Men först måste tyskarna förhandla om en av årets mest intensiva helger.
Den brasilianska Grand Prix throbs med en passion och glöd matchas av några andra.
Interlagos och Sao Paulo är oupplösligt kopplade till Formel 1 även om dagarna för en vinnande brasiliansk förare kan vara en tid i det förflutna.
Brasiliens första legendariska grand prixförare, Emerson Fittipaldi, föddes där, och hans framgångar på världsscenen banade vägen för alla andra att följa.
Ayrton Senna var också en Paulista, och är begravd på Morumbi kyrkogård några kilometer bort. Han var en hjälte till Rubens Barrichello, som växte upp meter från racerbanan och förfalskade sin passion när han tittade på Senna där, innan han tog examen till F1 ett par år före sin död, blev vän med honom och sedan tog upp sin mantel. Felipe Massa, en annan lokal pojke, följde efter.
Fansen vet att glansdagarna länge har gått, att en brasiliansk seger är lika osannolik som en dag utan trafikstockning i en av världens mest trånga städer.
Men ändå kommer de, packar läktarna och sjunger och sjunger från tidigt på dagen.
Vad är det som drar dem dit? En djupt rotad passion för sporten, för en. Den nästan säkra av en stor sport spektakel, för en annan.
Interlagos har en talang för att producera spännande tävlingar. Drama är synonymt med banan, inte minst på grund av sin position i slutet av säsongen.
Det är en klaustrofobisk plats. Kretsen slingrar sig runt en naturlig amfiteater, högt uppe på en kulle, Sao Paulos spirande både en bakgrund och krossande in från alla sidor. Den tunga fuktigheten, och nästan permanent hot om regn, ökar atmosfären.
Det känns låst, och inte bara på grund av den trånga gamla hängmattan, en bråkdel av allt Bernie Ecclestone tycker är acceptabelt nuförtiden.
Banan är ett stänk av levande grönt i ett hav av betonggrå och smog brun; staden buting upp mot omkretsen stängsel, ändlösa torn block fyller skyline.
För 20 år sen spret en favela uppför kullen ända till omkretsväggen. Det har gjorts ett försök att grana upp saker lite, de gamla korrugerade takhackarna ersätts av lägenheter närmast kretsen, hus av nakna bris block lite längre ner på vägen. Men ner på hälen, minst sagt, återstår det.
Det finns en omisskännlig kant. Vägen upp till Interlagos är inte en plats för en främling att dröja kvar.
Inuti känns banan som en fristad. En av de kortaste varven på kalendern på något sätt packar i en lång rak - utmärkt för omkörning - och en utmanande sekvens av långa hörn, den bästa uppförsbacke dubbel höger-hander av Ferra Dura / Laranha och den snabba nedförsbacke vänster om Mergulho. Det är en bra kapplöpningsbana, med betoning på "race".
De är hörn med en historia - den nya banan är ungefär hälften av den gamla. En del av en tidigare era, det var en magnifik fem miles av vridningar och svängar, uppförsbacke och nedåt, som började med två otroliga, bankade, snabba vänster-handers, tas helt platt av vissa, fortfarande synlig utanför den moderna Turns One, Two och Three.
Allt bidrar till platsens karaktär. Höga, skrämmande, galna, uppfriskande, tuffa kanter. Men, på sitt eget sätt, lysande.
Andrew Benson - chefsförfattaren F1
Prenumerera på BBC Sport nyhetsbrev för att få vårt tips på nyheter, funktioner och video skickas till din inkorg.
De fem världsmästare på det nuvarande rutnätet har alla säkrat minst en titel i Brasilien och på söndag de kan anslutas med en sjätte - om Nico Rosberg vinner loppet, lag-kamrat Lewis Hamiltons förhoppningar om en osannolik sen säsong comeback kommer att vara över.