Ombord på en av stridsvagnarna var Pham Xuan Do, som ses på bilden ovan stolt bär sin uniform från den tiden.
Bilden togs under ett projekt lett av Raul Roman, medgrundare av UBELONG, och Lonnie Schlein, en före detta New York Times fotojournalist som tog ett parti på 14 personer till Vietnam i maj, i syfte att fånga berättelserna om dem som kämpade för Nordvietnamesiska armén (NVA) eller Viet Cong.
Do tjänstgjorde i NVA som löjtnant kapten från 1965 till 1975. Han sa att han saknar en del av krigets spänning, men nu när tiden har gått känns det "förlåtelse".
Syftet med projekten är att se kriget ur nordvietnamesiska veteraners perspektiv, och att markera 20 år sedan USA:s president Bill Clinton normaliserade de diplomatiska förbindelserna mellan de två länderna den 11 juli 1995.
– Det är verkligen viktigt eftersom världen behöver påminnas om att Vietnamkrigets mörka skugga fortfarande står på spel i det här landet, säger Roman.
"Detta arbete är verkligen speciellt också för att det är ett internationellt medborgarinitiativ av vanliga medborgare, ett slags fredsuppdrag som utformats för att föra människor samman."
Gruppen genomförde mer än två dussin fördjupade intervjuer med veteraner, reser till Hanoi och landsbygden platser bombade under kriget.
Många av dessa områden utsattes för användning av den giftiga kemiska agenten Orange, ett avlövningsmedel besprutat över djungelområden för att förstöra fiendens täcke.
Vietnam säger att flera miljoner människor har drabbats av agent Orange, däribland 150.000 barn med allvarliga fosterskador.
Här är ett urval av de historier de avslöjade.
Le Ba Bon, 63 år, var från en familj av risodlare och drog sig tillbaka från skolan 1972 för att ansluta sig till den nordvietnamesiska armén. Han sade: " Att börja livet efter kriget var skrämmande för mig. Med mina skador kunde jag inte fortsätta min utbildning eller hitta ett jobb. Men jag har släppt min smärta och smärta. Det är dags att se in i framtiden och börja samarbeta." (Foto av Joey Rosa)
Pham An Thic (till vänster) tjänstgjorde i ett artilleriförband från 1965 till 1977 och var den ende sonen i hans familj som överlevde kriget. Hans mor, Dau (höger), som nu är nästan blind, minns att han fick breven från regeringen som meddelade att hennes fyra andra söner hade dödats.
"Jag visste inte hur de hade dött", sa hon.
"Jag visste inte vad de gjorde när de dog. Jag visste bara att de var borta. Att förlora ett barn är den största sorgen."
Thics hustru (centrum) väntade på honom i 12 år. "Jag visste inte om han var död eller om han levde", sade hon.
"Allt jag kunde göra var att ta hand om mina barn och arbeta hårt så att jag kunde mata dem.
"Jag var inte speciell. Jag var en av tusentals vietnamesiska fruar och mödrar som var tvungna att överleva utan sina män under kriget."
Hon minns dagen då hennes man återvände. Hon arbetade på risfälten när en av grannarna gav henne nyheten. "Jag sprang hela vägen hem", sa hon.
"Jag var så glad att se honom efter så lång tid." (Foto av Raul Roman)
Tran Thi Thon tjänstgjorde i den nordvietnamesiska armén från 1965 till 1975 och levererade förnödenheter från norr till söder.
"Den dag jag minns mest levande var den dag vi hittade en nedslagen amerikansk pilot. ", sade hon.
"Jag såg att han hade förlorat sin sko, så jag tog av mig min sko och band fast den på hans fot.
"Då tog jag ut min näsduk och torkade blodet från hans ansikte.
"Jag kände mig mycket sympatisk eftersom han bara var en annan människa och han ville inte vara med i detta krig precis som jag inte gjorde.
Piloten sa åt min besättning att gömma sig, när en räddningshelikopter var på väg och de skulle skjuta oss.
"Men helikoptern kom aldrig och piloten tillfångatogs av våra soldater."
När hon gjorde sina leveranser, såg hon en gul vätska täcka djungeln.
Det kändes coolt att röra vid, så hon och hennes lagkamrater plockade blad och gnuggade ämnet på huden för att fräscha upp sig. Det var agent Orange.
Huden på hennes armar, ben och mage är täckt av ärr.
Hon genomgick flera operationer för att reparera skadorna.
Men den värsta följden av exponeringen var fosterskadorna hos hennes son, som dog av lungcancer vid 35 års ålder, och hennes dotter, som är fysiskt och mentalt handikappad. (Foto av Lonnie Schlein)
Luong Ngoc Lam fotograferades på Friendship Village, ett härbärge för veteraner och barn som drabbats av agent Orange. Han tjänstgjorde som fältsoldat för NVA från 1966 till 1975.
