Det är delvis på grund av dess kulturarvsarkitektur, men mer på grund av vad som finns inuti - huvudkontoret för Tata-gruppen, ett av Indiens äldsta och största konglomerat med mer än 100 företag som har intressen som sträcker sig från te och telekommunikation, till salt och stål.
Under det senaste årtiondet har det också blivit en av Storbritanniens största arbetsgivare.
Så det är inne i Bombay House som ödet för en stålfabrik, tusentals mil bort i Wales, kommer att avgöras av styrelsen för företaget.
När Tata tog över anglo-nederländska ståltillverkaren Corus 2007 sågs det som ett djärvt drag för en indisk firma, och här i Indien fanns en stark känsla av stolthet över de första tecknen på en förskjutning av ekonomisk makt mellan utvecklingsländer och industriländer.
Spänningen varade dock inte länge. Den fallande efterfrågan på stål efter den globala finanskrisen har inneburit att Tatas stålverksamhet i Europa, och särskilt i Storbritannien, har lidit stora förluster.
Det är kanske en av de största utmaningarna för gruppens ordförande Cyrus Mistry sedan han tog ledningen i december 2012.
Försök att vända Tata Steel Europe har inkluderat avtal om att sälja vissa fabriker och flera omstruktureringsomgångar som i denna tidsålder har kommit att innebära nedskärningar av arbetstillfällen.
Även om Tata har varit tvungen att fatta dessa svåra beslut, är han ett företag som är mycket medvetet om sin offentliga image.
Under nästan 150 års verksamhet har den uppnått en respektfull ställning som få andra indiska företag har uppnått.
Det är lätt ett av landets mest beundrade företag, ett som ses för att ta hand om välfärden för sina anställda.
Så även om ekonomin tvingar sin hand, Tata kommer att vara försiktig med inverkan på sitt rykte om den beslutar att stänga sin Port Talbot anläggning.
Bombay House i det historiska Fort området Mumbai är en ikonisk byggnad.