弗拉基米尔·沃尔福维奇·日里诺夫斯基

Životopis.

Žirinovskij se narodil do právnické rodiny. Jeho otec, Volf Isaakovič Ejdelštein, byl polský Žid. Do 10. června 1964 používal otcovo příjmení Ejdelštejn (), svého otce však poznal jen z matčina vyprávění. Když v polovině prvního desetiletí 21. století našel v Izraeli jeho hrob, dozvěděl se, že byl agronomem a obchodníkem s nábytkem.  Roku 1970 absolvoval Institut asijských a afrických zemí na Moskevské státní univerzitě v oboru turecký jazyk a literatura. Roku 1969 absolvoval v rámci studií roční stáž v Turecku. Tam byl podle některých zdrojů zatčen za šíření komunistických názorů.  Ve studiích na téže moskevské vysoké škole dále pokračoval, když navštěvoval večerní právnickou školu. Vystudoval také Fakultu mezinárodních vztahů na Univerzitě marxismu-leninismu. Roku 1983 požádal o vystěhování do Izraele, avšak svůj plán nakonec neuskutečnil.

Politická kariéra.

Do politiky vstoupil roku 1988. O rok později založil Liberální demokratickou stranu Ruska a v březnu 1990 se stal předsedou této strany, tuto funkci vykonává dosud. Od roku 1993 je též poslancem ruské Státní dumy.  Několikrát se neúspěšně pokoušel kandidovat na ruského prezidenta, a to v letech 1991, 1996 a 2000, vždy ale získal pouze mezi třemi až sedmi procenty hlasů.  Liberálními médii a názorovými odpůrci je označován za neofašistu a pravicového extremistu.

Kontroverze.

Žirinovskij je znám svými populistickými a xenofobními výroky a také agresivním chováním vůči svým názorovým oponentům či žurnalistům.  Několikrát se nevhodně vyjadřoval o Židech, o přistěhovalcích či o menšinách. Sympatizoval také s bývalým iráckým prezidentem Saddámem Husajnem. Ačkoliv tvrdě kritizuje Spojené státy americké, rád se nechává přirovnávat k americkým činitelům. Řekl například: Srovnáván bývá s francouzským politikem Jeanem-Marie Le Penem. Podporoval také například Edwina Neuwirtha, což byl rakouský průmyslník a bývalý úředník Waffen-SS, který popíral používání plynových komor při nacistickém vyvražďování Židů během druhé světové války. Některými německými médii byl proto nazván „"Ruský Hitler"“.

Jaderné vyhrožování.

V roce 2014 způsobil rusko-polskou diplomatickou roztržku, když během probíhající Ukrajinské krize v rozhovoru pro televizní kanál Rossija 24 pohrozil Polsku a pobaltským státům preventivním jaderným úderem. Polský ministr zahraničí Radosław Sikorski označil Žirinovského výroky za skandální a nechal předvolat ruského velvyslance k vysvětlení.

Rodina.

Je ženatý s Galinou Lebeděvovou, která je kandidátkou biologických věd. Žirinovskij má také syna Igora Lebeděva, který je šéfem poslaneckého klubu Žirinovského strany.

Odkazy.

Reference.

Český překlad knihy "Poslední výpad na jih" : https://web.archive.org/web/20170905003926/http://jirisoler.wz.cz/zirinov.html

Vladimir Volfovič Žirinovskij (rusky "Владимир Вольфович Жириновский"; 25. dubna 1946 Alma-Ata, Sovětský svaz; dnes Almaty, Kazachstán jako Vladimir Volfovič Ejdelštejn) je ruský politik a člen ruské opoziční Liberálně-demokratické strany, který je některými považován za symbol ruského nacionalismu. Je znám svými projevy na veřejnosti, v nichž populisticky slibuje snadné a bezbolestné změny ve společnosti.

弗拉基米尔·沃尔福维奇·日里诺夫斯基(;1946年-4月25日),生于哈萨克斯坦阿拉木图,俄罗斯政治家,俄罗斯自由民主党创始人、主席,俄罗斯国家杜马副主席。


Obecné informace.

Normální hladina methemoglobinu je pod 1 %, měřeno ko-oximetrickým testem; u zdravých dětí je tato hladina až 3,61—6.44 % (měřeno spektrofotometricky), protože mají méně aktivní enzym methemoglobinreduktázu Zvýšené hladiny methemoglobinu se objevují tehdy, když jsou mechanismy chránící proti oxidativnímu stresu v červených krvinkách přetíženy a železnatý iont (Fe) v hemové skupině molekuly hemoglobinu se zoxiduje na železitý (Fe). Tím se hemoglobin převede na methemoglobin, který váže kyslík mnohem silněji než hemoglobin. To vede ke tkáňové hypoxii, protože vysoké hladiny methemoglobinu v krvi váží kyslík a nedokáží ho uvolňovat tak, jak je potřeba. Spontánní tvorba methemoglobinu je normálně blokována ochrannými enzymovými systémy, např. NADH-methemoglobinreduktázou čili cytochrom b5 reduktázou (hlavní dráha), NADPH-methemoglobinreduktázou (vedlejší dráha) a v menší míře kyselinou askorbovou a systémy glutathionových enzymů. Problémy s těmito systémy vedou k methemoglobinémii.

Typy methemoglobinémie.

Vrozená methemoglobinémie.

Při deficitu enzymu diaforázy I (NADH-methemoglobinreduktázy) hladiny methemoglobinu stoupají a krev těchto pacientů má omezenou kapacitu pro přenos kyslíku. Taková tepenná krev není červená, nýbrž hnědá. Kůže bělošských pacientů s touto poruchou má proto namodralý odstín. Dědičná methemoglobinémie je způsobována recesivním genem. Má-li tento gen jen jeden z rodičů, bude mít potomek normálně zbarvenou kůži, mají-li však gen oba rodiče, bude mít kůži namodralou (což signalizuje methemoglobinémii).  Jiná příčina vrozené methemoglobinémie se pozoruje u pacientů s abnormálními variantami hemoglobinu, například hemoglobinu M (HbM) nebo hemoglobinu H (HbH), které nejsou podrobitelné redukci, byť enzymový systém není narušen.  Methemoglobinémie se může objevit také u pacientů s deficitem pyruvátkinázy, vzhledem k narušené produkci NADH - esenciálního kofaktoru pro diaforázu I. Podobně u pacientů s deficitem glukózo-6-fosfátdehydrogenázy může být narušena produkce jiného kofaktoru, NADPH.

Získaná methemoglobinémie.

Methemoglobinémie může být také získaná. Ochranné enzymové systémy normálně přítomné v červených krvinkách udržují u zdravých lidí hladinu methemoglobinu na méně než 1 procentu celkového hemoglobinu. Expozice exogenním oxidantům a jejich metabolitům (například benzokainu nebo dusičnanům) může zrychlit tvorbu methemoglobinu až tisíckrát, překročit možnosti ochranných enzymových systémů a akutně zvýšit hladinu methemoglobinu.  Mezi klasické chemické příčiny methemoglobinémie patří antibiotika (trimethoprim, sulfonamidy a dapson), lokální anestetika (zvláště artikain a prilokain) a další látky, například anilinová barviva, metoklopramid, chlorečnany, mefedron nebo bromičnany. Methemoglobinémii může způsobit také požití dusitanů nebo dusičnanů (například patinovacího činidla dusičnanu vizmutitého). Součástí rekreačních drog, nazývaných poppers je amylnitrit, který vyvolává methemoglobinemii vdechováním.  Děti do 6 měsíců věku jsou zvláště citlivé na methemoglobinémii způsobenou dusičnany v pitné vodě (tzv. „modrání kojenců“), dehydrataci způsobenou gastroenteritidou s průjmem, na sepsi a na povrchová anestetika obsahující benzokain nebo prilokain. Dusičnany obsažené v zemědělských hnojivech mohou prosakovat skrz půdu a kontaminovat vodu. Současný standard EPA pro dusík v dusičnanech v pitné vodě je s ohledem na ochranu dětí stanoven na 10 ppm. Český limit pro dusičnany v pitné vodě je 50 mg/l.

Methemoglobinémie je fyziologická porucha charakterizovaná přítomností abnormálně vysokého množství methemoglobinu (metHb) v krvi. Methemoglobin je oxidovaná forma hemoglobinu, která nemá skoro žádnou afinitu ke kyslíku, proto nemůže téměř žádný kyslík přenést do tkání. Pokud je jeho koncentrace v červených krvinkách zvýšená, může se projevit tkáňová hypoxie.

正铁血红蛋白血症(methemoglobinemia),或高铁血红蛋白症、变性血色蛋白血症、变性血红素血症、变性红血球血症、急性变性血红素症,是指因血液中异常的出现过多不能带氧的正铁血红蛋白(带Fe离子而不是Fe的血红蛋白)导致身体出现缺氧变蓝症状。若血液含正铁血蛋白分量超过一成半,便会出现病征。


Historie.

Blitz začal 24. srpna 1940, když se skupina německých nočních bombardérů mířících na letiště RAF odchýlila od kurzu a náhodou zničila několik londýnských domů, přičemž došlo i k obětem na lidských životech. Jako odvetnou akci nařídil britský ministerský předseda Winston Churchill bombardovat následující noci Berlín.  Situace se rychle vyostřila. Počínaje 7. zářím bombardovala Luftwaffe Londýn po dobu 75 po sobě jdoucích nocí.  Do konce května 1941 bylo zničeno nebo poškozeno přes milion domů a zabito přes 40 000 civilistů. Téměř polovina z tohoto počtu se vztahuje na Londýn.  Luftwaffe útočila také na přístavy a průmyslová centra mimo Londýn. Těžké nálety, jež postihly hlavní přístav na Atlantiku Liverpool, si během války vyžádaly v oblasti Merseyside na 4000 životů. Severomořský přístav Kingston upon Hull, který se stal snadným náhradním cílem v případě, že piloti bombardovacích letadel nedokázali najít svůj prvotní cíl, prodělal během války celkem 86 náletů, přičemž bylo zabito asi 1200 civilistů a zničeno či poškozeno 95 % obytných domů. Ostatní přístavy včetně Bristolu, Cardiffu, Portsmouthu, Plymouthu, Southamptonu a Swansea se staly cílem náletů stejně jako průmyslová centra Birmingham, Belfast, Coventry, Glasgow, Manchester a Sheffield. Obzvlášť těžké nálety směřovaly na Birmingham a Coventry, protože v Birminghamu byla továrna na tanky a Spitfiry a v Coventry několik muničních továren. Centrum Coventry bylo téměř kompletně srovnáno se zemí.  Bombardování však nesplnilo svůj cíl demoralizovat Brity natolik, aby se vzdali, anebo vážně poškodit britské hospodářství. Během osmiměsíčního bombardování se Němcům nepodařilo vážně narušit výrobu ve Spojeném království, jehož válečný průmysl výrobu naopak zvyšoval. Blitz neusnadnil uskutečnění plánované Operace Seelöwe, což byl plán nacistického Německa na invazi do Velké Británie. Do konce května 1941 nebezpečí německé invaze pominulo a Hitler zaměřil svoji pozornost na východ, na Operaci Barbarossa. Při srovnání se spojeneckými nálety na Německo byl počet obětí následkem Blitzu poměrně malý. Jen samotné bombardování Hamburku v červenci 1943 si vyžádalo 42 000 civilních obětí, což je zhruba tolik, kolik jich zemřelo během celého Blitzu.  Neúspěch německé vzdušné ofenzivy měl zřejmě několik důvodů. Velení Luftwaffe (OKL) se nepodařilo vypracovat účinnou dlouhodobou strategii pro ničení britského zbrojního průmyslu. Letecké útoky se zaměřovaly střídavě na různá odvětví průmyslu, aniž se na jakékoli z nich patřičně soustředily a vyvinuly na ně potřebný tlak. Luftwaffe také nebyla vybavena na dlouhodobé strategické letecké tažení. Mimo jiné jí chyběly těžké čtyřmotorové bombardéry. Také německé znalosti o britském průmyslu a jeho schopnostech byly nedostatečné. Díky všem těmto faktorům nedokázala Luftwaffe vmanévrovat Británii tam, kde si ji německé velení přálo mít.

Blitz ( "Blesk", zkráceno z německého "Blitzkrieg", blesková válka) bylo označení pro trvalé bombardování britských měst německou Luftwaffe v době druhé světové války.

伦敦轰炸(The Blitz)是指在第二次世界大战中纳粹德国对英国首都伦敦实施的战略轰炸。德国对英国的轰炸发生在1940年9月7日至1941年5月10日间,轰炸范围遍及英国的各大城市和工业中心,但以伦敦受创最为严重。一直到不列颠战役结束,伦敦已被轰炸超过76个昼夜,超过4.3万名市民死亡,并有约10万幢房屋被摧毁。伦敦因此成为第二次世界大战期间遭受轰炸最为严重的城市之一。


Design a vlastnosti APU.

Návrh APU odstraňuje řadu problémů díky zlepšení komunikace mezi jádry CPU a jádry GPU. Vlivem této integrace se u počítačů s APU výrazně zlepšuje poměr výkon/cena. Dnes již klasické použití APU je pro vysoce mobilní přístroje, jako jsou mobilní telefony, netbooky, tablety. Největší přínos APU pro desktopy a servery je za pomoci nových standardizovaných rozhraní a knihoven, jako jsou pro obecné výpočty DirectCompute, OpenCL, WebCL, a nejnovějších verzí OpenGL ES.  První APU byly použity v systémech s nízkým výkonem, kde se díky integraci CPU a GPU šetřila energie. V současné době se navíc APU používají i v systémech, kde přinášejí vysoký výkon v jednoduché přesnosti FLOPS (hrací konzole a modelování).  Typickými APU orientovaným na vysoký výkon jsou APU od firmy AMD, které jsou použity v konzolích PlayStation 4, které mají celkový výkon vyšší než 1 TFlops (jednoduchá přesnost). Podobné vlastnosti má i APU použité v konzoli Xbox One. V obou případech jde o APU s osmi jádry CPU, vysoce výkonným GPU a pamětí sdílenou jak CPU, tak i GPU. Cílem tohoto řešení je dokonalá spolupráce systémů APU a tím pádem co nejvyšší reálný výkon konzolí.  Důležitým předpokladem efektivního využití APU je podpora ze strany software pro efektivního implementaci softwarového rozhraní. Přelomem pro využití APU byla podpora grafického rozhraní DirectX 11, od firmy Microsoft, se kterou přišlo výpočetní rozhraní DirectCompute 1. Také v oblasti otevřeného software došlo k podpoře APU, a to zejména díky podpoře stále významnějšího grafického rozhraní OpenGL, grafického rozhraní pro drobné a vestavěné spotřebiče OpenGL ES a výpočetního rozhraní OpenCL.  Poslední přijatá verze OpenCL 2.0 rázně omezuje nutnost intervencí CPU do práce GPU v nejnovějších APU, takže dále silně snižuje nutnost přenášení dat mezi CPU a GPU v rámci APU. Vlastně se tak rozšiřuje množina problémů a algoritmů, které je možno řešit téměř bez zásahu CPU. Řešení za pomoci GPU je totiž obvykle méně energeticky náročné, a u stále většího množství úloh i výrazně výkonnější. V podstatě se dá říci, že cílem APU je maximální využití GPU z důvodu jeho mnohem vyšší efektivity než u současných CPU.

