Reglerna, som skapats av Financial Stability Board (FSB), ett globalt övervakningsorgan, skulle kräva att stora banker håller mycket mer pengar mot förluster.
Mark Carney, FSB:s ordförande och guvernör på Bank of England, sade att planerna var ett "vattendelare" ögonblick.
Han sade att det hade varit "helt orättvist" för skattebetalarna att rädda banker efter finanskrisen 2008 och 2009.
"Bankerna och deras aktieägare och deras fordringsägare fick förmånen när saker och ting gick bra", berättade han för BBC.
"Men när de gick fel den brittiska allmänheten och efterföljande generationer plockade upp lagförslaget - och det kommer att ta slut."
Carney förklarade att det nya systemet skulle garantera att bankaktieägare, och långivare till banker som obligationsinnehavare, skulle komma i första hand för att bära bördan av framtida förluster om bankerna inte kunde betala av sina egna medel.
"I stället för att ha allmänheten, regeringar, [och] skattebetalarna räddar banker när saker går fel; bankernas fordringsägare, de stora institutioner som håller bankernas skuld - inte insättarna - kommer att bli nya aktieägare i banker om banker gör misstag."
"Låt oss inse det, systemet vi har haft hittills har varit helt orättvist", tillade han.
Större kudde
Regeringar runt om i världen spenderade hundratals miljarder pund på att rädda drabbade banker under finanskrisen 2007-08.
Enbart i Förenade kungariket var skattebetalarnas direkta bidrag till bankerna mer än 1 biljon pund enligt en rapport nyligen från Riksrevisionen.
I kölvattnet av finanskrisen bad världens ledare FSB att komma med förslag för att förhindra liknande räddningsaktioner i framtiden.
De föreslagna nya reglerna, som är föremål för samråd och bör träda i kraft 2019, kräver "globala systemviktiga banker" för att hålla ett minimum av kontanter för att säkerställa att de kommer att kunna överleva stora förluster utan att vända sig till regeringar för att få hjälp.
Det avsatta kapitalet bör vara värt 15-20 % av bankens tillgångar, sade FSB. Det är en mycket större dämpning mot förluster än vad som krävs enligt de nuvarande bankreglerna.
FSB hoppas att denna starkare politik kommer att hindra skattebetalarna från att tvingas betala miljarder pund igen för att hindra stora banker från att kollapsa, i händelse av en annan finanskris.
Anthony Browne från British Bankers' Association välkomnade förslagen.
"Bankbranschen stöder starkt detta arbete, vilket är ett mycket viktigt steg i att avsluta "för stort för att misslyckas" och se till att skattebetalarna aldrig mer måste träda in för att rädda banker", sade han.
"Vi instämmer i syftena och målen med förslagen om total förlusttäckningskapacitet (TLAC), att det bör finnas tillräckliga resurser för att absorbera förluster i händelse av bankkonkurser och tillhandahålla nytt kapital för att säkerställa att kritiska ekonomiska funktioner kan fortsätta att tillhandahållas", tillade han.
"Avtal om förslag till en gemensam internationell standard om total förlustdämpande kapacitet för [stora banker] är en vattendelare för att göra slut på "för stor för att misslyckas" för banker", sade Carney.
"När dessa avtal väl har genomförts kommer de att spela en viktig roll för att göra det möjligt att lösa globala systembanker utan statligt stöd och utan avbrott i det bredare finansiella systemet."
Enligt BBC:s affärsredaktör Kamal Ahmed uppskattar analytikerna att de nya kapitalkraven skulle kunna kosta 200 miljarder euro (157 miljarder pund) enbart för Europas banker, och kostnaderna för globalt betydande banker i USA, Japan och Kina sannolikt kommer att bli mycket högre.
FSB har publicerat en förteckning över 30 banker som den anser vara "systemviktiga", vilket innebär att deras kollaps kan få en större inverkan på de globala finansiella systemen.
I Storbritannien är bankerna Barclays, Standard Chartered, HSBC och Royal Bank of Scotland.
Lloyds Banking Group har tagits bort från listan eftersom dess potentiella inverkan på de finansiella systemen har minskat under de senaste åren.
Den brittiska regeringen spenderade omkring 65 miljarder pund direkt på att rädda RBS och Lloyds under krisen. Regeringen äger fortfarande 80 % av aktierna i RBS och 25 % av Lloyds.
Analys: Andrew Walker, ekonomikorrespondent, BBC News.
Lehman Brothers var det klassiska fallet med ett finansinstitut som var för stort för att misslyckas - eller åtminstone var det enligt den tidigare centralbanksordföranden Ben Bernanke.
Naturligtvis misslyckas DID, och finanskrisen gick in i en ny och farligare fas efter att Lehman ansökt om konkurs i september 2008. Den omedelbara lärdom som många beslutsfattare drog - och detta ifrågasätts - var att den borde ha räddats.
Och så bestämde de sig för att andra stora finansiella företag inte skulle misslyckas och skattebetalarnas pengar kastades på bankerna runt om i världen.
Men det finns en annan lärdom från Lehman-episoden: att det skulle vara mycket bättre att ändra finansreglerna för att se till att alla banker skulle kunna misslyckas säkert om de hamnar i allvarliga svårigheter oavsett hur stora de är.
Det är där Financial Stability Boards nya förslag kommer in.
Nya globala regler för att förhindra att banker som är "för stora för att misslyckas" räddas av skattebetalarna har föreslagits.