Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Jean-Marc Bosman markerade inte några ögonblick av skicklighet, poäng berömda sena vinnare eller bära sina lag till framgång men han var tillräckligt bra för att vinna 20 ungdomskapsyler för Belgien och bryta sig in i det första laget av en av sitt lands bästa klubbar vid 18.
Men det är inte det som ger honom en plats tillsammans med Charlemagne, Audrey Hepburn och Hercule Poirot i en lista över berömda belgare.
För tjugo år sedan i tisdags kom Bosman från EG-domstolen med en seger som förvandlade Europas toppdivisioner till härliga uttryck för mångkulturalism och lade till ett nytt substantiv till idrottens lexikon: Bosman.
Från den stunden kan spelare i slutet av sina kontrakt - David Beckham, Sol Campbell, Steve McManaman och många fler - flytta utan en överföringsavgift.
En aktör från Europeiska unionen skulle inte längre få sina möjligheter på den inre marknaden begränsade genom regler som begränsar antalet utländska klubbar.
Men för denna tystlåtna 51-åring var det ett fall som nästan ruinerade honom.
"Det har varit verkliga problem men jag mår mycket bättre nu", sa Bosman när jag frågade honom hur han var efter en trollformel i fängelset, konkurs och en lång kamp med alkoholism.
"Jag har haft medicinsk och psykologisk vård och jag har också fått blodprover tagna regelbundet.
"Det har varit svårigheter och min ekonomiska situation är inte lätt men livet har börjat om. Jag har återfått styrka och känner mig motiverad.
"Det har inte varit lätt att hitta arbete efter domen men jag klagar inte. Tunneln närmar sig sitt slut."
Han gick in i tunneln 1990 när hans kontrakt med RFC Liege löpte ut. Med klubben i ekonomiska problem ville de att midfieldern skulle skriva på ett nytt avtal på en fjärdedel av hans tidigare lön.
Men när Dunkerque, över gränsen i Frankrike, ville köpa honom, krävde Liege fyra gånger vad de hade betalat för honom från början.
"Det var ologiskt", sade Bosman, och förklarade när han bestämde sig för att bli en "frihetskämpe".
Hans advokat trodde att det skulle ta två veckor. Det tog fem år, en period som borde ha varit de bästa åren av en anständig karriär.
Bosman blev bannlyst i Belgien och flyttade till en andra divisionsklubb i Frankrike. Andra klubbar berättade för honom att de skulle vilja underteckna honom men kunde inte eftersom de redan hade tre utlänningar.
Han hade en kort trollformel på ön La Reunion och en annan gå i belgiska ligor, men det är en underdrift att säga sitt beslut att ta fotboll affärsmodell till domstol gjorde honom mindre attraktiv för klubbordförande.
Trasig, trött och ur form, han accepterade 350.000 schweiziska franc i skadestånd för sin rättsliga seger och började ett liv efter fotboll som han fortfarande försöker träna.
Det fanns en katastrofal investering i en t-shirt verksamhet (han hade hoppats tacksam fotbollsspelare skulle köpa en, bara hans advokat son gjorde det) och problem med skattemannen.
År 2011 dömdes han för misshandel efter påståenden han hade varit inblandad i ett gräl med sin flickvän efter att han bad hennes dotter att ge honom lite sprit.  Till en början var domstolarna överseende, men när han inte betalade sina böter hade de inte mycket att välja på. Han dömdes till ett års fängelse 2013.
Det var då som Fifpro, den internationella fackföreningen för fotbollsspelare, klev in. Stjärnorna han hade hjälpt till att bli mångmiljonärer kan ha glömt honom men hans förening gjorde inte det.
"Jag var ung och stilig då och jag har nu blivit gammal", förklarade han.
"De flesta av spelarna kommer inte att kunna känna igen mig men mitt fall fortfarande diskuteras - jag tror att det är positivt.
"Jag kanske inte är här om 20 år men de kommer fortfarande att prata om det och om någon minns mig kommer jag att ge honom mina bankuppgifter. Alla har vunnit på Bosmans dom utom jag!"
Jag talar med honom på Fifpros swish högkvarter i en förort till Amsterdam. Bosman har blivit talesman för organisationens kampanj för att avsluta det han påbörjade: skrota överföringsavgifter helt och hållet.
Det bästa sättet att förstå detta är att se Bosman som en strid i ett 125-årigt krig mellan klubbar och spelare.
Spelarna vann Bosman men var "ambushed", enligt Fifpros generalsekreterare Theo van Segelen, sex år senare. Europeiska kommissionen gjorde en överenskommelse med spelets styrande organ, Uefa och Fifa, för att hejda vad klubbarna hävdade var rasande "spelarmakt".
Detta avtal skrevs in i Fifa's Regulations on the Status and Transfer of Players under 2001.
Dessa regler anger dagens överföringssystem - fönster - begreppet skyddad period när ett kontrakt inte kan brytas, max- och minimiavtalslängder osv. - och för Fifpro utgör de pendeln som svänger mot klubbarna.
Fem år senare såg en rad om den skotske försvararen Andy Websters flytt från Hearts till Wigan Athletic att pendeln svängde tillbaka.
