky) a jednak místy pro pobyt a pohyb cestujících (nástupiště, případně též další čekací plochy). K vybavení zastávky patří zejména označení zastávky (např. označníkem zastávky, svislé či vodorovné dopravní značky, drážní návěstidla, vyznačení názvu zastávky) a informace o provozu (zejména jízdní řád, případně vyznačení linek a směrů, tarifní informace, informace o dopravním systému a přepravních podmínkách nebo další informační prvky). Zastávka může být vybavena přístřeškem, případně vlastním osvětlením (zejména jde-li o železniční zastávku), ochrannými prvky (například ochranným zábradlím, dopravním zrcadlem), nádobami na drobný odpad, odbavovacím zařízením (např. výdejna jízdenek, prodejní nebo označovací přístroj) atd. Přístup k zastávce může být zajištěn podchodem, nadchodem, úrovňovými přechody a chodníky atd. K některým zastávkám přísluší i obratiště: to není součástí zastávky, avšak zastávky mohou být součástí obratiště.  Autobusová nebo trolejbusová zastávka je součástí pozemní komunikace, železniční zastávka je součástí dráhy, tramvajová zastávka může být buď celá součástí dráhy nebo může být její nástupiště a čekací plocha součástí pozemní komunikace. Označník tramvajové nebo trolejbusové zastávky se považuje za součást dráhy i tehdy, stojí-li na ploše pozemní komunikace. V lidovém jazyce se někdy pod slovem zastávka rozumí jen některá část zastávky nebo některý prvek jejího vybavení, například označník zastávky, zastávkový přístřešek nebo nástupní ostrůvek.  Autobusové nebo trolejbusové zastávky nebo tramvajové zastávky kolidující s vozovkou mohou být označeny též svislou dopravní značkou u zadní části zastávky a vodorovným dopravním značením na vozovce. Tyto dopravní značky mají vyznačovat především úsek, v němž je (jiným) vozidlům zakázáno zastavení a stání, avšak druhotně mají i výstražnou funkci tím, že zastávku zvýrazňují. V případě současného použití svislého i vodorovného značení má v tomto případě v České republice přednost vodorovné značení, ač obecně je svislé značení svislému nadřazené. Pokud zastávka není vybavena tímto doplňujícím dopravním značením, platí v České republice zákaz zastavení a stání v úseku 30 metrů před úrovní označníku zastávky a 5 metrů za ním. (Termíny „začátek zastávky“ a „konec zastávky“ jsou v různých přepisech užívány nejednotně, někdy se za začátek považuje místo, kde vozidlo do zastávky vjíždí, a jindy naopak čelo zastávky.) V některých zemích (a v rozporu s předpisy přežívá takové značení i například v některých jihočeských městech) se jako označník zastávky používá obdobná značka, jaká je českými pravidly silničního provozu určena pro označení opačného konce zastávky, tedy u zádi posledního vozidla stojícího v zastávce.

Spor o zákaz zastavení v zastávce v ČR.

