I sin vanliga BBC Sport kolumn, fotbollspundit Robbie Savage tittar på varför Liverpool ser långt borta upprepa förra säsongens titel utmaning, hur de bör rada upp mot Chelsea och den fysiska och mentala kampen Steven Gerrard ansikten för att säkra en långsiktig framtid med de röda.
Det är bara sex månader sedan Steven Gerrards glid hjälpte Blues att klämma en berömd seger på Merseyside som spårade ur Liverpools titel bud.
På den tiden, i slutet av april, var titeln i de rödas grepp. I helgen tror jag att vi återigen kommer att se hur långt bort de är från att sätta upp en ny titelutmaning.
De är miles från den nivå som krävs för det, och kommer att behöva förbättra och arbeta hårt bara för att få i de fyra bästa.
Om de lyckas, då säkra back-to-back säsonger i Champions League bör ses som framgång för Liverpool chefen Brendan Rodgers.
Men inte alla deras fans ser det så. Jag hade några olyckliga Reds supportrar ringer upp mig på 606 på BBC Radio 5 live förra helgen för att ge sin manager pinne.
En del av Liverpools problem är att de övervann kraftigt förra säsongen, vilket har väckt orealistiska förväntningar. Det är inte Rodgers fel.
Där han kan ifrågasättas finns på överföringsmarknaden, särskilt på framsidan.
Mellan dem Luis Suarez och Daniel Sturridge gjorde 52 av Liverpools 101 Premier League mål förra säsongen.
Med Suarez säljs och Sturridge spelar bara tre av 10 liga matcher hittills den här säsongen på grund av skada, Rodgers har förlorat en hel del mål från sin line-up.
Men han har haft pengar att spendera och jag tror inte att han har köpt rätt strejkare för att passa hans system.
Tittar på Rodgers "alternativ på framsidan för lördag, Mario Balotelli, Rickie Lambert och Fabio Borini är hans tre tillgängliga front män, och bottenlinjen är att de inte är bra nog.
Det är inte bara det att de inte ser ut som poäng. Det finns en stor skillnad i deras arbetsfrekvens jämfört med vad Suarez och Sturridge gav laget.
Det innebär att Liverpool inte börjar spel med samma intensitet de gjorde förra säsongen, eller trycka lag högt upp på planen för att tvinga dem till misstag.
Att göra det i 2013-14 Liverpool gjorde 59 första-halva mål, 13 mer än något annat lag, och gjorde i första halvan av 34 av 38 liga matcher - återigen mest i toppflyget.
I sina första 10 matcher i denna kampanj, har de bara lyckats totalt fyra mål före halvtid, i tre olika matcher. I stället för att stå längst fram måste de jaga spel.
De ser ut som fotgängare och det är inte bara centrum framåts fel.
När jag har sett dem, oavsett vilken form de spelar, verkar de inte ha några löpare som går förbi sin anfallare från mittfältet.
Återigen, förra säsongen som brukade hända hela tiden, men jag var på St James' Park förra helgen för att medkommentera på deras nederlag av Newcastle, och den enda spelaren att köra bortom Balotelli i den första halvan var Gerrard, som gjorde det en gång.
Ett annat problem är set-pieces. Liverpool var dödligt från dem förra året, poäng med mer än någon annan top-flight team.
Mer än en tredjedel av sina mål i 2013-14 kom från hörn eller fri-kicks, i en takt av nästan en per match. Det har fallit av dramatiskt.
Sorgligt nog för Rodgers är det inte hans enda problem att se målen torka ut.
Liverpools försvar sågs som deras svagaste länk förra säsongen och trots att han försökte flera olika kombinationer, han inte fick det rätt.
Från Mamadou Sakho för £18m 2013 till Dejan Lovren för £20m i sommar, Rodgers har kastat en hel del pengar på problemet men försöker fortfarande hitta ett svar.
De tittar fortfarande överallt på baksidan.
Statistiskt sett är de inte sämre defensiva än förra säsongen - men de är inte heller bättre.
Liverpool spela och slutföra så många passerar som tidigare, och också behålla så mycket innehav. Men eftersom de inte längre kan framhäva oppositionen, är det ingen överraskning att deras resultat har påverkats.
Det Liverpool saknar på baksidan är en ledare, och deras målvakt ger dem inte mycket hjälp där.
Simon Mignolet är en utmärkt shot-stoppare men jag ser inte att han kommer av sin linje nog, eller befaller sin låda.
Rodgers försökte tre i ryggen mot Magpies, men jag kan inte se honom göra samma sak mot Chelsea.
Han kritiserades för att vila spelare mot Real Madrid på tisdagen men jag höll med honom för att göra det.
Liverpool kan fortfarande kvalificera sig för knockout stadier i Europa om de vinner sina två sista matcher i Grupp B och deras försvagade laget faktiskt gjorde bättre mot Real i Spanien än den full styrka sidan han valde hemma.
Nu måste han bestämma vem han ska spela mot Chelsea, men vem han än väljer måste Liverpool visa en enorm förbättring på sina senaste displayer.
Mitt team möter Liverpool: Mignolet, Johnson, Skrtel, Toure, Moreno, Can, Gerrard, Sterling, Coutinho, Lallana, Borini.
För mig, Lovren är den stora signering som tar plats, med Kolo Toure behålla sin plats efter att ha gjort bra ifrån sig på Bernabeu.
Det är ett stort beslut att släppa Lovren när Rodgers har spenderat så mycket pengar på honom, men han har helt enkelt inte varit bra nog.
