Ibland kände den sig splittrad när de lokala partierna kämpade om olika områden.
DUP betonade sin potentiella roll i ett hängt parlament, medan Sinn Féin beskrev tävlingen som en kamp mot åtstramningar, en språngbräda mot nästa års Dáil- och Stormontval.
Men det var verkligen fullsatt med incidenter.
De lokala partierna klagade över att de uteslutits från de brittiska debatterna, men hoten om rättsliga åtgärder kom till intet.
De två största fackföreningspartierna anklagades för att spela sekteristisk politik när de kom överens om en pakt på fyra platser.
Sinn Féin ställdes inför samma anklagelse efter att ha delat ut en broschyr i North Belfast som jämställde katoliker med nationalister och protestanter med fackföreningsmedlemmar.
DUP måste försvara en genomförbarhetsstudie för en tunnel till Skottland i sitt manifest. Sinn Féin var tvungen att förklara ett uppenbart löfte från en av sina kandidater att betala av människors kreditkortsskulder.
SDLP ledare Alasdair McDonnell höll en låg profil under debatter och hustings. Den tidigare ledaren Mark Durkan verkade inte bry sig om att försvara Dr McDonnell mot kritik av hans dubbla jobb i BBC: s slutliga valdebatt.
Med tanke på pakten dämpade Ulster Unionists sin kritik av DUP, samtidigt som de arbetade för att försöka ta igen marken mot det större partiet på ett par viktiga platser.
Andra parter som TUV och UKIP riktade sig till de nordirländska exekutivpartiernas meriter i Stormont och det obligatoriska koalitionssystemet som gör det så svårt att ändra sammansättningen av den decentraliserade regeringen. De gröna betonade sitt motstånd mot eventuella välfärdsnedskärningar.
DUP strävade efter att behålla fokus på Storbritanniens ställning och behovet av att stärka unionen.
Men samkönade äktenskap - som nu är föremål för en folkomröstning i Republiken Irland - tvingade sig fram till dagordningen.
Det ledde så småningom till den stora politiska historien om kampanjen - Stormonts hälsominister Jim Wells avgång efter att ha gjort kontroversiella kommentarer om homosexualitet och barnmisshandel vid en Downpatrick hustings.
På den lättare sidan, Jag har inte täckt en kampanj innan där en kandidat (UUP: s Robin Swann) säger att han misstogs för en manlig strippa medan du genomsöker ett hus.
Inte heller har vi sett en kandidat (Sinn Féins Gerry Kelly) be om stöd från en stormoper från Star Wars (även om kritiken mot hans partis flygblad ledde till att några sociala medier skämtade om huruvida det var "en protestantisk stormoper eller en katolsk stormtrooper").
När omröstningarna väl har avlagts och valsedlarna har räknats vet vi om de lokala partierna kommer att kunna göra skillnad i ett hängt parlament.
Hur som helst är en del svåra förhandlingar mellan våra företrädare och en ny sekreterare från Nordirland oundvikliga, eftersom det olösta dödläget när det gäller välfärdsreformen innebär att den nuvarande Stormontbudgeten har ett svart hål som måste fyllas.
Även om det inte har varit ett episkt möte som folkomröstningen om långfredagsavtalet eller följande kamp för dominans inom facklighet och nationalism, håller jag inte med om att kampanjen i Westminster 2015 har varit bristlös.