Čipy APU.

Toto pojmenování zavedla v roce 2010 společnost AMD spolu s uvedením svého projektu AMD Fusion s modely Bobcat, Jaguar,... První APU (CPU a GPU v jednom pouzdře) však přišlo již v roce 2006 spolu s procesorem Intel Atom. Oba čipy oproti běžným desktopovým procesorům disponují miniaturními velikostmi (Intel Atom 9,1×9,6 mm a AMD Bobcat 8,1×9,1 mm) a mnohem menším TDP (např. AMD Bobcat má mít 9 W, běžné procesory přitom dosahují 65–95 W). Třetí hráč na trhu procesorů architektury x86, společnost VIA, pro rok 2011 chystá APU čipy NANO. Pro ARM žádné APU návrhy zatím nejsou známy; pokud by se měly objevit, dá se (soudě podle zlomkové spotřeby ARM procesorů oproti procesorům x86) předpokládat ještě mnohem menší TDP než má současný návrh AMD Bobcat.

Jako APU (z anglického Accelerated Processing Unit) je nazýván čip, do kterého je v jednom pouzdře integrováno jádro (nebo jádra) CPU a zároveň GPU, tedy jak centrální procesorové, tak grafické jednotky.

加速处理单元(英语:英语:Accelerated Processing Unit,APU),或称加速处理器,是指电脑系统中,中央处理器内整合可以辅助传统中央处理器处理特殊类型的计算任务的处理单元,一般是「通用处理器核心」+「流处理单元」的组合设计。这种设计可以提升中央处理器处理这些特殊类型的计算任务的效能,这些特殊的计算任务可以是图形处理、矢量计算等等,辅助的处理单元一般是显示核心(现在多为通用图形处理器,GPGPU)、现场可编程逻辑门阵列(field-programmable gate array,FPGA),或类似的可处理某种特殊计算任务的专用处理单元。


Životopis.

Zdenka Heřmanová-Novotná se narodila v Rakovníku. Během gymnaziálních studií strávila rok (1946–1947) v Anglii studiem angličtiny. V roce 1950 odmaturovala na rakovnickém Wintrově reálném gymnáziu. V letech 1950–1953 studovala na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze čínštinu a dějiny Dálného východu u prof. Jaroslava Průška. V letech 1953–1958 pokračovala ve studiu čínštiny a čínské literatury na Pekingské univerzitě. Po skončení studia pracovala v letech 1958–1988 a 1990–1992 jako vědecká pracovnice v Orientálním ústavu Československé akademie věd. Roku 1966 získala hodnost kandidáta filologických věd a roku 1967 titul doktorky filosofie (PhDr.) na Univerzitě Karlově.  V letech 1967–1984 byla členkou Názvoslovné komise Českého úřadu geodetického a kartografického, v letech 1990–1999 členkou redakční rady "Archivu orientálního" a v letech 1992–2001 členkou výboru Česko-čínské společnosti a redakční rady jejího časopisu "Fénix". Roku 1969 získala Čestné uznání ČSAV za lexikologické studie, v roce 1991 Cenu ČSAV za "Česko-čínský slovník".

Dílo.

Vědecky se zabývá problémy struktury a vývoje čínského znakového písma a jeho reformou, morfologií a lexikologií moderní a středověké čínštiny. V rámci této činnosti spolupracovala i na mezinárodních lexikografických projektech (s vědci z NDR a z Číny). Časopisecky publikovala celou řadu odborných studií a vydala několik knih. Jejím hlavním úkolem v Orientálním ústavu byla práce na sestavení a redakci devítidílného "Česko-čínského slovníku" (Academia Praha, 1974–1984). Kromě vědecké práce se zabývá překládáním čínské literatury do češtiny. Jejím nejznámějším překladatelským dílem je kniha "Opičí král (Vyprávění o putování na západ)", výbor z klasického románu "Putování na západ" ("Si-jou-ťi") spisovatele Wu Čcheng-ena, s nímž jako vůbec první seznámila českou kulturní obec. Čeština se tak po angličtině, francouzštině a ruštině stala teprve čtvrtým evropským jazykem, do nějž byl román přeložen. Pro první vydání (1961) byl použit výbor čínského editora Žuo-ku (Ruo Gu), pozdější vydání (1997) bylo rozšířeno ještě o jeden příběh. Úspěšná kniha byla později vydána i v anglickém (1964 a 1992), německém (1964 a 1992) a francouzském (1992) znění, vytvořených na základě českého překladu. Pro Československou televizi Brno přeložila scénář k čínskému seriálu "Opičí král" ("Si-jou-ťi", 1986), který byl v Československu poprvé vysílán roku 1991 a reprízován roku 1993. Napsala také dvě populární knížky o čínské kuchyni (1987, 1991).

Zdenka Heřmanová-Novotná (* 8. prosince 1930 Rakovník) je česká sinoložka, překladatelka a propagátorka čínské literatury. Laureátka Ceny ČSAV (1991) za práci na "Česko-čínském slovníku".

兹登卡·赫日玛诺娃-诺沃特娜(,1930年-12月8日),中文名傅思端,是捷克汉学家,布拉格学派代表人物。主要贡献是将《西游记》部分内容选译为捷克文。


Příčiny počátečního neúspěchu.

Hlavní příčiny masakru na pláži Omaha byly tři.  Spojenecké bombardovací svazy přelétly linii německé obrany a bomby odhodily až jeden kilometr za ní. Německá obranná linie zůstala nepoškozená.  Před vlastním vyloděním pěchoty se na každém úseku měl vylodit výsadek asi 25 až 29 speciálně upravených tanků Sherman DD, aby zajistil potřebné krytí pěchoty. Tanky Sherman byly doplněny o dva lodní šrouby a vysoký nástavec z impregnované plachtoviny na kovové konstrukci vedoucí od boků. Výsledkem bylo plavidlo, jehož dno tvořil ponořený tank Sherman a na hladině vypadalo jako člun. Po dosažení pláží měla být konstrukce složena a vzniknout funkční tank.  Prvotní plán předpokládal, že tanky budou vyloděny ve vzdálenosti 5 km od pobřeží a pak nenápadně, jako zdálky vypadající běžné gumové čluny, dosáhnou pobřeží. V den D však bylo moře značně bouřlivé. Proto byl těsně před vyloděním tanků vydán rozkaz zkrátit vyloďovací vzdálenost na 1 km. V úseku Omaha se měl vylodit 741. tankový oddíl v počtu 29 tanků Sherman DD. Rozkaz ke zkrácení vyloďovací vzdálenosti se však nedostal k veliteli flotily tohoto úseku a tanky byly v tomto úseku vyloděny podle původního plánu ve vzdálenosti 5 km od pobřeží. Jako orientační bod k cíli vylodění měla sloužit věž místního kostela na hřebenu horizontu. Silný proud a vítr však začal tanky snášet od cíle vylodění. Veliteli posádek byli tankisté, ne však zkušení námořníci. Místo toho, aby se v nepříznivých podmínkách snažili dosáhnout bezpečně pobřeží kolmo k vlnám i za cenu snosu, snažili se dosáhnout původního cíle vylodění za každou cenu. Tím stočili své plovoucí tanky bokem k vlnám a tanky začaly nabírat vodu. Z 29 tanků oddílu 741 se 27 potopilo a pevniny dosáhly pouze 2 tanky, které tak nemohly poskytnout potřebnou podporu výsadku. V poslední době proběhl průzkum potopených vraků tanků a některé dosáhly vzdálenosti 3 km od místa vylodění směrem k pobřeží, než se potopily.  V ostatních úsecích bylo vylodění tanků Sherman DD úspěšné.  Také protivníci byli překvapivě silní, několik dní předtím se totiž na pláž Omaha přesunula jedna německá divize v plném bojovém stavu a od počátku svého příchodu měla nejvyšší stupeň bojové pohotovosti.

Omaha Beach, česky pláž Omaha, je kódové označení pro jeden z pěti sektorů, ve kterých proběhlo 6. června 1944 v rámci Operace Overlord během druhé světové války vylodění spojeneckých vojsk do Němci okupované Francie.

奥马哈海滩(英语:Omaha Beach)是1944年6月6日,第二次世界大战诺曼底战役中盟军四个主要登陆地点之一的代号名称,盟军于此日在诺曼底地区着陆,试图深入欧洲内陆以解放被纳粹德国与法西斯意大利所统治的民众。


Klubová kariéra.

Mata hrál za rezervní tým Realu Madrid. V roce 2007 odešel do klubu Valencia CF.

Chelsea FC.

Z valencie jej v roce 2011 koupil londýnský klub Chelsea FC za 23,5 milionu liber.  31. srpna 2012 nastoupil v Monaku v základní sestavě Chelsea k utkání o evropský Superpohár proti španělskému Atléticu Madrid, v němž se střetávají vítěz Ligy mistrů (tehdy Chelsea FC) a Evropské ligy (tehdy Atlético Madrid). Mata hrál do 81. minuty, ale porážce 1:4 společně se svými spoluhráči zabránit nedokázal. 25. září 2012 v utkání anglického ligového poháru proti Wolverhamptonu Wanderers vstřelil gól, Chelsea zvítězila 6:0.  Do jarního šestnáctifinále Evropské ligy 2012/13 byl Chelsea přilosován český klub AC Sparta Praha, Mata nastoupil 14. února 2013 v Praze v základní sestavě, anglický celek zvítězil 1:0 gólem mladého brazilského fotbalisty Oscara. O týden později se Mata představil v odvetě na Stamford Bridge, Sparta dlouho vedla 1:0, ale gól Edena Hazarda ve druhé minutě nastaveného času znamenal postup Chelsea do osmifinále Evropské ligy. Nakonec s Chelsea postoupil až do finále soutěže proti Benfice Lisabon. 15. května 2013 slavil se spoluhráči titul v Evropské lize po vítězství 2:1 ve finále nad Benfikou Lisabon.  V závěru sezóny 2012/13 byl zařazen do Jedenáctky roku Premier League (Premier League Team of the Year). 19. května 2013 v posledním ligovém kole Premier League 2012/13 vstřelil gól v zápase s Evertonem, Chelsea zvítězila 2:1, se ziskem 75 bodů skončila na 3. místě a definitivně si tak zajistila účast v Lize mistrů 2013/14.  V sezoně 2013/14 po příchodu kouče Josého Mourinha nedostával tolik příležitostí, trenér preferoval jiné hráče. Velký zájem o něj projevil v lednu 2014 konkurenční Manchester United FC, který sháněl posilu do středové řady a byl ochoten nabídnout 37 milionů liber.

Manchester United.

Transfer do Manchesteru United se nakonec uskutečnil, částka 37 milionů liber byla nejvyšší v historii přestupů manchesterského klubu, překonala 30,75 milionu liber z roku 2008 za příchod bulharského útočníka Dimitara Berbatova. Debutoval 28. ledna v ligovém utkání proti velšskému týmu Cardiff City FC, v němž si připsal asistenci na gól. Manchester United vyhrál 2:0.  Ve finále Evropské ligy UEFA 2016/17 nastoupil v základní sestavě na pravém křídle, dostajíce přednost před Lingardem. United proti Ajaxu vyhrál 2:0 a Mata tak podruhé triumfoval v Evropské lize.

Reprezentační kariéra.

Mládežnické reprezentace.

Mata působil v mládežnických reprezentacích Španělska. Se španělským týmem do 19 let vyhrál Mistrovství Evropy hráčů do 19 let 2006 v Polsku, kde mladí Španělé porazili ve finále Skotsko 2:1. S týmem do 21 let vyhrál roku 2011 Mistrovství Evropy U21 v Dánsku, když Španělé zvítězili ve finále nad Švýcarskem 2:0.  V létě 2012 byl napsán na soupisku pro Letní olympijské hry 2012 v Londýně. Španělsko (které mělo na soupisce i hráče z A-mužstva) zde bylo po vítězství na Euru 2012 největším favoritem, ale po dvou prohrách 0:1 (s Japonskem a Hondurasem) a jedné remíze s Marokem (0:0) vypadlo překvapivě již v základní skupině D. Mata odehrál všechna tři utkání svého týmu.

A-mužstvo.

V A-mužstvu Španělska debutoval 28. března 2009 v domácím kvalifikačním utkání proti Turecku, které Španělé vyhráli 1:0. Mata se dostal na hřiště v 63. minutě.  Se španělskou reprezentací vyhrál MS 2010 v Jihoafrické republice a EURO 2012 v Polsku a na Ukrajině. Trenér Vicente del Bosque jej vzal na Mistrovství světa 2014 v Brazílii, kde Španělé jakožto obhájci titulu vypadli po dvou porážkách a jedné výhře již v základní skupině B.

Úspěchy.

Klubové.

Valencia CF  Chelsea FC  Manchester United FC

Statistiky.

"Aktuální k 15. dubnu 2020"

Juan Manuel Mata García (* 28. dubna 1988, Burgos, Španělsko), je španělský fotbalový záložník a reprezentant hrající za klub Manchester United FC.

胡安·曼努埃尔·马塔·加西亚(,1988年-4月28日),通常称为马达(),是西班牙职业足球员,司职中场,现时效力英超球队曼联及西班牙国家足球队。


Geometrický tvar konstrukce.

Beton je stavební materiál, který umožňuje vytvářet rovinné i zakřivené plochy. Betonové konstrukci dává její tvar bednění, které musí umožnit splnění architektových představ. Pro zakřivené plochy je zpravidla nutné vyrobit individuální bednění. Výjimku tvoří plochy kolmých válců. Pro sloupy kruhového průřezu jsou vyráběna systémová bednění standardizovaných rozměrů a pro větší plochy mají systémová bednění k dispozici zařízení, která zajistí požadované zakřivení překližek bednicího pláště. Požadovaný geometrický tvar konstrukce je určen "výkresem tvaru", v němž jsou definovány rozměry, sklony, zakřivení, výstupky, otvory atd.

Členění ploch konstrukce.

