Förbindelserna med Iran har varit skakiga sedan den islamiska revolutionen 1979.
Den brittiska ambassaden i Teheran förväntas öppnas på nytt inom några dagar, under ett besök i Iran av utrikesminister Philip Hammond och en delegation av företagsledare.
Flytten följer en överenskommelse som Iran kommit överens om med sex världsmakter om att stävja dess kärntekniska program.
Återupptagandet av ambassaden föreslogs först offentligt av den brittiska regeringen förra året, men hade försenats av problem som bland annat Irans motvilja mot att lätta på importlagstiftningen, vilket fördröjde utbytet av utrustning som togs ut när posten övergavs.
Den brittiske utrikesministern William Hague säger att omständigheterna gör rätt i att öppna Storbritanniens ambassad i den iranska huvudstaden Teheran.
Det följer en förbättring av förbindelserna under de senaste månaderna efter valet av en mer moderat president, Hassan Rouhani, i juni 2013 och en överenskommelse om hur Irans kärnkraftsprogram ska hanteras.
Det kommer också som irakiska styrkor är engagerade i tunga sammandrabbningar med sunni islamistiska militanter över hela landet, mitt bland rapporter om att Iran ger militärt bistånd till sin historiska rival.
Storbritannien kräver omedelbar stängning av den iranska ambassaden i London och säger också att alla iranska diplomater måste lämna landet inom 48 timmar. Utrikesminister William Hague avslöjar också att alla brittiska diplomater redan har lämnat Iran.
Iranska demonstranter stormar den brittiska ambassaden i Teheran, kastar stenar, bensinbomber och bränner dokument. De försöker ockupera den innan de skingras av upploppspolisen. UK Foreign Office säger att det är "förargelseväckande" av händelsen.
Det iranska parlamentet röstar för att utvisa den brittiska ambassadören i Teheran, Dominik Chilcott. De ekonomiska förbindelserna och handelsförbindelserna med Förenade kungariket försvagas.
Den brittiske förbundskanslern George Osborne tillkännager ekonomiska sanktioner mot Iran till följd av en rapport från FN:s kärnkraftsövervakare, Internationella atomenergiorganet (IAEA), i sitt kärnkraftsprogram. Storbritannien upphör med alla förbindelser med iranska banker.
Fyra personer som Iran säger är terrorister med kopplingar till Storbritannien arresteras enligt landets engelska TV-station Press TV.
Utrikesdepartementet förnekade att männen hade band till Storbritannien och sade att detta var "ett annat i en lång rad slurer mot Förenade kungariket från Irans regering".
Iran medger att man bygger en anrikningsanläggning för uran nära Qom, men insisterar på att det är för fredliga ändamål. Brittiska underrättelsetjänsten spelade en nyckelroll i avtäckningen av webbplatsen.
Massprotesterna hålls efter omval av president Mahmoud Ahmadinejad. Oppositionen säger att valet var bedrägeri.
Irans högsta ledare Ayatollah Ali Khamenei säger "arrogantmakter" i USA och europeiska länder försökte uppmuntra protester. Han tillägger att "det värsta av dessa makter var Storbritannien". De brittiska medierna kritiserades också.
Det brittiska rådet, som har verkat intermittent i Iran sedan 1961, säger att det har avbrutit operationer i Teheran och hävdar att iranska tjänstemän "pressuriserade" sin personal.
President Mahmoud Ahmadinejad levererar Channel 4s alternativa julbudskap till Storbritannien.
I ett tal till det israeliska parlamentet säger Gordon Brown: "Iran har ett tydligt val att göra: avbryta sitt kärnvapenprogram och acceptera vårt erbjudande om förhandlingar eller möta växande isolering och den kollektiva reaktionen inte av en nation utan av många nationer."
Iran håller kvar 15 brittiska marinpersonal som patrullerade den Shatt al-Arabiska vattenvägen och separerade Iran och Irak. Teheran säger att båten gick in i Irans vatten. En diplomatisk rad följer och de släpps den 4 april.
Förenade kungariket, Tyskland och Frankrike lägger fram en resolution för IAEA som kritiserar Irans bristande samarbete med inspektioner av landets kärntekniska program. Senare i månaden hålls åtta brittiska sjömän kvar i Iran i tre dagar efter det att deras fartyg enligt uppgift förirrat sig in i iranska vatten nära gränsen till Irak.
