Det är ett beslut som har varit väl telegraferat under de senaste månaderna, där både tjänstemän och industrichefer uttrycker sina tvivel om att all hårdvara skulle kunna göras klar i tid.
Målet med uppdraget är att landa en rover på den röda planeten.
Kan borra upp till 2m under ytan, skulle den söka efter tecken på tidigare eller nuvarande liv.
Det är den andra delen av det så kallade ExoMars-programmet. Den första delen - en satellit för att studera atmosfären på planeten - lanserades framgångsrikt i mars och bör anlända i oktober.
Men ytan roboten kommer nu att följa fyra år efter, i stället för två (planetarisk anpassning föreskriver att de mest effektiva startmöjligheterna blir tillgängliga med 26-månaders intervall).
Europeiska rymdorganisationen (Esa) meddelade i måndags att den hade lanserat programmet.
Ryska ingenjörer har kämpat ett tag för att behålla sin design för fordonets landningsmekanism på 2018 tidslinjen, och även i Europa ansågs vissa komponenter och instrument ha mycket liten marginal i sin utvecklingsplan.
En "tigergrupp" som inrättats av Esa och den ryska rymdorganisationen (Roscosmos), och som inkluderade europeiska och ryska industrier, kunde inte hitta några lösningar för att återvinna förlorad tid.
Rolf de Groot är chef för Esas samordningskontor för robotforskning. Han sade till BBC News: " Det är inte bara komponenterna i rymdfarkosten; det är flera av instrumenten.
– Det vi har gjort på sistone är att se om vi kan förkorta monterings-, integrations- och testfasen till något som skulle vara acceptabelt ur risksynpunkt, men ändå göra 2018 års lansering.
– Mycket nyligen har vi kommit fram till att detta inte är möjligt utan att lägga till en stor mängd ytterligare risker till ett redan riskfyllt uppdrag. Så vi bestämde oss för att det enda ansvarsfulla var att gå över till 2020 års lanseringsdatum."
För europeiska forskare och ingenjörer som har arbetat med roverkonceptet har en sådan försening blivit en del av arbetet.
Först planerades som ett litet teknikdemonstrationsuppdrag, robotfordonet godkändes av europeiska nationer redan 2005, med en lansering först instängd för 2011.
Sedan, när ambitionerna växte och designen förstärktes, lades startdatumet tillbaka. Till en början flyttades det till 2013, men ytterligare problem såg en nedgång till 2016, och sedan igen till 2018.
Grunden till ExoMars-roverns problem har varit bristen på en fullständig och ordentlig budget för att genomföra den. I ett skede, 2009, Esa beslutat att gå samman med Amerika för att försöka få det att hända, bara för att se Nasa gå iväg tre år senare när dess prioriteringar ändrades.
Det kunde ha dödat projektet där och då, men för ett erbjudande från ryssarna att fylla den partnerskapsposition som USA har lämnat.
Som händelserna nu har visat har det dock inte funnits tillräckligt med tid för att omarbeta uppdraget.
Och penningfrågan har inte försvunnit. Nu blir det faktiskt ett större problem.
Redan nu finns det ett underskott i den budget som krävs för rovern på den europeiska sidan. Med den ytterligare förseningen på två år ökar detta underskott bara.
Esa och de två största europeiska rymdföretagen Thales Alenia Space and Airbus Defence and Space befinner sig i slutfasen av att komma överens om ett pris för att bygga rover. De är oense om siffran i euro, men syftet är att få förhandlingarna gjorda före ett möte med medlemsstaternas delegationer i juni.
Det är vid detta rådsmöte som Esa-tjänstemännen kommer att lägga fram en ny väg för projektet. En avsikt är att fortsätta med europeiska förberedelser och sedan lagra all hårdvara i ett år före de sista faserna av AIT. Detta skulle minska en del av de extra kostnader som kommer av att man upprätthåller stora team.
De två länder som investeras mest i ExoMars är Italien och Storbritannien, med Storbritannien i uppdrag att montera rovern.
Airbus Defence and Space har nyligen byggt en renrum på sina Stevenage anläggningar norr om London för att utföra denna uppgift.
Om det finns något positivt med att komma ut ur förseningen är det att listan över potentiella landningsplatser nu kommer att förlängas.
De särskilda flygparametrarna för en 2019 ankomst till Mars begränsade rover till egentligen bara en destination - Oxia Planum.
En ankomst två år senare öppnar upp möjligheten att nå andra mål av stort vetenskapligt intresse.
Jonathan.Amos-INTERNET@bbc.co.uk och följ mig på Twitter: @BBCAmos
Som väntat har de europeiska och ryska rymdorganen fördröjt sitt nästa uppdrag till Mars från 2018 till 2020.