Kravet: Medlemskap i Europeiska unionen garanterar rättigheter till lika lön, sexuella trakasserier och mammaledighet samt rättigheter för deltidsarbetande. Dessa rättigheter skulle vara i fara om Storbritannien röstade för att gå.
Reality Check Verdict: EU har varit inflytelserikt i utvecklingen av jämställdhetslagstiftningen, men att lämna skulle inte nödvändigtvis innebära att dessa rättigheter skulle gå förlorade.
I Romfördraget ingick medlemsstaternas åtagande att se till att "män och kvinnor får lika lön för lika arbete". Reglerna stärktes också efter 1975 års direktiv om lika lön och senare domar från EG-domstolen, där det närmare anges vad som räknas som lika arbete.
På samma sätt fastställdes rätten för deltidsarbetande att ansluta sig till tjänstepensionssystem genom domar från EG-domstolen, där det konstaterades att uteslutandet av dem utgjorde indirekt könsdiskriminering.
Om Storbritannien lämnar EU kan dessa regler i princip upphävas.
I vissa fall har dock den brittiska regeringen gått längre än EU:s regler. Till exempel är de 52 veckorna av lagstadgad mammaledighet i Förenade kungariket betydligt längre än de 14 veckor som garanteras i EU-lagstiftningen.
Det finns ingen anledning att anta att en framtida brittisk regering skulle undergräva kvinnors rättigheter.
Men Harman anser att många av de personer som leder kampanjen för Brexit - däribland Boris Johnson, Nigel Farage och Iain Duncan Smith - inte kan lita på att skydda kvinnors rättigheter.
Hon medger att denna del av hennes argument är spekulativ, men hon varnar för att kvinnors rättigheter skulle kunna urholkas under skenet av att driva på för avreglering och minska byråkratin.
Läs mer: Fakta bakom påståenden i EU-debatten
Labours tidigare biträdande ledare Harriet Harman har rätt i att EU har varit viktigt för utvecklingen av brittisk lagstiftning som påverkar kvinnors rättigheter.