Jag hade blivit utvald till en av 24 mellanarbetare från hela världen för att ta upp en Rotary International fredsstipendiat.
Det tog tre månader att studera fred och konflikt vid Chulalongkorn University i Thailand.
Mina klasskamrater skulle vara fredsbevarare som hade sett krig och konflikter på nära håll. De var professorer och aktivister från platser som Bosnien-Hercegovina, Irland, Zimbabwe och Nepal.
Förhoppningen var att vi skulle ta examen fullt av lösningar för att hjälpa en värld som, låt oss inse det, behöver folk som är intresserade av att försöka finna fred där de kan.
Men jag hade bara varit i Bangkok två dagar när jag insåg att jag hade ett problem.
När jag tittade ner efter sju timmar av att utforska gatorna, såg jag mina fötter, svullna i hettan, blöda - skuren i bitar av mina sju-åriga väder sandaler.
När temperaturen var inställd på att stiga, och skolan började tidigt nästa morgon, var jag tvungen att köpa nya skor.
De måste vara respektabla, så att mina tränare inte skulle sluta.
Vi hade blivit varnade innan vi kom ut att Thailand fortfarande var mitt i en årslång sorgeperiod för den framlidne kungen Bhumibol Adulyadej.
Mina kläder måste därför vara lämpliga från topp till tå, särskilt eftersom jag gick på det kungliga universitetet.
Jag lämnade mitt rum i rusning och såg en kille i min studentkorridor.
"Är du ny? Är du också en Rotary-kille? Vill du hjälpa mig att köpa skor?" Andrew Miles, en polis från Melbourne, visste när han hade blivit överfallen.
Femton minuter senare befann vi oss mitt i köpcentret MBK.
Tio minuter efter det och 500 baht (Â £11) fattigare, hade jag i min hand två par sandaler som lätt kunde glida av vid tempel och människors hem, som den thailändska kulturen krävde, och kunde också klara av svullnad fötter i Bangkoks stigande värme.
Global utbildning
Ta kontakt med den globala utbildningsserien.
Sandalerna fick verkligen stryk.
Som vegetarian visade sig Bangkoks gatumat vara något av en utmaning.
Lärdom ett: för att finna fred, lär dig så mycket av språket i landet du har flyttat till så snabbt du kan - särskilt när det gäller måltid.
Detta kommer att förhindra "hanger" (när du blir arg eftersom du är så hungrig).
Lektion två: var redo att gå, och gå och gå som du försöker hitta någonstans som kan tillgodose dina stränga kostkrav.
Var försiktig med att bli överexciterad av matställen, eftersom du kan hamna snubbla över dina tår.
Jag kan vittna om att det inte ser bra ut att falla platt på sin botten på Bangkoks otroligt livliga gator.
Först gick det bra.
Skolan var 10 minuters promenad bort, och gästföreläsare inkluderade buddhistiska munkar, militärgeneraler och akademiker med många års erfarenhet av fredsstudier.
Ämnena inkluderade berättande och freds- och konfliktanalysverktyg.
Vänskap och band uppstod genom detta unika program.
Var annars skulle en Londonjournalist som jag dela tvättpulver med Natasha Dimitrovska - en feminist från Makedonien - eller dagligen dricka kaffe med Manty Hasan - en fredsaktivist som bor i Aceh, Indonesien?
Jag följde i fotspåren av mer än 400 fredskamrater som hade studerat fred och konflikt vid Thailands centrum.
Men de skorna var inte vad jag trodde att jag hade köpt.
Gummisulorna på ett par gav bort i värmen och när du lever ett studentliv återgår du till billiga korrigeringar.
Ett meddelande jag skickade till gruppens WhatsApp chatt inkluderade: "Jag råkade superlima min sandal till golvet; någon fick någon nagellack remover jag kunde låna?"
En dag sydde Travis Burke, en amerikansk klasskamrat som hade arbetat i krigszoner, ihop mina andra trasiga sandaler med ett resekit han hade förutseende att ta med sig.
Lektion tre: en nål och tråd är en livsnödvändig för alla framväxande sprickor.
Designer Christian Louboutin har kallat skor ett "kommunikationsverktyg mellan människor", och det leder till lektion fyra.
Att lösa konflikter handlar om att hitta saker gemensamt. Till och med saker som kan verka obetydliga. Som skor.
Vi var på en studieresa till Sri Lanka för att se efterverkningarna av inbördeskriget, som nästan hade förstört landet.
När vi körde ner i vagnen från Jaffna, i norr, till Sri Lankas huvudstad Colombo, innebar det att de falska läderskorna hade slagit sönder spännet igen.
Den här gången ledde försöken av Travis och den kenyanska bonden Emmanuel Karisa Baya att fixa dem med tejpen till något ganska oväntat.
Travis började spela sin ukulele, och Kemuel Laeta, en Solomon Islander med en vattenflaska tamburin, och två kenyaner, Karisa och Dan Noel Odaba började en jamming session.
Kombinationen av denna brokiga besättning som försökte fixa mina skor ledde inte bara till en idé för ett globalt affärsföretag, utan till en åtföljande jingle - Mzungu Repair. Ordet "Mzungu" betyder "vit person" i Swahili och den ursprungliga reparationsverkstaden skulle byggas av Travis och Karisa med franchise på annat håll.
Denna petri skål av röster från olika kulturer blandas tillsammans.
Bandet var en tillfällig fix - mina skor var en avskrivning.
Men sången förde människor från 19 olika länder samman, inte riktigt i sångharmoni utan i fred.
Följ Dhruti Shah på Twitter: @dhrutishah
I den stora plan av saker, de är ganska fula skor: bruna, falska läder, med tre spänne remmar och en sula och häl föroreningen i Bangkok och tre månader av konstant slitage skulle vända sig från en solbränna färg till en orubblig svart.