Pro konstrukce z pohledového betonu je zpravidla zapotřebí stanovit také rozčlenění ploch. Přirozené rozčlenění plochy, které je dáno otiskem spojů jednotlivých bednicích dílců, může být ještě zdůrazněno úpravou bednění. Požadované rozčlenění jednotlivých ploch určuje architekt tzv. "spárořezem". Při návrhu spárořezu je nutné vycházet ze standardizovaných rozměrů systémových bednění a zvažovat rovněž umístění nutných pracovních spar vznikajících při betonáži.

Struktura povrchu.

Struktura povrchu plochy pohledového betonu je primárně dána vlastnostmi materiálu, ze kterého je zhotoven bednicí plášť, což je část bednění, která je v dotyku s ukládaným čerstvým betonem při betonáži. Bednicí plášť se zhotovuje z prken nehoblovaných i hoblovaných, překližky, může být také z plechu. Na plášť mohou být upevněny pryžové nebo plastové matrice. Plochy zatvrdlého betonu mohou být strukturovány dodatečnými úpravami, při kterých je narušován povrch betonu. Užívá se zejména:

Barva.

Základní barvou betonu je šedá. Různé odstíny šedé v ploše pohledového betonu jsou způsobeny jiným vodním součinitelem čerstvého betonu. Beton s nízkým vodním součinitelem je tmavší a tento barevný rozdíl zůstává i při stárnutí konstrukce stále patrný Při míchání čerstvého betonu se do záměsi přidávají různé pigmenty, které probarví beton v celé hmotě.

Třídy pohledového betonu.

Podle stoupajících nároků na vzhled jsou betonové plochy rozděleny do pěti tříd.

Posuzování vzhledu.

Vzhled betonových ploch je nutné posuzovat vždy z odstupu, který odpovídá vzdálenosti z níž budou vnímat plochy betonu uživatelé stavby a kolemjdoucí. Posuzují se tyto vlastnosti provedených betonových prvků: U pohledových betonů třídy PB2 a PB3 se doporučuje provést před zahájením prací zkušební (referenční) plochy, u pohledových betonů zvláštní třídy jsou zkušební plochy předepsány.

Pohledový beton je označení pro viditelný povrch betonové konstrukce, u kterého je požadován předem definovaný vzhled. Projektant, (zpravidla architekt), určuje následující vlastnosti:

清水混凝土,又名清水模(英语:link=yes,,法语发音:[betɔ̃ bʁy])是一个法语术语,用英语翻译成“原始混凝土”。 该术语用于描述铸造后未完成的混凝土,显示模板印在其上的图案和接缝。是建筑现代主义的一种表现手法,因其极具装饰效果也称装饰混凝土。基本的想法于混凝土浇置后,不再有任何涂装、贴磁砖、贴石材等材料,表现混凝土的一种素颜的手法。但由于担心会被雨水浸透或劣化,可能会喷上一层防水保护膜。


Život.

Narodil se roku 1676 do významného uherského šlechtického rodu Rákócziů. Jeho otec František I. Rákóczi a někteří jeho další příbuzní se účastnili protihabsburských povstání, a proto byl během svého dospívání pod rakouským dohledem. Po smrti otce vychováván otčímem I. Tökölym. Po porážce Tökölyho povstání v roce 1688 byl zajat a dán do výchovy jezuitům. Po sňatku s tehdy patnáctiletou Šarlotou Amálií z Hessen-Wanfriedu žil od roku 1694 na svém panství na východním Slovensku.  V roce 1701, nespokojený s habsburskou politikou v Uhersku, se pokusil na dálku navázat spojenectví s rakouským nepřítelem, francouzským králem Ludvíkem XIV. Plán uhersko-francouzského spojenectví byl však prozrazen a Rákóczi uvězněn. Po útěku z vězení žil v polském exilu, kde připravoval boj proti Habsburkům. V roce 1703 se po návratu do vlasti stal vůdcem právě vypuklého protihabsburského povstání. To začalo v době, kdy byla velká část rakouských vojsk zaměstnána válkou o španělské dědictví s Francií, a proto se rychle rozšířilo. Do prosince 1703 povstalci, zvaní kuruci, ovládli většinu tehdejšího Uherska a Sedmihradska. V roce 1704 se stal Rákóczi sedmihradským knížetem a roku 1705 byl zvolen v Sečanech hlavou uherské stavovské konfederace. Kuruci si udržovali své pozice i díky francouzské finanční pomoci a jejím vojenským odborníkům. Velkou podporu mělo povstání u poddaných, kterým Rákóczi slíbil osvobození od jejich povinností. Na sněmu uherské šlechty v Ónodu 1707 byli Habsburkové sesazeni z uherského trůnu. Rákóczi uzavřel tajnou smlouvu s carem Petrem I. Velikým k podpoře svých ambicí na polsko-litevský trůn. V důsledku vojenských neúspěchů Francie za války o dědictví španělské se Rákócziho povstání dostávalo do izolace; v roce 1708 byl poražen u Trenčína., což byla předzvěst blížícího se konce.  Situace se ale změnila v roce 1708, kdy posílená rakouská armáda porazila kuruce u Trenčína. Část povstalců přešla na stranu císaře Josefa I., jehož vojska převzala iniciativu a v letech 1708–1711 postupně dobývala zpět Uhersko. Roku 1710, kdy byl již uherský odboj téměř poražen, se sedmihradský kníže rozhodl odejít do Polska, aby zde vyjednal vojenskou podporu od ruského státu. Zbylí uherští povstalci ale ukončili boje a v dubnu 1711 podepsali s císařem tzv. Satmárský mír. Ta jim zajistila amnestii, náboženskou svobodu a stavovské výsady. V roce 1711, když Rákóczi byl v Polsku, generál Sándor Károlyi se vzdal. Rákóczi se již domů vrátit nemohl.  Rákóczi amnestii odmítl a odjel v roce 1713 do francouzského exilu. Zde pobýval nejdříve ve Versailles, poté v karmelitánském klášteře, kde psal své paměti. Při vyjednávání rastattského míru v roce 1714 se Ludvík XIV. marně přimlouval za jeho odškodnění. Za dva roky dostal pozvání od tureckého sultána, který organizoval tažení proti Rakousku a navrhl Rákóczimu spolupráci. V Turecku ale Rákóczi byl zklamán, protože sultán s Habsburky uzavřel mír. Od té doby až do konce svého života žil v tureckém městě Tekirdağ, kde 8. dubna 1735 také zemřel. Pochován byl nejdříve v Cařihradu, roku 1906 byly jeho ostatky převezeny na Slovensko, kde jsou uloženy v košické katedrále svaté Alžběty.

František II. Rákóczi (; 27. března 1676, Borša, Uhersko – 8. dubna 1735, Tekirdağ, Osmanská říše) byl sedmihradský kníže, vůdce neúspěšného protihabsburského uherského povstání v letech 1703–1711.

拉科齐·费伦茨二世(,1676年-3月27日-1735年-4月8日)是一名特兰西瓦尼亚马扎尔贵族、18世纪马扎尔民族独立运动的领导者、金羊毛骑士团骑士、匈牙利民族英雄。1704年至1711年,哈布斯堡王朝治下爆发了由他领导的拉科齐独立战争。期间,他自1704年起获选任独立的特兰西瓦尼亚大公,并以此名义展开外交活动。1711年起事失败,拉科齐流亡他国,随后受奥斯曼帝国苏丹艾哈迈德三世的政治庇护而定居色雷斯。1735年去世于罗多斯托。拉科齐的起事可以被看做是匈牙利自立的最后一次尝试。接下来的时代中,德意志人逐渐同化了马扎尔贵族阶层。 1998年之后的500福林纸币上出现。


Stavba.

Ponorky třídy "Upholder" byly navrženy v 70. letech ve Velké Británii jako doplněk britských jaderných ponorek. Loděnice Vickers Shipbuilding and Engineering v Barrow-in-Furness postavila na přelomu 80. a 90. let prototyp "Upholder", přičemž jeho sesterské lodě "Unseen", "Ursula" a "Unicorn" postavila loděnice Cammell Laird v Birkenheadu. Britové je ze služby vyřadili už roku 1994, protože byly po skončení studené války nadbytečné. V roce 1998 je koupila Kanada jako náhradu za starší ponorky třídy "Oberon". Ponorky byly nějaký čas upravovány firmou BAE Systems a do kanadské služby byly zařazeny v letech 2000–2004. Nějaký čas však byly jejich operace zastaveny, protože na ponorce "Chicoutimi" došlo k požáru, jehož příčinu bylo nejdříve nutné objevit.  Jednotky třídy "Upholder":

Konstrukce.

Výzbroj ponorek tvoří šest 533mm torpédometů. Z nich mohou být odpalována těžká torpéda Mark 24 Tigerfish s dosahem 38 kilometrů při rychlosti 55 uzlů. Alternativou jsou americká torpéda Mk 48 používaná už na ponorkách třídy "Oberon". Torpéd je na palubě celkem 18 kusů. Zařízení pro odpalování střel Sub-Harpoon či min bylo před předáním lodí Kanadě demontováno. Pro vlastní obranu ponorky nesou dvě zařízení Submerged Signal Ejector (SSE). Dvojice sonarů firmy Thales Underwater Systems je zastoupena typy 2007 a 2046. Pohonný systém je dieselelektrický. Ponorky mají dva diesely Paxman Valenta 16SZ, alternátory a elektromotory Alsthom. Lodní šroub je jeden. Pro operace pod ledem mohou být ponorky vybaveny palivovými články, což by jim umožnilo dlouhodobou nezávislost na přístupu vzduchu. Ponorky dosahují rychlosti 12 uzlů na hladině a 20 uzlů pod hladinou. Ponořit se mohou do hloubky 200 metrů.

Služba.

Ponorka HMCS "Corner Brook" dne 4. června 2011 při plavbě v hloubce 45 metrů úžiny Nootka poblíž ostrova Vancouver narazila na mořské dno. Nárazem vznikla dvoumetrová trhlina v přídi. Ponorku se podařilo zachránit.

Třída Upholder je třída ponorek postavených pro britské královské námořnictvo, v současnosti provozovaných kanadským námořnictvem jako třída Victoria. Třída se skládá z jednotek "Victoria", "Windsor", "Corner Brook" a "Chicoutimi". Všechny čtyři jednotky jsou stále v aktivní službě ("Chicoutimi" však stále čeká na opravu po požáru).

支持者级潜艇(或称『拥护者级』;加拿大命名:『维多利亚级潜艇』)为英国的维克斯造船与工程有限公司(VSEL)在1979年设计,建于1987年 - 1993年;然而,初步计划是要建造12艘该系列潜艇,最终因经费问题被减为4艘。它们在英国皇家海军服役时间并没有持续太久,在1993年-1994年后它们便退出英国皇家海军行列。


Příběh.

John Hancock (Will Smith) není normálním superhrdinou, na které jsme zvyklí např. z filmů od společnosti Marvel, nýbrž na počátku příběhu představuje postavu opilce a člověka bez chuti do života. I přes tyto vlastnosti se snaží pomáhat lidem, avšak nedaří se mu to úplně podle představ, jelikož vždy napáchá více škody než užitku. Vše se ale změní, když jednoho dne zachrání Raye Embreyho (Jason Bateman), který pracuje jako PR executive (osoba zodpovědná za styk s veřejností) a propaguje svou myšlenku zastoupenou logem ve tvaru srdce, které by mělo znamenat vzájemnou pomoc mezi lidmi. Mezitím co všichni Hancocka vidí jen jako ničitele všeho co mu přijde do cesty, tak Ray v něm spatřuje hrdinu, kterým doopravdy je. Proto Hancocka přesvědčuje, aby k němu, jeho manželce Mary (Charlize Theron) a synu Aaronovi (Jae Head) přišel na večeři. Mary se k němu již od začátku chová odtažitě a má pro to důvod, jelikož se později ukazuje, že i ona má nadpřirozené schopnosti totožné s těmi Hancocka a dále se dozvíme, že Hancock i Mary jsou na Zemi již od samého počátku a nebyli vždy sami. Ostatní jedinci jejich druhu totiž utvořili páry a stali se lidmi, což Mary nechce, protože miluje Raye a navíc ví, že Hancock je předurčen k tomu být hrdinou. Proto naposledy, když byli s Hancockem pár a něho poranili zloději při přepadení tak, že si nic nepamatoval, nehlásila se k němu a myslela si, že bude lepší, když si nebude nic pamatovat a bude tak moci naplnit své poslání. Bohužel, jak tomu osud chtěl, on se po 80 letech znovu objevil a navíc přímo v jejím domě. Postupem příběhu se Hancock napraví a lidé si ho velmi oblíbí jako ochránce jejich města Los Angeles. Ovšem příběh se opět zamotává, když Hancock zjistí, co mu Mary tají a následně se to dozví i Ray. Kvůli tomuto zjištění Hancock málem padá do starých kolejí, jenže obchod, kam si jde koupit whisky, je právě vykrádán. John tedy neváhá a zakročuje, ovšem kulky se od něj již neodráží jako dříve, kvůli blízkému kontaktu s Mary, a tudíž je postřelen. Poté co je odvezen do nemocnice ho Mary s Rayem navštíví a vše mu ještě jednou vysvětlí. Ale oni nejsou jediní, kdo za ním přišel do nemocnice. Situace přišli využít i kriminálníci, které dostal Hancock za mříže. Vážně postřelí Mary, která už také není nezranitelná a další na řadě má být John. Ten z posledních sil brání Raye s Aaronem, ale před posledním ze zločinců padne na zem, a když už to vypadá, že je to jeho konec, Ray na poslední chvíli zasáhne a Hancocka zachrání. Nakonec Mary přežije a má svůj vysněný rodinný život s Rayem a Aaronem. No a Hancock? Ten je tím, kým měl vždy být... hrdinou.

Hancock je film režiséra Petera Berga z roku 2008. Film vypráví o Afroameričanovi jménem John Hancock (Will Smith), který je obdařen superschopnostmi. Jenže místo toho, aby Hancock pomáhal lidem, je jim spíše na obtíž.

是一部于2008年上映的美国超级英雄喜剧片,由彼得·柏格执导,威尔·史密斯、杰森·贝特曼和莎莉·赛隆等人主演。电影的故事最早于1996年出自于编剧吴文森之手,在好莱坞曾陷入苦思阶段,本片进行拍摄企划期间也经过不同导演的替换,包括东尼·史考特(Tony Scott)、麦可·曼(Michael Mann)、强纳森·莫斯托和盖布瑞·穆契诺。


Důvody.