Hans stoltaste ögonblick var att delta i att ta Saigon.
"När kriget tog slut hade jag inte sett min fru på 10 år", sade han. "Jag återvände hem för att få veta att hon hade hållit tio begravningar under den perioden, däribland en för min yngre bror.
"Att komma hem för att få veta att han hade dödats var förödande." (Foto av Joey Rosa)
Luong Duc Pho var chaufför och transporterade soldater i sin jeep samt byggde om och röjde vägar för att underlätta transporten av vapen och mat.
Pho väntade i 15 år på att återfå sin brors kropp som dödades i kriget.
"Den unga generationen vet ingenting om krigets svårigheter", sade han.
"De har aldrig gått igenom det här. De vet inte vad det innebär att vara hungrig.
"Det är viktigt att de lär sig mer för att förstå vad vi uthärdade och varför vi gjorde det." (Foto av Raul Roman)
Tran Van Van och hans fru, Pham Thi Sang, är avbildade i sitt hem i Binh Giang.
Van tjänstgjorde i Nordvietnamesiska armén från 1965 till 1972 och var stationerad på gränsen till Kambodja på Ho Chi Minh leden, med uppgift att skydda vägen från bombplan.
"Vi bombades så ofta, och så många människor dog på slagfältet", sade han.
"De svårt skadade fördes till hjälpstationen, men jag begravde mina döda vänner på slagfältet. Jag saknar dem mycket."
Han avskedades så småningom efter att ha skadats i en bomb.  Han återupplever ofta den händelsen i sina mardrömmar.
Medan Van slogs, arbetade hans hustru som risodlare för att familjen skulle överleva.
"Vi var mycket fattiga och alltid hungriga eftersom det inte fanns tillräckligt med ris för mig och mina barn", sade hon.
"En av de svåraste ögonblicken i mitt liv var när jag var tvungen att gå ut på fälten efter mitt barn föddes, men jag hade inget val.
"Jag ville inte berätta för Van så jag skrev till honom brev av uppmuntran att stanna och slåss i kriget. Vårt land var viktigare."
Under de sju åren i armén såg Van bara sin familj en gång, för en 10-dagars spännvidd 1968.
Under den tiden avlade han och hans fru ett barn, Tran Van Tin, nu 46, som föddes med allvarliga hälsoproblem som tros bero på Vans exponering för Agent Orange. (Foto av John DeSanto)
Vu Thanh Lan kämpade med Viet Cong i Quang Nam och Quang Ngai i mer än ett decennium.
"Jag tillåter inte mina barnbarn att fråga om kriget eftersom jag inte vill förgifta deras syn på USA och världen", sade han. (Foto av John DeSanto)
Nguyen Van Vuong började som soldat i den nordvietnamesiska armén 1966 och slutade sin tjänst 1971 efter att ha ådragit sig malaria.
I slaget vid Quang Tri, under Tet-offensiven 1968, ödelades hans förband på 100 man. Han var en av 20 som överlevde.
Senare förlorade han det mesta av sin hörsel under en bombräd.  Det var inte lätt att återvända hem efter kriget.
"Min by förstördes och statligt stöd kunde inte stödja mig", sade han.
"Min dröm var att bilda familj, men det skulle det inte bli."  (Foto av Lonnie Schlein)
Tran Van Thinh gick upp 19 år och avslutade sin tjänst med en hög rang och flera hedersmedaljer.
I slaget vid Quang Tri 1968 blev han träffad av en bomb som blåste av en del av hans vänstra arm och krossade hans högra ben.
Han var gift i 30 år med en son och två barnbarn och förlorade två bröder i kriget.
"Jag var väldigt ung. Allt jag visste på den tiden var att jag var tvungen att kämpa amerikanerna för att återförena mitt land, sade han.
"Mitt mest oroande minne var att döda två amerikanska soldater." (Foto av Joey Rosa)
Alla fotografier © UBELONG.
Andra delar som kan vara av intresse är:
Hur fotografier berättade historien om Vietnamkriget
Söker efter sanningen om min mor
Fotografier av US Rifleman Charlie Haughey som tjänstgjorde i Vietnam från mars 1968 till maj följande år
Guide till Vietnamkriget
Mai Nam, en fotograf med Nordvietnamesiska armén
För dem i UK Storyville: Sista dagarna i Vietnam kan ses på BBC 4 klockan 22:00 måndagen den 13 juli 2015.
Konflikten i Vietnam slutade för 40 år sedan, med kaotiska scener i Saigon, nu Ho Chi Minh City, när den nordvietnamesiska armén stängde in i hjärtat av makten, sina stridsvagnar plöja genom portarna till den sydvietnamesiska presidentpalatset den 30 april 1975.