Vid sidan av dem i skuggan av ett litet tält smyckat i det härskande partiets färger sitter två män och en kvinna, i vars händer landets framtid hålls.
Front och center är den man som har lett Zimbabwe sedan kampen för självständighet upphörde 1980.
President Robert Mugabe är 91 år gammal, har suttit vid makten i 35 år, men fortfarande utstrålar energi och passion till sina anhängare och sin nation i mer än en timme i middagssolen.
Han kanske är långsammare på fötterna, men han är fortfarande skarp i huvudet.
Till vänster, Grace Mugabe, hans andra hustru och landets första dam; till höger, vicepresident Emmerson Mnangagwa, mannen som kunde bli kung.
Robert Mugabe har sedan början hänsynslöst behandlat sina politiska rivaler och utmanövrerat dem som utgör något hot mot hans ledarskap.
Den som upplever sig ha för mycket makt har sina vingar klippta, eller som hände förra året, helt enkelt blåses ut från himlen.
Joice Mujuru var vicepresident - den som satt bredvid honom under tältet på föregående Heroes' Day tal.
Hon var en arvinge som tydligen blev ett för stort hot.
Hennes var verkligen ett fall från Grace när Mugabes politiska utrensning kastade ut vicepresidenten och hennes enorma stödbas ur Zanu-PF-partiet.
Nu är den man som kallas ngwenya, krokodilen, tillbaka i förarsätet, 10 år efter att han hade drabbats av ett liknande öde.
– Krokodilens smeknamn är mycket passande för Manangagwa eftersom han har rykte om sig att smyga strax under ytan och bara slår till när ögonblicket är på motsatt sida, säger Derek Matyszak, en senior forskare med forsknings- och advocacyenheten i Harare.
"Det faktum att han accepterade... vice ordföranden skulle leda vissa människor att tänka, ja han tror att detta är rätt tillfälle att vara där."
Men hur är det med Grace? Har den första damen presidentambitioner?
"Grace har försökt att öka sitt politiska kapital i sin egen rätt, förmodligen som en försvarsmekanism för när Mugabe lämnar scenen", sade han.
"Det, tror jag, har misstolkats i viss utsträckning för att antyda att hon har presidentambitioner."
Efter en period av tillväxt under en regering av nationell enighet fortsätter Zimbabwes ekonomi, dess valuta knuten till dollarn, att falla när investerarna drar sig undan.
Mer än 80 % av statsbudgeten går till löner inom offentlig förvaltning, och företagen friställer arbetstagare efter det att ett domstolsbeslut hävt kravet på att betala avskedade arbetstagare.
President Mugabe motsätter sig offentligt beslutet och använde sitt tal till att lova parlamentariska åtgärder för att rätta till detta, men folkets parti vet att utgifterna för offentlig förvaltning är ohållbara och det är frestande att dra fördel av det.
I centrala Harare tas handelsområdena upp med begagnade kläder och skor.
Bland dem finns en före detta bankman, som bara försöker få det att gå ihop.
"Det håller mig igång", säger hon. "De flesta industrier stänger för tillfället, så arbetslösheten är lite hög, men om de öppnar industrier, jag är säker på att saker och ting kommer att förbättras."
Och en datavetenskapsstudent var optimistisk om att hon skulle hitta jobb när hon tog examen.
"Du måste vara tillräckligt kreativ", sa hon. "Som just nu, sälja dessa saker - det är entreprenörskap - så för mig är det coolt."
Regeringen har hotat med ett förbud mot stenbrott, och en del handlare tvingades bort till stånd utanför staden för några veckor sedan.
De har märkts som ohygieniska, men den informella ekonomin genererar inga skatteintäkter för regeringen, och med pengar som är korta spenderar folk inte i affärerna.
"Det är oländigt min vän. Ekonomin... den går ingenstans, den stagnerar, säger en taxitut i en amerikansk fotbollströja.
"Jag är en kvalificerad revisor, men det finns inga jobb, du kan inte hitta jobb någonstans, så jag vet inte vad jag ska göra."
I sitt tal till nationen medgav president Mugabe: "Vi brottas fortfarande med uppgiften att förändra våra ekonomier", men han försökte lugna folk.
Det fanns säkert gott om turister på Victoria Falls och Hwange National Park förra veckan, och Zimbabwe fortfarande sitter på ädla metaller och diamanter, men utländska investeringar är nyckeln och förtroende är låg.
Emmerson Mnangagwas och hans nära allierades ekonomiska idéer, finansminister Patrick Chinamasa, imponerar redan på västerländska institutioner och de som är alltför nervösa för att investera medan den gamle mannen segrar.
Hans ambitioner för öppen demokrati kanske inte är lika avancerade, men högern kan vara någon som världssamfundet kan göra affärer med.
Men president Mugabe, som lutar sig mot sin ledare när han håller sitt tal, är en svår att läsa.
Efter alla dessa år, är det svårt att se honom bosätta sig på en efterträdare och lämna över makten, om han inte tänker på sin familj och den politiska exponering de kan möta om han dog i ämbetet.
Oppositionen tar utrensningen av Joice Mujuru och den interna splittringen i Zanu-PF som ett tecken på ett visst hopp, men det kan ha haft motsatt effekt och gjort en renare succession mycket lättare.
De är utan tvekan ännu mer splittrade och oförberedda på att utmana makten, efter att ha förlorat orättvisa val och sedan misslyckats med att vinna på en enhetsregering.
Personlighetskulten vinner röster i Zimbabwe, vilket förklarar varför Morgan Tsvangirai fortfarande leder rörelsen för demokratisk förändring och hyser förhoppningar om att en dag bli president.
Efter 15 år av försök, är han fortfarande passionerad i sina ord åtminstone.
"Vi väntar inte på att han ska dö", sade han. "Vi har alltid gjort det som vi anser att varje kamp ska göra - ni mobiliserar folket, ni ger nytt energi till basen.
"Du fortsätter att ge människor hopp om att ett demokratiskt alternativ är en möjlighet."
Men styrkan hos dem på podiet, vid sidan av den enorma gyllene statyn av befrielsehjältar, håller fortfarande detta lands framtid i deras händer.
Den enorma gyllene statyn av tre befrielsesoldater - två män och en kvinna - utgör centrum för Heroes' Acre, monumentet över Zimbabwes fallna.