Det är i själva verket Atacamaöknen i Chile, en av de torraste platserna på jorden.
Genomsnittlig nederbörd här är les än 0.1mm (0.004 i) per år och det finns många regioner som inte har sett någon nederbörd på årtionden.
Men medan det regnar lite, bär molnen här på fuktighet.
Kustdimma bildas på Chiles kust och rör sig sedan inåt landet i form av molnbanker. Lokalbefolkningen kallar det "camanchaca".
Dimman består av mindre vattendroppar som är så lätta att de inte faller som regn.
Under en särskilt svår torka 1956 fick forskaren Carlos Espinosa Arancibia en idé.
Den pensionerade matematik- och fysikprofessorn från Chiles universitet utförde en serie experiment i de högsta kullarna nära staden Antofagasta.
Där kom han på idén om dimfångaren: nät med små öppningar på ungefär 1 mm över för att fånga de små vattendroppar i dimman.
Dropparna samlas i nätet och bildar en större droppe som så småningom rinner av nätet in i en kanal under.
Därifrån kanaliseras den genom ett rör till containrar vid foten av kullarna, redo att användas.
Och forskningen fortsätter idag.
Staden Pena Blanca har ett av de största studiecentren för dimfångarna. Det finns sex stora nät i bergen med utsikt över staden.
Teknisk rådgivare Nicolas Schneider säger att tack vare dimman har de lyckats bekämpa ökenspridningen i regionen.
Han säger att 100 hektar nu återigen täcks av den flora som en gång var typisk för regionen.
– Vi planerar att förse lokala familjer med vatten från dimfångaren inom en snar framtid, säger Schneider.
I hjärtat av samhället finns en liten byggnad som också använder vatten från dimfångaren: stadens lilla hantverksbryggeri.
Fog Catcher Brewery är liten. Det producerar bara tre kar och ett kyl- och fryshus som producerar ca 24 000 liter per år, men det är den stolthet och glädje som ägaren Miguel Carcuro känner.
"Vattnet från camanchaca är av utmärkt kvalitet och ger vår öl en speciell kvalitet", säger han.
Projektets finansiärer säger att dimfångarna är billiga och hållbara.
En genomsnittlig dimfångare på 40kvm kostar mellan 1.000 kr (635 kr) och 1.500 kr beroende på vilket material som används.
De säger att dess inverkan på miljön är minimal eftersom metallstolparna kan döljas diskret bland vegetationen.
Eftersom vattnet transporteras nerför kullen med tyngdkraft, är det ingen extra kostnad för transport, säger de.
Det är en idé som har exporterats till andra torra regioner i Peru och Mexiko.
Den största utbredningen av dimfångare finns i Tojquia i Guatemala, där 60 dimfångare fångar 4000 liter vatten om dagen.
Professor Pilar Cereceda vid Chiles universitet säger att hon hoppas att Chile inom ett decennium kommer att ha tillräckligt med dimfångare för att försörja hela Atacama-regionen.
"Jag drömmer om den dag då dimfångarna kan konkurrera med avsaltningsanläggningar, som inte är miljövänliga."
Den torra, röda jorden kan nästan förväxlas med ett marsianskt landskap.