Det är inte det som görs för att blanda sig i en medlemsstats inre angelägenheter när allt kommer omkring, och Storbritannien är fortfarande en medlemsstat - nästan.
EU-rådets ordförande Donald Tusk har redan gett en lektion i vad man ska säga när man vet att man inte kan säga så mycket.
Han skrev: "Det var Hitchcock som regisserade Brexit - först en jordbävning och spänningen stiger."
Det tyder på att Tusk bara har en oklar kunskap om Hitchcocks verk - men det tyder också på en förväntan i Bryssel att Brexit-debatten snart ska bli varmare.
När det gäller inrikes frågor hoppas May på ett starkt, tydligt och personligt mandat för att leda Brexitförhandlingarna på sina egna villkor. Och om arbetarledaren Jeremy Corbyn vinner skulle han också kräva stöd för att sätta sina egna politiska prioriteringar i centrum för de kommande samtalen.
Men i europeiska termer är det något av en sekundär fråga.
EU-kommissionens ledande förhandlare, Michel Barnier, kommer att behöva ta itu med den som är bosatt på 10 Downing Street och styrkan i den boendes mandat kommer inte att vara hans oro.
Hans team har redan sagt att även om tillkännagivandet inte ändrar någonting, finns det ett hopp om att det kommer att producera en stark ledare med starkt stöd från folket i Storbritannien.
Och vi kan vara säkra på att detta brittiska val kommer att övervakas med ännu större uppmärksamhet än vanligt - inte bara i Bryssel utan i de andra europeiska huvudstäderna där Brexit kommer att bli en enorm fråga under de kommande åren.
För det första måste både Theresa May och alla hennes rivaler presentera sina visioner för Brexit mycket mer i detalj än vi har hört hittills.
Brittiska väljare kommer inte att kräva något mindre.
Men i processen kommer Barnier-gruppen och regeringarna i Frankrike, Tyskland och resten att få en känsla av var de brittiska röda linjerna i förhandlingarna verkligen ligger.
Varje brittisk kandidat som är värd sitt salt kommer att försöka lämna manöverutrymme i de samtal som kommer efter valet, men det kommer säkert att vara omöjligt att föra en kampanj utan att ge bort åtminstone några detaljer.
Och naturligtvis finns det romantiker över hela Europa som hoppas att de återståendes röst kommer att höras högt och tydligt i den kommande brittiska debatten.
Hoppet om att Brexit snabbt kan vändas har i stort sett försvunnit från den europeiska debatten nu, men många politiker över hela kontinenten kommer att hoppas på att få höra kandidater lägga fram argumentet för en mjuk Brexit med de närmaste möjliga kopplingarna till EU och dess inre marknad.
Det kan vara önsketänkande, men det kommer att finnas ett starkt stöd för sådana röster från många håll i Europa.
Europa överraskades av Theresa Mays tillkännagivande, men togs inte tillbaka. EU:s förhandlare har arbetat hårt bakom kulisserna för att förbereda sin position och deras budskap är att de är redo att förhandla med Storbritannien, oavsett vem som ockuperar 10 Downing Street.
Detta var redan ett hektiskt år för den europeiska demokratin - Nederländerna har redan röstat, medan Frankrike röstar för en president i helgen och kommer att hålla nationalförsamlingens val i juni.
Tyskland går till opinionsundersökningarna i september.
Men det finns en medvetenhet om att det brittiska valet kommer att vara annorlunda just för att det kommer att spela en stor roll i utformningen av den brittiska förhandlingspositionen om Brexit.
Och, naturligtvis, det finns också fascination av den rena politiska teatern av allt.
EU måste mätas i sitt svar på Theresa Mays valmeddelande.