Han är en av tusentals burmesiska tamiler som bor i den nordöstra indiska staden Moreh i Manipur-staten, som gränsar till Myanmar, även känd som Burma.
Sarlan och andra indianer tvingades lämna landet efter en militärkupp på 1960-talet. Deras företag nationaliserades och Sarlan, som tidigare bodde i Rangoon (nu kallad Yangon), och andra blev utfattiga flyktingar över en natt.
Man beräknar att närmare 300.000 indianer flydde landet efter kuppen.
"Efter att vi kommit till Indien bodde vi under de tre första månaderna i ett flyktingläger i den södra delstaten Tamil Nadu. Även om Tamil Nadu var våra förfäders land var det svårt att bo där utan något stöd", erinrar Sarlan, 74, som nu är en social aktivist.
"Mini-Indien"
Indianerna bodde i Burma i århundraden, men storskalig migration ägde rum under brittiskt-kolonialt styre, när landet var en del av Brittiska Indien, under 1800-talet och början av 1900-talet. De användes som tjänstemän, handlare, jordbrukare, arbetare och hantverkare - och kom att betraktas som ryggraden i ekonomin.
Burmesiska nationalister betraktade dem alltid med misstänksamhet och det förekom en rad antiindiska upplopp på 1930-talet. När britterna lämnade 1948 blev indianerna allt mer sårbara och tvingades snabbt lämna landet efter kuppen 1962.
De fann det svårt att bosätta sig i Indien, så många bestämde sig för att återvända till Burma landvägen. De visste vagt att Indiens nordöstra delstater Nagaland, Manipur, Mizoram och Arunachal Pradesh delade en gräns med Burma.
Efter flera veckors resa med tåg och buss lyckades en liten grupp nå Moreh, omkring 3.200 kilometer på väg från Tamil Nadu. När de nådde gränsen, hindrade burmesiska soldater dem från att komma in i landet.
Tamilerna bosatte sig i Moreh i hopp om att en dag återvända till sitt hemland - men dessa drömmar har aldrig uppfyllts.
"Moreh var en stamby när vi först kom hit. Det fanns knappast någon infrastruktur vid den tidpunkten. Men många burmesiska människor kom till Moreh och letade efter indiska varor som bildelar, kläder och kosmetika. Eftersom vi kunde det burmesiska språket var det lätt för oss att starta företag, berättar Sarlan.
Snart bjöd tamilerna i Moreh in sina släktingar och vänner från lägren i Tamil Nadu och någon annanstans till dem.
Många fortsatte att bli indiska medborgare.
På 1990-talet hade antalet burmesiska tamiler i Moreh ökat till omkring 15 000, nästan hälften av stadens befolkning. De hade satt upp egna skolor, tempel, kyrkor och moskéer - och firade sina kulturfestivaler med glöd. Moreh beskrevs som en "mini-Indien".
"Vi har fortfarande många kulturella och sociala band med Tamil Nadu-staten. För våra viktiga tempelfester tar vi med oss präster och musikartister därifrån. Många föräldrar i Moreh skickar också sina barn till skolor i Tamil Nadu, säger K Balasubramaniam, som är rektor för en lokal gymnasieskola.
Kinesiska varor
Vid ett tillfälle dominerade burmesiska tamiler den lokala gränshandeln och det ledde till förbittring från Kuki-samhället och andra.
Flera människor dödades i blodiga sammandrabbningar mellan Tamils och Kukis 1995, men relationerna har förbättrats sedan dess.
"Vi deltar i varandras kulturella och religiösa festivaler. Vi har flera kommittéer att undersöka eventuella problem och de reds ut omedelbart, säger Manohar Mohan, en tamilsk affärsman.
Tamilska företag drabbades av ett bakslag efter att den burmesiska regeringen etablerat en marknad precis innanför deras gräns i Namfhalong i mitten av 1990-talet. Kinesiska produkter strömmade in och många burmesiska började handla i Namfalong snarare än Moreh.
Handlare i Manipur ställdes också inför hot från rebeller i staten - några av de affärsmän som vägrade att betala "utpressning pengar" sköts ihjäl.
Våldet och bristen på affärsmöjligheter tvingade många handlare och burmesiska indianer att lämna Moreh, många väljer Chennai. Nu är Morehs tamilska befolkning bara 3.500.
"Gateway"
Upproret har i stor utsträckning hållits tillbaka under de senaste åren. Många handlare i Moreh hoppas att staden kommer att återfå sin ekonomiska betydelse när den långvariga Asiatiska Highway, länka den statliga huvudstaden Imphal med Yangon och Bangkok materialises.
Moreh anses vara Indiens inkörsport till Sydostasien och lokalbefolkningen tror på grund av sin unika geografi platsen erbjuder enorm potential.
Berättelsen om stadens burmesiska tamiler är en berättelse om lidande och motståndskraft samt prestation.
Många äldre tamiler, ursprungligen från Burma, är nostalgiska och vill stanna i Moreh, eftersom det är närmare dit de kommer ifrån.  Men senare generationer säger att staden erbjuder lite när det gäller utbildning och sysselsättning.
"Om vi inte har rätt utbildning så måste vi gå någon annanstans. Vi kan inte göra högre studier här. Dessutom kan flickor bara få lärarjobb här i Moreh. Så det finns inga andra alternativ än att lämna denna stad och gå till en plats som Chennai, säger B Revathy, en universitetsstudent.
Känslomässigt fasthållande verkar det kanske inte vara tillräckligt för Moreh att behålla sina burmesiska tamiler.
Varje dag tittar Mohamed Eusoof Sarlan på sitt älskade hemland, några hundra meter från där han bor - men Myanmars soldater kommer inte att tillåta honom att återvända till sitt land.