Paradoxem českého právního řádu je, že v autobusové, tramvajové nebo trolejbusové zastávce a u ní je všem řidičům zakázáno zastavit, aniž by pro řidiče tramvají nebo silniční linkové dopravy zákon uváděl nějakou výjimku (§ 27 odst. 1 písm. f) zákona č. 361/2000 Sb.). Na tuto chybu v zákoně odborníci podle Autoklubu ČR upozorňují již dlouhou dobu, přesto však dosud nebyla opravena. Podle některých právníků a podle tiskové mluvčí ministerstva dopravy však tato výjimka vyplývá „z logiky věci“, protože „slovo zastávka má v sobě obsaženo pojem zastavit“ a „není možné pokutovat řidiče autobusu, který plní svou povinnost“. Tisková mluvčí MD Marcela Žižková k tomu dále napsala: "„Tento pseudoproblém samozřejmě nemá žádný reálný základ. Již samotný význam slova zastávka je odvozen od slova zastavit, takže zastávka autobusu je určená pro zastavení autobusu a podobně. Řidiči vozidel hromadné dopravy, pro které je zastávka určena, ji samozřejmě mohou využít a nic tím neporušují. Zákon se musí aplikovat jako celek v kontextu celého právního řádu, ne vytrháváním jednotlivých normativních vět ze souvislostí.“" Článek iDnes však upozornil na tom, že v jiném případě úřady odmítaly použít zdravý rozum a lpěly na absurdním doslovném výkladu zákona ohledně přestupku v silničním provozu s odůvodněním, že je jejich povinností postupovat podle zákona a nemohou jinak. Fakticky je problémem zejména to, že neexistuje kritérium ani úřední postup, jímž by bylo možno rozhodnout, za jakých podmínek smí zastávku užívat nelinková doprava, tedy například kyvadlová doprava nejezdící v pevně stanovených časech, zájezdová doprava, automobil zastavující při dopravě typu K+R, vozidlo taxislužby pro výstup cestujících atd., a jakým způsobem a který úřad by jim mohl zastavování povolit (dopravní úřady ani úřady oprávněné k stanovení místní úpravy provozu k tomu nemají zákonem dané zmocnění). Rovněž není upraveno, za jakých podmínek mohou vozidla linkové dopravy v zastávkách nejen zastavit, ale i stát (vyčkávání na přestup, na pravidelný čas odjezdu, manipulační odstav na konečné atd.).  Dalším defektem českého právního řádu je, že zákon o silniční dopravě 111/1994 Sb. umožnil provádět silniční linkovou dopravu i vozidly, která jsou klasifikována jako osobní automobil (například mikrobusy), avšak zákon o provozu na pozemních komunikacích (361/2000 Sb.) a jeho prováděcí vyhláška (30/2001 Sb.) se o zastávkách pro taková vozidla nezmiňují, nevztahují na ně ustanovení o zastávkách a nezavádějí žádnou dopravní značku pro jejich označení.

Zákaz kouření.

Zákon č. 379/2005 Sb. o opatřeních k ochraně před škodami působenými tabákovými výrobky, alkoholem a jinými návykovými látkami, v ustanovení § 8 zakázal kouření na některých veřejných místech, mezi kterými jsou vyjmenovány i nástupiště, přístřešky a čekárny veřejné silniční a drážní dopravy a městské hromadné dopravy. Podle § 9 musí být místa, na nichž je zakázáno kouření, označena u vstupu zjevně viditelným textem zákazu kouření, a to v českém jazyce černými tiskacími písmeny o velikosti písma nejméně 5 cm na bílé ploše, a grafickou značkou zákazu kouření v provedení podle nařízení vlády č. 11/2002 Sb. (vzhled a umístění bezpečnostních značek). Podle § 15 je do přístřešků zastávek a nástupišť veřejné silniční a drážní dopravy a městské hromadné dopravy zakázán vstup osobám, které jsou zjevně pod vlivem alkoholu nebo jiných návykových látek a jsou ve stavu, v němž bezprostředně ohrožují sebe nebo jiné osoby, veřejný pořádek nebo majetek.  Ustanovení je problematické zejména proto, že hranice nástupišť nejsou přesně definovány a nástupiště zpravidla plynule navazují na čekací prostory nebo další prostory pozemní komunikace nebo přístupových cest.

Zastávka je označené místo, které je určeno pro zastavování vozidel (či vlaků) zejména veřejné dopravy a pro nástup, výstup nebo přestup cestujících.

车站是指建立在有公共交通班次行走的路线上,供人们集中等候交通班次,并且给予公共交通工具上下客的地方。


Historie.

Metodu vytvořil Albert Humphrey, který v 60. – 70. letech 20. století vedl na Stanfordově univerzitě výzkumný projekt, financovaný 500 největšími korporacemi v USA (Fortune 500). Cílem tohoto projektu bylo analyzovat nedostatky ve stávajícím plánování těchto společností a vytvořit pro ně nový systém řízení změn. Albert Humphrey vytvořil v rámci své práce na Stanfordském výzkumném ústavu týmovou metodu pro plánování, kterou pojmenoval SOFT analýza a později ji přepracoval na SWOT analýzu.

Charakteristika a užití.

SWOT analýza poskytuje podklady pro formulaci rozvojových směrů a aktivit, podnikových strategií a strategických cílů. Spočívá v rozboru a hodnocení současného stavu organizace (vnitřní prostředí) a současné situace okolí organizace (vnější prostředí).  Ve vnitřním prostředí jsou identifikovány silné a slabé stránky, které jsou vymezeny vnitřními faktory efektivnosti organizace ve všech významných oblastech.  Vnější prostředí jsou oblasti, které organizace sama nemůže ovlivnit – existují nezávisle na organizaci a jejím působení a působí tedy z prostředí mimo organizaci. Ve vnějším prostředí identifikujeme příležitosti a hrozby ve všech významných oblastech, které v organizaci působí: P – politické, E – ekonomické, S – sociální, T – technologické, L – legislativní, E – ekologické. Analýzu příležitostí a hrozeb lze tedy realizovat s využitím PESTLE analýzy.  Není možné, aby jeden identifikovaný faktor byl zároveň silnou a slabou stránkou nebo příležitostí a hrozbou. Analýza SWOT má smysl pouze v případě, že se z ní získané výsledky budou dále využívat, a to v podobě navazujících opatření, která vyplývají z definovaných strategií.  SWOT analýzu je dále možno členit pomocí mřížky:

Části SWOT analýzy.