Náročnost statické analýzy vykonávané danými nástroji se liší od těch, které berou v úvahu pouze chování jednotlivých deklarací a definicí, a těch, které obsahují kompletní zdrojový kód programu. Informace získané z analýzy daného programu mohou být různé od zdůraznění možných chyb v kódu až po metody, které matematicky vyjadřují vlastnosti týkající se daného programu.  Softwarová metrika a reverzní inženýrství mohou být popsány jako jedny z možných forem softwarové analýzy. Softwarová metrika a statická analýza jsou společně použity zejména při tvorbě vestavěných (embedded) systémů, definující tzv. kvalitu softwarových cílů. Nárůst komerčního použití statické analýzy nastal z důvodů potřeby ověření vlastností programů používaných v počítačových systémech, které jsou z hlediska počítačové bezpečnosti zranitelné. Například následující průmyslová odvětví používají statickou analýzu kódu jako prostředek ke zlepšení kvality stále náročnějších a složitějších programů. Studie provedená VDC Research z roku 2012 říká, že v současné době 28,7% embedded software inženýrů využívá nástrojů pro statickou analýzu a 39,7% očekávají jejich použití během dvou let.

Druhy nástrojů.

OMG (Object Management Group) nedávno zveřejnila studii týkající se typů softwarových analýz potřebných pro měření a hodnocení kvality softwaru. Tento dokument "How to Deliver Resilient, Secure, Efficient, and Easily Changed IT Systems in Line with CISQ REcommendations" popisuje čtyři úrovně softwarové analýzy.

Formální metody.

Formální metody označují termín používaný v analýze softwaru (a počítačového hardwaru), jejichž výsledky jsou získány pomocí složitých matematických operací. Tyto matematické techniky zahrnují metody jako například denotační sémantika, axiomatická sémantika, abstraktní interpretace a jiné. Ale ani těmito technikami nelze vždy najít všechny možné běhové (run-time) chyby: neexistuje žádný mechanismus, který vždy pravdivě zodpoví, zda libovolný program může nebo nemusí vykazovat běhové chyby.

Statická analýza kódu je sada metod pro analýzu počítačových programů, které jsou aplikovány bez jejich spuštění (softwarová analýza, která je aplikována na spuštěné programy se nazývá dynamická softwarová analýza). V nejběžnějších případech je analýza prováděna na nějaké verzi zdrojových kódů, nebo formě objektových kódů. Termín analýza programů je většinou spojen s nástroji pro automatickou analýzu, nebo s lidskou analýzou, která se nazývá program comprehension (pochopení programu) nebo posouzení kódu (code review).

静态程序分析(英语:Static program analysis)是指在不执行计算机程序的条件下,进行程序分析的方法。有些程序分析需要在程序执行时才能进行,这种程序分析称为动态程序分析。大部分的静态程序分析的对象是针对特定版本的源代码,也有些静态程序分析的对象是目标代码。静态程序分析一词多半是指配合静态程序分析工具进行的分析,人工进行的分析一般称为程序理解或代码审查。


Historie ostrova.

Ostrov Herrenchiemsee, známý také pod názvy Herreninsel a dříve Herrenwörth, se nacházel od středověku ve vlastnictví kláštera Herrenchiemsee, spadajícího pod biskupství Chiemsee. Budova klášterního konventu ležela v severní části ostrova. Po sekularizaci v roce 1803 a následném prodeji připadl klášter mannheimskému obchodníkovi Carlovi von Lüneschloß. Dřívější budova kláštera byla v následujícím roce dílem rozebrána, dílem přebudována na takzvaný "Starý zámek Herrenchiemsee". Zámek i ostrov vlastnil v letech 1840 až 1870 hrabě von Hunoltstein, který roku 1870 nabídl pozemky ke koupi. Kupcem se stala dřevozpracující společnost sídlící ve Württembersku, která usilovala o vykácení celého ostrova. Tato plánovaná akce se setkala s odporem místního obyvatelstva a narazila i na odpor v místním tisku, čehož si byl vědom i bavorský král Ludvík II.  Mladý král podnikl v létě roku 1867 cestu po Francii a návštěvu zámku ve Versailles měla být jedním z jejích vrcholů. Avšak nenadálá smrt jeho strýce Oty přinutila krále k návratu a tak palác, jehož historie ho již roky intenzivně zaměstnávala, nespatřil. V prosinci 1868 si nechal poprvé král od George von Dollmanna předložit návrhy na výstavbu svého útočiště, zpracované podle vzoru tohoto francouzského zámku. Jako místo pro stavbu bylo vybráno údolí v blízkosti plánovaného zámku Linderhof. Tento projekt byl označován jako "Meicost Ettal" nebo také "Tmeicos Ettal", obojí je anagramem údajného výroku francouzského krále Ludvíka XIV., který zněl: „L'état c'est moi“ (Stát jsem já).  Plány na tuto výstavbu nechal Ludvík II. několikrát přepracovat a nakonec stavbu kvůli nedostatku místa na tomto místě odložil. V létě 1874 navštívil konečně zámek ve Versailles a návštěva v něm zanechala hluboký dojem. Za 350 000 guldenů zakoupil ostrov Herreninsel na Chiemském jezeře a zámek, který by kopíroval Versailles se rozhodl postavit zde.

Interiéry.

Za krále Ludvíka II. se nacházely dokončené interiéry téměř výhradně v prostředním patře zámku. Půdní prostory a přízemí zůstávaly tenkrát ve stádiu hrubé stavby bez vybavení. Výjimkou byl pouze vestibul, mramorová koupelna s přilehlou šatnou a prostor v přízemí, který sloužil k mechanické obsluze jídelny nad ním. Zařizování pokojů a salónů probíhalo ve dvou obdobích: nové reprezentační pokoje podle vzoru Versailles vybavil Georg von Dollmann do roku 1881, obývací místnosti pro krále vytvořili Julius Hofmann a Franz Paul Stulberger do roku 1885. Obrazy pro zámek namalovali mimo jiné Wilhelm Hauschild, Ferdinand von Piloty a Franz Widnmann. Ludvík II. nechal umělce, kteří na výzdobě zámku pracovali odcestovat do Versailles, aby mohli svůj vzor studovat přímo na místě.  Zrcadlová síň je zde delší než ve Versailles, dohromady měří 75 metrů. V koupelně se nachází vana s objemem 7 tisíc litrů vody, která je ohřívána topením pod mramorovou podlahou.

Herrenchiemsee je zámek, nacházející se na stejnojmenném ostrově Herrenchiemsee, ležícím na Chiemském jezeře v jižním Bavorsku. Jeho budovu nechal postavit bavorský král Ludvík II. podle vzoru francouzského zámku Versailles v letech 1878–1886. Návrh stavby, která byla vybudována v historizujícím slohu, vypracoval architekt Georg von Dollmann, provedení poté převzal jeho kolega Julius Hofmann. Zámek byl posledním z několika stavebních projektů Ludvíka II., on sám zde bydlel pouze několik dní. Po jeho smrti v roce 1886 se v další plánované stavbě nepokračovalo, a Herrenchiemsee je dodnes nedokončený, nachází se zde celkem 50 nedodělaných místností.

海伦基姆湖宫(德语:Schloss Herrenchiemsee)位于德国巴伐利亚州基姆湖中的绅士岛(Herreninsel)上,建造于1878至1886年,是路德维希二世最大的宫殿。


Biografie.

Narodil se šestnáctileté matce Glorii 30. prosince 1984 v Akronu v Ohiu. Jeho otec, Anthony McClelland, byl odsouzen a tudíž nechal Glorii, aby ho vychovávala sama.  Nyní má tři děti se svojí středoškolskou láskou Savannah Brinsonovou. Syn LeBron James Jr., se narodil 6. října 2004, Bryce Maximus James 14. června 2007 a jeho dcera Zhuri James 22. října 2014.  Na střední škole St.Vincent-St. Mary také hrával americký fotbal. Ve druhém ročníku byl jmenován do prvního týmu all-state jako "wide receiver" a ve třetím ročníku dovedl svůj tým do státního semifinále. Sportovní analytici spekulovali o tom, zdali by mohl hrát v NFL.

Kontrakty.

Má potvrzeny kontrakty s Nike, Sprite, Glacéau, Bubblicious, Upper Deck, McDonald a State Farm. Společně s Nike vydal šest označených druhů bot a čtvery doplňkové boty (20–5–5, Soldier, Soldier 2, Ambassador). V roce 2007 hrál v sérii reklam zvaných "The LeBrons". V prosinci roku 2007 se umístil na prvním místě v žebříčku 20 lidí s největšími výdělky do 25 let časopisu "Forbes" (Forbes Top 20 Earners Under 25) s ročním výdělkem v hodnotě 27 milionů dolarů.  V červnu roku 2008 věnoval 20 tisíc dolarů do volebního výboru Baracka Obamy. 29. října roku 2008 se podařilo Jamesovi shromáždit skoro 20 000 lidí v Quicken Loans Arena na sledování půlhodinového televizního spotu Baracka Obamy "American Stories, American Solutions". Byl promítán na velkou obrazovku nad pódiem, kde poté zdarma vystoupil americký rapper Jay-Z. S Ice Cube se dali dohromady, aby vytvořili hodinový speciál pro televizní stanici ABC, založený na jeho životních osudech. Objevil se na titulní stránce únorové edice magazínu "GQ" v roce 2009. Byl o něm natočen film "More Than a Game" společnosti Lions Gate.

Veřejný image.

Během NBA playoff v roce 2007 byl kritizován za své odmítnutí podpisu petice, se kterou začal jeho spoluhráč Ira Newble. Týkala se údajného zapojení čínské vlády do probíhajícího konfliktu v súdánském regionu Dárfúr. On sám to okomentoval tím, že o tom problému dost nevěděl. O rok později veřejně promluvil o problému: "V posledních dnech mluvíme o lidských právech a lidé by měli pochopit, že lidská práva a lidské životy jsou v ohrožení. Nemluvíme tady o kontraktech ani o penězích. Mluvíme o ztrátě lidských životů a to pro mě znamená mnohem více, než nějaké peníze nebo smlouvy."  Byl kritizován fanoušky Clevelandu za to, že se účastnil zápasu Clevelandu Indians proti New York Yankees s kšiltovkou Yankees na hlavě. On sám na to řekl: "Chci, aby každý Indián uspěl. Miluju všechny fanoušky, kteří chodí na zápasy a povzbuzují nás. Ale co se týče týmu, tak chci, aby vyhráli Yankees." Přesto, že v dětství bydlel v Ohiu, dodal, že vyrostl jako fanoušek Yankees, Dallas Cowboys a Chicago Bulls. V lednu roku 2008 vydal Nike boty Air Zoom V LeBron s motivem Yankees a byly dostupné jen v New York City.  V březnu roku 2008 se stal prvním afroameričanem, který se objevil na titulní stránce Vogue, kde pózoval společně s Gisele Bündchenovou. Zároveň se také stal třetím mužem, který se objevil na titulní stránce Vogue po Richardu Gereovi a Georgu Clooneym. Někteří sportovní bloggeři a publicisté považovali tento snímek za útočný, popisující jeho chování a jeho držení Bündchen jako odkaz na klasické zobrazení filmového monstra King Konga o 75 let dříve.  V srpnu roku 2008 uvedl jemu velmi blízký zdroj, že zvažoval své angažmá v evropském týmu Olympiakos CFP. Pokud by zde dostal roční plat 50 milionů dolarů. Poté řekl, že možná podepíše prodloužení smlouvy s Clevelandem Cavaliers na konci sezóny 2008-09.  23. července se přiznal v rozhovoru pro svou připravovanou knihu "Shooting Stars" k užívání marihuany během jeho kariéry na střední škole, když se chtěl vyrovnat se stresem, který v té době prožíval díky neustálé pozornosti medií.  Společně s Jimmem Kimmelem uváděl ESPY Awards v roce 2007. On sám byl nominován hned na tři ESPY ocenění: Nejlepší sportovec, nejlepší hráč NBA (vítěz) a nejlepší rekordní výkon. Výkon, za který byl nominován, byl za 5. zápas finále Východní konference NBA proti Detroit Pistons v roce 2007, kde nastřílel 48 bodů, včetně 29 bodů z posledních 30 a také všech 25 bodů jeho týmu v prodloužení. James byl hostem 33. ročníku premiéry "Saturday Night Live". Tvůrce této show, Lorne Michales, jej pochválil za jeho všestrannost.

Tetování.

Má několik tetování po celém jeho těle. Na zádech má vyzdobený nápis "Chosen 1", což je jeho přezdívka, kterou dostal od Sports Illustrated, když byl na střední škole. Na pravé noze má svisle "Witness". Na pravé ruce má lva s korunou a "Gloria" pro jeho mámu. Na horní části levé ruky má vytetované slovo "Beast" a "Hold my own" a na dolní části má tvář jeho prvního syna se slovy "Prince James" a "Maximus Bryce" pro druhého syna. Na dolní části pravé ruky má "Akron" a "330", což je kód telefonní oblasti Akronu, Jamesova rodného místa. Na pravém předloktí má slogan "No one can see through what I am expect for the one that made me." Na jeho hrudi má slova "Gifted Child" a velké zvíře přes jeho prsa podobající se lvu-draku.

Středoškolský basketbal.