Det är svårt att se Liverpool vinna på lördag eftersom Chelsea är på en annan planet
Han var fattig mot Newcastle och har varit fattig hela säsongen.
Även om han har fått den höjd som Liverpool kommer att behöva för att försvara set-pieces mot Chelsea, såg jag honom bli körd runt av Bobby Zamora när Liverpool spelade QPR på Loftus Road. Du måste tro att Diego Costa skulle göra köttfärs av honom om han är i fronten för Chelsea.
För att tävla behöver Liverpool en solid fyra i mitten, med sina ryggar som vill gå med i attacken.
Oavsett om det är Glen Johnson till höger eller Alberto Moreno till vänster, när den ena går framåt, så ska den andra luta sig tillbaka.
På så sätt kommer Liverpool alltid att ha fem defensiva spelare att vakta mot Chelseas motangrepp.
Framåt, de behöver sina full-backs för att bidra på samma sätt de gjorde förra säsongen när de överlappade flankerna eller bröt framåt med fart.
Trion Adam Lallana, Philippe Coutinho och Raheem Sterling som attackerar mittfältare ger tempo, knep och kreativitet och, ledande linjen, Borini ger mer energi än Lambert eller Balotelli.
Han måste jobba hårt för att hålla Chelseas försvar sysselsatt.
Även om allt detta fungerar, är det dock fortfarande svårt att se Liverpool vinna på lördag eftersom Chelsea är på en annan planet till alla andra Premier League laget för tillfället.
Jose Mourinhos sida har inte varit som bäst i de senaste spelen men de har inte förlorat någon av dem heller.
Det enda sättet du skulle beskriva deras form som besvikelse skulle vara i jämförelse med hur de startade säsongen, när de var elektriska.
Blues verkar inte ha någon svaghet, och precis som i april ser jag att de lämnar Anfield med tre poäng.
Det finns ingen titel på linjen den här gången, men det kommer fortfarande att skada hemmet fans.
Vad som än händer på lördagen kommer inte att kompensera för vad som förmodligen var det värsta ögonblicket i Gerrards karriär. Han kanske aldrig kompenserar för det, men det finns inte en chans att han är färdig.
Han var Liverpools bästa spelare mot Newcastle och trots att det fortfarande är osäkert om han kommer att få ett nytt Reds kontrakt i sommar, ser jag honom definitivt som en del av deras långsiktiga framtid.
Att spela i den defensiva mittfält roll, han kan förbli konkurrenskraftig i Premier League. Jag kan inte se honom lämna Anfield, men om han gör det hamnar han på en annan toppklubb.
Ju äldre du blir, desto svårare måste du dock arbeta, och att förlänga hans karriär kommer att vara en mental kamp såväl som en fysisk.
Vid 34, behöver han inte bevisa att han kan ping en boll 60 yards, leverera en stor fri-kick eller göra en knaprande tackling.
Vad han måste visa är att han fortfarande kan ta sig till parken tillräckligt bra för att göra allt detta effektivt.
Eftersom, vare sig han gillar det eller inte, varje gång han har en dålig spel han kommer att höra anklagelsen att "hans ben har gått".
Naturligtvis är han fortfarande frisk och kan fortfarande springa. Han är förmodligen en av de starkaste spelarna på Liverpool. Vid 36, när jag var på Derby, var jag fortfarande i topp två eller tre spelare när vi gjorde bleeep testet.
Det som hände mot Chelsea förra gången förstörde säkert Gerrard på insidan.
Men det är återhämtningen som kommer att testa honom. När du flyger kan du stänga ner någon och sedan ta nästa utmaning eller situation.
När du blir äldre, är det svårare att komma till nästa man i tid för att göra skillnad. Det är vad folk menar när de säger att dina ben är borta.
Det finns inget värre som en hög energi midfield spelare att veta att, för två eller tre år sedan, kunde du ha gjort det nästa utmaning - och nu kan du inte.
Jag visste det när det hände mig. Jag skulle försöka att inte tänka på det, men du kan inte undkomma det och det var fasansfullt. Jag började tvivla på mig själv och om någon ville att jag skulle spela för dem.
Det som inte hjälper är vad andra människor säger. Chefer och spelare sa att jag var klar men jag var tvungen att fortsätta tro på mig själv.
Jag visste att jag inte var den spelare jag var, men jag kände fortfarande att jag hade något att erbjuda.
För mig gör Gerrard det säkert också. Tillsammans med Sterling och Sturridge är han fortfarande en av Liverpools viktigaste spelare.
Av alla spelare jag mötte i min karriär, var han den jag skulle ha älskat att ha spelat med.
Han var en mardröm att spela mot eftersom han hade allt. På sin topp var han den bästa midfielder Premier League har sett.
Lördag kommer att vara ett svårt tillfälle för honom eftersom det som hände mot Chelsea förra gången förmodligen förstörde honom på insidan.
Naturligtvis kommer han att tänka på det innan spelet - han måste tänka på det hela tiden - men han har inte låtit det stoppa honom.
Det skulle ha varit lätt för honom att sluta efter en sådan besvikelse, men han har fortsatt som han alltid gör.
Det är den sortens önskan som kommer att hålla honom att gå bortom slutet av den här säsongen också.
Robbie Savage talade till BBC Sports Chris Bevan
Chelseas återkomst till Anfield på lördag ger tillbaka olyckliga minnen för Liverpool och deras omedelbara framtid är inte mycket ljusare heller.