Omkring 450.000 asylsökande har kommit till Tyskland redan i år och upp till en miljon förväntas 2015 - den överlägset mest i EU.
Regeringen i Berlin har i stort sett välkomnat flyktingar och lättat på EU:s regler så att den inte längre skickar tillbaka syrier till andra EU-länder.
Men den införde tillfälliga gränskontroller på söndagen efter att ha erkänt att dess kapacitet hade sträckts till gränsen.
Hittills har den federala regeringen insisterat på att den kan hantera det stora antalet asylsökande, men vill att bördan ska delas mellan EU-länderna.
Myndigheterna har gett hjälp till nyanlända stationer i München och andra tyska städer innan de förs till mottagningscentraler.
"Koenigsteinernyckeln" används för att fördela asylsökande i Tysklands 16 delstater, beräknade efter deras skatteintäkter och befolkning.
Exempelvis förväntas Nordrhein-Westfalen, Tysklands folkrikaste stat, ta 21 procent av alla asylsökande, medan Thüringen, som är inriktat på flera angrepp på asylboende, kommer att få mindre än 3 procent.
Med en enorm uppbyggnad av asylsökande i den bayerska staden München, och mottagningscentraler som uppenbarligen når kapacitet, myndigheter i drabbade stater har uppmanat den federala regeringen i Berlin att göra mer.
Bayerns inrikesminister Joachim Herrmann sade till radiostationen Bayern 2 att strängare kontroller behövdes eftersom "många på väg hit egentligen inte är flyktingar".
"Det har hänt under de senaste dagarna att du är framgångsrik om alla påstår sig vara syrier", tillade han.
Tvisten har lett till att förbundskansler Angela Merkel har utsatts för allt större påtryckningar, särskilt från politiska allierade i den kristna sociala unionen (CSU), som har styrt Bayern, Tysklands rikaste stat, i nästan 60 år. Statspremiär Horst Seehofer beskrev beslutet att öppna gränserna som "ett misstag som kommer att ockupera oss under lång tid".
Den tyske vicekanslern Sigmar Gabriel berättade på söndagen för Tagesspiegel att problemet inte var "antalet flyktingar utan den snabbhet som de anlände till".
Han sade att "Europas passivitet i flyktingkrisen hade drivit Tyskland till gränsen för dess kapacitet".
Regeringen beordrade polisen att börja kontrollera resehandlingar på söndagen från alla som kom in från södra gränsen till Österrike, och federala polisen satte upp vägspärrar på motorvägsnätet.
Järnvägstjänster till München påverkades också av förändringarna.
Den tyske inrikesministern Thomas de Maiziere sade att gränskontrollerna skulle fortsätta att gälla tills vidare.
"Syftet med denna åtgärd är att begränsa den nuvarande tillströmningen till Tyskland och att återgå till ordnade inreseförfaranden", sade han.
"Detta är också absolut nödvändigt av säkerhetsskäl."
Övergången strider mot principen om Schengenområdet, som tillåter fri rörlighet mellan många europeiska länder. Schengenavtalet tillåter dock tillfälliga indragningar.
Man har varnat för att restriktionerna skulle kunna förvärra förhållandena för de tusentals migranter som fortsätter att göra den farliga resan genom Europa till Tyskland.
"Dessa åtgärder kommer inte att skapa mer ordning utan bara mycket mer kaos", sade Katrin Goering-Eckhardt, den parlamentariska ledaren för oppositionen De gröna, enligt Reuters.
Men regeringen hävdar att de nya åtgärderna inte kommer att påverka rättigheterna för flyktingar som kommer till Tyskland.
De tillfälliga gränskontrollerna infördes timmar före ett krismöte med europeiska inrikesministrar och inrikesminister Thomas de Maiziere sade att de var "en signal till Europa".
"Tyskland tar sitt humanitära ansvar, men bördorna i samband med det stora antalet flyktingar måste fördelas i solidaritet", sade han.
EU:s ministrar skulle rösta om en plan från maj 2015 för att omfördela 40 000 asylsökande från Syrien och Eritrea genom obligatoriska kvoter.
EU har sedan dess höjt det totala antalet personer som man försöker dela ut genom kvoter till 160 000 asylsökande i 23 EU-länder.
Men Tyskland säger att detta fortfarande inte räcker.
I det tyska parlamentet beskrev vicekanslern förra veckan planerna som "ett första steg, om man vill vara artig".
"Eller så kan man kalla det en droppe i havet."
En asylansökan görs vid mottagningscentralen vid ankomsten, där personuppgifter, fingeravtryck och fotografier (för personer över 14 år) tas. Ett tillfälligt tillstånd att stanna beviljas.
Den asylsökande kommer sedan att inbjudas till en intervju för att avgöra hans eller hennes fall.
Den nuvarande genomsnittliga tiden från ansökan till beslut är 5,3 månader, enligt den tyska regeringen.
Om flyktingstatus beviljas beviljas, beviljas uppehållstillstånd för tre år. Efter denna tid kan man ansöka om permanent uppehållstillstånd.
Tyskland utser alla EU-stater plus Ghana, Senegal, Serbien, Makedonien och Bosnien-Hercegovina som "säkra ursprungsländer" vilket innebär att asylansökningar från medborgare i dessa länder sannolikt kommer att avvisas.
Den 7 september meddelade regeringen att Kosovo, Albanien och Montenegro skulle läggas till i denna förteckning.
Asylsökande vistas normalt på mottagningscentraler i upp till sex veckor.
Efter det erbjuds de antingen gemensam inkvartering, eller individuellt, beroende på politiken i den federala staten.
Människor som inte kan försörja sig själva ekonomiskt "får vad de behöver för sitt dagliga liv", säger den tyska regeringen.
Stödet varierar från stat till stat, men inkluderar i allmänhet icke-kontanta fördelar som täcker mat- och boendekostnader, plus begränsade utgifter pengar.
Efter att ha varit i landet i tre månader kan asylsökande ansöka om tillstånd att börja arbeta, med olika restriktioner.
Den som får uppehållstillstånd har obegränsad tillgång till arbetsmarknaden efter fyra år.
Nej - Tyskland har en lång och komplicerad historia av befolkningsrörelser.
Efter Tysklands nederlag under andra världskriget tvingades miljontals etniska tyskar lämna områden i Polen, före detta Tjeckoslovakien, Ungern, Rumänien och Ryssland och bosätter sig i Väst- och Östtyskland.
Efterkrigstidens blomstrande ekonomi i Västtyskland krävde fler arbetare, och ett stort antal "gäster" kom från Medelhavsländer som Italien, Spanien och - mest påtagligt - Turkiet.
Kommunistiska Östtyskland tog också emot tillfälligt anställda från "främmande socialistiska länder", däribland Nordvietnam, Kuba och Moçambique, även om de flesta återvände efter den tyska återföreningen.
År 1991 stiftade landet lagar som gjorde det möjligt för judar från det forna Sovjetunionen att flytta till Tyskland - mer än 200 000 judar och deras familjer emigrerade på detta sätt.
Omkring 350.000 människor som flydde från den bosniska konflikten fick tillfällig tillflykt i Tyskland under 1990-talet, men de flesta har sedan dess lämnat landet.
Totalt har 20,3 % av Tysklands befolkning nu en "migreringsbakgrund" - den term som tyska myndigheter använder för att beskriva invandrare eller deras barn.
Men Tysklands befolkning krymper på grund av sitt låga födelsetal, och det har hävdats att landet behöver invandrare för att hålla sin ekonomi igång.
Tyskland har blivit den främsta destinationen för tusentals människor som kommer till Europa för att söka ett bättre liv.