Den tjänar som en daglig påminnelse om att det finns möjligheter för dem som anstränger sig flitigt vid denna lilla skola med 81 elever i en avlägsen amerindisk by i Guyana.
Men ibland är bristen på moderna undervisningshjälpmedel en källa till oro för den långdragna rektorn Stephen Demetro.
"Vi har inget internet och inga datorer, så vi är i underläge. Det får mig att känna mig skyldig vid nationell bedömningstid... vi har bara inte resurser, "sade han.
"Även tidningarna vi kommer hit kan bli en vecka sena", tillade han och höll upp en daterad kopia av Stabroek News.
Hem till 400 Macushi-folk - en av Guyanas nio amerindiska stammar - Moco-Moco är en sömnig sammansvetsning av traditionella halmtak.
I denna del av Rupununi Savannah squawk scharlakansröda ara från palmer och tapirer, rådjur och paca - som byborna fortfarande jagar med bågar och pilar - strövar vilt.
Cassava grödor, en stapelmat för årtusenden, fransa bosättningen, som är kopplad till närmaste stad av en lång väg prickad med gropar. På båda sidor svänger jättelika termithögar över vindpinade slätter som tysta vakter.
Amerikaner kan ha varit de första människorna att bebo Guyana och de utgör fortfarande nästan en tiondel av sex-rasens befolkning. Men de hör också till landets mest marginaliserade.
Spars infrastruktur och sysselsättningsmöjligheter är uppenbara sidoeffekter av livet på isolerade platser. Vissa säger att de också diskrimineras.
Andra beskriver en förlust av identitet, eftersom en rik kultur som daterar sig till 11.000 år undan för undan urholkas.
Utöver det finns det ökade hot mot amerindianernas agrara livsstil från klimatförändringen, och intrång på deras historiska mark från gruvindustrin, en bålverk av Guyanas ekonomi.
Thomas George, en före detta "Toshao" eller byhövding i Moco-Moco, säger att bristen på jobb driver "unga hjärnlådor" till staden, vilket minskar samhällets styrka.
En plan för att bekämpa detta är inrättandet av en kassavafabrik för att skapa sysselsättning, tillsammans med säljbara produkter tillverkade av rotfrukter som tapioca, farin, en typ av mjöl, och cassareep, en populär krydda.
Men ändrade vädermönster utgör ett ständigt hot mot jordbruket. "När vi förväntar oss sol får vi regn, och när vi förväntar oss regn får vi sol. Det påverkar livsmedelsförsörjningen", sade George.
"Om säsongen förändras och översvämningarna kommer, går allt ner i avloppet."
Inhemska köket är något av en döende konst i Moco-Moco, liksom traditionella hantverk och även dialekt.
Ett nyligen öppnat ungdomscenter syftar till att lära unga amerindianer om deras arv, med klasser om allt från Macushi språk till matlagning pepparkanna - en inhemsk köttgryta och Guyanas nationalrätt.
"Skolan följer den nationella läroplanen och det tillgodoser inte mycket till inhemsk kultur," Mr Demetro sade. "Det är upp till lärarna att hitta våra egna sätt att integrera kulturen i den."
I år har nästan en miljard guyanska dollar (4 miljoner pund) budgeterats av regeringen för ungdomsutbildningsprogram i 106 amerindiska samhällen över hela landet, enligt Valerie Garrido-Lowe, junior minister för urfolksfrågor.
"Föräldrar har svårt att betala för grundläggande saker deras barn behöver i gymnasiet, så många elever blir missmodiga och lämnar," sade hon. "Dessa pengar kommer att stödja elever som hoppar av skolan, ensamstående föräldrar och unga vuxna som behöver en andra chans i livet."
Förutom korrekt matematik och engelska, och yrkeskunskaper som snickeri, snickeri och sömmerska, kommer deltagarna att få chansen att lära sig om ekoturism och gästfrihet i ett försök att locka fler besökare till Guyanas orörda inlandet.
"Det handlar om att återuppliva vår kultur också", sade Sydney Allicock, Guyanas första inhemska vice president. "Turister är oftast sympatiska för amerindianer och är intresserade av att höra våra språk och vara en del av vår verksamhet. Vi vill dela vårt ekosystem med dem.
"Detta program kommer att hjälpa oss att lära dem om djungelöverlevnad och traditionell medicin; vi tar dem vandring och fågelskådning."
Allicock säger att regeringen också undersöker förnybar energi, som sol, vind och biogas, för att minska effekterna av den globala uppvärmningen.
"Vi ser effekterna i flodnivåer, förlust av vilda djur och träd förlorar sin frukt eftersom temperaturen plötsligt förändras," sade han. "Från urminnes tider har amerindianerna varit jordens vårdare och arbetat tillsammans med naturen, men vi är de hårdast drabbade av klimatförändringarna."
Läs mer: Sydamerikanska rivaler kämpar för 'Cinderella county'
Moco-Mocos motto, målat på en klassrumsvägg, högt ovanför de blygsamma träbänkarna och krittavlorna, lyder: "På väg uppåt får vi någonsin gå".