Ta upp en tjock jacka och dra på ett par handskar, Mohammed är redo för en hård dags transplantat.
Han är en av ett antal flyktingar och asylsökande bosatta i Belfast som tillbringar sin fritid i frivilligt bevarande- och bevarandearbete i Mournebergen i County Down.
I Algeriet, hans hemland, var han polis, men "problem med min regering och en terroristgrupp" tvingade honom att fly.
Han har varit i Nordirland i 18 månader nu - det är hans "nya hem".
Dessa berg är där Mohammed och andra fördrivna från sina hemländer regelbundet kommer för att finna fred.
De arbetar med Mourne Heritage Trust, som ser efter detta område av enastående naturlig skönhet, för att återuppbygga torrstensmurar och reparera bergsvägar.
Väggarna är en av de mest omisskännliga dragen i Mournes, med hundratals kilometer som sträcker sig över bergstoppar, delar mark och ger skydd för boskap och andra vilda djur.
Förmågan att bygga dem - tålamod, ett öga för en bra sten, och en stark rygg, bland annat - har förts vidare genom generationer.
Och nu lär sig de här flyktingarna också.
För Mohammed är det första gången han arbetar på väggarna: "Jag tycker det är mycket bra upplevelse för mig."
Med cirka 100 syriska flyktingar som förväntas anlända till Nordirland före jul, skulle volontärprogrammet snart kunna spela en större roll när det gäller att erbjuda en lugn reträtt för fler människor som har lämnat konfliktdrabbade länder.
Medling Nordirland är en av välgörenhetsorganisationerna som hjälper flyktingar och asylsökande att bosätta sig i sina nya liv.
Mary McAnulty från organisationen säger att det har ett nära samarbete med Mourne Heritage Trust.
Avsikten har varit att hjälpa flyktingarna att få nya vänner, förbättra sina språkkunskaper och utforska det land de nu kallar hem.
"Lot av människor lider av oro, så att ha en dag ut ur Belfast är stor", säger Maria.
"Om din värld är mycket liten, precis det område du bor i, då kan detta vara dina kullar.
"Jag älskar att se människor bli stolta över det och känna att de har en känsla av plats."
Amar, som har flyttat till Belfast med sin familj från Sudan, säger att gå utanför staden "är bra för mig".
Och för Elizabeth, som är colombian, är den friska lantluften "bra för mitt sinne".
Men det är inte bara en enkelriktad sak.
Stora murar har skadats på grund av erosion och ökande antal besökare, och Mourne Heritage Trust är beroende av frivilliga för att utföra reparationsarbetet.
John McEvoy säger att tilliten står i skuld till flyktingarna.
"De är villiga att få ärmarna upprullade, fastna i det", förklarar han.
"När dagen går ser du dem lyfta stenen och göra precis som vi gör."
Och Dean Fitzpatrick, en mourne man som kommer från en familj av stenarbetare, säger att man inte behöver födas och födas i skuggan av bergen att flisa in.
– Det finns pojkar här som inte alls är stenmaskar, från alla olika delar av världen, säger han.
"De klarar sig lika bra som alla andra och har bara varit här en timme eller två."
När Mohammed tar bort sina handskar och torkar pannan efter arbetet är gjort, är hans leende brett.
"Här är det väldigt tyst - allt är perfekt för mig här."
"Jag är här för att hjälpa mina nya vänner att bygga en stor mur, som den kinesiska muren."