Det säger något för hur laget har fallit från tidigare storhet som resultatet de talar om är den fjärde raden i nätet - eller den tredje om saker och ting går särskilt bra - och några anständiga punkter.
Detta, från ett lag som har vunnit 182 grands prix, med en vinstgrad på 23,18%, 12 förares världsmästerskap och åtta konstruktörer "titlar. Och som fortfarande, trots sina ödesdigra resultat, har två världsmästare i cockpit - en av dem, Fernando Alonso, utan tvekan den bästa på nätet.
Lyssna: Dennis på Alonso, lojalitet och mentalitet
Nedgången började 2013, när McLaren tappade greppet om chassikonstruktionen, men ändå hade den bästa motorn.
Nu, laget verkar ha fått sin mojo tillbaka med bilen men problemen ligger med Honda power-enhet.
Detta är långt ifrån den tidigare eran av ett av de mest kända partnerskapen i F1 - det är med Honda som McLaren uppnådde sina största framgångar i en lysande historia.
1988 svepte de en säsong som ingen har sedan dess, inte ens Mercedes. Med de två bästa förarna i världen i sina bilar, Ayrton Senna och Alain Prost, vann de 15 av de 16 tävlingarna.
De dominerade de kommande fyra åren, innan de tillbringade flera år i doldrums - ett dopp ibland lika illa som den senaste - innan mer rungande framgång, med Mika Hakkinen och Mercedes motorer 1998-1999.
Förvånansvärt nog var lagets sista konstruktörstitel den första av dessa två år av segrar med den "flygande Finnen".
De borde ha vunnit den igen, 2007, när Alonso och Lewis Hamilton var lagkamrater och slutade plågsamt bundna i mästerskapet, en enda punkt bakom vinnaren, Kimi Raikkonen av Ferrari.
Men även om laget fick fler poäng än någon annan, McLaren sparkades ur konstruktörernas mästerskap det året - och bötfälldes $ 100m - efter att ha befunnits skyldig till att dra nytta av deras olagliga innehav av reams av Ferrari teknisk information.
Det blev ytterligare en skandal två år senare - den här gången döpt till "lie-gate" - efter att Hamilton och sportregissören Dave Ryan befanns ha vilselett förvaltarna vid Australian Grand Prix. Detta ledde till en förödmjukande offentlig ursäkt från Hamilton, och säcken för Ryan.
Fram till 2012, när Hamilton och lagkamrat Jenson Button vann sju tävlingar mellan dem, fortsatte segrarna att komma, men förutom Hamiltons 2008, titlarna torkade upp - och nu segrarna har också.
På många sätt är deras nuvarande situation ingenting förvånande. McLaren's F1-historia har, liksom många långsiktiga deltagares, varit en cykel av triumf och nedgång.
Deras första årtionde, efter lagets etablering av Nya Zeeland F1 föraren Bruce McLaren tillbringades med att bygga upp laget i en allt starkare kraft, en process som fortsatte trots grundarens död i en test krasch 1970.
Deras jungfrutitel kom 1974, med den brasilianska Emerson Fittipaldi. En annan följde två år senare, tack vare James Hunt i hans nu berömda strid med Ferrari's Niki Lauda.
Men sedan började laget att glida bakåt, lämnade efter sig av tekniken av tiden. Ungefär som nu.
Så alarmerande var dippet i form av att huvudsponsor Marlboro konstruerade en kupp och tog ombord Ron Dennis, först som co-team chef. Han tog fullständig kontroll kort därefter och har hållit den sedan dess, i en eller annan roll.
Dennis byggde laget upp till sin första period av verklig dominans 1984-5, följt av Honda-eran, sedan ett partnerskap med Mercedes, innan du kliver tillbaka 2009, bara för att ta tillbaka kontrollen efter lagets katastrofala 2013 säsong.
Hittills har hans återkomst inte haft avsedd effekt. Men är McLaren i en period av långsam - vissa skulle till och med säga terminal - nedgång? Eller är de goda tiderna runt hörnet igen?
Dennis insisterar på att det bara är en tidsfråga innan framgången kommer tillbaka.
Det är McLaren, han berättade BBC Sport i en intervju för att markera lagets gyllene jubileum, som kommer att bryta Mercedes hegemoni i F1, och bli nästa lag efter de tyska jättarna att vinna titeln.
Det är trots allt därför Alonso återvände till laget 2015 - ett beslut som då var mycket ifrågasatt på grund av den svåra relation han hade med Dennis när de arbetade tillsammans 2007.
Den spanska två-tiden mästare lämnade Ferrari eftersom han kände att de aldrig skulle komma dit; gick McLaren delvis eftersom det fanns ingenstans att gå, men också eftersom han kände den förnyade Honda partnerskapet var hans bästa chans att vinna en svårfångad tredje titel i slutändan.
Dennis och hans löjtnanter tror att de är i färd med att arrestera rutschkanan, att bilen är bland de allra bästa i år, och att nästa år Honda - som förra året återinträdde F1 för tidigt - kommer att se till att deras motor också är.
De kan se framstegen, säger de, och det är bara en tidsfråga innan de återigen levererar "championskepp, plural", som Dennis uttrycker det.
Men just nu är tron allt de har. Och på det vilar inte bara ett framgångsrikt slut på karriären för en av sportens största förare någonsin, men också ryktet om ett av sina största namn.
Prenumerera på BBC Sport nyhetsbrev för att få vårt tips på nyheter, funktioner och video skickas till din inkorg.
McLaren anlände till helgens Monaco Grand Prix, där de markerar 50-årsdagen av sitt första inträde i Formel 1, i hopp om att loppet skulle vara deras bästa chans till ett anständigt resultat hittills i år - och möjligen hela säsongen.