Det tvingade bandet att förbli anonymt i nästan ett år: Inga fotografier, inga intervjuer, inga videor.
Men det fanns en fördel. Förra året, när hon tog ett tåg hem från Heathrow, satt hon bredvid en passagerare "täckt av blod [med] inga tänder, ser synd om sig själv".
"Jag trevande gick fram till honom och hans flickvän och sade, "Jag ville bara låta dig veta att du kommer att bli bra", erinrar 27-åringen.
"Gå till tandläkaren i morgon, få inte panik, du kommer att bli bra." Och han sa: "Tack så mycket!".....är det sant?.......................................................................................
"Och sedan den här killen mittemot oss rörd upp, 'Jag bröt min näsa också!'. Och plötsligt pratade hela den här lilla vagnen om deras skador, vilket var anmärkningsvärt.
"När jag klev av röret var jag så uppspelt. Att prata med främlingar ger dig en sådan kick eftersom det finns en del av rädsla innan du pratar med någon.
"Så jag gick från Brockley station tillbaka till mitt hus, sjungande i min telefon. Och jag har en rolig röstnot, som är som, "Jag börjar bli hög på människor!"
Senare skickade Josephine melodin till sin musikpartner Anthony West och sade: "Vi måste skriva en låt om detta i morgon."
"Jag skickade bara ett sms tillbaka säger, 'You're crazy,'" skrattar han, men demon var upparbetad till en full låt, High on Humans, som har på bandets kommande andra album, Ultralife.
Liksom hennes Tube resa, tonar låten med nervös energi, fånga denna extraordinära känsla av att ansluta till andra människor; ett tema som går igenom skivan.
Duon drevs att skriva om "vad det innebär att vara en människa i denna dag och tidsålder" efter en headspinning två år, där deras musik blev ett online-fenomen, vilket resulterade i en skivaffär och en turné som sprang till mer än 200 spelningar runt om i världen.
Framgången fångade dem helt på sin vakt. Oh Wonder var tänkt som ett låtskrivande projekt, varigenom de två musikerna kunde subventionera sina solokarriärer genom att ge låtar till andra artister.
I september 2014 skapade de en Soundcloud-sida och uppmanades att beskriva sig själva, skrev: "Skrivande duo, en låt i månaden".
– Vi tyckte att det var ett bra sätt att bygga upp en portfölj över ett år, förklarar Josephine. Sedan deras första låt, Body Gold, samlade 100.000 pjäser på bara tre dagar.
"Vi trodde att det var en lyckträff", säger Anthony. "Men sedan laddade vi upp något nästa månad, och samma sak hände. Och den fortsatte att snöa.
"Den första varje månad gick vi till ett litet kafé och släppte bara en låt och tusentals människor spelade den. Det var otroligt. Det var det bästa året någonsin."
Inledningsvis förblev de inkognito - delvis på grund av deras mantra "det handlar om konsten, inte konstnären", men främst på grund av Josephines skador.
"Jag hade inga tänder," hon grimaser. "Det var en riktigt opassande olycka."
"För ett tag hade hon lite lisp", tillägger Anthony, som var tvungen att redigera alla sin partners sång för att ta bort felaktiga "osser".
Inspelning på en budget på bara 200 pund, slog de på en sångstil där båda musikerna sjunger unisont, med Josephines röst i mitten, och Anthony sjunger två gånger, en gång i vänster öra och en gång i höger.
Tekniken var faktiskt en lycklig olycka - de hade spelat in två uppsättningar av sång så låtarna kunde tonas till både manliga och kvinnliga artister, men deras chefer rådde dem att blanda de två tar, och det blev Oh Wonders unika ljud signatur.
Fans, verkade det, kunde inte få nog av det.
"Eftersom vi släppte en låt en månad under en lång period, hade våra fans ett år av sina liv soundtracked av vår musik", säger Josephine.