Střední školu absolvoval v St. Vincent–St. Mary High School v Akronu, kde hrál v základní sestavě v jeho prvním ročníku za Fighting Irish. Průměrně si připsal 21 bodů a 6,2 doskoků na zápas a dovedl jeho tým s rekordním vítězstvím 23-1 na zápasy ke státnímu titulu ve třetí divizi. Hlavním trenérem byl Keith Dambrot, který je nyní hlavním trenérem na University of Akron. Ve druhém ročníků měl James průměr 25,2 nastřílených bodů, 7,2 doskoků, 5,8 asistencí a 3,8 získaných míčů. Jeho tým podruhé dovedl ke státnímu titulu ve třetí divizi s rekordem na zápasy 26-1. Stal se prvním studentem druhého ročníku, který byl jmenovaný "Mr. Basketball" Ohia a zároveň prvním studentem druhého ročníku, který kdy byl vybrán do All-USA First Team novinářů "USA Today".  Ve třetím ročníku se jeho výsledky opět zlepšily. Průměrně si na zápas připsal 29 bodů, 8,3 doskoků, 5,7 asistencí a 3,3 získaných míčů a byl opět jmenovaný "Mr. Basketball" Ohia. Získal místo v All-USA First Team a byl jmenován nejlepším národním hráčem chlapeckého basketbalu roku 2001-2002. Bylo to v době, kdy se jeho přezdívka "King James" stala běžnou v Ohiu.  Objevil se v "SLAM Magazine", který zahájil jeho národní publicitu. Basketbalový tým St. Vincent–St. Mary High School neobhájil svůj státní titul, když byl nucen postoupit do náročnější druhé divize, kde prohrál s Roger Bacon High School. On sám zvažoval, že po ukončení sezóny v roce 2002 vstoupí do NBA draftu. Sepsal petici na úpravu pravidel ohledně kvalifikace do draftu, kde bylo v té době požádováno od potenciálních hráčů, aby měli alespoň ukončenou střední školu. Jeho Petice byla sice neúspěšná, ale zajistila mu velkou pozornost národních medií, když byl v posledním ročníku. Do té doby se už objevoval na titulní straně "Sports Illustrated" a "ESPN The Magazine". Jeho popularita donutila jeho tým k přesunutí tréninků ze školní tělocvičny do blízké arény Jamese A. Rhodese na University of Akron. Některé hvězdy NBA, jako například Shaquille O'Neal, se účastnily jeho zápasů a některé z Jamesových zápasů byly dokonce vysílány v národním televizním kanále ESPN2 a regionálně přes pay-per-view.  V roce 2003 dostala Jamesova matka, Gloria James, schválení k půjčce na koupi Hummeru H2 k 18. narozeninám jejího syna. Banka vzala v potaz budoucí možné výdělky jejího syna a pobídla středoškolskou atletickou asociaci v Ohiu (OHSAA) k vyšetřování. Podle pravidel OHSAA nesmí žádný amatér přijmout jakýkoliv dar přesahující hodnotu 100 dolarů jako odměnu za jeho atletický výkon. Když později přijal od NEXT (městský obchod s oblečením na Shaker Square) dva dresy Wese Unselda a Galea Sayerse v hodnotě 845 dolarů výměnou za vyvěšení jeho obrázků na stěnách tohoto obchodu, OHSAA mu odebrala povolení hrát. Celou záležitost řešil soudní cestou a soudce poté snížil tento trest na zákaz na dva zápasy a povolil mu dohrát zbytek sezóny. Jeho tým byl donucen zkontumovat jednu z jejich výher jako trest. Tato kontumace byla jediná prohra jeho týmu za celou sezónu.  I přes tyto problémy dokázali Irish vyhrát svůj třetí státní titul, přičemž James měl průměrně na zápas 31,6 bodů, 9,6 doskoků, 4,6 asistencí a 3,4 odebrání míče za celou sezónu. Potřetí byl jmenován do All-USA First Team a také byl po třetí v řadě jmenován "Mr. Basketball" v Ohiu. Získal ocenění MVP za zápas McDonald's All-American, EA Sports Roundball Classic a Jordan Capital Classic. I když bylo předem jasné, že se James účastní více než dvou středoškolských All-star událostí, tak přesto ztratil způsobilost hrát za NCAA. Svoji středoškolskou kariéru ukončil s 2657 body, 892 doskoky a 523 asistencemi.

Kariéra v NBA.

Cleveland Cavaliers.

První rok.

Byl vybrán Clevelandem Cavaliers jako první v celkovém výběru NBA draftu v roce 2003. Svůj první zápas hrál proti Sacramento Kings a připsal si 25 bodů, 9 asistencí, 6 doskoků a 4 získané míče s přesností střelby 60 % z pole. James se stal nejmladším hráčem v historii, který nastřílel 40 a více bodů, když v zápase proti New Jersey Nets nasázel 41 bodů. Počítalo se s jeho účastí ve smečovací soutěži (Slam Dunk Contest) v roce 2004 během All-star víkendu, ale kvůli zranění kotníku, které si udělal v lednu toho roku se nemohl účastnit. Sezónu ukončil s průměrem 20,9 body, 5,9 asistencemi a 5,5 doskoky na zápas a byl jmenován nejlepším nováčkem roku (NBA Rookie of the Year) v roce 2003-2004. Stal se prvním hráčem historie Cavaliers a zároveň nejmladším hráčem v celé historii NBA, který kdy dostal takové ocenění. Přidal se k Oscaru Robertsonovi a Michaelu Jordanovi, jakožto k jediným hráčům, kteří si kdy v jejich prvním roce v NBA připsali průměrně nejméně 20 bodů, 5 asistencí a 5 doskoků na zápas (Tyreke Evans se k nim také později přidal). Cavaliers se oproti předchozí sezóně zlepšili o 18 výher a ukončili sezónu s rekordem 35-47, ale nedostali se do playoff.

Sezóna 2004–2005.

V sezóně 2004-05 byl poprvé vybrán do zápasu NBA All-Star, kde nastřílel 13 bodů, doskočil 8 míčů a připsal si 6 asistencí, a i díky tomu se Východu podařilo obhájit svoje vítězství s výsledným skórem 125-115. Během této sezóny se stal nejmladším hráčem v historii, který si připsal triple-double (výkon, v němž hráč zaznamená dvouciferný počet ve třech z pěti statistických kategorií, kterými jsou body, doskoky, asistence, sebrání míče a bloky) a byl vybrán do týmu All-NBA. Průměrně za sezónu měl James na kontě 27,2 bodů, 7,2 asistencí, 7,4 doskoků a 2,2 sebráných balonů. Cavaliers se opět nedostali do playoff a ukončili sezónu s rekordem 42-40.

Sezóna 2005–2006.

V sezóně 2005-2006 byl vybrán do jeho druhého zápasu All-Star, kde s 29 body, 6 doskoky a 2 asistencemi dovedl Východ k celkovému vítězství 122-120. Stal se nejmladším hráčem, který kdy obdržel cenu nejužitečnějšího hráče zápasu All-Star. Bylo mu pouhých 21 let a 51 dní. Byl jmenován hráčem týdne NBA (NBA Player of the Week) a uzavřel sezónu s 5 oceněními. Nastřílel více jak 35 bodů v 9 po sobě jdoucích zápasech a díky tomu se přidal k Michaelovi Jordanovi a Kobemu Bryantovi, jakožto ke hráčům, kteří od roku 1970 dosáhli takového výsledku. Na konci sezóny měl na kontě průměrně 31,4 nastřílených bodů, 7 doskoků a 6,6 asistencí. Stal se nejmladším hráčem v historii, který průměrně nastřílel více než 30 bodů za sezónu. Zároveň se stal čtvrtým hráčem v historii NBA, který měl za sezónu průměrně více než 30 bodů, 7 doskoků a 6 asistecí. Cavaliers se dostali do playoff poprvé od roku 1998 a zlepšili rekord ze 17-65 z roku 2002-03 na 50-32 v roce 2004-05.  Během regulérní sezóny byl jmenován kandidátem na ocenění pro nejužitečnějšího hráče NBA (Most Valuable Player Award). I když skončil druhý hned za Stevem Nashem z Phoenixu Suns, tak byl oceněn jako spolu-MVP s Nashem v magazínu "The Sporting News". Jde o ocenění, které je udělováno na základě hlasování 30 generálních manažerů NBA.  jeho první zápas v playoff proběhl proti Washington Wizards v roce 2006, ve kterém zaznamenal triple-double s 32 body, 11 asistencemi a 11 doskoky. Cavaliers porazili Wizards 97-86. Přidal se k Johnymu McCarthymu a Magicu Johnsonovi, jakožto k jediným hráčům historie NBA, kteří zaznamenali triple-double ve svém prvním zápase v playoff. Za celou sérii proti Wizards zaznamená průměrně na zápas 35,7 bodů a Cavaliers eliminovali Wizards v 6 zápasech. Vytvořil nový rekord v počtu ztracených balonů v sérii o šesti zápasech na 34. V druhém kole playoff Cavaliers podlehli v sedmi zápasech obhájci šampionu Východní konference Detroitu Pistons. Průměrně se připsal 30,8 bodů, 8,1 doskoků, 5,8 asistencí v celém playoff.  Na konci sezóny vyjednal prodloužení své smlouvy o tři roky s možností čtvrtého roku. Tato smlouva měla hodnotu 60 milionů dolarů a začala platit v roce 2007-2008. I když to bylo na méně let a za méně peněz, než za maximum za kolik to mohl podepsat, tak mu to zaručilo možnost vstoupit do procesu volných hráčů v roce 2010 a najít tak smlouvu s vyšší hodnotou. Tuto možnost prodiskutoval se svými kamarády z NBA draftu v roce 2003, Dwyanem Wadem a Chrisem Boshem, kteří udělali totéž ve svých týmech.

Sezóna 2006–2007.

Byl vybrán do jeho třetího, po sobě jdoucího zápasu All-Star během sezóny 2006-2007. V tomto zápase hrál celkem 32 minut a skončil s 28 body, 6 doskoky a 6 asistencemi. Během regulerní sezóny Cavaliers srovnali rekord z předchozí sezóny s 50 výhrami a skončili na druhém místě ve Východní konference. Za celou sezónu dosáhl průměr 27,3 bodů, 6,7 doskoků, 6 asistencí a 1,6 sebrání míče. Přidal se k Oscaru Robertsonovi, jakožto k jedinému hráči v historii NBA, který měl průměr 27 bodů, 6 doskoků a 6 asistencí ve třech po sobě jdoucích letech.  V prvním kole playoff NBA v roce 2007 dovedl Cavaliers do jejich prvního jednoznačného vítězství ve 4 zápasech proti Washington Wizards za celou jejich historii. V této sérii dosáhl v průměru 27,8 bodů, 7,5 asistencí a 8,5 doskoků na zápas. Ve druhém kole playoff dovedl tento tým k výhře 4-2 na zápasy proti New Jersey Nets. Průměrně zaznamenal 25 bodů, 7,2 doskoků a 8,6 asistencí v této sérii a Cavaliers se tím dostali do finále Východní konference poprvé za posledních 15 let.  Ve finále Východní konference dovedl Cavaliers ze záporného skóre na zápasy 0-2 do konečného vítězství na 4-2 proti Detroit Pistons. Jeho výkon v 5. zápase byl nezapomenutelný. Zaznamenal rekord 48 bodů s přesností střelby 54,5% z pole, 9 doskoků a 7 asistencí. Skóroval 29 z posledních 30 bodů jeho celého týmu, včetně posledních 25 bodů týmu v dvojitém prodloužení, které vyhráli. Tento zápas ukončil s vítěznou střelou 2 sekundy před koncem zápasu. Analytik NBA Marv Albert označil jeho výkon za "jeden z nejlepších momentů v historii playoff", zatímco to komentátor Steve Kerr označil jako "Jordan-esque".  Ve finále NBA v roce 2007 zaznamenal průměrně 22 nastřílených bodů, 7 doskoků a 6,8 asistencí, ale přesto hráči San Antonia Spurs dokázali jednoznačně zdolat Cavaliers 4-0 na zápasy. Za celé playoff zaznamenal průměrně 25,1 bodů, 8 asistencí a 8,1 doskoků na zápas. Stanovil rekord v počtu double-doubles (výkon, v němž hráč zaznamená dvouciferný počet ve dvou z pěti statistických kategorií, kterými jsou body, doskoky, asistence, sebrání míče a bloky) v playoff s 8 a stal se prvním hráčem Clevelandu Cavaliers a prvním NON-GUARD hráčem, který měl v historii NBA alespoň 7 asistencí v 8 po sobě jdoucích zápasech v playoff.

Sezóna 2007–2008.

V sezóně 2007–2008 nepřestal dominovat a účastnil se jeho čtvrtého po sobě jdoucího zápasu All-Star. Byl oceněn jako nejužitečnější hráč zápasu All-Star (All-Star Game MVP) s 27 body, 8 doskoky, 9 asistencemi, 2 bloky a 2 sebrání míče. Hvězdy Východní konference porazili jejich protihráče ze západu 134-128.  19. února roku 2008 zaznamenal svůj pátý triple-double v této sezóně 26 body, 13 doskoky a 11 asistencemi proti Houston Rockets. Byl to jeho 15. triple-double za celou kariéru. stal se třetím nejmladším hráčem, který zaznamenal 15 triple-doubles hned za Oscarem Robertsonem a Magickem Johnsonem. Jeho 16. triple-double zaznamenal hned v dalším zápase proti Indiana Pacers. Bylo to podruhé za sezónu, kdy se mu podařilo zaznamenat triple-doubly v hned po sobě jdoucích zápasech. Poslední, kterému se to povedlo, byl právě Magic Johnson v roce 1988. Sezónu skončil se 7 triple-doubly, čímž překonal jeho osobní a zároveň týmový rekord zaznamenaných triple-doublů za sezónu.  27. února 2008 se stal nejmladším hráčem v historii, který nastřílel celkem 10 000 bodů, když mu bylo 23 let a 59 dní. Dosáhl toho v zápase proti Boston Celtics pěknou smečí přes jedenáctinásobného účastníka zápasu All-Star Kevina Garnetta. Byl to jeho 368. zápas, což je zároveň 9. nejrychlejší dosažení takového počtu bodů v historii. James se stal třetím hráčem v historii, který zaznamenal padesátibodový zápas s 10 asistencemi od doby, kdy se sloučila ABA s NBA, když 5. května roku 2008 nastřílel 50 bodů, doskočil 8 balonů a zajistil 10 asistencí. O 16 dní později, 21. května roku 2008, se stal hráčem Cavaliers s nejvíce nastřílenými body, když překonal Brada Daughertyho s celkovým počten 10 389 bodů. Stalo se to v zápase proti Toronto Raptors, kde nastřílel 29 bodů. Daugherty dosáhl tolika počtů bodů za 548 zápasů, kdežto jemu to trvalo pouhých 380 zápasů, při kterých dosáhl 10 414 bodů.  Cavaliers dovedl k výsledku 45-37 na zápasy, což jim zajistilo 2. místo v žebříčku centrální divize a 4. nasazení v playoff Východní konference. Před prvním kolem série proti Washingtonu Wizards o něm řekl hráč Wizards Deshawn Stevenson, že je "přeceňovaný", a navedl tak jej k tomu, že řekl, že on urážku neoplatí, neboť by to totéž jako kdyby Jay-Z reagoval na negativní komentář Soulja Boye. Jako reakci na to se Soulja Boy zúčastnil třetího zápasu této série (zápas se hrál ve Washingtonu), kde podporoval Wizards a jeho hudba byla pouštěna v aréně. Později řekl, že jeho komentář neměl v úmyslu zneuctít Soulja Boye a že jeho syn je velký fanoušek tohoto rappera. Jay-Z na to reagoval produkcí freestylové verze písničky "Blow the Whistle" od amerického rappera Too Short, kterou pojmenoval "Playoff" a "uráží" v ní Stevensona a Soulja Boy v jeho prospěch. Cavaliers vyhráli sérii proti Wizards v 6 hrách. V dalším kole vyřadili Boston Celtics Cavaliers s výsledkem 4-3 na zápasy. Během rozhodujícího sedmého zápasu, který se hrál v Bostonu, nastřílel jak, tak i jeho protihráč Paul Pierce více než 40 bodů.

Sezóna 2008–2009.

