I en serie tweets på tisdag morgon presidenten satte alla avslöjanden av underrättelseinformation som ett beräknat steg för att främja USA: s nationella säkerhetsprioriteringar.
I en presskonferens timmar senare, nationella säkerhetsrådgivare HR McMaster sade Mr Trump avslöjanden där "helt lämpligt".
Detta skulle alltid vara det mest effektiva svaret, eftersom presidenten har breda befogenheter att avklassificera vad han anser nödvändigt. Som den gamla Richard Nixon linjen säger: "När presidenten gör det, betyder det att det inte är olagligt".
Presidentens förklaring är dock inte en syndabsolution. En våg av handen på Twitter kommer inte att få den här historien att försvinna snart. Här är fem skäl till varför.
Låt oss få frågan om åtal ur vägen först. Kort efter Washington Post berättelse som beskriver anklagelserna bröt, det fanns rop av "förräderi" från Mr Trumps mer högljudda kritiker och kräver omedelbar avlägsnande från ämbetet.
Anklagelsen att Mr Trump, genom okunnighet eller skrytsamhet, nonchalant avslöjade mycket hemligstämplad intelligens utan anledning kanske inte är ett brott, men det betyder inte att det inte skulle skapa en politisk kontrovers som i ett värsta fall scenario för presidenten, slutar i hans åtal.
Den process för åtal för "höga brott och förseelser" som beskrivs i den amerikanska konstitutionen är en politisk handling. En enkel majoritet av representanthuset kan åtala, inleda en rättegång i senaten och två tredjedelar rösta nödvändigtvis för avlägsnande.
Som författarna av Lawfare Blog påpekar, Mr Trumps motståndare kan anklaga honom för kränkningar av hans ed att "bevara, skydda och försvara" den amerikanska konstitutionen - en catch-all kategori som nämns i de tre tidigare gånger en president har allvarligt hotats med åtal.
Bara för att det är möjligt betyder det inte att det är troligt. Och återigen, det har inget att göra med lagen och allt som har att göra med politik - och hur historien utspelar sig härifrån.
I likhet med Indiana Jones, som tittar på en kammare full av ormar, måste många i Trump Vita Huset muttra för sig själva: " Ryssarna. Varför måste det vara ryssarna?"
Anklagelser om cosier-än-önskade förbindelser med den amerikanska geopolitiska motståndaren har belägrat Mr Trump sedan de första dagarna av hans presidentkampanj.
Han har blivit förhörd om berömmet han är lavished på president Vladimir Putin, några av hans medhjälpare är fångade i den pågående utredningen av ryska inblandning i US 2016 valet, hans advokat general var tvungen att återkalla sig på grund av ett hemligt möte med ryska ambassadör Sergey Kislyak och hans första nationella säkerhetsrådgivare avskedades för att förlöjliga om hans ryska band (och är en av de personer under FBI utredning för att starta).
Allt detta hängde i luften som Mr Trump träffade Mr Kislyak och ryska utrikesminister Sergei Lavrov förra veckan, bara timmar efter att han sparkade James Comey, FBI-chefen att övervaka Rysslands utredning. Den amerikanska pressen hindrades från att närvara, och de enda fotona som släpptes kom från den ryska statliga nyhetstjänsten.
Det skulle aldrig bli en bra look. Med tanke på Washington Posts avslöjanden är det hemskt.
Trumps tweets förklarade att han var "dela" information med de ryska tjänstemännen för att främja samarbete i viktiga globala frågor som kampen mot den så kallade islamiska staten. Som Trump påpekar har han "absolut rätt" att göra det.
Det faktum att det är ryssarna som är inblandade, betyder dock att historien kommer att packa så mycket kraftfullare ett slag.
I februari rapporterade Wall Street Journal att amerikanska underrättelsetjänstemän höll känslig underrättelseinformation från Mr Trump av oro att materialet kunde "läckas eller äventyras".
Under presidentkampanjen sade den demokratiska kandidaten Hillary Clinton regelbundet Mr Trump inte kunde lita på att kompetent hantera de invecklade amerikanska utrikespolitiken.
Nu, enligt Washington Post rapporten, Mr Trump kan ha avslöjat information som lämnats till USA av en nyckel allierad som har "tillgång till den islamiska statens inre funktioner".
Posten sade att dess källor "minskade för att identifiera den allierade men sade att det tidigare har uttryckt frustration över Washingtons oförmåga att skydda känslig information om Irak och Syrien". En amerikansk tjänsteman sade att det potentiellt var en "blow" till den amerikanska relationen med den allierade.
