En av de få kvinnor som får ett omnämnande är Marie Curie, en fysiker och kemist som i grunden upptäckte strålning och hjälpte till att tillämpa den på röntgenområdet.
Hon vann två Nobelpris i fysik och kemi. Ändå avvisades hon för medlemskap i den prestigefyllda franska Academie des Sciences år 1911, samma år som hon vann sitt andra Nobelpris.
Nobelpristagaren Sir Tim Hunt kritiserades starkt för sina nedsättande kommentarer om kvinnor inom vetenskapen förra veckan, vilket för vissa tog upp frågan om var kvinnor stod i forskarsamhället.
Den större sanningen är att kvinnor har gjort stora och viktiga upptäckter inom vetenskapen - tänk på Dorothy Hodgkin, den lysande kristallografen som kartlade penicillinets struktur och fortsatte att tilldelas ett Nobelpris 1964.
Hodgkin var den första kvinnan att vinna den prestigefyllda Copley Medal, och hon är fortfarande den enda brittiska kvinnan som har vunnit ett Nobel i vetenskaperna. Men på den tiden hade tidningarna rubriker som "Oxfords hemmafru vinner Nobel".
Men många kvinnliga vetenskapsmän i det förflutna fick inte den ära de förtjänade för sina prestationer. Som ett resultat av detta har deras namn nästan försvunnit från allmänhetens medvetande.
Här är bara några få.
Esther Lederberg, mikrobiolog, gjorde banbrytande forskning inom genetik.
Hon utvecklade grundläggande tekniker som har gått långt för att hjälpa forskare att förstå hur gener fungerar.
Hennes arbete hjälpte hennes man, Josua, att vinna ett Nobelpris 1958, men hon citerades inte i priset.
Den brittiske biofysikern Rosalind Franklin var en banbrytande röntgenkristallograf.
Hennes bild av DNA-molekylen var kritisk för att dechiffrera dess struktur - ett av 1900-talets största och viktigaste vetenskapliga genombrott - men det var James Watson, Francis Crick och Maurice Wilkins som fick 1962 års Nobelpris i fysiologi eller medicin för sitt arbete.
Ida Tacke gjorde stora framsteg inom både kemi och atomfysik.
Det var hon som lyckades hitta två nya element, rhenium och masurium, som Dmitri Mendeleev hade förutspått skulle ingå i det periodiska systemet.
Hon får äran i vetenskapsböckerna för upptäckten av Rhenium.
Men masurium är nu känt som teknetium, vars upptäckt tillskrivs Carlo Perrier och Emilio Segre.
Tackes bevis ignorerades tills Perrier och Segre artificiellt skapade elementet i ett laboratorium.
Tacke är också krediterad med att vara den första personen att öppna upp idén om kärnklyvning.
Lise Meitners arbete inom kärnfysik ledde till upptäckten av kärnklyvning - där atomkärnor delade sig i två.
Detta lade grunden för atombomben.
Efter att ha flyttat till Berlin 1907 samarbetade Meitner med kemisten Otto Hahn under många årtionden.
Men Hahn publicerade sina resultat utan att inkludera Meitner som medförfattare.
Och han fortsatte med att vinna 1944 års Nobelpris i kemi för sina bidrag till att dela atomen.
Chien-Shiung Wu var en av 1900-talets viktigaste fysiker.
Hon deltog i utvecklingen av atombomben, som en del av Manhattanprojektet. Men det är få som vet vad hon heter i dag.
På 1950-talet bad två teoretiska fysiker, Tsung-Dao Lee och Chen Ning Yang, Wu att hjälpa till att motbevisa vad som i fysiken kallas lagen om paritet.  Wus experiment satte lagen på spel.
Detta viktiga ögonblick i fysiken ledde till ett Nobelpris 1957 för Yang och Lee, men inte för Wu, som utelämnades trots den nyckelroll hon spelade.
En annan försummad pionjär är astronomen Henrietta Leavitt, som hjälpte till att förändra vårt sätt att se på universum.
Hon började sitt arbete med att mäta och spela in stjärnor vid Harvardobservatoriet - en av de få jobb inom vetenskapen som ansågs lämplig för kvinnor.
Leavitt såg ett mönster mellan en stjärnas ljusstyrka och dess avstånd från jorden.
Detta ledde henne att avslöja vad som är känt som förhållandet period-luminositet, så att forskare kan räkna ut hur långt bort en stjärna var från Jorden baserat på dess ljusstyrka.
Royal Society - snabbt i sitt fördömande av Sir Tims kommentarer - grundades 1660 och har ännu inte valt en kvinnlig president.
Den representerar det vetenskapliga etablissemanget i Storbritannien, och dess tidiga medlemmar var Isaac Newton och Robert Hooke.
Kvinnor tilläts inte bli medmänniskor förrän 1945, nästan 300 år efter dess grundande.
Vissa säger att kommentarerna från Sir Tim - en framstående kollega i samhället - kommer att skada de ansträngningar som görs för att förbättra mångfalden.
Det har rapporterats att endast 6 procent av sina kamrater - en prestigefylld titel i vetenskapens värld - är kvinnor.
Denna statistik, säger somliga, sammanfattar omfattningen av det större problemet med de svårigheter som kvinnor ställs inför i den vetenskapliga världen.
Ett snabbt webbsökning efter världens mest kända forskare listar bland annat Galileo, Einstein, Newton, Darwin, Stephen Hawking och Alexander Fleming.