V sezóně 2008-2009 pokračoval ve svých brilantních výkonech a v lámání rekordů. Zaznamenal 23 chase-down bloků (93 bloků celkem) a zlepšil střelbu jeho trestných hodů (78 % s největším počtem 594 trefených). Byl čtyřikrát prohášen nejlepším hráčem měsíce (NBA Player of the Month), čímž se stal druhým hráčem v historii NBA, kterému se to povedlo. Prvním byl Kevin Garnett, který toho dosáhl v sezóně 2003-2004, za kterou byl později zvolen nejužitečnějším hráčem. Zároveň se stal čtvrtým hráčem v historii NBA, který vedl svůj tým ve všech pěti hlavních statistických kategorií (body, doskoky, asistence, sebrání míče a bloky) v jedné sezóně. Porážkou New Jersey Nets 25. května si Cleveland Cavaliers vylepšili svůj rekord na 58-13, převyšující o jednu výhru jejich původní historický rekord 57-25, kterého dosáhli v sezónách 1988-1989 a 1991-1992. Sezónu nakonec ukončili na 66-16, když v prodloužení prohráli svůj poslední domácí zápas proti Philadelphia 76ers. Cavaliers měli šanci srovnat rekord NBA Bostonu Celtics z roku 1985-1986 v počtu vyhraných domácích zápasů, ale skončili s 39-2 po prohraném zápase s Los Angeles Lakers a 76ers.  Cavaliers eliminovali Detroit Pistons v prvním kole NBA playoff v roce 2009. On sám si průměrně připsal 32 bodů, 11,3 doskoků, 7,5 asistencí a stal se třetím hráčem v historii NBA, který měl průměrně alespoň 30 bodů, 10 doskoků a 7 asistencí v sérii playoff. Na konci posledního zápasu, ve kterém zaznamenal 30 bodů, 13 doskoků a 8 asistencí s 16 trefenými trestnými hody ze 17, probíhalo v celé aréně The Palace of Auburn Hills skandování tří písmen a to MVP (nejužitečnější hráč) právě na Jamesovu adresu. 4. května byl James jmenován nejužitečnějším hráčem NBA (NBA Most Valuable Player). Stal se prvním hráčem v historii Cavaliers, kterému se to povedlo.  Během své kariéry byl také poprvé jmenován do pětice nejlepších obránců v NBA (NBA All-Defensive Team).  V dalším kole playoff opět dovedl svůj tým k vítězství celé série proti Atlanta Hawks.  Během druhého zápasu finále Východní konference 22. května hráč Orlanda Magic Hedo Türkoglu úspěšně proměnil střelu ve vzdálenosti 12 stop od koše, čímž jeho tým získal dvoubodové vedení v poslední sekundě. Následoval timeout Cavaliers, po kterém mu Mo Williams míč vhodil na hřiště, ale velmi dobrá obrana Türkoglua zabránila v pokus docílit jednoduchý koš. Poté zkusil a úspěšně proměnil tříbodový koš přes Türkoglua a tím Cavaliers vyhráli 96-95 a srovnali sérii na 1-1. Ve třetím a čtvrtém zápasu podlehli Cavaliers Magic a v pátém zápase snížili stav série na 3-2. Šestý zápas se hrál v Orlandu a James nastřílel 25 bodů, což je jeho nejnižší počet bodů v zápase playoff a Cavaliers prohráli celou sérii. Jeho chování po zápase vyvolalo spekulace poté, co opustil hřiště bez potřesení ruky s protihráči. Bývalý hráč NBA a momentální komentátor ESPN Jalen Rose označil jeho chování za "nevyspělé a nelaskavé". On sám později sdělil reportérům "Je pro mě těžké někomu pogratulovat, když proti němu prohrajete. Já jsem vítěz. Když vás někdo porazí, tak mu nebudete gratulovat.... Já jsem soutěživý. To je to, co dělám. Nemá pro mě smysl jít a potřást někomu ruku."

Sezóna 2009–10.

Před sezónou 2009-2010 obdrželi Cavaliers čtyřnásobného šampiona NBA Shaquillea O'Neala. Hlavní cíl O'Neala byl "vyhrát prsten pro krále" ("Win a Ring for the King"). On sám byl vybrán do svého šestého po sobě jdoucího zápasu All-Star. Stal se prvním hráčem, který třikrát obdržel minimálně 2,5 milionů hlasů. Zaznamenal 25 bodů, 6 asistencí, 5 doskoků a 4 odebrání míče a hvězdy Východní konference porazili jejich soupeře ze západu 141-139. V zápase proti Denver Nuggets se stal prvním hráčem v historii NBA, který dokázal zaznamenat 43 bodů, 13 doskoků, 15 asistencí, 2 sebrání míče a 4 bloky, ale přesto Cavaliers podlehli Nuggets 116-118. Stal se také prvním hráčem, který zaznamenal minimálně 40 bodů, 15 asistencí, 13 doskoků za zápas od 13. února 1962, kdy se to povedlo Oscaru Robertsonovi. 17. února 2010 získali Cavs hráče All-Star Antawna Jamisona. Po zápase proti Chicago Bulls 13. května 2010, který vyhráli Cavaliers 92-85, se James stal nejmladším hráčem v historii NBA, který nastřílel 15 000 bodů.  Na konci regulární sezóny skončili Cavaliers s nejlepším rekordem podruhé v po sobě jdoucích letech. On sám byl zvolen nejužitečnějším hráčem NBA (Most Valuable Player) podruhé ve své kariéře a stal se 10. hráčem v historii NBA, kterému se to povedlo.  V prvním kole playoff porazili Cavaliers Chicago Bulls, ale podlehli Bostonu Celtics v semifinále Východní konference. Byl kritizován za to, že nehrál tak dobře, hlavně v pátém zápase, ve kterém úspěšně proměnil pouze 3 střely ze 14 a celkem zaznamenal 15 bodů. Během tohoto zápasu odešel ze hřiště (jeho posledního domácího zápasu) za protestů mnoha pískajících lidí a prázdných sedadel. Cleveland prohrál 88-120. Byl to nejhorší domácí zápas playoff v jejich historii. Cleveland byl poražen v šestém zápase. Za Cavaliers tehdy hrál naposled, zaznamenal 27 bodů, 19 doskoků, 10 asistencí, ale také 9 ztracených míčů.

Proces volných hráčů roku 2010.

Volným hráčem se stal 1. ledna 2010 ve 12:01 zámořského času. Podepsal dokumenty týkající se změny dresu z čísla 23 na 6 pro další sezónu. Měly o něj zájem týmy jako například New York Knicks, New Jersey Nets, Miami Heat, Chicago Bulls, Los Angeles Clippers a také jeho domácí tým Cleveland Cavaliers.

Miami Heat.

8. července roku 2010 oznámil James živě v ESPN speciálu nazvaném "The Decision" (Rozhodnutí), že bude hrát za Miami Heat v sezóně 2010-11 a bude se sehrávat s ostatními All-Star hvězdami jako Dwyanem Wadem a Chrisem Boshem. Cavaliers byli o Jamesově rozhodnutí informování pár minut před začátkem show. Tento televizní program získal velké hodnocení, ale také i kritiku za zdlouhavé čekání do Jamesova rozhodnutí a za podívanou té show samotné.  Fanoušci Clevelandu považovali jeho odchod za druhou největší zradu po rozhodnutí Arta Modella o přesunutí fotbalového týmu Cleveland Browns do Baltimore. Většinový vlastník Clevelandu Cavaliers Dan Gilbert brzy poté zveřejnil otevřený dopis fanouškům, odsuzující jeho rozhodnutí za "sobecké", "bezcitné" a "zbabělý podraz" a garantující, že Cavaliers vyhrajou titul NBA ještě dříve, než "sebezvaný bývalý King". Gilbertova sportovní rekvizitní společnost Fathead snížila cenu grafické stěny s jeho obrazem rok narození Benedicta Arnolda. Redaktor "The New York Times" William Rhoden jej bránil s tím, že Gilbertův jedovatý osobní útok, kterým si chtěl zachránit tvář, spolu s pozdějším hněvem fanoušků spojený s pálením dresů jen potvrdil jeho rozhodnutí opustit Cleveland. J. A. Adande z ESPN nicméně řekl, že místo toho, aby si vybral běžné zdvořilé oznámení a upozornění Clevelandu a ostatních týmů o svém rozhodnutí, tak si vybral hodinový televizní speciál s dramatickým oznámením. 12. července udělil komisař NBA David Stern Gilbertovi pokutu za obsah jeho dopisu v hodnotě 100 000 dolarů, přičemž ale také kritizoval způsob, jakým uzavřel svoji kauzu jako volný hráč.  Bývalé hvězdy NBA kritizovaly jeho rozhodnutí nezůstat v Clevelandu a nepokračovat ve snaze vyhrát šampionát jako "správný chlap". Michael Jordan řekl, že by nekontaktoval jeho rivaly z jiných týmů, jako například Magica Johnsona a Larryho Birda, aby šli hrát do jednoho týmu, protože "Já jsem je chtěl porážet". Jordan přidal "... věci jsou [teď] jiné. Nemůžu říct, že je to špatná věc. Je to možnost, jakou dneska ty děti mají."  9. července oficiálně dokončil sing-and-trade (typ smlouvy, ve kterém tým podepíše hráče a vymění ho do jiného týmu) s Miami Heat.

Národní tým USA.

Po své první sezóně si zahrál v národním basketbalovém týmu USA na olympijských hrách v Aténách v roce 2004, kde USA získalo bronz v mužském basketbale. Bylo to podruhé, co olympijský národní tým USA nedokázal vyhrát zlatou medaili vedle olympiády roku 1972 v Mnichově. Omezen na průměrně pouhých 14,6 minut na zápas si připsal 5,8 bodů a 2,6 doskoků za zápas. Zúčastnil se světového šampionátu FIBA v Japonsku, kde si průměrně připsal 13,9 bodů, 4,8 doskoků 5,8 asistencí. USA skončily s rekordem 8-1 na zápasy a opět získaly bronzovou medaili. Byl jmenován jedním ze tří kapitánů pro národní tým USA světového šampionátu v roce 2006 spolu s Carmelem Anthonym a Dwyanem Wadem. Po nepovedeném pokusu o vyhrání zlaté medaile na světovém šampionátu roku 2006 se tým účastnil kvalifikačního turnaje americké olympiády, aby se kvalifikoval na letní olympijské hry v Pekingu v roce 2008. Během zápasu o zlatou medaili proti Argentině zaznamenal 31 bodů, což je nejvíce nastřílených bodů od amerického hráče na olympijské kvalifikaci. USA vyhráli zlato a on sám průměrně zaznamenal 18,1 bodů (s nejvyšší přesností střelby celého turnaje (76%) a tříbodovou střelbou (62,2%)), 4,7 asistencí, 3,6 doskoků a 1,5 sebrání míče za průměrných 22,2 minut na zápas.  Společně se zbytkem národního týmu USA získal další zlato na letních olympijských hrách v Pekingu v roce 2008, kde ve finále porazili Španělsko 118:107. Ve finálovém zápase si připsal 14 bodů, 6 doskoků a 3 asistence. Tým USA nebyl poražen a zlatou medaili vyhrál poprvé od olympijských her v roce 2000. Později bylo uvedeno, že jeho "nevyspělost a přímo podceňovanost" byla riskem jeho účasti na olympijských hrách v Pekignu, když hlavní trenér týmu USA Mike Krzyzewski a generální ředitel Jerry Colangelo věřili, že s Bryantovou účastí v národním týmu by šla zlátá medaile vyhrát s ním i bez něj.

Profil hráče.

Za sezónu si průměrně připsal 27,8 bodů, 7 asistencí a 7 doskoků na zápas. V sezóně 2009-2010 zaznamenal 34 triple-doubles (28 v regulérní sezóně a 6 v playoff). V sezóně 2005-2006 vedl ligu s nejvíce dokončenými tříbodovýmyi akcemi (když hráč střelí koš a při tom je faulován, tak hází ještě trestný hod a to celé se bere jako 3 bodová akce). Pravidelně se řadí mezi nejlepší doskakovače balonů v celé lize. Jeho schopnosti vedly k mnoha srovnáním s legendami NBA Robertsonem, Johnsonem a Jordanem. Nebyl jmenován do pětice nejlepších obránců NBA (All-Defensive Team) roku 2008-2009, kdy skončil druhý v hlasování o nejlepšího obránce roku (Defensive Player of the Year).  Začal s peticí o tom, že by nikdo neměl být oprávněn nosit dres s číslem #23, který sám nosil, jako pocta pro Jordana. 1. května roku 2010 vyplnil formulář pro NBA ohledně změny dresu na číslo #6, platící od sezóny 2010-2011. Po návratu do Clevelandu se opět vrátil k číslu #23.

"I Promise" school.

27. července 2018 LeBron James otevřel v Ohiu veřejnou školu pro 240 dětí 3. a 4. tříd. James do školy investoval celkem 41 milionů dolarů.

LeBron Raymone James (* 30. prosince 1984, Akron, Ohio, USA) je profesionální americký basketbalista přezdívaný King James, který působí v týmu Los Angeles Lakers v Národní Basketbalové Asociaci (NBA). Je to trojnásobný vítěz Finále NBA z let 2012, 2013 a 2016, ve kterých získal také ocenění MVP (Nejužitečnější hráč) Finále. Hraje na pozici křídla a je znám pro své vynikající atletické schopnosti, dobrou střelbu ze všech pozic, těžko zastavitelné nájezdy do koše a solidní doskakování. Dokáže rovněž rozehrávat útoky a nacházet své spoluhráče na dobrých pozicích. Jeho mírnou slabinou je střelba trestných hodů.

勒布朗·瑞蒙·詹姆士一世(英语:LeBron Raymone James Sr.,1984年-12月30日),现役美国职业篮球运动员,目前效力于洛杉矶湖人。詹姆士被公认为NBA历史上最强的小前锋之一,他亦会担任小前锋之外的控球后卫或大前锋,偶尔会担任得分后卫或中锋。


Biografie.

Děstsví a mládí.

