Det påstås att Mark H Durkan antog Belfast Metropolitan Area Plan (BMAP) utan att informera verkställande kollegor.
Beslutet överklagas i domstol av finansminister Arlene Foster.
BMAP identifierar planeringsområden för 40 % av Nordirlands befolkning.
Råd för Mr Durkan hävdade att han var pressad av DUP verkställande kollegor över politiken, som avslutade alla utsikter till en John Lewis butik på Sprucefield.
Förkastande av påståenden om att han bröt mot en ministerkodex genom att ensidigt godkänna planeringsramen förra året, sade Durkans advokat att han hade försökt få upp den på dagordningen vid Stormonts verkställande möten minst sex gånger.
Advokaten sa att det hade skett ett "sammanhängande misslyckande" av andra för att se till att BMAP diskuterades.
"Det är där systemet har brutit ner, eftersom det aldrig händer", sade han.
"Har ministern förlorat sin verkställande makt under omständigheter där han har omintetgjorts av dem som inte kommer att tillåta det att gå upp på den verkställande dagordningen?
"Nej, han förlorar inte sin verkställande makt - han har fullgjort sina skyldigheter, det har inte skett någon överträdelse av ministerkoden."
BMAP omfattar butiks-, bostads- eller kommersiell utveckling inte bara i Belfast utan även i avlägsna områden som Carrickfergus, Lisburn, Newtownabbey och North Down.
I januari 2012, då miljöminister Alex Attwood meddelade detaljhandeln delar av planen.
Detta innefattade en politik för att begränsa den framtida utvecklingen i Sprucefield till skrymmande varor som möbler och elektriska föremål, vilket effektivt blockerade John Lewis-planen.
Under tvådagarsförhandlingen fick domstolen veta att den rättsliga utmaningen innebar en oenighet som splittrade partipolitiska linjer.
DUP motsätter sig de restriktioner som antagits av SDLP-ministern i BMAP.
Mrs Fosters advokat sa att planen är så kontroversiell att den krävde fullt tillstånd från Stormonts styrelse.
Men Durkans advokat sa att ministern hade gjort allt han kunde.
Domstolen fick höra hur en regional utvecklingsstrategi fram till 2035 syftar till att stärka Belfasts roll som en primär detaljhandelsort.
Justitieministern ställde frågan: " Hur skulle miljöministerns avdelning med rätta ta hänsyn till denna politik om han hade agerat bakom stängda dörrar för att överge den skrymmande varubegränsningen, eftersom han hade utsatts för påtryckningar från en politisk gruppering eller en del av denna?
"Det skulle vara ett bortförande av hans lagstadgade ansvar."
Advokaten sade också till domstolen att ministerkoden användes för att ställa felaktiga krav.
Han sade: "Det kan inte vara rätt att ministerkoden används för att tvinga ministern att bortse från lagstadgade skyldigheter som ålagts honom."
"En minister kan bara förlora makten om koden överträds."
"I detta fall har det inte funnits någon, och han behåller sin verkställande makt."
Fallet fortsätter.
Försök gjordes enligt uppgift att "tvinga" miljöministern att ignorera sina rättsliga skyldigheter för en planeringspolitik för större Belfast, har Högsta domstolen hört.