Vad sägs om 54.000 pund?
Om det verkar högt för en treårig examen, det är hur mycket en tankesmedja har beräknat en student kan behöva betala tillbaka med ränta.
Och det skulle inte vara den fulla storleken på skulden. Det kan finnas ytterligare 40 000 pund kvar när avgiftslån skrivs av efter 30 år.
När avgifterna börjar stiga från och med i höst kommer det att innebära att man lånar omkring 28 600 pund under tre år, med beloppet som sedan stiger med inflationen varje år.
Men medan eleverna har kämpat i åratal över rubriken siffran £ 9000 och nu £ 9,250, säger Intergenerational Foundation att de missar den mycket större bilden av vad det verkligen kommer att kosta i återbetalningar.
Och det kommer att publicera sina resultat i en rapport som heter Packhorse Generation.
Dessa extra kostnader börjar strama upp medan en student fortfarande är på universitetet, eftersom ränta debiteras så snart studenter börjar sina kurser, lägga tusentals till skulden innan studenter ens har tagit examen.
Studenter börjar betala tillbaka sina avgiftslån när de tjänar mer än £ 21.000 per år - och ju mer de tjänar desto mer betalar de varje månad, tills skulden, plus ränta, är klar.
Detta innebär alltså att den totala återbetalningen kan variera mycket.
I tankesmedjan, som arbetar för rättvisa mellan generationerna, förutspås följande:
Ett mer troligt scenario är att en utexaminerad skulle börja med en lägre lön och gradvis gå uppåt.
Och tankesmedjan ger ett exempel på någon som börjar på £ 22.000 och sedan stiger under åren till £ 41.000, med prognosen att de skulle betala tillbaka cirka £ 31.000 och lämna ytterligare £ 69.000 obetald.
Detta är inte nödvändigtvis dåliga erbjudanden för studenter om det hjälper dem in i en bra karriär.
Men Estelle Clarke, en före detta stadsjurist i styrelsen för Intergenerational Foundation, hävdar att vi inte förstår den "snärja" av skulder som vi bygger upp för unga människor.
Hon varnar också för att vi nervöst bör titta på den stora omfattningen av avskrivningar i det nuvarande systemet.
För närvarande tar skattebetalaren upp notan för obetalda lån efter 30 år, vilket gör det möjligt för utexaminerade att lämna tiotusentals pund skulder och räntekostnader.
"Skattebetalare får betala för detta system två gånger om. För det första kommer de att axla bördan av en ekonomi utan kontanter, eftersom miljontals utexaminerades inkomster avleds till återbetalningar av lån, säger Maria Clarke.
"Och för det andra axlar de bördan av den uteblivna återbetalningen av de flesta lånen på grund av den utpressande hopdragningen av ränta trots regelbundna betalningar."
Men regeringen har länge övervägt att sälja mer av studielåneboken till den privata finanssektorn.
Skulle en privat aktör, som är hungrig på månatliga återbetalningar från miljontals utexaminerade, vilja ha förmånligare villkor och en större del av denna obetalda skuld?
Christa Clarke varnar för att det inte finns tillräckligt med skydd för studenter mot framtida förändringar av återbetalningsarrangemangen för att "dra ut ännu mer pengar från de utexaminerades fickor".
"Ingen annan utlåning har så lite skydd", säger hon.
Enligt internationella normer är Förenta staterna den enda verkliga jämförelsen för sådana nivåer av studentlån.
Men när England ökar kostnaden för undervisning, har USA försökt vända sig ut ur en spiral av högre avgifter och högre skulder.
Den här månaden tillkännagav guvernören i New York en plan för att skrota studieavgifter vid statliga universitet och högskolor för familjer som tjänar upp till 125.000 dollar (102.000 pund) per år, vilket skulle hjälpa 80 procent av hushållen.
Den återspeglade djupt rotade medelklassens oro över studieskulden - särskilt för familjer som inte är tillräckligt rika för att ha råd med avgifter och inte tillräckligt fattiga för att få ekonomiskt stöd.
Detta kan verkligen vara en livstid av skulder, med varningar denna månad av aggressiva taktik från långivare försöker återvinna studielån från pensionärer, med över 60-talet i USA fortfarande skyldig £ 55 miljarder av studentskuld.
Under Obamas administration hade det gjorts allt större ansträngningar för att ta itu med studentskulden.
Men med valet av president Trump framtiden av studielån, nu mätt i biljoner, har blivit mycket mindre förutsägbar.
Utbildningsdepartementet hävdar att Englands system redan är extremt tillgängligt, eftersom det inte finns några initiala kostnader för några studenter.
I stället läggs kostnaderna tillbaka för att betalas efter att de utexaminerade har arbetat.
Och eftersom utexaminerade sannolikt kommer att tjäna mer, har de råd med kostnaden för återbetalningar, vilket i sin tur stöder nästa generations studenter.
"Det engelska systemet för studentfinansiering är hållbart, och har erkänts som sådant av OECD", säger en avdelning för utbildning taleskvinna.
"Kritiskt sett tar vårt system bort ekonomiska hinder för alla som hoppas på att studera - med rekordmånga ungdomar från missgynnade bakgrunder som går på universitet förra året."
Men detta är något av en vändpunkt - med avgifter och skulder på väg att börja en lång uppåtgående kurva. Och Intergenerational Foundations varningar kastar ett kallt ljus över omfattningen av de stigande kostnaderna.
Kommer detta att bli nästa steg i ett sofistikerat, självfinansierande, öppet, överkomligt universitetssystem, eller ovetande steg mot ett ekonomiskt sjunkhål?
Hur mycket kommer det att kosta att få en examen i England när terminsavgiften ökar till 9 250 pund på hösten?