Eftersom inget enskilt parti eller block leder en majoritet av de 325 platserna i parlamentet, har de tävlande tvingats skapa nya partnerskap och avtal i sina ansträngningar att dela maktens positioner.
Detta är det största shia-parlamentariska blocket. Det bildades efter valet i mars 2010 som en följd av en sammanslagning av premiärminister Jurij Jurij Malikis rättsstatskoalition och Iraks nationella allians (INA).
Nationella alliansen beslutade i oktober att stödja Malikis förslag om en andra mandatperiod som premiärminister, men beslutet var enligt uppgift inte enhälligt.
LAGSTIFTNING: Denna gruppering - som slogs samman med den irakiska nationella alliansen för att bilda den nationella alliansen - leds av avgående premiärminister Maliki, som har sökt en andra mandatperiod vid makten.
Det sägs att blocket korsade religiösa linjer och stamlinjer. Där ingick Malikis shia Islamist Dawa [Call] parti samt några sunni stamledare, shia Kurder, kristna och oberoende.
Maliki sade att alliansen ville ha ett Irak som bygger på nationalistiska principer.
Men många av minoriteten Sunnis är tydligen inte säkra på att han verkligen anser att de borde få en stor del av makten.
Maliki hoppades kunna dra nytta av framgångarna under sin första mandatperiod. Hans säkerhetsresultat undergrävdes dock av en rad uppmärksammade attacker mot regeringsmål i Bagdad före valet i mars.
IRAQI NATIONELLA ALLISENCE (INA): Denna huvudsakligen Shia-allians - som gick samman med den statliga Law Coalition - omfattar anhängare av den mäktiga präst- och engångsmilisledaren Moqtada al-Sadr.
Det sammanför Iraks islamiska högsta råd (IISC), Basra-baserade Fadhlah-partiet, några sunniledare, före detta premiärminister Ibrahim Jaafari och Ahmad Chalabi - den tidigare exilen som spelade en nyckelroll före den USA-ledda invasionen 2003.
Jaafari var premiärminister i den irakiska övergångsregeringen mellan 2005 och 2006 och hans rykte besudlades av det faktum att miliserna tog över säkerhetstjänsten medan han var ansvarig, och av det sekteristiska krig som följde.
En högre ledare för IISC är avgående vice ordförande Adel Abdul-Mahdi.
Den kurdiska koalitionen domineras av de två partier som administrerar Iraks norra, halvautonoma kurdiska region.
Kurdistans demokratiska parti, som leds av regionens president Masood Barzani och Kurdistans patriotiska förbund, leds av Iraks avgående nationella president Jalal Talabani, är båda sekulära till sin natur och har nära förbindelser med väst.
De två partierna ställdes inför en stor utmaning i Kurdistans parlamentsomröstning i år från reformblocket (Change), som vann ungefär en fjärdedel av platserna.
Kurderna har spelat kungsmästare i Irak sedan invasionen 2003 och kommer sannolikt att behålla tillräckligt inflytande för att vara en del av en härskande allians med en annan fraktion.
Alliansen vann valet med en smal tvåsätesmarginal över den avgående premiärministern Malikis rättsstat, men kom inte heller i närheten av den majoritet som behövdes för att styra.
Det leds av före detta premiärminister Iyad Allawi, en sekulariserad Shia som allmänt stöds av Sunnis som ser honom som en stark man som kan motverka Shia makt Iran.
Alliansen inkluderar avgående vice ordförande Tariq al-Hashemi, en sunni arab, och senior sunnipolitiker Saleh al-Mutlaq. De sprang på en nationalistisk plattform.
Medan alla större koalitioner har antagit en retorik om "nationell enhet", har al-Iraqiyya, och Saleh al-Mutlaq i synnerhet, ett mer konsekvent anti-sekteristiskt perspektiv än de flesta av deras rivaler.
Denna grupp samlar en rad viktiga politiska personer, däribland inrikesminister Jawad Bolani och en ledare för Sunni anti-al-Qaida-milisen i al-Anbarprovinsen, Ahmad Abu-Risha.
Enighet i Irak har antagit en liknande retorik som Malikis lista över rättsstaten, vilket förmodligen föranledde förslag om att nyckeltal i förteckningen, som Abu-Risha, verkade ha allvarligt övervägt att ansluta sig till Maliki.
I likhet med al-Iraqiyya påverkades Iraks enhetslista allvarligt av förbudet mot kandidater med påstådda Baathistiska länkar.
Den irakiska fördragsfronten, en allians av partier under ledning av sunnipolitiker, deltog i valet i december 2005, men har sedan dess försvagats av splittringar och avhopp. Det inkluderar talmannen i det förra parlamentet, Ayad al-Samarrai.
Den består av några stamledare och det irakiska islamiska partiet (IPP), som har ökat sin politiska synlighet under de senaste åren, vilket har ökat dess anspråk på att företräda irakiska Sunnis på nationell nivå.
Triballedare uppvaktades av stora partier eftersom de trodde att de skulle spela en viktig roll i valet. Några av Iraks sunnistammars ledare blev framträdande när amerikanska styrkor började stödja lokala shejker mot al-Qaida 2006.
Även om stamfigurerna strävar efter att förgrena sig i mainstream-politik, har de inte bildat någon enhetsfront och har huvudsakligen förenat sig med befintliga block.
Mindre minoriteter, däribland turkmener, kristna, yazidis, sabiska mandaeaner, shabak och andra, ansågs sannolikt alliera sig med större vallistor i områden där de inte var dominerande.
BBC Monitoring väljer ut och översätter nyheter från radio, TV, press, nyhetsbyråer och internet från 150 länder på mer än 70 språk. Det är baserat i Caversham, Storbritannien, och har flera byråer utomlands.
Iraks politiska grupper har i flera månader försökt skapa en koalitionsregering, efter det att parlamentsvalet i mars 2010 var oavslutat.