Om viktiga amerikanska allierade blir ovilliga att dela underrättelsedata med USA, skulle det vara ett betydande slag mot nationens nationella säkerhet - även om detaljerna i denna berättelse aldrig är helt fastställda.
Kasta in förra veckans Trump tweet antyder att han - eller någon - kan ha "band" av samtal gjorda i Vita huset, och resultatet kan bli en kylig effekt på amerikanska utrikesrelationer över hela linjen.
Denna senaste kontrovers bör också ses mot bakgrund av vad som har blivit en sjudande fejd mellan presidenten och medlemmar av underrättelsetjänsten.
Kort efter att han twittrade fram den där tvådelade förklaringen från sitt Vita Husmöte med ryssarna, skickade Trump ett annat meddelande om ett bekant tema - läckor.
"Jag har bett direktör Comey och andra, från början av min administration, att hitta LEAKERS i underrättelsetjänsten..."
I januari då tillträdande president Trump skickade en tweet som jämför läckande underrättelseorgan till Nazityskland.
Presidenten är tydligt förargad över vad han ser som en litany av pinsamma avslöjanden - om telefonsamtal med ledare för Australien och Mexiko, samtal hans nationella säkerhetsrådgivare hade med den ryska ambassadören och glupska detaljer från en Trump-Ryssland-dokument cirkulerade bland underrättelsetjänstemän.
Presidenten har hotat en massiv omorganisation av USA:s underrättelsebyråkrati och en aggressiv undersökning av källan till läckorna - och det verkar som om medlemmar i det samhället slår tillbaka.
Måndag kväll, efter att ha hört detaljer om Washington Post historien, Republikanska senator Susan Collins av Maine ekade en bekant klagan.
"Kan vi ha en krisfri dag?" sade hon. "Det är allt jag ber om."
På tisdagsmorgonen erbjöd senatens majoritetsledare Mitch McConnell en liknande tagning.
"Vi skulle behöva lite mindre drama från Vita huset om en massa saker", sa han till Bloomberg Television, "så att vi kan fokusera på vår agenda, som är avreglering, skattereform och upphävande och ersätta Obamacare."
Några av de republikanska vanliga misstänkta som har varit mer frispråkiga i sin kritik fortsätter på det sättet.
Kongressledamot Justin Amash av Michigan twittrade att Vita huset borde dela "detaljer från presidentens möte" med Kongressen.
Än en gång fann senator John McCain av Arizona något som presidenten gjorde "djupt störande".
Presidenten har dock, med förbehåll för ytterligare avslöjanden, byggt upp ett försvar som republikanerna kan samlas kring. Medan medlemmar av Trump parti kan grouse om den pågående administration fiaskos, tidigare klagomål har följts av passivitet. Tills det finns bevis för motsatsen, ser den här gången inte annorlunda ut.
Förra veckan rasade reportrar över det faktum att Vita huset tjänstemän, från vicepresident Mike Pence på nedåt, lade fram en förklaring om varför presidenten hade sparkat FBI-direktör James Comey som var helt underskuren inom några ögonblick av Mr Trump öppna sin mun i en sit-down intervju på torsdag med NBC News.
Presidenten skulle senare twittra att eftersom han är en "mycket aktiv president" hans pressteam inte kan lita på att förmedla sina positioner med "prefekt exakt".
"Varför gav så många svar som inte stämde?" Jonathan Karl frågade biträdande pressekreterare Sarah Huckabee Sanders. "Var ni i mörkret?"
Onödigt att säga reportrar denna vecka tog den tidiga Vita huset snurra att Mr Trump bara diskuterade "gemensamma hot" med ryssarna, per biträdande nationella säkerhetsrådgivare Dina Powell, med mer än ett korn salt. Det verkar som om deras skepsis åtminstone delvis bekräftades när Trump på tisdag morgon sade att han hade delat "fakta om terrorism" med Ryssland.
Presidenter och media har vanligtvis en kontradiktorisk relation, men Vita huset brinner snabbt genom all återstående goodwill som det kan ha haft.
Med tanke på att Mr Trump och hans team ofta hänvisar till pressen som "opposition parti", dock, kanske inte förlora mycket sömn över denna utveckling.
Twitter: @awzurcher
Trump Vita Huset har nu bestämt sig för sitt försvar av presidentens möte med den ryska delegationen, där han enligt uppgift avslöjade hemligstämplad information för sina gäster.