Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
"Du är inte önskad längre" ringde runt Cherry Red Records Stadium i Kingston när hemmasupportrarna satte sin egen twist på Gerrards beslut att avböja ett nytt Liverpool kontrakt och flytta till USA nästa sommar.
Liverpools anhängare var bara alltför glada att erbjuda den motstridiga synen - och inte undra efter deras 34-åriga kapten återigen släpade dem ur farlig terräng till säkerhet nästan ensam med båda målen i denna 2-1 FA Cup tredje omgången seger.
Om Gerrard behövde - inte som han gör - bygga ett monument över vad Liverpool kommer att sakna när han går, var detta den perfekta mallen och lämnade frågorna hängande i luften.
Gerrards avgång nästa maj har presenterats av Liverpool och spelaren själv som rätt tid för att skiljas åt. Den här ikoniska kaptenens framtid skulle ha hanterats noggrant om han hade stannat ytterligare ett år, med hans antal föreställningar oundvikligen minskat.
Det verkar som om Gerrard inte vill, eller förtjänar, att avsluta sin magnifika karriär med en lång förtrollning av bänkvärmande.
Det är frestande att använda varje betydande Gerrard-ingripande som en del av åtalet för att anklaga Liverpool för att inte göra tillräckligt för att behålla honom - och till och med denna fantastiska prestation bör placeras i det sammanhang som det var med en medelklass två lag i opposition.
Och skulle han kunna upprätthålla denna nivå av prestanda och energi, särskilt i en mer avancerad roll, varje vecka i Premier League till nästa säsong? Giltiga frågor men frågor Liverpools fans var beredda att ställa till ena sidan på måndagen.
Redan nu, med krediter rullande på hans Liverpool karriär, har de fortfarande ingen som Gerrard som kan ge dem hopp när det verkar förlorat, såsom mot FC Basel med sin sena frispark på natten de gick ut ur Champions League, eller här mot AFC Wimbledon, när han producerade ännu en gång när saker och ting började se extremt svåra.
Jordan Henderson är Gerrards efterträdare i väntan som Liverpool kapten men kommer ännu inte inom ljusår efter den inverkan som den nuvarande etablerade har antingen på fältet eller utanför.
Han är fortfarande en utvecklande spelare och personlighet så det är faktiskt en tuff jämförelse, men hur kan han, eller faktiskt någon annan, följa Gerrard som en ledare i strid, en siffra gav total respekt (kanske även rädsla när det gäller motståndare) utanför fältet eller som en symbol för fansen?
Vare sig Liverpool tycker om det eller inte, kommer denna debatt att löpa fram till dagen då Gerrard lämnar Anfield för sista gången och kanske till och med bortom - det rasade verkligen på måndag kväll.
Gerrards tidigare lagkamrat Jamie Carragher från Liverpool, som känner sig förnärmad över att mittfältaren på något sätt har tillåtits glida bort från Anfield, twittrade på sitt @Carra23-konto: "Om Gerrard var en av de nya signeringar vid 24 skulle vi yla om honom men vi dömer honom vid 34 mot sig själv på sin topp."
Carragher hade tidigare twittrat: "Liverpool kämpade för mål den här säsongen. Deras bästa målskytt kommer till MLS nästa säsong!"
Till och med QPR-strejkaren Charlie Austin twittrade: "Hur kan Liverpool släppa den här mannen?"
Liverpool manager Brendan Rodgers var föremål för överdådig beröm i Gerrard abdikation tal, med spelaren säger att han önskade att han hade arbetat under chefen för ett decennium sedan, men det finns ingen tvekan om att det kommer att finnas frågor för klubbens ägare och verkställande personal varje gång han påverkar händelser som han gjorde mot AFC Wimbledon.
Gerrards tidigare Liverpool team-mate och rumskamrat Danny Murphy berättade BBC Sport på Match of the Day: "Liverpool är mycket lyckligt lottade de har fått Steven Gerrard som hans två bitar av kvalitet har varit skillnaden mellan sidorna och inte mycket annat."
Och Alan Shearer tillade: " Det var en kille som släpade Liverpool genom halsen. Hur många gånger har vi sagt detta under årens lopp? Det var hans prestation, hans mål, hans arbetstakt, hans ansträngningar."
Shearer drog också parallellen med Chelseas beslut att släppa Frank Lampard, bara för att se honom dyka upp i Manchester City som en fara för hans gamla klubb Premier League titel chanser.
Gerrard har klargjort att han aldrig kommer att spela mot Liverpool men Shearer tillade: "Jag undrar bara om Chelsea tittar på Frank Lampard situationen och bara önskar att de inte hade släppt honom. Jag undrar om Liverpool kommer att göra detsamma."
