Den skotska distanslöparen hade redan ett visst inre stål och liknar nu Arnold Schwarzeneggers ikoniska cyborgskapelse efter att ha skaffat sig lite mer efter en bruten fotled i januari 2015.
"Jag hade redan fem skruvar i vänster fot och nu har jag ytterligare två och en metallplatta i min fotled", förklarade 25-åringen från Dundee. "Det är nästan som en robotfot - jag håller långsamt på att förvandlas till Terminator.
"Jag sätter inte igång flygplatsskannrar ännu, men det är verkligen på väg att bli så. Det är bara riktigt olyckligt att det alltid har varit min vänstra fot."
En topp 2-finish på söndagens 5000 meter vid British Championships, fördubblas som olympiska prövningar, skulle säkra en plats i Storbritannien laget på väg till Rio - en lämplig belöning för uthållighet inför motgångar.
Som McColgan berättar den "långa processen" av återhämtning från den första fotledsbrott, till ytterligare kirurgi i juli, till jogging igen, till problem med "kompensatoriska skador" och ytterligare nervproblem, är det inte svårt att förstå hennes överraskning på den form hon tar till Birmingham.
Den skotska rekordhållaren på 3000 meters djup har dumpat hindren och vattenhoppen för att skydda sin sårbara fotled och köra personliga bästa i 3000m och 5000m - det senare i hennes första spår ut i 22 månader - för att uppnå OS-kvalificeringsstandarden.
"Det har varit en absolut välsignelse att komma tillbaka så snabbt som jag har", berättade hon BBC 5 lives Sport Panel nyligen. "Jag trodde ärligt talat att detta år skulle handla om att långsamt bygga upp saker och bara vara glad att vara igång igen.
"Men min form har kommit tillbaka ganska snabbt. Jag har jobbat mycket på crosstrainern och i gymmet och poolen. Jag gjorde allt jag kunde förutom att fly.
"Det är skönt att vara tillbaka kör PBs över alla avstånd och jag är redo att tävla prövningarna nu."
Steve Cram, BBC Sports atleter kommentator, såg första hand vad McColgan gick igenom på ett vinter träningsläger för några av Storbritanniens distansidrottare i början av februari.
"Jag har fått mycket tid för Eilish", berättade Cram BBC Skottland. "Jag var med henne i Kenya och hon kämpade fortfarande då.
"Men hon ger aldrig upp det. Alla andra gick ut och gjorde sina miles på spåren och Eilish kunde inte köra mycket vid den tidpunkten, men hon gick in i gymmet och sprang på maskinerna.
"Hon kastade sig in på rehab med otroligt mycket energi. Hennes motivation förblev hög och det är därför hon har kommit ut i andra änden av det.
"Vi har tre eller fyra flickor som mår bra på 5K i år, men om Eilish kan återproducera sin form på proven, förhoppningsvis kommer hon att vara i Rio."
Fellow skotska 5000m löpare Steph Twell (14:59.00) och Laura Whittle (15:08.58) har båda löper snabbare i år än 15:09.94 McColgan postat i Kalifornien i början av maj.
Men med tanke på hennes snabba framsteg sedan hon återvände till banan, skulle du inte satsa mot henne, även om hon erkänner belöningen av en olympisk plats ger ytterligare påtryckningar.
"Förberedelse att sätta på en GB väst är helt annorlunda för mig att tävla i en Diamond League eller en mindre ras," förklarade hon.
"The Olympics är höjdpunkten i sport, det är vad du tillbringar år utbildning för och drömmer om.
"Det är definitivt mycket mer intensivt och det finns mycket mer nerver på startlinjen att veta möjligheten att göra laget är upp för grepp.
"Det är som en annan nivå av konkurrens upp, men det är en du har förberett för.
"Du springer fortfarande och tävlar och gör precis vad du har tränat för att göra. Men hela miljön är lite mer trycksatt."
McColgan har redan tävlat vid OS och missat finalen på 3.000 meters brantlechase i London för fyra år sedan.
Hon medger att övergången till 5000 meter så nära Rio är "en skrämmande förändring" - särskilt i en sådan konkurrenssituation. Men med tanke på alternativet blev beslutet om ersättning för risker tydligt.
"Jag kan springa och komma igenom värkarna och värkarna i min fotled, men effekten av att hoppa i branten är bara för mycket av en risk," sade hon.
"Det är mitt favoritevenemang, men om det innebar att jag var tvungen att sitta på åskådarplats i ytterligare ett år, tror jag mentalt att det skulle ha varit mycket, mycket svårt.
"Jag älskar bara att springa och det skulle ha varit dumt att riskera det för att försöka göra laget för Rio. Jag skulle bara inte vara självsäker mentalt."
Om McColgan behöver ytterligare inspiration på vägen till Rio, behöver hon bara titta på sin tränare, och mamma, Liz McColgan-Nuttall.
1991 års världsmästare på 10 000 meter, tvåfaldig guldmedaljör från Samväldet och vinnaren av London Marathon, som också vann OS-silver, var känd för sin stridslystnad och grit.
"Min mamma är en stor inspiration för mig", säger hennes dotter. "Så många människor kommer fram till mig och säger 'Jag brukade se din mamma springa för 25 år sedan, det är fantastiskt att se dig göra det'.
"Hon inspirerar fortfarande människor idag. Det är verkligen trevligt att höra det om någon som inte bara är din tränare utan din mamma.
"Det är något helt annat med hennes persona. Hon är mycket motiverad och hårt driven. Hon var så hängiven det hon gjorde.
"Det är en mentalitetsgrej. Hon har en kämpande mentalitet och det är det som gör människor legender i sin sport - de har en annan mentalitet än andra människor.
"Du vet inte varför det är eller hur det har hänt, men det är något unikt med dem."
Kanske deras avkomma också.
Att ta hem ädelmetall från Rio skulle vara en enorm sträcka för McColgan eller någon av britterna i en kvinnohändelse som domineras av de ledande etiopierna och kenyanerna.
Men att bara komma dit skulle vara tillräckligt för att fira.
"Jag kommer tillbaka" kan ha varit Eilish McColgans personliga mantra under de senaste 18 månaderna - även när tvivel och demoraliserande bakslag fortsatte att drabba henne.