Narodil se 18. listopadu 1953 v Northamptonu v Anglii do dělnické rodiny. Jeho otec, Ernest Moore, byl pracovník v pivovaru a jeho matka, Sylvia Doreenová, pracovala v tiskárně. S rodinou žili v chudinské čtvrti The Boroughs. Od pěti let byl vášnivým čtenářem a častým návštěvníkem městské knihovny. V téže době se také poprvé dostal ke komiksovým stripům "Topper" a The Beezer. Brzy poté začal číst americké komiksy "Flash", "Detective Comics", "Fantastic Four" a "Blackhawk". V jedenácti letech složil úspěšně zkoušky na školu Northampton School for Boys (ekvivalent osmiletého gymnázia), kde se poprvé setkal s dětmi ze střední a vyšší třídy společnosti.  Na konci šedesátých let začal publikovat svou poezii a eseje v různých fanzinech, přičemž začal vydávat i svůj vlastní fanzin "Embryo". Díky svému fanzinu se stal členem umělecké skupiny Northampton Arts Lab. Když mu bylo kolem sedmnácti let, začal na škole prodávat LSD, za což byl v roce 1970 ze školy vyloučen. Několik dalších let žil u rodičů a pracoval v řadě nájemních zaměstnáních, například jako uklízeč nebo koželuh. V roce 1973 se seznámil se svou budoucí první ženou Phyllis Dixonovou, se kterou se sestěhovali do malého bytu ve čtvrti Barrack Road. Krátce poté se sezdali. Po svatbě se přestěhovali na předměstí Northamptonu do městem vlastněného domu. Moore tehdy pracoval jako administrativní podpora v kanceláři.

Komiksové počátky (1978–1984).

Na konci 70. let se rozhodl odejít z kancelářského zaměstnání, aby se mohl věnovat více umělecké tvorbě. Začal několika stripy do fanzinů, například "Anon E. Mouse" do časopisu "Anon" nebo "St. Pancras Panda" pro "Back Street Bugle". První placenou zakázkou v tomto oboru bylo pro Moorea několik ilustrací pro hudební magazín "NME". To mu přineslo práci pro hudební časopis "Sounds", kde vydával svůj první delší komiks "Roscoe Moscow". Komiks vydával pod pseudonymem Curt Vile, který si zvolil podle německého skladatele Kurta Weilla. V roce 1978 se mu také narodila dcera Leah. Jelikož byl skromný plat za komiks jediným příjmem rodiny, museli také pobírat sociální dávky. V roce 1979 začal psát také nový komiksový strip novin "Northants Post" s názvem "Maxwell the Magic Cat". Ten vydával pod pseudonymem Jill de Ray (podle bretaňského vojáka a okultisty Gillese de Raise). Stripu se věnoval až do roku 1986. Zatímco nejdříve stripy psal i kreslil, postupně se začal čím dál tím více věnovat pouze psaní scénářů.  Následně se snažil dostat do britského komiksového časopisu "2000 AD", který je vydáván nepřetržitě od roku 1977. Vydavatelství proto nabídl svůj scénář pro tamní sérii "Soudce Dredd". Scénář byl odmítnut, jelikož sérii tehdy psal John Wagner a vydavatelství nového autora nehledalo. Nicméně redaktor časopisu Alan Grant poznal v Mooreovi talent a nabídl mu prostor v časopisu v rubrice "Future Shocks", která publikuje stripy. Na přelomu 70. a 80. let napsal také pár čísel časopisu "Doctor Who Magazine". Mezi roky 1980 a 1984 působil jako autor stripů na volné noze. V téže době si ho začaly najímat vydavatelství a časopisy Marvel UK, "2000 AD" a "Warrior". V "2000 AD" Moore během tří let publikoval kolem padesáti stripů. Vydavatelé "2000 AD" mu v roce 1983 nabídli první vlastní strip na pokračování "Skizz", který ilustroval Jim Baikie. Brzy poté následoval strip na pokračování "D.R. & Quinch", který kreslil Alan Davis. V roce 1984 přibyl strip "The Ballad of Halo Jones" s ilustracemi od Iana Gibsona.  Vedle práce v "2000 AD" byl Moore najímán také vydavatelstvím Marvel UK, kde psal několik jednorázových příběhů časopisů "Doctor Who Weekly "a "Star Wars Weekly". Následně dostal na starosti postavu Captaina Britaina. Kresbu zajistil Alan Davis. Dalším vydavatelem, který dal Mooreovi šanci byla společnost Quality Communication, který vydávala komiksový časopis "Warrior". V něm dostal na starosti stripy na pokračování "Marvelman" a "V jako Vendeta". Druhý jmenovaný, s krtesbou od Davida Lloyda vycházel v letech 1982 až 1985, než byl pro nezájem fanoušků předčasně zrušen. Moore v něm představil anarchistu V, který bojuje proti dystopickému fašistickému režimu. Děj se odehrával v roce 1997 a byl pesimistickou reakcí Moorea na konzervativní vládu Margaret Thatcherové. Přes neúspěch v době prvního vydání se z díla stal kultovní komiks, který se dočkal i filmové adaptace.  Od roku 1985 otevřeně kritizoval fakt, že autoři nemají žádná autorská práva na svá komiksová díla. Rozešel se proto se všemi britskými vydavateli, včetně časopisu "2000 AD", pro který přestal psát v roce 1986. V téže době si pod pseudonymem Translucia Baboon založil hudební skupinu The Sinister Ducks. Skupinu s ním tvořili David J a Alex Green. V roce 1983 vydali singl "March of the Sinister Ducks" a v roce 1984 následoval "This Vicious Cabaret". Tím ovšem činnost skupiny prakticky utichla.

Práce pro americké vydavatelství DC Comics (1984–1989).

Již v roce 1983 si Moorea, díky jeho práci pro "2000 AD", všiml americký autor komiksů Len Wein, který působil v DC Comics. Ten mu následně nabídl práci na komiksu Swamp Thing (Bažináč). Výsledkem je příběh "The Saga of the Swamp Thing" (Swamp Thing #20–64). Na komiksu se kresbou podíleli Stephen R. Bissette, Rick Veitch a John Totleben. Moore si tehdy málo úspěšnou postavu upravil po svém. Provedl její dekonstrukci, experimentoval s formou vyprávění a přidal sociální a environmentální tematiku, přičemž zachoval hororový a fantasy nádech. Pro sérii oživil spoustu dřívějších vedlejších magických postav DC Comics, jako Spectre, Demon, Phantom Stranger nebo Deadman. Současně vytvořil novou postavu Johna Constantina, britského mága z dělnické třídy. Postava byla vizuálně inspirována britským zpěvákem Stingem. Constantine se později stal hlavní postavou komiksu "Hellblazer", který byl nejdéle vydávanou sérií imprintu Vertigo Comics. Moore psal Swamp Thing mezi lety 1984 až 1987. Série zaznamenala velký úspěch u kritiků i čtenářů. DC Comics se proto rozhodlo najmout další briské autory, jakými byli například Grant Morrison, Jamie Delano, Peter Milligan nebo Neil Gaiman.  V roce 1985 dostal prostor psát příběhy nejprodávanějších postav DC Comics. Nejdříve napsal story arc Supermana "For the Man Who Has Everything", který vyšel v sešitu "Superman Annual #11". Kresbu zajistil Dave Gibbons. V roce 1986 následoval story arc "Co se stalo s Mužem zítřka?", který byl vydán v sešitech "Superman #423" a "Action Comics #583". Kresbu měl na starosti Curt Swan. Mezi lety 1986 a 1987 mu DC vydalo uzavřenou sérii "Watchmen – Strážci", kterou kreslil Dave Gibbons. Série potvrdila Mooreovo nadání a vysloužila si velké ocenění od kritiků. Jedná se o jediný komiks, který získal cenu Hugo. Komiks pracuje s myšlenkou našeho světa, ve kterém superhrdinové skutečně existují. Děj se odehrává v době studené války a ohrožení jadernou válkou, přičemž přináší dilema, zda se mají superhrdinové podvolit vládě USA nebo být zakázáni. Pro Moorea byl tento komiks dalším prostorem pro experimentování s formou. "Strážci" jsou považováni za jeho nejlepší dílo a za jeden z nejlepších komiksů vůbec. Spolu s díly "Návrat Temného rytíře" od Franka Millera nebo "Maus" od Arta Spiegelmana je jedním z komiksů, které převedly toto médium od dětstkých čtenářů k dospělým. V roce 1988 vydal příběh "Batman: Kameňák", který ilustroval Brian Bolland. Děj se tčí kolem postavy Jokera a zabývá se otýzkou zrodu této postavy a jeho propadnutí šílenství. Tento komiks spolu s díly Franka Millera pomohl k redefinici charakteru postavy Batmana. V téže době u DC dovydal také svůj dříve zrušený komiks "V jako Vendeta". V roce 1989 se s DC Comics kvůli sporu o autorská práva a podíly z prodeje rozešel.

Nezávislá tvorba (1988–1993).

Po odchodu z DC Comics založil se svou ženou a jejich vzájmenou milenkou Deborah Delanovou vlastní vydavatelství, které nazvali Mad Love. Prvním titulem byla antologie "AARGH" vydaná v roce 1988. Dalšími tituly byly "Shadowplay: The Secret Team" a antologie "Brought to Light". Všechna tato díla byla více politická a zaměřovala se na realistická a kritická díla o společnosti. V roce 1990 následovala další Mooreův titul "Big Numbers", který kreslil Bill Sienkiewicz. Komiks se zabýval teorií chaosu a kritikou korporací. V letech 1989 až 1998 publikoval pro nezávislou antologii "Taboo" svůj komiks "Z pekla", který se točí kolem vraždění Jacka Rozparovače. Ilustraci zajistil Eddie Campbell. Dalším komiksem vydávaným pro "Taboo" byly "Ztacené dívky". V roce 1996 mu vyšla první novela "Voice of the Fire".  V roce 1993 se veřejně označil za rituálního mága.

Práce pro Image Comics a America's Best Comics (1993–2004).

V roce 1993 se znovu pustil do práce pro mainstreamový komiksový proud. Příležitost nalezl u nově založeného autorského vydavatelství Image Comics. Nejdříve dostal prostor na několika číslech série "Spawn" a následně pro svou vlastní sérii "1963". Dále pracoval na sériích "WildC.A.T.S.", "Supreme" a "Youngblood".  Kreslíř Jim Lee, který byl jedním ze zakládajících společníků Image Comics nabídl Mooreovi založení vlastního imprintu, který Moore pojmenoval "America's Best Comics". Imprint byl zařazen pod Leeho imprint "WildStorm Productions", který však Lee brzy poté prodal DC Comics, čímž se Moore ocitl znovu v područí vydavatele, od kterého po sporech odešel. "America's Best Comics" (ABC) bylo oficiálně založeno v roce 1999 poté, co byl Moore ubezpečen, že nikdy nebude muset osobně jednat s DC Comics. Moore jako první vydal u "ABC" svůj komiks "Liga výjimečných". Dalšími jeho komiksy byly "Tom Strong", "Top 10", "Promethea" a "Tomorrow Stories".  V roce 2003 o něm byl natočen dokumentární film "The Mindscape of Alan Moore".

Návrat k nezávislé tvorbě (2005–...).

V roce 2005 se znovu vrátil k nezávislé tvorbě. Kvůli narůstajícím sporům s DC Comics opustil vůj imprint "America's Best Comics".  V roce 2003 vydal u nakladatelství Avatar Press komiks "The Courtyard" a v roce 2010 "Neonomicon". V letech 2015 až 2017 zde vydával sérii "Providence".  Mezi lety 2010 a 2011 také vydával undergroundový magazín "Dodgem Logic".

Česky vydané komiksy.

Na českém trhu byly vydány následující komiksy se scénářem Alana Moorea:

Alan Moore (* 18. listopadu 1953, Northampton, Anglie) je anglický spisovatel, který proslul zejména jako komiksový scenárista. Je autorem komiksů "V jako Vendeta", "Z pekla" nebo "Watchmen – Strážci". Některými je označován za nejlepšího komiksového scenáristu všech dob nebo jako „jeden z nejdůležitějších britských spisovatelů posledních padesáti let.“ Je také znám jako novopohan, okultista, anarchista a kouzelník.

阿兰·摩尔(1953年-11月18日,Alan Moore),英国漫画作家、小说家、短篇小说作家、电影剧本作家、音乐家、漫画家 。出生于英格兰中部的北安普顿郡,他在漫画界的作品令其闻名遐迩,包括广受好评的图画小说《守护者》、《V怪客》和《来自地狱》(From Hell)。凭借《守护者》这部图形小说获得雨果奖。


Podíl na záchraně Mojžíše.

Mirjam je poprvé zmiňována ve Starém zákoně jako dcera Amráma a Jókebed z kmene Lévi, starší sestra Mojžíše. Když se Mojžíšova matka rozhodla uložit Mojžíše do košíku a položit do rákosí na břehu řeky Nil, Mirjam se v rákosí ukryla, aby zjistila, co se s košíkem stane. Když Mirjam viděla, že byl košík s bratrem vyzvednut z řeky faraónovou dcerou, vystoupila z rákosí a navrhla faraónově dceři, aby přijala jako kojnou její matku Jókebed. Židovská tradice ztotožňuje Mirjam a Jókebed se dvěma porodními bábami, kterým dříve faraón přikázal, aby ihned po porodu usmrcovaly všechny novorozené chlapce, jež se narodí Hebrejkám. Mirjam je podle této tradice ztotožňována se jménem Púa a Jókebed se jménem Šifra.

Mirjamina píseň.

Mirjam se účastnila průchodu otevřeným mořem. Poté, co Hospodin definitivně osvobodil Izrael od egyptské nadvlády tím, že nad faraonovou armádou uzavřel vody Rákosového moře, zpívá nejprve Mojžíš a poté Mirjam v čele izraelských žen Hospodinu oslavnou píseň. Při této příležitosti je Mirjam Biblí nazvána prorokyní.

Řeči proti Mojžíšovi.

Poté, co Izrael v poušti prožil událost s křepelkami, spojila se Mirjam s Áronem proti Mojžíšovi. Pomlouvala Mojžíše kvůli kúšské ženě, kterou si vzal. Kromě toho zpochybňovali Mojžíšovu jedinečnost. Připomínali skutečnost, že Hospodin kdysi promluvil i skrze Mirjam a Árona.  Na základě tohoto postoje ji Hospodin zasáhl malomocenstvím. Mojžíš za Mirjam prosil a byl vyslyšen. Po sedmi dnech izolace byla Mirjam znovu očištěna a připojena ke svému lidu. Lid Izraele na její uzdravení čekal a teprve potom vyrazil na další cestu.

Odkaz pro současnost.

Mirjam je Biblí prezentována jako příklad ženy, která byla obdarována Hospodinem. Mirjam však vedlo toto obdarování k povyšování se. Za to byla Hospodinem potrestána a poučena. Hospodin sám jí vysvětlil jak Hospodin vidí rozdíl mezi prorokem a Mojžíšem.

Mirjamin osobní život.

Podle židovské tradice se Mirjam stala ženou jednoho význačného člena z kmene Juda, jímž byl podle různých midrašů buď Chúr nebo Urí. Vyplývá z toho, že k jejím potomkům patřil Besaleel, zručný řemeslník, jenž měl na starosti stavbu stanu setkávání včetně všeho jeho příslušenství.