Detaljerna i ärendet är invecklade, men den slutliga domen verkade fastställa vilken ersättning en spelare/ny arbetsgivare ska betala den gamla arbetsgivaren för att bryta ett avtal utanför den skyddade perioden. Denna summa skulle vara den lön spelaren skulle tjäna om han stannade.
Detta kunde verkligen ha varit revolutionerande men två år senare ändrade Skiljedomsdomstolen kompensationsekvationen genom att lägga pro rata skivor av den ursprungliga överföringsavgiften och en uppskattning av spelarens ersättningskostnad.
Spelare som Andrea Pirlo eller Robert Lewandowski kan fortfarande låta sina kontrakt löpa ut för att få Bosman flyttar till nya lag och större löner. Men klubbar som vill signera spelare fortfarande under kontrakt, även utanför den skyddade perioden, skulle behöva hosta upp lite kompensation, som Manchester City gjorde med Raheem Sterling förra sommaren.
Helt rätt också, är det vanliga svaret på denna kompromiss mellan en spelares rätt att utöva sin handel å ena sidan, och en klubbs rätt till stabilitet och en ligas konkurrenskraft å andra sidan.
Everton manager Roberto Martinez, den första spanska spelaren att få en Bosman till England, har kritiserat överföringsfönstret, men vill inte skrota kompensation.
"Bosmans dom var en stor chock på den tiden men jag använde den och det verkar nu som ett normalt sätt att röra sig fritt", sade Martinez förra veckan.
"Fotboll har dragit nytta av mångkulturella insatser av spelare och det verkar normalt nu.
"Men det skulle inte vara rätt att skrota överföringsavgifter. Värdet av en fotbollsspelare är viktigt och värdet av att utveckla spelare är viktigt."
Men Fifpros Van Segelen säger att denna uppfattning bygger på ett missförstånd om spelarnas position, samt att vara ogrundad i sanning.
Dr Stefan Szymanski, författare till den bäst säljande fotbollen och professor i sport management vid University of Michigan, gjorde en del forskning för Fifpro tidigare i år som beskrev hur systemet misslyckades med att göra något av de saker som utlovades 2001.
Enligt Szymanski har uppgörelsen lett till att de rika klubbarna blivit rikare eftersom mer än hälften av alla överföringsutgifter cirkulerar bland dem, med lite sipprande ner pyramiden, mycket mindre än är syfoned av agenter.
Han beskrev också hur samma klubbar och ligor fortsätter att vinna, medan samma typer av klubbar och ligor fortsätter att misslyckas, lämnar sig själva, säger han, sårbara för match-fixing, tredje part ägande och handel med minderåriga.
"Vi trodde att överföringssystemet var klart den 15 december 1995, men det är det naturligtvis inte", förklarade Van Segelen.
"Situationen är faktiskt ännu värre än tidigare. Jag säger ofta till folk: "Hur skulle det kännas om du fick vänta tre månader på din lön?"
"Du har också spelare som väntar år på rättvisa genom domstolssystemet, och även när han har ett positivt beslut finns det inget verkställighetssystem. Det kan vi inte acceptera."
Det kan vinna över några fler väljare på terrasserna, men det kommer fortfarande att finnas många i lägret "Bosman förstörde fotboll" som tror att detta helt enkelt är en fackförening som kämpar för mer pengar för sina medlemmar, och i detta fall medlemmarna är laddade.
"Bara 1% av våra medlemmar är ekonomiskt oberoende, så inte alla spelare gör den typen av pengar," sade Van Segelen.
"Vi försöker inte göra dem rikare. I en idealisk värld skulle varje spelare spela på den nivå de hör hemma.
"Jag vet inte varför klubbarna är så nervösa. Vi försöker inte döda de bästa klubbarna eller ligorna.
"Sport är ovanligt, men det måste vara rimligt. Det är en ekonomisk verksamhet, ett företag, så det måste respektera lagen. "
Vid det här laget är Bosman ute och röker.
Trots att han kom sent och såg ut som om han inte kunde vänta på att intervjun skulle avslutas, var han ett bra sällskap.
Han tittar inte mycket på fotboll nu för tiden, han har inte råd med TV - prenumerationerna, men det han ser tycker han om.
Hans huvudfokus är att ta hand om sina två unga pojkar och att vara en bättre pappa till den vuxna dotter han har från ett tidigare förhållande.
"Martin och Samuel är för unga för att veta om mitt fall, jag vill inte komplicera deras liv med det, de har precis lämnat dagis," sade han.
"Men jag tror senare, när de växer upp, de kan ta reda på vad deras pappa har gjort för professionella spelare på internet och de kommer att se sin pappa har gjort något bra.
"På den tiden sålde klubbar hönor, hästar, mulor och grisar, men inte människor.
"Spelare bör betraktas som arbetare, fullt stopp, det är allt! Detta är Bosman regera, och vi borde gå tillbaka till det. "
En Cruyff tur, Fergie tid, Matthews final: fotboll ikoner har ofta gått in i språket i sporten men kan någon av dessa stora hävdar att ha ändrat spelet lika mycket som den nervösa, medelålders belgiska sitter framför mig?