Slowmotion-filmen visade att spindlarna använde sina sidendraglinor för att stabilisera sina kroppar och bromsa, vilket gjorde att de kunde landa redo att kasta sig över bytet.
Upptäckten, säger forskarna, kan inspirera till ny robotdesign.
Den publiceras i Royal Societys tidskrift Interface.
Kai-jung Chi, från National Chung Hsing University i Taiwan, och hennes kollegor undersökte hoppförmågan hos Adansons husspindel, en gemensam arachnid som hoppar när den jagar, för att överraska sitt byte.
I slutändan hoppas Dr Chi och hennes team lära sig exakt hur dessa varelser finjustera och kontrollera sina hoppmanövrar, för att underlätta utformningen av miniatyrrobotar som kan röra sig på liknande sätt.
Dr Chis kollega, doktorand Yung-Kang Chen, filmade spindlarna på 1000 bilder per sekund, och saktade ner de resulterande bilderna. De jämförde rörelserna hos Adansons spindel med rörelserna hos en art av hoppande spindel som inte använder en sidendraglina.
"Vi analyserade rörelse- och kroppsorienteringen genom hoppen", berättade Dr Chi för BBC News.
Detta visade att Adansons spindel använde sin draglina för att kontrollera orienteringen av sin kropp mitt i luften och för att bromsa när den landade.
Den icke-silkeshoppande spindeln tappade ofta balansen - tippande fram och tillbaka när den landade.
"[Siden betyder att spindlarna] kan landa i den optimala positionen att snabbt initiera bytesfångning," Dr Chi sade.
Resultaten, sade hon, tydde på att spindlarna tog upp slacket i silkesdraglinan genom att använda ventilen i sitt spinnsystem.
Dessa supersnabba justeringar innebär att silke ger mer än bara en säkerhetslina för en hoppande spindel.
Dr Chi sade att den "justerbara silkesspänningen" kan ge "biologisk inspiration" för framtida manövrerbar robotdesign.
Höghastighetskameror har avslöjat hur hoppande spindlar använder en dragline av silke för att stabilisera sig mitt i luften och styra sina landningar.