Han hävdade att man bara kan ha en levande West End om man har en stark regional bas som utvecklar talangen och han ser ingen anledning till varför så mycket mer konstfinansiering går in i London per invånare än det gör till regionerna.
MP för Colchester hävdade: "West End är ofta uppvisning av vår bästa teater, men det existerar inte i ett vakuum; det existerar eftersom det matas och upprätthållas av talang regionala teatrar över hela landet."
Som vanligt var argumentet pengar. "En stor del av vår regionala teater är inte självfinansierande", sade Quince. "Den är beroende av bidrag från konstrådet och lokala myndigheter för att säkerställa sin lönsamhet från år till år. I Colchester är Mercury teaterns inkomst 30 % bidragsinkomst, med de övriga 70 % intjänade."
Quince hävdade att varje pund som spenderades på Mercury-teatern gjorde 3 pund för den lokala ekonomin.
Han fick väl stöd av parlamentsledamöter som berömde Nya Teatern Royal i Portsmouth, Buxton Opera House och Theatre Royal i Bury St Edmunds.
Parlamentsledamoten för Bury St Edmunds, Jo Churchill, beskrev samhällsvärdet av lokala teatrar: " Jag har i min valkrets det enda exemplet på ett lekhus för regency i landet. Vi har byggnadens historiska värde - den är 87 procent självfinansierad och när den når ut är det mycket svårt att sätta ett pris på dess sociala värde.
"Vi vänder oss till Women's Aid och arbetar med dem. Vi vänder oss till barn med fysiska och psykiska funktionshinder och till Suffolk Age Concern. Vi arbetar också med YMCA, och ungdomar som är hemlösa och utan arbete har kommit till teatern. Håller min ärade vän med om att man inte kan sätta ett pris på detta?
Ed Vaizey, kulturministern, svarade för regeringen och hävdade att förändringarna i finansieringen gick i rätt riktning.
"Det finns en livlig debatt om hur mycket pengar som går till London och till andra områden utanför London", sade han.
"Det är viktigt att säga att när vi kom till kontoret ungefär 60% av lotterifinansiering gick utanför London. Det har nu stigit till 70%, och Konstrådet har en ambition att gå längre för att nå 75% i slutet av 2018.
"Den följer också samma strategi med sina nationella portföljorganisationer. Under 2012 gick 49 % av finansieringen till London och 51 % gick utanför London. 2015 hade det förändrats till 45 % i London och 55 % utanför London.
Ministern välkomnade debatten och enades i princip om att regionala teatrar förtjänar varje penny de får men gav inga löften om att mer pengar skulle komma.
Ledamoten för Colchester, som behandlade BBC Essex lyssnare till en explosion av Les Miserables efter debatten, sade att han skulle fortsätta att kampanja för teater men lovade att han inte hade några planer på att trampa styrelserna när som helst snart.
"De säger att politik är showbusiness för fula människor", avslutade han. Det är kanske bäst att han inte delar med sig av en tanke till sina kolleger.
Det var inte tidigare som draperiet hade gått upp på nyårsdebatterna i Westminster Hall än Will Quince grep sig an dagen för att vädja om stöd för våra regionala teatrar.