Mirjamina smrt a hrob.

Mirjam zemřela na místě, které Bible nazývá Kádeš. Tam byla i pohřbena.

Mirjam (), přepisováno též jako Miriam, je biblická postava Starého zákona a starší sestra Mojžíše. Její jméno se vykládá různě, a to od "„Vzdorovitá“" či "„Svéhlavá“" až po "„Kapka moře“" nebo "„Hořkost moře“". Řeckou obdobou jména je jméno Maria (řecky Μαρία), jež je v počeštěné formě přepisováno jako Marie.

米利暗(希伯来语:',阿拉伯语:',英语:英语:Miriam),天主教思高圣经译米黎盎,是前十三世纪的耶和华的女先知,是暗兰和约基别的大女儿,亚伦和摩西的姐姐。她在旧约圣经中首次出现于出埃及记。米利暗这名子在新约希腊语文中的形式是马利亚(丁道尔旧约圣经注释出埃及记P143)


Význam.

Klíče se používají jako bezpečnostní prvek tak, že pouze správný klíč může dešifrovat šifrovaný text do prostého textu. Mnoho šifer je založeno na veřejně známých algoritmech, nebo na otevřených zdrojích a tak je jen obtížné získat klíč, který je správný, za předpokladu, že neexistuje žádný analytický útok (tj. „strukturální slabost“ v algoritmech či používaných protokolech), a také, že klíč není jinak dostupný (například pomocí krádeže, vydírání, či ohrožení počítačových systémů). Široce přijímaná představa, že by bezpečnost systému měla záviset na klíči samotném, byla výslovně formulována Augustem Kerckhoffsem (v roce 1980) a Claude Shannonem (v roce 1940), tyto zákony jsou známé jako Kerckhoffs a Shannon Maxim principy. Klíč by proto měl být dostatečně dlouhý, aby útok hrubou silou nemohl být proveden – tj., že by trvala příliš dlouho jeho realizace. Shannonovy práce na informační teorii ukázaly, že k dosažení tzv. dokonalého utajení, je nezbytné, aby délka klíče byla alespoň tak dlouhá jako je zpráva a klíč se použil pouze jednou (tento algoritmus se nazývá One-time pad). S ohledem na to, a na praktickou potíž takových dlouhých klíčů, moderní kryptografická praxe vyřazuje pojem dokonalé utajení jako požadavek na šifrování, a místo toho se zaměřuje na výpočetní bezpečnost, v jejímž rámci výpočetní požadavky prolomit šifrovaný text musí být pro útočníka nemožné. Preferovaná čísla běžně používaná jako velikosti klíče (v bitech) jsou mocniny dvou, případně násobena malým lichým číslem.

Délky klíče a šifrovací systémy.

Šifrovací systémy jsou často rozděleny do rodin. Do většiny rodin patří symetrické šifry(např. AES) a asymetrické šifry(např. RSA), nebo mohou být seskupeny podle centrálních použitých algoritmů (např. kryptografie eliptických křivek).Jako každý z nich je na jiné úrovni kryptografické složitosti, je obvyklé mít různé velikosti klíče pro stejnou úroveň zabezpečení, v závislosti na použitém algoritmu. Například, dostupná bezpečnost s 1024bitovým klíčem pomocí asymetrických RSA je bezpečnostně přibližně stejná jako 80bitový klíč v symetrickém algoritmu (Zdroj:RSA Security). Výše bezpečnosti dosažené v průběhu doby se mění, hlavní příčinou je více výpočetního výkonu a využití silnějších matematicko-analytických metod. Z tohoto důvodu mají kryptologové sklon sledovat ukazatele, ve kterých algoritmus nebo klíč o určité délce vykazuje známky potenciální zranitelnosti, zvyšovat délku klíče nebo použít složitější algoritmy. Například v květnu 2007 [aktualizace], 1039bitové číslo bylo zpracováno speciálním sítem polí čísel použitím 400 počítačů po dobu 11 měsíců. Zapracované číslo bylo na zvláštním formuláři, speciální síto polí nelze použít na klíče RSA. Výpočet je zhruba ekvivalentní k prolomení 700bitového RSA klíče. Nicméně, toto může být varování před tím, že 1024bitové RSA používané v zabezpečeném online obchodu může být zastaralé, protože se může stát, že v blízké budoucnosti bude prolomeno.

Útok hrubou silou.

I v případě, kdy je symetrická šifra v současné době neprolomitelná využitím strukturální slabiny ve svém algoritmu, je možné projít všechny klíče což je známo jako útok hrubou silou. Vzhledem k tomu, že delší symetrické klíče vyžadují exponenciálně více času pro útok hrubou silou, dostatečně dlouhý symetrický klíč dokáže zabránit tomuto útoku. S klíčem o délce n bitů existuje 2 možných klíčů. Toto číslo roste velice rychle se zvyšujícím se n. Z Mooreova zákona vyplývá, že výpočetní výkon se zdvojnásobí zhruba za každých 18 až 24 měsíců, ale i tímto zdvojnásobením jsou v současnosti delší symetrické klíče považovány za bezpečné a mimo dosah. Velký počet operací 2 vyžaduje projít všechny možné 128bit klíče. V dohledné budoucnosti je to v konvenční digitální výpočetní technice považováno za nemožné. Nicméně se předpokládají alternativní formy výpočetní techniky, které mohou mít vyšší výpočetní výkon než klasické počítače. Je-li vhodné množství kvantových počítačů co jsou schopny běžet na Groverovém algoritmu spolehlivě, je možné snížit 128bitový klíč až na 64bitový, což je zhruba ekvivalent DES. To je jeden z důvodů, proč AES podporuje 256bitovou délku klíče. Pro více informací se podívejte na diskuzi o vztahu mezi délkou klíče a množstvím výpočetních útoků, která se nachází ve spodní části této stránky.

Délka klíče symetrického algoritmu.

Exportní politika v USA je dlouhodobě omezena „sílou“ kryptografie, která může být rozesílána ze země. Po mnoho let byl limit 40 bitů. Dnes 40bitová délka klíče nabízí velmi malou ochranu i proti náhodným útočníkům s jedním PC. Omezení nebyly odstraněny (v roce 2007, je stále nelegální export kryptografického software s využitím délky klíče větší než 64 bitů bez povolení od amerického úřadu pro průmysl a bezpečnost), nicméně v letech 1999/2000 se stalo snadnějším získat toto povolení k vývozu do některých zemí. Když byl Data Encryption Standard uvolněn v roce 1977, klíč o délce 56 bitů byl považován za dostačující (i když se v té době objevovaly spekulace, že NSA má úmyslně omezenou velikost klíče z původní hodnoty 112 bitů, v IBM Luciferově šifře [64 bitů], v jedné jejích verzí, byla přijata jako DES) tak, aby limit „síla“ šifrování nebyla k dispozici pro US uživatele. NSA má hlavní výpočetní zdroje a velký rozpočet, někteří si mysleli, že 56 bitů bylo na konci 70. let NSA prolomitelné. Nicméně, na konci 90. let, bylo jasné, že DES by mohl být prolomen na svépomocně postaveném hardware, který by mohl být koupen ve velké společnosti, a to v průběhu krátkého časového horizontu. Kniha Cracking DES (O'Reilly and Associates), popisuje úspěšný pokus prolomení 56bitového DES útokem hrubou silou za účasti kybernetické civilněprávní skupiny s omezenými zdroji. Délka 56 bitů je v současné době považována za nedostatečnou pro symetrické šifrování. Více technicky a finančně schopné organizace jistě mohli odstoupit od tohoto šifrování dlouho předtím, než to bylo popsáno v knize. Distributed.net a jeho dobrovolníci prolomili 64bitový RC5 klíč během několika let, přičemž využili zhruba sedmdesát tisíc (většinou domácích) počítačů. Algoritmus od NSA (Skipjack) je algoritmus používaný v programu Fortezza, který pracuje s 80bitovým klíčem. DES byl nahrazen v mnoha aplikacích Triple DES, který má 112 bezpečnostních bitů ze 168bitového klíče. Advanced Encryption Standard byl zveřejněn v roce 2001 a používá minimální délku klíče 128 bitů. Lze také použít až 256bitové klíče. 128 bitů symetrického algoritmu AES je v současné době pro mnoho uživatelů považováno za dostatečné a to i pro dohlednou budoucnost. Americká vláda vyžaduje pro vysoce citlivá data 192 nebo 256bitový AES klíč. V roce 2003 americký národní institut standardů a technologie, NIST, navrhl, aby 80bitové klíče by měly být postupně omezovány do roku 2015. V roce 2005, 80bitové klíče byly povoleny používat pouze do roku 2010.

Délka klíče asymetrického algoritmu.

Účinnost veřejného klíče kryptosystému závisí na imunitě (výpočetní a teoretické) vůči některým matematickým problémům, jako je faktorizace čísla. Tyto problémy jsou časově náročné na řešení, ale většinou rychlejší, než zkoušení všech možných kombinací klíče hrubou silou. Proto musí být klíč asymetrického algoritmu delší pro ekvivalentní odolnost vůči útoku jako klíč symetrického algoritmu. V roce 2002 byla délka klíče 1024 bitů obecně považována za minimum pro algoritmus RSA. V roce 2003 [aktualizace] RSA Security uvádí, že 1024bitový RSA klíč je bezpečnostně ekvivalentní k 80bitovému symetrickému klíči, 2048bitový RSA klíč k 112bitovému symetrickému klíči a 3072bitový RSA klíč k 128bitovému symetrickému klíči. RSA tvrdí, že 1024bitové klíče se pravděpodobně stanou prolomitelné zhruba mezi lety 2006 a 2010 a 2048bitové klíče budou dostatečné až do roku 2030. RSA klíč o délce 3072 bitů by měl být použit pro zajištění bezpečnosti až po roce 2030. Národní úřad pro standardizaci (NIST) dále naznačuje, že 15360bitové RSA klíče jsou bezpečnostně ekvivalentní k 256bitovým symetrickým klíčům. Diffie-Hellman algoritmus má zhruba stejnou bezpečnost klíče jako RSA algoritmus stejné délky. Diffie-Hellman algoritmus je založen na problému výpočtu diskrétního logaritmu, který souvisí s faktorizací celého čísla. Na tomto problému je také založena bezpečnost RSA. Tudíž 3072bitový Diffie-Hellman klíč má přibližně stejnou bezpečnost jako 3072bitový klíč RSA. Jeden z typů asymetrických algoritmů, kryptografie eliptických křivek, nebo ECC (Elliptic Curve Cryptography), se zdá být bezpečnější s kratšími klíči než třeba jiné asymetrické klíčové algoritmy. Národní úřad pro standardizaci uvádí, že ECC klíče by měly být dvakrát delší aby dosáhly stejné bezpečnosti jako symetrické klíčové algoritmy. Například 224-bit ECC klíč je zhruba stejně bezpečný jako 112bitový symetrický klíč. Tyto odhady nepřinášejí žádný významný průlom v řešení základních matematických problémů, na kterých je ECC založen. Šifrované zprávy pomocí ECC, který používá 109bitovou délku klíče byly již prolomeny hrubou silou.

Odolnost klíče vůči kvantovým výpočetním útokům.

Dva nejznámější útoky kvantové výpočetní techniky jsou založeny na Shorově a Groverově algoritmu. Z těchto dvou Shorův představuje větší riziko pro aktuální bezpečnostní systémy. Algoritmy postavené na Shorově algoritmu jsou považovány při opětovném použití za účinné na hlavní proud algoritmů s veřejnými klíči jako jsou například RSA, Diffie-Hellman a kryptografie eliptických křivek. Citace profesora Gilles Brassarda, který je expertem kvantové techniky: „Čas potřebný k faktorizaci RSA čísla je stejný jako čas potřebný k použití stejného čísla jako modul pro jedno RSA šifrování. Jinými slovy, netrvá déle prolomit RSA na kvantovém počítači (až na násobnou konstantu), než ho použít na obyčejném počítači.“ Plyne z toho, že tyto algoritmy veřejných klíčů nejsou bezpečné, a to v jakékoli délce klíče, pokud je dostupné dostatečné množství počítačů využívajících Shorův algoritmus. Důsledek tohoto útoku je, že všechny data šifrována pomocí současných norem bezpečnostních systémů, jako jsou SSL používané k ochraně elektronických obchodů a internetového bankovnictví a SSH používané k zabezpečení přístupu k citlivým počítačovým systémům, jsou v ohrožení. Šifrovaná data chráněná pomocí algoritmů s veřejnými klíči mohou být archivována a prolomena později. Při užití hlavního proudu symetrických šifer (jako např. AES nebo Twofish) a odolnosti vůči kolizím hashovacích funkcí (např. SHA) se dá předpokládat vyšší bezpečnost proti známým kvantovým výpočetním útokům. Jsou nejvíce ohroženy Groverovým algoritmem. Bennett, Bernstein, Brassard, a Vazirani v roce 1996 prokázali, že útok hrubou silou na kvantový počítač nemůže být rychlejší než zhruba 2 na n/2 cyklů základního šifrovacího algoritmu, ve srovnání se zhruba 2N v klasickém případě. Čili za přítomnosti velkého množství kvantových počítačů n-bitový klíč může zajistit nejvýše n/2 bity bezpečnosti. Před kvantovým útokem hrubou silou je snadnější se ubránit tím, že zdvojnásobíme délku klíče, který má malou extra výpočetní hodnotu v běžném používání. Z toho vyplývá, že je vyžadován alespoň 160-bit symetrický klíč pro dosažení 80bitové bezpečnosti před kvantovými počítači.

Délka klíče označuje v kryptografii délku šifrovacího klíče příslušného šifrovacího algoritmu, která je uváděna v bitech. Délka klíče algoritmu je odlišná od jeho šifrovací bezpečnosti, která je logaritmickou mírou nejrychlejšího známého výpočetního útoku algoritmu, měří se v bitech. Bezpečnost algoritmu nemůže překročit jeho délku klíče (protože každý algoritmus může být prolomen hrubou silou), ale může být menší. Například Triple DES má velikost klíče 168 bitů, ale poskytuje nanejvýš 112 bitů, kvůli vlastnostem vícenásobného šifrování stejným algoritmem. Tato vlastnost Triple DES nemá slabost ve 112 bitech zabezpečení, pro aplikace je to dostačující. Nejvíce symetrických šifer pro běžné použití je navrženo tak, aby bezpečnost odpovídala délce klíče. Žádná asymetrická šifra s touto vlastností známa není, kryptografie eliptických křivek je nejblíže s efektivní bezpečností zhruba poloviny délky klíče.

在密码学中,密钥大小或密钥长度是加密算法(如密码)使用的密钥中的比特数。