Det var det löfte som premiärministern gav i helgen. Men det lämnade ett antal frågor öppna - menade han alla, oavsett hur avlägsen, vilken teknik som kommer att användas, och vem kommer att betala för det?
Här är vad David Cameron sa: "Precis som våra förfäder effektivt förde gas, el och vatten till alla, kommer vi att ge snabbt bredband till varje hem och företag som vill ha det."
Eftersom regeringen redan har lovat att få snabbt bredband till 95 procent av bostäderna via BDUK-programmet handlar det om att nå de sista 5 procenten.
Den digitala ministern Ed Vaizey gav ytterligare detaljer och förklarade att planen var att införa en skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster på 10 Mbit/s för "de allra svåraste att nå hem och företag".
Men betyder det varje hem - till och med de walesiska bergen eller på avlägsna skotska öar?
Låt oss anta att det gör det, men precis som med skyldigheten för BT att tillhandahålla en telefonlinje, kan det finnas någon övre gräns för kostnaderna för att koppla upp ett hem.
Bredbandskampanjer har inte hälsat regeringens löfte med stor entusiasm.
I synnerhet har de förlöjligat att 10 Mbit/s minimum som bedrövligt otillräcklig.
Jag kontaktade ett antal av dem för att fråga vad minimihastigheten borde vara och fick svar från 15 Mbit/s till 100 Mbit/s.
Det rådde också allmän enighet om att fiber till hemmet var den teknik som skulle användas, även om några påpekade att 4G nu ger bättre hastigheter i vissa områden än fast bredband.
Problemet är att en samhällsomfattande tjänst, till och med på minst 10 Mbit/s, kan visa sig vara ett dyrt företag och kostnaden för att sätta en fiberanslutning på 100 Mbit/s i varje hörn av Förenade kungariket skulle kunna vara oöverkomlig.
När debatten om snabbt bredband kom igång beräknades det att allmän täckning skulle kosta minst 15 miljarder pund.
En regering som genomför kraftiga nedskärningar av de offentliga utgifterna kommer inte att vara angelägen om att satsa mer pengar på bredband - även om det naturligtvis är värt att komma ihåg att merparten av de pengar som hittills spenderats på BDUK-programmet har kommit från tv-licensavgiften.
Och nästan alla dessa utgifter har kanaliserats genom BT, som var det enda företag som ansökte om pengarna i de flesta regioner.
Nu ser den tidigare monopol telefonleverantören sannolikt ut att vara centrum för ansträngningarna att koppla ihop de sista 5 procenten.
Men även om regeringen ville använda skattebetalarnas medel för att få detta att ske, kommer det att finnas motstånd från BT:s rivaler.
Virgin Media har redan krävt ett slut på subventionerna för bredband på landsbygden och hävdar att marknaden nu kan göra jobbet - även om det inte är klart att den kommer att flytta för att erbjuda kabel till alla avlägsna hem.
Samtidigt finns det tecken på en uppdelning mellan stad och land i fråga om bidragsfrågan.
Direktören för den fria marknaden Institute of Economic Affairs Mark Littlewood berättade Radio 4: s PM att människor som bor i avlägsna landsbygdsområden hade gjort det valet, och snabbt bredband bör inte vara en rättighet.
Landsbygdens bredbandskampanjer slog tillbaka.
John Popham, som ger råd till landsbygdssamhällen som vill komma i kontakt med varandra, sade till mig att det redan fanns en växande klyfta mellan stad och land: " För mig är problemet att stadsförbindelserna blir snabbare. Sedan utvecklas saker för att dra nytta av de snabba anslutningar som då är otillgängliga för landsbygdsanvändare."
Många av dessa kampanjdeltagare har varit djupt skeptiska till BT:s strategi för utbyggnad av snabbt bredband, och vissa har gått med i krav på att Openreach-divisionen, som driver fiber- och kopparnäten, ska säljas av.
Men här är paradoxen - att göra snabbt bredband till en rättighet för alla kan sluta med att stärka BT:s hand. Om företaget uppmanas att uppfylla skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, utan att erbjudas subventioner för att göra detta möjligt, kommer det att vilja ha något i gengäld.
Det är Ofcom, inte ministrar, som för närvarande funderar på om Openreach ska säljas bort.
Men tillsynsmyndigheten kommer att höra starka argument om att ett delat BT inte kommer att vara i gott skick för att hjälpa premiärministern att uppfylla sina löften om snabbt bredband.
Så alla hem och företag över hela Storbritannien kan nu ha snabbt bredband om de vill ha det.