"Det var extraordinärt att ha hittat en symbol för yttrandefrihet, men av fel skäl", berättar 73-åriga Bogdanov BBC World Service's Witness program på 30-årsdagen av sin rättegång.
När Bogdanov anklagades för att ha upphandlat en "bruttig oanständig handling" som kan leda till brott mot hans produktion av The Romans in Britain på Londons National Theatre, säger han att han kände sig "enorm lättnad" när fallet kollapsade och åklagaren drog tillbaka sina bevis den tredje dagen av förhöret.
Han säger också att han kände sig "mycket arg" att det privata åtal som fördes av moralkampanjen Mary Whitehouse hade tillåtits att hända alls.
Fru Whitehouse, han säger, "förvirrad verklighet med en illusion" på scenen. Om han hade dömts kunde Bogdanov ha fängslats i upp till tre år.
Det var alltid troligt att romarna i Storbritannien, som öppnades i London i oktober 1980, var uppskrivna av dramatikern Howard Brenton.
Med levande bilder, starkt språk och våld försökte pjäsen dra grafiska paralleller mellan romarnas invasion av de brittiska öarna och närvaron av brittiska soldater på Nordirlands gator.
Men det var en kort scen med försöken att våldta en ung druid som kallades Marban av en romersk soldat ("en metafor för våldtäkt av en kultur av en annan", enligt direktören), som slutligen landade Bogdanov i domstol.
När han först fick pjäsen av Nationalens dåvarande konstnärlige regissör, Sir Peter Hall, säger Bogdanov att han tyckte att den innehöll några av de bästa nya skrifter han hade läst. Våldtäktsscenen, som skulle utföras med nakna skådespelare i fullt ljus och mittscen, var "briljant skriven".
Men även om nakenhet inte var ovanligt på scenen - och Bogdanov var noga med att ingen sexuell kontakt faktiskt gjordes mellan skådespelarna (The Roman använde sin hopknäppta knytnäve och tummen som en ersättning för hans upprätt penis) - Sir Peter var tydligt orolig. Han bad Bogdanov att överväga att flytta scenen uppför scenen, i halvljus.
Regissören försvarade scenens konstnärliga meriter. Sir Peter anslöt sig till slut, men inte förrän han varnade för att det skulle kunna bli problem.
Även om pjäsens nakenhet och starka språk spelades upp för fullsatta åhörare, väcktes stor uppmärksamhet i medierna. Men mer olycksbådande blev det snabbt uppmärksammat av Whitehouse, som då var chef för NationalViewers and Listeners' Association.
Hon vägrade att närvara personligen, men i december 1980 skickade hon sin advokat för att titta på pjäsen för att samla in bevis. Han kom tillbaka övertygad om att det hade varit en sexuell handling på scenen som sannolikt skulle orsaka brott.
Lyssna på programmet
Ladda ner podcasten
Efter att ha försökt och misslyckats med att tvinga justitieministern att inleda ett åtal mot Nationalen, började moralkampanjen sedan sitt eget förfarande enligt 1956 års sexualbrottslag, anklaga Bogdanov för att vara den "pimp" som påstås ha upphandlat akten på scenen.
Tre decennier senare är Bogdanovs minnen fortfarande levande. Han och hans kolleger hade inledningsvis avfärdat möjligheten att ställas inför rätta, eftersom de ansåg att deras försvar av dramatiska effekter skulle vara tillräckligt för att avskräcka från åtal. Men en domare och en domare i Old Bailey bestämde att målet skulle prövas.
Bogdanov blev alltmer oroad: "Jag kan inte låtsas att det var lätt, det kändes som om en stor juggernaut rullade över mig, särskilt när de spenderade timmar med att diskutera om jag skulle hållas i cellerna över en natt", säger han.
Anonyma brev kom till familjens hem, medan hans barn blev föremål för oönskad uppmärksamhet i skolan. "Vid ett tillfälle var jag det enda på förstasidorna."
Fallet av Bogdanovs rättegång tre dagar efter det att den började var ytterligare en handling i det långvariga dramat av romarna i Storbritannien.
Keen att fastställa vad Mrs Whitehouse advokat, och chefsåklagare vittne, faktiskt hade sett på scenen, Bogdanovs försvar team bad honom att berätta för juryn var han hade suttit på teatern. "På baksidan", kom svaret - mycket till allas förvåning.
Lord Hutchinson, leda försvar råd, hoppa upp: "Tänk om jag berättade för dig att vad du trodde att du såg var inte en upprätt penis, utan en tumme?" Och han fortsatte att samla ihop sin knytnäve och tumme under sina dräkter, dra dem åt sidan för att avslöja sin hand för vittnet och juryn.
Bogdanov, som tittar på från hamnen, säger jurymedlemmar sprack ut skrattande, medan åklagaren barrister blev blek och omedelbart begärde ajournering. Åklagaren drog tillbaka bevisen och domstolen befriade Bodganov.
Utanför rätten krävde mrs Whitehouse seger. Hon sade att fallet hade skapat ett viktigt rättsligt prejudikat för att sexualbrottslagen skulle kunna tillämpas på händelser på scenen och att simulerat sex skulle kunna innebära grov oanständighet.
Men för Bogdanov, pjäsen som fick honom i trubbel har lämnat andra lektioner. Romarna i Storbritannien, säger han, är bara en i en lång rad scenproduktioner under de år som har orsakat kontroverser.
– Det som gläder mig mest är att teatern fortfarande kan chockera, säger han.
Mike Lanchin talade med Michael Bogdanov för BBC:s program för världstjänst. Lyssna på programmet vid 0950 GMT på BBC World Service,via i-playereller ladda ner podcasten.
Trettio år efter att han ställdes inför rätta på London's Old Bailey för att han iscensatt en handling av simulerat manligt kön i pjäsen The Romans in Britain, den berömde brittiske teaterregissören Michael Bogdanov, säger att han är stolt över att ha varit "bland dessa människor som är villiga att ställa sig upp och bli räknade".