Hull kommunfullmäktige hade hoppats att de dekorativa stenarna skulle hjälpa till att höja profilen för dem i staden som var synskadade.
De skulle stava dikten, The City Speaks, av Shane Rhodes.
Men brailleläraren Barry Wheatley sa att det inte var vettigt eftersom punktskriften är för stor och saknar mellanslag mellan orden.
Rådet sa att det bara var tänkt att vara "kreativ" taktil mark.
Läs mer om detta och andra berättelser från East Yorkshire och norra Lincolnshire
Mr Wheatley sa att han först tyckte att stenarna längs Jameson Street och King Edward Street var en bra idé men snart insåg att de var meningslösa.
"Braille är storleken på dina fingertoppar och att komma ner på knä och känna detta, väl det är meningslöst," sade han.
"Även om du är en synad blindskriftsläsare så är det som att läsa en mening i tryck utan några mellanslag i den.
"Det är bara gobbledygook."
Han sade också att det inte fungerade att leda blinda eller synskadade människor nerför gatan, eftersom det sprang in i gatumöbler.
Ledamot Martin Mancey sade att han inte trodde att något hade "gjort fel" med markytan, som först nyligen hade installerats.
"Det var aldrig tänkt att vara en tydligt läsbar form av dikten, det var en konstnärlig tolkning.
"Den har redan uppnått ett av sina syften, nämligen att öka medvetenheten om behoven hos blinda och synskadade i stadens centrum."
Han sade att han inte var medveten om några hinder som förhindrade att den användes som navigationsguide.
Ett råd som installerade braille gatstenar märkta "gobbledygook" har sagt att plattorna bara var avsedda att vara "kreativ".