Demonstrationer äger rum utanför den brittiska ambassaden i Teheran, eftersom folk kritiserar den brittiska och amerikanska militären för att ha kämpat nära de heliga shiastäderna i Irak.
IAEA rapporterar för första gången om Irans 18-åriga kärnenergiprogram. Iran insisterar på att det endast är för civila ändamål, men vissa delar av det internationella samfundet, särskilt USA och Storbritannien, anser att Iran har för avsikt att bygga ett kärnvapen.
I november 2003 gick Teheran med på en mer omfattande inspektion av IAEA:s kärntekniska anläggningar.
Iran avvisar David Reddaway som Storbritanniens ambassadör i Teheran och kallar honom spion.
Jack Straw blir den första brittiska utrikesministern som reser till Iran sedan den islamiska revolutionen. Det är en del av en större insats för att skapa en koalition mot de afghanska talibanerna.
Minister Mo Mowlam besöker Iran och utlovar brittiskt bistånd i Irans kamp mot narkotikasmuggling från Afghanistan, som levererar 90 % av det heroin som säljs i Storbritannien.
Storbritannien och Iran utbyter ambassadörer för första gången sedan revolutionen 1979.
Förbindelserna med Storbritannien återställs till ambassadörsnivå efter att Teheran officiellt distanserar sig från Salman Rushdie-affären där den kallade den brittiska författarens bok Satanic Verses hädelse mot islam och sade Muslims hade en skyldighet att döda Mr Rushdie.
Den säger nu att den inte skulle utföra fatwan och inte heller uppmuntra någon annan att göra det.
En iransk diplomat utvisas som vedergällning för Teherans utvisning av en brittisk diplomat. Senare utvisas tre iranier från London (två ambassadtjänstemän och en student) efter en påstådd sammansvärjning för att döda Rushdie.
Diplomatiska förbindelser med Förenade kungariket förbättras genom att Terry Waite friges, som hölls som gisslan av en militant grupp med iranskt stöd i Libanon i nästan fem år. Iran anses ha bidragit till att säkra Waites frigivning.
Iran förklarar mr Rushdie för fatwa. Bilaterala diplomatiska band bryts och Rushdie gömmer sig.
Brittiska ambassaden i Teheran öppnar igen.
Sex anti-Khomeini-iranska beväpnade män tar över Irans ambassad i London och tar 22 personer som gisslan. Belägringen slutar när brittiska specialstyrkor stormar byggnaden och dödar fem av skyttarna. Nitton gisslan frisläpps, men en dör och två skadas efter att skyttarna skjuter på dem under attacken.
Storbritannien stänger sin ambassad i Teheran efter den islamiska revolutionen.
CENTO, den centrala fördragsorganisationen, bildas inom ramen för Bagdadpakten av Storbritannien, Iran, Irak, Pakistan och Turkiet för att motverka sovjetiskt inflytande i regionen. Liksom Nato utlovar den ömsesidigt samarbete och icke-inblandning i varandras inre angelägenheter. USA ansluter sig till pakten 1958. CENTO är en till stor del symbolisk kropp och upplösning 1979.
Premiärminister Mohammed Mossadegh är utslängd i en kupp sponsrad av amerikanska och brittiska underrättelseorgan. Han avtjänar tre års fängelse för förräderi och tillbringar resten av sitt liv i husarrest till sin död 1967.
Mossadegh utses till premiärminister efter att Ali Razamara mördats. År 1951 försöker han nationalisera det brittiskägda anglo-iranska oljebolaget, men Storbritannien inför ett embargo och vädjar till USA om hjälp.
Iran säger att det kommer att förbli neutralt under andra världskriget, men Reza Shah, den första Pahlavikungen, hade också expanderat handeln och banden med Nazityskland på 1930-talet.
Förenade kungariket och Ryssland är rädda för resultatet, särskilt efter det tyska intrånget i Sovjetunionen 1941, och de ockuperar tillsammans Iran och tvingar Reza Shah att abdikera. Han dör senare i exil.
Förenade kungariket och ryska trupper lämnar Iran 1946 efter att amerikanska tjänstemän åberopat klausuler i Atlantstadgan från 1942 som förbjuder kolonial expansion på ryggen av krigsansträngningar.
Förenade kungariket kommer att återuppta sin ambassad i Teheran under de kommande dagarna, nästan fyra år efter att den stängdes efter det att demonstranterna stormade området.