Med utsökt timing har Patrick Buisson - mannen hedrad med att inspirera sin före detta chefs högerskifte i frågor som nationell identitet - släppt en minnesbok om de sju år han tjänstgjorde som sin högsta rådgivare.
Till ingens förvåning, med tanke på hur paret separerade företaget efter Nicolas Sarkozy förlorade ordförandeskapet 2012, droppar det med tillfredsställelse av en slutligen rekvirerad hämnd.
Jag har känt till en del svek i min tid... men sällan så här"
I ett stycke hävdar Buisson att Nicolas Sarkozy avsiktligt tillät upploppsmakare från förorterna att rusa fram i centrala Paris, desto bättre är det att visa upp sin förmåga att återställa ordningen.
Det var 2006, när Nicolas Sarkozy var på inrikesdepartementet och hans rival, premiärminister Dominique de Villepin, drev igenom en arbetsreform som starkt ifrågasattes av franska ungdomar.
Buisson citerar Nicolas Sarkozy som påminner: "Vi fattade beslutet att tillåta svarta och arabiska gäng att attackera de unga vita på de Invalider, och samtidigt tipsade fotograferna vid Paris Match om att det sannolikt skulle bli allvarliga problem.
"Vi var förstenade om att någon skulle bli allvarligt skadad, men till slut var det värt det."
Vid den demonstration som följde ingrep polisen tidigt och Nicolas Sarkozy fanns till hands för TV-kamerorna, "som visade hur mycket han hade kontroll över situationen jämfört med premiärministern", skriver Buisson.
Den tidigare rådgivaren skämmer ut Mr Sarkozys "narcissistiska" personlighet, och säger att hans offentliga sällskapande och äktenskap med "trofikvinnan" Carla Bruni var en plågsam förlägenhet.
"Förmodligen trodde han innerst inne att de glada nyheterna om hans kärleksliv skulle vara ett användbart motgift mot det rådande dystra. Istället [reaktionen] kunde sammanfattas med tre ord: omogen, ovärdig, infantil."
Han är också osparerande mot Carla Bruni själv, som han säger "gjorde stor skada för [Sarkozy] ordförandeskapet".
"Statens överhuvud... var i verkligheten en bräcklig förförare underkuvad av sina erövringar, en falsk tuffing dränkt i ett permanent tillstånd av känslomässigt beroende."
I politiken säger Buisson att Nicolas Sarkozy alltid var ord snarare än handling, att han saknade vägledande principer och att han var mer intresserad av medias kortsiktiga godkännande.
"Den offentliga människan... var alltid pressad av den privata människan, av hans passioner, hans förvirring, hans svaghet för vad som var på modet."
Boken visar att den blivande presidenten var i kontakt med FN-ledaren Jean-Marie Le Pen mellan de två omgångarna i 2007 års val, som han vann, i hopp om att vinna FN-röster för omgång två.
Och 2005 citerar Buisson honom och säger: "Värdena längst till höger är värderingarna hos alla fransmän. Det är bara det sätt FN sätter dem på som är chockerande. Fransmännen tycker inte om överdådig mat."
Nu när Nicolas Sarkozy är helt engagerad i novembers primärval av center-högerns presidentkandidat har han avfärdat Buissons bok som ovärdig uppmärksamhet.
De två männen föll ut efter den tidigare presidentens 2012 val nederlag av Francois Hollande.
Två år senare avslöjades att Buisson under Sarkozys ordförandeskap i hemlighet hade spelat in samtal och möten på Elysee.
På TV sade Nicolas Sarkozy: "Jag har känt till en del svek i min tid, men sällan på det här sättet!"
Buisson dömdes för intrång i privatlivet och beordrades att betala 20000 pund (17 000 pund, 22 000 dollar) i skadestånd till Nicolas Sarkozy och Carla Bruni.  Enligt den tidigare rådgivaren var det bara Carla Bruni som löste in checken.
De giftiga memoarerna från en högerrådgivare på Elysee Palace visar sig vara mycket pinsamma för före detta president Nicolas Sarkozy, precis som han samlar styrka för en planerad presidentkomeback.