"Snarare än bara, 'Åh, jag gillar verkligen den låten du gjorde,' vi får, 'Du släppte den låten när jag var på universitetet eller jag hade flyttat till ett annat land'. Vi får de mest hjärtevärmande berättelserna. Hundratals i veckan."
Anthony minns en spelning i Grand Rapids, Michigan, där en 50-årig kvinna närmade sig bandet för att uttrycka sin tacksamhet för bandets musik. Hennes son, som nyligen hade dött i cancer, hade varit ett fan. Under hans sista månader väntade de på varje ny release.
– När han dog var hon med honom och de lyssnade på hans favoritlåt, säger Anthony. "Och hon sade: 'Jag tackar dig så mycket, för nu, när jag lyssnar till den sången, är min son där med mig.'"
Berättelser som detta hjälpte till att lindra tortyrens slit och ensamhet - "när du går från 3000 personer som skriker ditt namn till att vara tillbaka i omklädningsrummet, på egen hand, äter en yoghurt."
Att bli vispad runt om i världen har förändrat de två musikerna på sätt de aldrig förväntat sig.
"Jag har märkt att jag blivit väldigt lojal nu", säger Josephine. "Om någon har en förlovningsfest och jag har sagt att jag kommer att vara där, kommer jag att avbryta allt, även om det verkligen kompromissar saker, för att göra det."
Och det, i ett nötskal, är vad Ultralife - både albumet och dess titelspår - handlar om.
"Du och jag kommer båda att ha dagar där vi är riktigt ledsna, typ, "det är fredag kväll och jag är på egen hand och det finns ingen mat i kylen och jag är olycklig," säger Josephine.
"Och nästa dag vaknar du och säger: 'Jag känner mig fantastisk, jag känner mig så befriad och stark och jag har massor av kompisar och det är otroligt.'
"Ultralife är det ord vi använder för att symbolisera någon eller något i ditt liv som drar dig ur dessa knepigare ögonblick och in i den firande, ultra-versionen av dig själv."
Så vem är den personen för Oh Wonder?
"Vi har inte blivit tillfrågade om det ännu!" skrattar Josephine, innan Anthony chips in med ett vagt svar om vänner och familj.
Många antar att duon är ett äkta par - men de har ihärdigt varit ovilliga att diskutera en potentiell romans, även om de bor tillsammans och har en kuslig talang för att avsluta varandras meningar.
"Folk tror att vi är bror och syster, vilket passar oss bra", Josephine berättade en intervjuare.
Istället vill de att fokus ska vara deras musik, som de skrev öga mot öga över ett piano i en hyrd AirB&B lägenhet i New York.
Jämfört med deras första album är Ultralife "full av energi", ett direkt svar på publikens reaktioner på deras senaste turné.
Soniskt nog är det ett stort steg framåt, samtidigt som de behåller all den andlösa pojk-tjej skönheten i sin debut.
Bandet vill inte att skivan ska driva dem till Beyonce nivåer av berömmelse ("Jag tror att det bara skulle vara mycket ensam", säger Josephine), men det kan äventyra deras chanser att slå upp anonyma samtal på Tube.
Vilket, som Anthony intygar, kan vara en välsignelse.
"Jag satt en gång med en dansk vän på Tube", säger han, "och det var två flickor mittemot mig som talade ett främmande språk.
"Senare sa min vän att de var danska också, och de slet i mina skor och pratade om hur hemska de var.
"Jag trodde att de var helt normala skor, ärligt."
Oh Wonders nya album Ultralife släpps den 14 juli av Island Records.
Följ oss på Facebook, på Twitter @BBCNewsEnts, eller på Instagram på bbcnewsents. Om du har en berättelse förslag e-post underhållning.news@bbc.co.uk.
För två och ett halvt år sedan, i början av sin karriär, föll Oh Wonder-sångaren Josephine Vander Gucht över en grind, slog sönder framtänderna och bröt näsan på henne.