Det är en liten signal som syns i hur vattnet vid ändarna av den 35 km långa sjön stiger och faller.
I kombination med den direkta dragkraften från gravitationen av Månen och Solen, Lokytan går upp och ner med bara 1,5 mm.
Studien redovisas i tidskriften Journal of Geophysical Research.
"Om du var på en båt i mitten av Loch, skulle du verkligen inte märka det," sade Philip Woodworth från UK National Oceanography Centre (NOC), Liverpool, "men en tidvatten som detta har aldrig observerats i en västeuropeisk sjö tidigare."
Prof Woodworth, David Pugh och Machiel Bos säger att deras precisionsmätningsteknik kan användas i andra sjöar runt om i världen för att bättre förstå hur jordskorpan deformeras till följd av havsrörelser - snarare som en snickare kommer att använda en andenivå för att mäta hur en trälängd avviker från horisontalen.
"Jag har beskrivit Loch Ness som den största andenivån i världen", berättade David Pugh, som är gästprofessor på NOC, BBC News.
Ingen av oss kan känna det, men Storbritannien stiger och faller med centimeter var 12:e timme och 25:e minut som en stor utbuktning av havsvatten sköljer runt om i landet.
Den pennformade Loch Ness är den största brittiska sjön i volym, och även om inlandet, är tillräckligt nära Nordsjön för att påverkas av denna belastningseffekt.
Teamet placerade tryckgivare några meter under sjöytan på sex platser, från Fort Augustus i sydväst till Aldourie i nordost. De övervakade sedan förändringen av höjden på det överliggande vattnet under loppet av 201 dagar.
Vad forskarna såg var en tydlig spets i data två gånger om dagen - resultatet av gravitationsdrag av månen och solen. Men de kunde också reta upp en andra signal som härrör från hur vattnet stiger och faller till följd av att marken lutar. Och, i själva verket, den senare effekten sitter på toppen av den första och är ansvarig för de flesta av amplitud förändringen.
Teamet säger att mätningen gjordes med en noggrannhet på bara 0,1 mm över Lokets 35 km längd.
"Vi var tvungna att ta ut tidvattensignalen och göra oss av med allt oväsen. Detta innebar mycket hög precision", förklarade David Pugh.
"Till exempel går själva halmytan upp och ner varje dag med fyra centimeter bara på grund av pumplagringssystemet för vattenkraftproduktion, och vi måste dra ut en mycket liten signal inom den.
"Den heliga graalen skulle vara att lära av effekterna av tidvattnet något om jordskorpan.  Så ju mer exakt vi kan få, desto mer kan vi lära oss om skorpan."
Jonathan.Amos-INTERNET@bbc.co.uk och följ mig på Twitter
Forskare har mätt hur Loch Ness lutar fram och tillbaka när hela Skottland böjer sig med tidvattnets gång.