"Den arabiska vårens vagga" kommer denna gång att se tjänstemän från den tidigare regeringen delta i valet och förmå interimspresident Moncef Marzouki att kalla det en tävling mellan "revolutionens anhängare och kontrarevolutionens anhängare".
Systemet bygger på proportionell representation, där var och en av landets regioner har ett fast antal platser baserade på befolkning.
Kandidatförteckningar upprättas av partier, koalitioner och oberoende och stöds av det övervakande organet, den oberoende höga valmyndigheten (ISIE).
Omkring fem miljoner tunisier har registrerat sig för att rösta. Kandidaterna ska vara 23 år eller äldre och ha varit tunisiska medborgare i minst tio år.
Enligt ISIE är 49 % av de nyregistrerade väljarna kvinnor. Och konstitutionen av den 26 januari 2014 införde - för första gången i arabvärlden - jämlikhet mellan män och kvinnor i val.
Lagen föreskriver att kvinnor skall utgöra 50 procent av alla vallistor och att lika många listor skall föras av kvinnor och män.
Tunisiska kvinnor tar ett steg bakåt
Tunisiens valprocess innebär att inget parti sannolikt kommer att vinna en majoritet av platserna i den omdöpta nationalförsamlingen. Politiska observatörer är dock överens om - i avsaknad av opinionsundersökningar, som är förbjudna under kampanjen - att favoriterna är den islamistiska Ennahda-rörelsen och deras sekulära motståndare, den liberala Nidaa Tounes (Tunisias Call).
Ett antal andra partier är i strid, bland annat den sekulära kongressen för republiken (KPR) och det sekulära demokratiska forumet för arbete och frihet (FDTL eller Ettakatol) och de som leds av tidigare tjänstemän i Ben Alis regim.
De flesta kandidater hävdar att de har ekonomin i centrum av sin kampanj och inser att fattigdom och arbetslöshet var de viktigaste faktorerna som utlöste revolutionen den 14 januari 2011.
Ennahda vann 89 av 217 platser 2011 och ledde en koalitionsregering med HLR och FDTL. Den förlorade makten i januari efter gatuprotester men hoppas kunna göra en comeback. Den har sagt att den är villig att bilda en koalition med vilket annat parti som helst.
Nidaa Tounes vill samla nationalistiska och liberala anhängare för att försvaga Ennahdas ställning. Det grundades av Beji Caid Essebsi, tidigare premiärminister, och har stöd av den tunisiska allmänna fackföreningen och vissa affärsgrupper. Nidaa säger att det inte kommer att överväga någon koalition med Ennahda förrän att grupper "klargör" dess förhållande till Muslimska brödraskapet över Mellanöstern och Nordafrika.
Kongressen för republiken leds av interimspresident Marzouki och vann 29 platser 2011.
Demokratiska forumet för arbete och friheter grundades 1994 av den nationella konstituerande församlingens talman Mustapha Ben Djaafar. Den vann 20 platser 2011.
Popular Front är en koalition av fem vänster- och baathistiska partier ledda av Hamma Hammami. Det spelade en viktig roll när det gällde att mobilisera gatuprotester för att störta två Ennahda-ledda regeringar. Frontpartierna tycks dock inte ha något betydande valstöd.
Den al-Qaida-anslutna Okba Ibn Nafaa-bataljonen, aktiv vid Tunisiens gräns mot Algeriet, har hotat att störa valet.
Inrikesminister Lotfi Ben Jeddou har sagt att hans ministerium har planer på att hantera "terrorist"-hotet, som han beskrev som "allvarligt". Tunisien ska mobilisera 50.000 säkerhetsofficerare och nästan 20.000 soldater för att säkra valet.
Enligt al-Jazeera TV har tunisierna endast visat "ljummet intresse" den 20 oktober. Tunisisk akademiker Abdellatif Hanachi berättade för al-Jazeera att detta delvis beror på de svåra ekonomiska och sociala förhållandena i landet.
Han tillade att väljarens apati berodde på en "sens av frustration" bland en stor del av folket vid misslyckandet att uppfylla revolutionära löften. Han drog dock slutsatsen att allt detta kunde ändras på valdagen, som det gjorde 2011.
BBC Övervakning rapporterar och analyserar nyheter från TV, radio, webb och tryckta medier runt om i världen. För fler rapporter från BBC Monitoring, klicka här. Du kan följa BBC Monitoring på Twitter och Facebook.
Tunisierna röstar den 26 oktober i ett parlamentsval, som de hoppas kommer att få ett slut på en nästan fyraårig övergångsperiod som följde på att president Zine al-Abidin Ben Ali avskrevs 2011.