"Och på måndagen fanns det ingen där. Det var en fullständig hysh, det var extraordinärt, säger Haynes som tidigare arbetade på Londonbörsen och är nu chef för handelsplatsen Aquis Exchange.
Måndagen han syftade på var för 30 år sen. Det var dagen för Big Bang - när Londons stad i ett enda slag avreglerades, revolutionerade sina förmögenheter och förvandlade det till ett finansiellt kapital till rivaliserande New York.
Londons övergång 1986 från traditionell aktiehandel till elektronisk handel hjälpte London att överträffa sina europeiska konkurrenter och blev en magnet för internationella banker.
Även om London nu förlorar tillträde till den inre marknaden anser många att Big Bangs arv är en finansiell infrastruktur med för djupa grunder för att kunna flyttas.
Men många säger också att den sådde fröna till finanskrisen 2008.
Det fanns tre nyckelelement till Big Bang-revolutionen:
Genom att avsluta fasta provisioner tillät Big Bang mer konkurrens; genom att avsluta separationen av återförsäljare och rådgivare tillät den sammanslagningar och övertaganden; och genom att tillåta utländska ägare öppnade den Londons marknad för internationella banker.
Tillsammans med den nya magin av elektronisk handel - staden hoppade från 19th Century till tröskeln till 21st.
Det anses allmänt att Margaret Thatcher som premiärminister körde igenom Big Bang som en del av ett avregleringsprogram, men det fanns redan mäktiga krafter i arbete.
I början av 1980-talet hotade konkurrensmyndigheterna att ta börsen till domstolen för konkurrensbegränsande förfaranden.
Nicholas Goodison, dåvarande ordförande för börsen, ansåg att det vore bättre att föregripa advokaterna och undvika att tvingas riva upp sin regelbok.
I vilket fall som helst förändrades världen redan. USA hade avskaffat fasta kommissioner 1974, och 1979 avskaffade den konservativa regeringen valutakontroller - vilket utlöste många av Storbritanniens finansiella och ekonomiska återfödelse.
– Och det har skett andra utvecklingar, säger David Buik, nu marknadskommentator på Panmure Gordon.
"Du måste komma ihåg att LIFFE ( London International Financial Futures and Options Exchange) hade startat 1982 och redan lockat de stora amerikanska och japanska bankerna - för att inte tala om privatiseringarna av British Gas, British Airways och så vidare."
I slutändan var det Goodison, handels- och industriminister Cecil Parkinson, och förbundskansler Nigel Lawson, som övertalade Thatcher att stödja de reformer som förändrade staden för alltid.
City handlare var då strikt uppdelade i två; jobbinnehavare och mäklare. Mäklare stod i kontakt med kunder och gav sedan sina order till arbetssökande som gjorde den faktiska handeln, ansikte mot ansikte i "öppna skrik", på börsgolvet.
Fram till 1967 handel gjordes vid den gamla Capel Court utbyte, känd som The House, där "kypare" skulle vattna golven med vattning burkar för att hålla ner dammet.
Numera pre-Big Bang City har en bowler hatt bild, där en god lunch och långa vänskapsband var viktigare än vinst. Men det var inte så, enligt Brian Winterflood, senare grundare av Winterflood Securities, som hade varit jobbinnehavare på Greener Dreyfus sedan 1950-talet.
"Vi åt lunch men vi slutade aldrig handla", sa han i en intervju 1990. "Om vi var för upptagna för lunch skulle vi inte gå på lunch, och du skulle rycka en halvtimme då och då."
Avgörande för den efterföljande utvecklingen av London som ett internationellt finansiellt centrum, Big Bang producerade en fri-för-all, som mäklare, jobbinnehavare och stadens traditionella handelsbanker gick samman.
En del köptes av brittiska clearingbanker, men många fler togs upp av mycket större amerikanska, europeiska och japanska banker.
