När vi anlände till ingenjörens hem, var den förfallna maskinen en ögonskada på botten av hans trädgård.
"Ingen betalar, ingen betalar", berättade den förmögna tysk-afghanske affärsmannen.
Han erbjöd oss te och kex och förklarade för några år sedan hur alla hans stora sjukhus- och vägbyggnadsprojekt plötsligt gavs till politikers kumpaner.
För att ytterligare förvärra olyckan dödade en vägbomb i detta krigshärjade land 15 av hans arbetare.
Senare besökte vi en del av hans vapenförråd av tysktillverkade lastbilar, trailers, lastare och grävare som satt på toppen av en kulle, som, liksom hans ambitioner, förpassades till historiens skrothög.
Popal berättade för oss, kanske föga förvånande, att han snart skulle lämna Afghanistan om inte saker och ting förändrades.
Världsbanken har sagt att det är svårare att göra affärer i Afghanistan än Iran, Irak, Syrien och Zimbabwe.
Men Afghanistans nya president säger att han vill ha landet "helt öppet för affärer".
Som tidigare chef för Världsbanken är president Ashraf Ghani alltför väl förtrogen med utmaningens omfattning.
Han ärvde en ekonomi i spillror efter tre decennier av krig, trots mer än 100 miljarder dollar (?64 miljarder euro) av huvudsakligen amerikanska pengar som spenderades på återuppbyggnad, vilket var mer än vad USA betalade för att återuppbygga Europa efter andra världskriget.
Det finns massiv korruption, brist på kredit, kontrakt är svåra att genomdriva och elektricitet är knapp.
Den snabbhet med vilken president Ghani hanterade Kabul Bankskandalen på 1 miljard dollar, en av världens största bankbedrägerier, visade en ny politisk vilja.
Men presidenten missade nyligen sin egen tidsfrist för att bilda ett kabinett, vilket tyder på att det kommer att ta tid att genomföra djupare reformer, till exempel att förenkla Afghanistans affärsklimat, som har plågats av onödig byråkrati.
Keen entreprenörer har varit tvungna att vara kreativ för att frodas.
Med hjälp av brittiska hjälppengar öppnade apoteksägaren Zabi Ullah landets första varumärkesförfalskningsfria 24-timmarskedja av kemister, där kunderna kan kontrollera om varor är verkliga med hjälp av en SMS-tjänst.
Gamla regler gjorde det olagligt att öppna fler än en butik under samma namn och inom 200 meter från varandra.
Men Ullah registrerade varje affär under en annan familjemedlems namn. Det var långt ifrån idealiskt, men det var praktiskt, baserat på tillit.
På ett av hans apotek i huvudstaden Kabul säger Ullah: "Familjen har varit samarbetsvillig och gett mig sina namn. De kommer att samarbeta med mig när förordningen ändras och allt ägande av licenserna kommer att överföras till [mina] apotek."
Att arbeta inom föråldrade regler kostar landet dyrt.
Naseem Akbar är verkställande direktör för den icke-vinstdrivande, afghanska affärsinriktade organisationen Harakat. Hans uppgift är att minska regleringen i Afghanistan.
Han anser att politikerna bär skulden för den svaga ekonomiska tillväxten under det senaste årtiondet. Han säger att en bra politik skapades men aldrig genomfördes, vilket hämmade den privata sektorns utveckling.
Akbar välkomnar Ghanis nya antikorruptionsstrategi, som han beskriver som "en chock för systemet".
Han säger att regeringen måste definiera en tydlig ekonomisk utvecklingsstrategi för att stärka investeringsklimatet i landet.
Akbar vill också ha en enda organisation som driver alla offentliga tjänster för att motverka korruption.
"En del av [det som ligger bakom] upproret är den besvikelse som public service-tjänsten erbjuder sitt folk", säger han.
President Ghani måste återuppbygga Afghanistans ekonomiska rykte inför en avgörande givarkonferens i London nästa månad.
På en nyligen gjord insamlingsresa till Kina accepterade presidenten Afghanistans behov av utländska medel för nationsbyggande, men insisterade på att han inte har bett det internationella samfundet om välgörenhet.
"Vi behöver verkligen lära oss att fiska, inte att få fisk", sade han.
Det enda Asadullah Popals grävare hade samlat var damm.