De började den tredje dagen 75 körs bakom med fem första-innings Wickets i handen. För dem att vinna på samma kväll är inte helt saknar motstycke, men säkert mycket ovanligt, särskilt i åldern av täckta platser.
Vid lunchtid var Sydafrika i princip nivå med alla 10 wickets intakta. Det var deras möjlighet att slå ut England ur spelet. I stället blev de slagna mindre än två gånger senare. Det var otroligt.
Katalysatorn för allt var Stuart Broad. Så snart han börjar lyfta upp knäna och springa i hårt, är fladdermöss i trubbel.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Hans 5-1 i 31 bollar är sjunde gången han har tagit fem wickets i en enda trollformel av bowling. Det är matchvinnande föreställningar.
Han fick hjälp av förhållanden - molnen hängde runt, strålkastarna var på hela dagen, den nya bollen var giftig och brutal. Men bowlaren måste fortfarande sätta bollen på rätt plats och, under dessa omständigheter, Broad är en formidabel man att möta.
Det var inte bara leveranserna som tog Wickets som var farliga - vissa flög förbi näsan, andra kraschade i kött. Sydafrika kommer inte bara att lida av nederlag, utan också blåmärken av läder på huden.
Dessa trollformler att Broad bowls - The Oval 2009, Chester-le-Street 2013, Trent Bridge 2015 och nu här - är symptomatisk för hans karaktär. Om ditt team är i en situation där någon måste stå upp och räknas, då Broad vill vara den mannen.
Han använder alla sina 6ft 6in för att få studs, men också gungor och sömmar bollen också. Han är korrekt, så ökar trycket. Dessutom älskar han att komma in i ditt ansikte och under din hud.
Men Broad är bara en av spelarna som kan göra ett test för England. I själva verket är jag villig att sticka ut min nacke och säga att det är ovanligt för England att välsignas med så många match-vinnare.
Broad, Ben Stokes och Joe Root kan alla vända farten i en session. Vi vet vad James Anderson är kapabel till och Steven Finn visade under asherna att han kan bowla en trollformel.
Denna förmåga att vända ett test från en farlig position började för England redan på sommaren. På den första morgonen mot Nya Zeeland på Lord's, England fann sig 30-4, endast för Root och Stokes att motverka angrepp.
I åratal hade England gjort det mot dem - tänk på den förödelse som Australiens Adam Gilchrist brukade orsaka. Nu gör England det mot andra lag med en hel del stil och mod.
De är ett team på upp och ett jag gillade att slå Sydafrika, som däremot är ett lag på nedgång.
Proteas kan ha startat serien rankad nummer ett, men vi visste att de inte längre var världens enastående team. Ja, de har berövats Dale Steyn och Vernon Philander - och det är synd att England inte hade chansen att slå en full styrka Sydafrika - men det kanske inte har gjort någon skillnad.
Sydafrika hade helt enkelt inte chansen att komma över sin ödmjuka i Indien och därför bar ärren in i denna serie. England hade möjlighet att dra en linje under sitt nederlag mot Pakistan i Förenade Arabemiraten, en serie där de långt ifrån vanärade sig själva.
När man ser framåt, har England två hemmaseries på sommaren som de ska vinna. Sista gången Sri Lanka var i England, vann de, så Alastair Cook har en poäng att slå sig ner där och några rankingpoäng för att vinna tillbaka.
Man vet aldrig vilket Pakistan kommer att dyka upp, men England kommer att bli favoriter igen. De åker sedan till Bangladesh, vilket kommer att vara en bra förberedelse för en formidabel resa till Indien, den nya världs nummer ett. England vann förra gången de var där också.
Dessa saker går i cykler och på engelska cricket, tenderar vi att se fram emot Ashes som en markör och en tid att bedömas.
Nästa datum med Australien är i slutet av 2017, ner under. Nästan två år senare ser England välplacerat ut.
Jonathan Agnew pratade med BBC Sports Stephan Shemilt
Englands seger i det tredje provet mot Sydafrika i Johannesburg var ganska anmärkningsvärd.