Aktiebörsens 300 medlemsföretag hade alla varit inhemska - men inom ett år var 75 utlandsägda. I och med detta kom elektronisk handel, vilket minskade kostnaderna i takt med att konkurrensen ökade. Jobbarna försvann och handelsgolvet blev övergivet.
Allt detta innebar att den handel som flödade genom de nya terminalerna steg i höjden, i genomsnitt mer än 7,4 miljarder dollar i veckan efter Big Bang jämfört med 4,5 miljarder dollar i veckan i förväg.
Och kostnaderna sjönk också.
"När jag började kostade det en förmögenhet att handla, spridningarna mellan köp och försäljning var enorma. Nu kan du byta din mobiltelefon mot en femma, säger Haynes.
Det sägs att Big Bang skapade 1.500 miljonärer. Omkring 95% av företagen hade ägts av partnerskap, och bländade av de enorma summor som erbjuds många sålda och pensionerade.
Det förändrade också Londons geografi. Fram till dess hade Bank of England insisterat på att alla Londons banker måste vara inom 10 minuters gångavstånd från guvernörens kontor så, sades det, i en kris kunde han kalla in finansherrarna till sin salong med en halvtimmes varsel.
Men styrelsen för värdepapper och investeringar (senare Financial Services Authority) ersatte bankens regleringsroll.
På dagen för Big Bang en annons i Financial Times lovade ett nytt finansiellt centrum, tre miles öster om staden på Canary Wharf, som skulle "känner som Venedig och fungerar som New York".
Men allt gick inte som planerat. På kort sikt fanns det ett problem med massiv överkapacitet. Bankerna fann att de hade överansträngt sig.
De följande åren såg de stänga ned vördnadsvärda företag som Vickers da Costa, Scrimgeour Kemp-Gee, Fielding Newson-Smith, Wood Mackenzie; namn som nu bara förekommer i historieböcker och längst ner på seniora finansiärers CV.
År 1992 tvingades Canary Wharf att gå i konkurs eftersom den kämpade för att hitta hyresgäster.
Men på 1990- och 2000-talen ökade vinsterna, lönerna och bonusarna. Även Canary Wharf återhämtade sig och frodades.
Resultatet blev en finanssektor som många tror är brexitsäker. – Bankerna byggde en enorm infrastruktur inom teknik, transport, utbildning och telekom, och denna infrastruktur är unik, säger Haynes.
"Folk som säger att vi ska flytta till Paris eller Frankfurt förstår inte att man inte kan bygga en sådan infrastruktur över en natt. Den kan inte byggas upp snabbt var som helst i världen."
Men med rikedomen kom något mer tvetydigt och farligt - en attitydförändring.  – Det blev mycket mer av en hund-ät-hund-miljö, säger David Buik.
"Förr i tiden skulle du ha varit mycket noga med att ta hand om din klient, du hade ett förhållande. Men det blev en konkurrens om priser och priser. Och inkomsterna blev enorma."
Mycket av detta baserades på en bonuskultur som belönade den bästa affären, medan kortsiktigt överträffade långsiktigt.
Vissa människor förstod bättre än andra vad som hände.
David Willetts, som då arbetade i den politiska enheten nr 10 men fortsatte att vara en konservativ minister, medförfattare till ett dokument för Thatcher om den troliga effekten av Big Bang.
Han uttryckte oro över "oetiskt beteende" och att finansiell avreglering skulle kunna leda till "boom and byst" Men han drog slutsatsen att det kan finnas "individuella ekonomiska misslyckanden" han inte förväntade sig "ett systemproblem".
På detta hade han fel. Den finansiella kollapsen 2008 var systematisk. Det föranledde en ny våg en förordning, trimmar några av stadens friheter.
Men ingen, utom kanske den udda äldre mäklare, slumrande nu i hans Surrey herrgård, skulle drömma om att återvända till dagarna av bowler hattar när servitörerna vattnade golven i Capel Court.
"Jag var van vid jäkt och rörelse, publiken på golvet", säger Alasdair Haynes.