Ministrarna har fortsatt att läsa om nivån på de reserver som finns vid högskolorna.
Inte ens finansminister Jane Hutt kunde motstå att ha ett svep på hundratals miljoner pund i sina kassakistor, innan berätta Good Morning Wales varför hon rullar tillbaka på de föreslagna nedskärningar på grund av oro över deltidsundervisning och vetenskaplig forskning.
Ministrarna betonade att det var ett budgetförslag och att det, liksom alla utkast, var öppet för samråd innan ändringar gjordes.
Hur som helst finns det en stark känsla inom regeringen att universiteten inte bara har råd med det, utan att deras tid har kommit för att ta en smäll efter det att högskolorna för vidareutbildning tog ett år.
Universiteten insisterar på att det behövs reserver för att investeringarna ska kunna fortsätta och för att sektorn i Wales ska förbli internationellt konkurrenskraftig.
Ståndpunkten mellan ministrar och rektorer började utvecklas.
Oppositionspartierna var frustrerade över att medan många av cheferna för högre utbildning utövade stor lobbyverksamhet mot dem, gjorde de inte det offentligt, med undantag för professor Colin Riordan, rektor för Cardiffs universitet.
Men ändå stod det klart att universiteten inte var nöjda, och det bidrog till den sjudande förbittring som redan hade utvecklats över regeringens utbildningsavgiftspolitik.
I själva verket blev den allmänna nedskärningen och terminsavgiftspolitiken insnärjd eftersom den walesiska regeringen hade hävdat att en stor del av kontantminskningen i själva verket stannade kvar i systemet eftersom pengarna var på väg att omdirigeras till att ta ut subventioner, snarare än att gå direkt till institutionerna.
Den comeback från Higher Education Funding Council för Wales var att endast cirka 60% av studieavgifterna kommer att stanna i Wales eftersom avgifterna följer studenterna, var de än väljer att gå.
I slutändan fattades ett politiskt beslut att inte blanda sig i ett skrot med rektorer.
När vi går in i en valkampanj, finns det ett argument att säga att det skulle ha varit en enorm distraktion men också en potentiell möjlighet för den walesiska regeringen att visa det var inte rädd för att fatta impopulära beslut.
Labour vill att rubrikerna från deras senaste budget ska handla om de extra pengar som går till NHS, och inte om en kamp om finansiering av vetenskaplig forskning.
Det fungerade inte igår, men det är en dag, snarare än en utdragen dispyt som varar veckor.
Om Labour fortfarande har makten efter valet får jag intrycket att det kommer att ha några oavslutade affärer med universiteten.