Slutsatsen är att oavsett hur mycket Liverpool ser på framtiden, är spelaren och inspirationen de fortfarande förlitar sig på Steven Gerrard. För den totala påverkan på spel, hans kollegor och hans klubb, kommer han att vara omöjlig att ersätta.
Liverpools skuld till Gerrard placerades i ännu skarpare lättnad av det faktum att det tillät dem att säkra en FA Cup fjärde runda slips hemma till Bolton Wanderers trots att se de vanliga fellinjer som exponeras av AFC Wimbledon.
Efter Gerrard satte Liverpool framåt i 12: e minuten, det fanns en period av relativt lugn som Neil Ardley sida var dämpad och Premier League jättar såg i kontroll.
Det varade inte länge som Liverpools försvar kom under press och, som det har gjort så ofta denna säsong, nästan omedelbart såg oförmögen att klara av.
Sean Rigg hade redan missat en bra chans innan han tvingade en räddning från Simon Mignolet och det var alarmerande att se hur en rutinspark från AFC Wimbledon målvakt James Shea skapade olika grader av panik och en chans som Matt Tubbs slösade bort.
Wimbledons equalizer från Adebayo Akinfenwa var Liverpools försvar inom mikrokosmos. Mignolet flaxade hopplöst vid George Francombs hörn under tryck, Mamadou Sakho buntade bollen mot sin egen bar och mitt i blodbadet Akinfenwa reagerade först.
Mignolet, endast återställd i mål på grund av en skada på hans resenär vice Brad Jones, hånades hela tiden av AFC Wimbledon fans välvda i sina problem med bollen vid hans fötter.
Om Liverpool kunde få tag på en målvakt av kvalitet som en långsiktig ersättning för Mignolet denna månad säkert de kommer, även om det kan visa sig lättare sagt än gjort. Mignolet kan behöva göra för den här säsongen men inte längre.
Rodgers arbetar på defensiv organisation och är säkert för skicklig och säker en coach för att ta in en utomstående för att hjälpa till med försvar, men denna sårbarhet måste förbli ett bekymmer.
Som han påpekade när Arsenal gjorde mål på Anfield nyligen, är det inte en fråga om coachning eller organisation när tre en-mot-en huvuden går förlorade i Liverpools eget straffområde. De nuvarande spelarna behöver helt enkelt bli bättre - eller ersättas av bättre spelare.
Mycket gjordes av minnena av den ursprungliga Wimbledon FC: s FA Cup Final seger mot Liverpool på Wembley 1988 som sub-plot till detta tillfälle - och det var rätt att två av de verkliga hjältarna på den dagen och den gamla "Crazy Gang" var till hands för denna slips i form av målvakt och kapten Dave Beasant och målvakt Lawrie Sanchez.
Detta är dock en annan tid och en annan era - liksom en annan klubb för fansen som har hjälpt återfödelse av AFC Wimbledon efter att de startade den långa vägen tillbaka i Kombinerade grevskapsförbundet 2002 innan de går igenom fem kampanjer och en återgång till fotbollsligan 2011.
Och denna FA Cup kväll var en ära för hur denna klubb har omformats och passionen av dessa lojala fans. Neil Ardleys team var ärliga, engagerade och gjorde sig själva och AFC Wimbledon stolta på sin stora kväll.
Det finns fortfarande ytterligare steg för AFC Wimbledon att ta, kanske även tillbaka till deras gamla Plough Lane hem, men för tillfället är detta en bra nyhet för alla inblandade.
FA Cup ger berättelser att berätta för alla inblandade - inte bara för klubbar utan för media efter utvecklingen av denna underbara tävling.
Söndagens slips mellan Yeovil Town och Manchester United involverade ett tillfälligt hem i första raden av Skruvfix Community Stand, där man nästan kunde nå ut och röra vid handlingen på marknivå.
Klipp till Cherry Red Records Stadium en kort promenad från Norbiton Station 24 timmar senare och hem var en specialbyggd trycklåda i ett hörn av stadion, tillgång genom att klättra en ganska skakig stege.
All good fun - speciellt för de osportande AFC Wimbledon fans som utsatte Hennes Majestäts Media för (för att uttrycka det artigt) till catcalls som de gjorde en oelegant avfart ner för stegen innan de lämnar att höra från Neal Ardley och Brendan Rodgers.
Låtarna av 'Du vet inte vad du gör' var inte helt felaktiga men gavs (och togs) i god del.
FA Cup tredje omgången är fortfarande en av de stora datumen i den engelska fotbollens kalender - och den som vill argumentera emot det kunde inte ha varit närvarande på Yeovil eller AFC Wimbledon.
När Steven Gerrard led av en sällsynt fläck mitt i sin senaste masterclass, kastade sig AFC Wimbledons fans över det ämne som kommer att dominera Liverpools agenda mellan nu och den dag han tar avsked.