Samtal med arabiska och västerländska källor klargör att det finns ett viktigt enande mål i dessa nya diskussioner: att undvika att Syriens säkerhetsstyrkor och dess civila institutioner kollapsar.
Det betyder att alla sidor nu rör sig bort från stelbenta ståndpunkter när Syriens uppror bröt ut för mer än fyra år sedan.
"[President Bashar al-] Assad lämnar innan processen börjar inte vettigt längre", berättade en högre arabdiplomat i regionen. "Om han lämnar plötsligt, två tredjedelar av hans befälhavare skulle gå med honom och Syrien skulle kollapsa."
Den så kallade islamiska statens stadiga uppgång och det ökande trycket på en sträckt syrisk armé har slagit larm om hotet om att ett ostyrt Syrien faller i händerna på extremister.
Risken med ett annat splittrat Mellanösternland är nu för stor för att ignoreras. Det är också sommarens tragiska utvandring av hundratusentals syrier som är desperata att nå Europa. Sedan satte den häpnadsväckande överraskningen i september av Rysslands luftsorter i Syrien scenen för den mest beslutsamma diplomatin i Syriens kris.
Idéer från arabiska och västerländska huvudstäder ingår ett eldupphör, en amnesti för styrkor på båda sidor och en övergångsregering som syftar till att säkerställa en ordnad process som skulle leda till utarbetandet av en ny konstitution och nya val. Det talas om en övergång som kan pågå i upp till två år.
Vissa av dessa idéer förekommer också i betänkanden om förslag från Ryssland och Iran.  Iran har haft en egen "fyrapunktsplan" under några år, vilket undersöktes med intresse av FN. Men den stannade på hyllan medan Iran hölls utanför samtalen.
Att integrera en rad väpnade styrkor kommer att vara fullt av svårigheter, om inte faror, men det finns ett hopp om att reformen av civila strukturer kommer att bli lättare att nå.
Källor talar om diskussioner om vilka högt uppsatta medlemmar av president Assads grupp som skulle uppmanas att ge sig av - en siffra på 10 - 15 personer nämndes.
Det finns också en förhoppning om att nya, mer trovärdiga ledare kommer fram ur oppositionen under denna period för att ersätta siffror som ses som brist på stöd i Syrien.
"De är trevliga människor men de har ingen bas," är hur en källa som stöder oppositionen uttryckte det.
Att ha övertygande alternativ för att ta ansvar ses som avgörande för att lugna Ryssland och Iran, som stöder president Assad. Jag har hört att namnen på möjliga kandidater redan är upprättade och delade.
En tjänsteman som var inblandad i de senaste samtalen med Ryssland citerade ryssarna på följande sätt: " Var är oppositionen? Om du kan försäkra oss att det kommer att fungera så är vi inte gifta med Assad."
Iran och Ryssland intensifierade nyligen sitt militära stöd för att stärka president Assads stridslystna ståndpunkt på många viktiga fronter. Men i privat, tjänstemän har sagt under en tid att deras mål är att "rädda Syrien, inte Assad."
Den största klyftan är dock fortfarande över hur länge president Assad kan förbli en del av processen. Hans motståndare insisterar på att denna process inte kan börja med honom om det inte är helt klart att det kommer att sluta utan honom.
Denna veckas presskonferens i Riyadh, där Saudiarabiens utrikesminister Adel al-Jubeir och den besökande brittiske utrikesministern Philip Hammond uppmanade till en bestämd avresa, framkallade en skarp tillrättavisning från Damaskus.
Syriens informationsminister Umran al-Zu'bi fördömde dem med "blod på händerna" som "talade om de inre angelägenheterna i ett land som alltid har varit och kommer att förbli fritt och äger sina beslut".
Till slut är det syrierna själva som måste göra de svåra valen.  Medlemmar av den fria syriska armén, som ses som moderata styrkor, har besökt Moskva i ett tecken på att det kan finnas utrymme för diskussion. Men mäktiga grupper kopplade till al-Qaida, liksom islamiska statskämpar, vill inte ha något att göra med denna förhandlade process. De är på terrorist svarta listor så de är inte bjudna ändå, men det finns fortfarande en lång hård kampanj framför för att försöka ta bort dem.
Och det finns fortfarande en djup skepsis att luckor i förhandlingsprocessen kan överbryggas, och fortfarande djupt rotad misstänksamhet och fientlighet mellan ärkerivalerna Iran och Saud Arabia, tillsammans med några andra Gulfstater.
Saudiarabiens kung Salman fick telefonsamtal från president Vladimir Putin och president Barack Obama under den senaste veckan, och besök från USA:s utrikesminister John Kerry och Philip Hammond. Saudiarabiska monarken anses ha välsignat Irans integrering i processen. Utrikesminister Al-Jubeir sa till mig: "Jag skulle inte kalla det en plats vid förhandlingsbordet, det handlar om att vara en del av samtalet."
Och om detta misslyckas finns det helt klart en plan B på alla sidor, för ett påskyndat militärt alternativ. Militära förnödenheter ökar redan när samtalen fortsätter.
"Det kommer inte att bli lätt och ju längre det tar, desto mer komplicerat blir det", är hur en högre arabdiplomat i regionen uttryckte det. "Det är därför en ordnad process är bättre än en militär där institutioner kollapsar."
Den hittills mest samordnade diplomatiska satsningen för att få ett slut på Syriens bestraffande krig har koncentrerats på alla sidor av en bitter klyfta.