S.

Strengths či silné stránky je část analýzy vnitřního prostřední. Silné stránky pomáhají posilovat tržní pozici, neboli nám pomáhá identifikovat v jakých aspektech je naše firma před konkurencí. Cílem firmy je maximalizace silných stránek. Vytěžit co nejvíce z toho co už umíme.  Do silných stránek patří různé dosažené úspěchy, dovednosti, znalosti, schopnosti nebo zdroje. Silné stránky jsou ovšem pouze to, co vybočuje z průměru. Například u učitele francouzštiny není silná stránka znalost francouzštiny. Spíše je to nutný standard pro konkurenceschopnost.  Příklady silných stránek:

W.

Weaknesses neboli slabé stránky. Jedná se o interní (vnitřní) analýzu prostředí firmy. Obvykle jsou měřeny interním hodnotícím systémem, benchmarkingem nebo srovnáním s konkurenci. Weaknesses jsou slabé stránky firmy, které snižují její vnitřní hodnotu (dovednosti, aktiva, podnikové zdroje atd). Cílem firmy je minimalizace slabých stránek.  Příklady slabých stránek:

O.

Opportunities neboli příležitosti. Jde o potenciální vnější příležitosti – šance pro rozvoj podniku a posílení pozice na trhu. Podnik se proto snaží o jejich správnou identifikaci a maximální využití. Tyto skutečnosti mohou podniku přinést úspěch v podobě např. větší poptávky, lepšího uspokojení zákazníků, zvýšení povědomí.  Příklady příležitostí:

T.

Threats neboli hrozby. Hrozby jsou faktory vnějšího prostředí a leží mimo kontrolu společnosti. Hrozby představují možná rizika, která ohrožují dosažení cílů společnosti nebo její samotnou existenci. Cílem analýzy je hrozby identifikovat, sledovat a případně eliminovat.  Hrozby musí společnost systematicky dlouhodobě řídit a předcházet jim. V opačném případě mohou přerůst v závažný problém. Při řízení hrozeb je možné využít tzv. Paretova pravidla 80/20, kdy 20 % potenciálních hrozeb způsobí 80 % finančních ztrát. Při řízení hrozeb je proto nutné uspořádat jednotlivé položky postupně od nejzávažnějších po nejméně závažné.  Ohrožení společnosti může nastat například v následujících oblastech:  Vztahy s okolními společnostmi a fyzickými osobami ovlivňujícími chod společnosti:  Změny podnikatelského prostředí:  Společenské trendy:

Výstupy.

Výstupem kompletní analýzy SWOT je chování společnosti, která maximalizuje přednosti a příležitosti a minimalizuje své nedostatky a hrozby. Vyhodnotí-li analýza, že převažují silné stránky a příležitosti, měl by se respondent ubírat po dobré cestě. Vyjde-li více slabin a hrozeb, je na zváženou, zda pokračovat. Pokud se respondent rozhodnete jít dál, může si na základě SWOT analýzy stanovit strategické kroky, kterými se chce zabývat, a které mu pomohou využívat příležitosti, eliminovat hrozby a slabé stránky.

SWOT analýza se řadí mezi základní metody strategické analýzy, a to právě z důvodu jejího integrujícího charakteru získaných, sjednocených a vyhodnocených poznatků, ze kterých jsou generovány alternativy strategií dalšího rozvoje organizace.

强弱危机分析(英语:SWOT Analysis),又称优劣分析法、SWOT分析法或道斯矩阵,是一种企业竞争态势分析方法,是市场营销的基础分析方法之一,通过评价自身的优势(Strengths)、劣势(Weaknesses)、外部竞争上的机会(Opportunities)和威胁(Threats),用以在制定发展战略前对自身进行深入全面的分析以及竞争优势的定位。而此方法是Albert Humphrey所提。