Enligt Australiska socialtjänsten (ACOSS) är mer än 730 000 ungdomar fångade av nackdelar.
Den beklagar en "nationell skam", och dess forskning tyder på att 13 procent av befolkningen - eller tre miljoner människor - lever under gränsen.
Inhemska barn lider mer än sina icke-ursprungliga motsvarigheter. Enföräldersfamiljer får också utstå stora svårigheter.
Jessica Russell, 25 år, som uppfostrar sina två små barn på egen hand, förlitar sig på veckobetalningar på 545 dollar (338 pund), varav en stor del slukas av att hyra ett blygsamt hus i Sydneys förorter.
"Det är en riktigt stor kamp. Jag är den största stress-huvudet möjligt eftersom jag oroar mig för mina barn, berättar hon BBC News.
"Jag vill inte att de ska falla efter och inte få vad de förtjänar eller behöver i livet.
"Jag bryter ner de flesta nätter eftersom jag inte kan ge dem allt de behöver eller vill ha. Jag satte mig själv sist."
Ms Russell lever långt under den officiella fattigdomsgränsen, som definieras som hälften av Australiens medianinkomst (omkring 80 000 dollar).
Ibland säger hon att trycket är överväldigande.
"Den störtar ner", säger hon som Ryan, tre, ryter förbi med en leksak motorsåg, jagad av hans bror, Andrew, en.
"De går och lägger sig, jag sätter mig och tänker: "Vad har jag gjort för fel?" Vad har jag gjort för fel med att kämpa så mycket?"
Det är nästan 30 år sedan Australiens dåvarande premiärminister Bob Hawke sade: "Inget barn kommer att leva i fattigdom 1990."
Hans djärva löfte skulle inte hållas, men det ledde till betydande framsteg när det gäller att ta itu med ojämlikheten under 1980- och 1990-talen, men fortfarande kvarstår problemet.
I stadsdelen Ashfield i Sydney är det sent på morgonen och en folkmassa väntar tyst utanför de tunga trädörrarna till restaurangen Loaves and Fishes, en restaurerad sal i området för 1800-talets enande kyrka.
Den drivs av utflyttningsstiftelsen och serverar 500.000 gratis måltider åt de behövande varje år.
Välgörenhet grundades för 30 år sedan av pastor Bill Crews, son till medelklass brittiska invandrare.
"Vi kämpar för evigt för att hänga med", säger han.
"Vi kommer att stöta på en familj som har levt på pannkakor i en vecka eftersom det inte har funnits tillräckligt med pengar.
"Detta är ett land som kan leda världen på ett bra sätt att leva.
"Det har fått viljan i sitt folk att vara jämlik och visa vägen.
"För hundra år sedan visade Australien vägen.
"Det är mycket sorgligt för mig att åka till länder utomlands där man förväntar sig fattigdom, och sedan komma tillbaka hit och se samma fattigdom här."
ACOSS-betänkandet visar att ett av sex barn i Australien lever i fattigdom, en ökning med 2 procent under det senaste årtiondet, när landets kassakistor är fyllda av en mångmiljarddollars bonanza som smids på export av järnmalm och andra värdefulla resurser.
Välgörenhet skyller de stigande levnadskostnaderna och bristen på bostäder till överkomliga priser på envist höga fattigdomsnivåer.
De fruktar att regeringen kommer att börja begränsa välfärdsbetalningarna.
"Folk ser Australien som den plats där du kan komma och få ditt eget hus, ta upp din familj och du kommer inte att ha några problem, men vi ser en ökande befolkning av de människor som tycker att det är tufft", säger Ben Carblis, från Mission Australia, en icke-deominationell kristen samhällstjänstorganisation.
"Det är svårt att tro."
Denna dystra bedömning av livet för miljontals hårt pressade australiensare är dock inte allmänt accepterad.
David Leyonhjelm, en liberal demokratisk senator i Canberra, har ifrågasatt hur missgynnade nivåer beräknas och anser att problemets omfattning har överdrivits.
"Poverty existerar i Australien, om du talar om att inte ha tillräckligt med mat, ingenstans att bo och inga kläder att bära, men det är inte någonstans nära 13% - inte i närheten av det," säger han BBC News.
"De människor som arbetar för dessa välgörenhetsorganisationer har sina karriärer bundna i fortsättningen av detta välgörenhetsarbete.
"Om de var för framgångsrika och fattigdomen eliminerades, skulle de inte ha jobb längre.
"De har en mycket lång historia i Australien av att tala om fattigdom."
Den federala regeringen har sagt att det bästa sättet att ta itu med fattigdomen är att skapa fler arbetstillfällen.
Ms Russell vill utbilda sig till barnmorska när hennes pojkar är äldre, men för tillfället kan man inte se något slut i sikte på det dagliga livet under brödlinan.
"Jag har två underbara, underbara barn, och jag känner fortfarande att det finns något mer som jag kan göra, men jag kan inte avgöra vad det är, och det knäcker mig eftersom jag inte vet hur jag ska fixa det", säger hon.
Det är ett av de rikaste länderna på jorden - berikat av belöningen av en en gång i livet gruvboom - men Australien är fortfarande bemedlad av ett ökande antal av sina barn som lever i fattigdom.