Omröstningen i fredags var för 68 platser av 290 i parlamentet. Det innebar att nervösa iranier vaknade upp på lördagsmorgonen till ett helt nytt politiskt landskap.
För första gången på 13 år har moderata och reformister nu en majoritet i parlamentet.
Även om det inte var en omfattande seger för president Hassan Rouhanis anhängare, var det fortfarande en överraskningsvinst, särskilt med tanke på de månader då man kämpade hårt mot regeringens politik.
Hardliners hade majoritet i det avgående parlamentet.
Under de tre år som gått sedan Hassan Rouhani tillträdde har de bittert motsatt sig de flesta av regeringens planer och organiserat en våldsam attack mot kärnkraftsaffären mellan Iran och världsmakterna.
Vissa parlamentsledamöter har till och med gått så långt som att beskriva utrikesminister Javad Zarif som en förrädare.
Den folkliga moderat som förhandlade fram kärnkraftsavtalet har regelbundet utsatts för hård kritik i parlamentet och hotas ständigt av åtal av fundamentalistiska parlamentsledamöter.
Nu har nästan alla dessa parlamentsledamöter varit oberörda av moderata eller reformistiska motsvarigheter, och de som fortfarande antingen stödde avtalet eller åtminstone aldrig attackerade det lika häftigt som deras ositsade kamrater.
Många observatörer hävdar att kärnkraftsavtalet inte bara gjorde slut på åratal av hårda internationella sanktioner, utan också var den som bröt mot avtalet i valet. Folket sa nej till dem som hade lovat att stoppa avtalet.
Det som sätter denna seger i ett mer meningsfullt sammanhang är det faktum att den uppnåddes trots att nästan alla välkända reformister förbjöds att ställa upp i valet och att deras kampanj under upptakten till valet helt saknades i medierna.
Statlig TV och media gav aldrig lika stor uppmärksamhet åt reformister eller moderata kandidater och ledde till och med en kampanj mot affären under de senaste månaderna.
Det enda medium som fanns tillgängligt för regeringsvänliga kandidater var Internet och sociala medier, som de använde maximalt för att förmedla sitt budskap, särskilt till ungdomar och kvinnor.
Reformisternas triumf bör leda till en stor omläggning inom parlamentet, vilket gör det mer stödjande för president Rouhani.
Men det kommer inte på något sätt att få slut på presidentens problem när det gäller att infria hans vallöften.
Kärnkraftsaffären har drabbats av en del hårda tag på vägen till genomförandet.
Bortsett från den inhemska oppositionen från hårt arbetande i parlamentet och andra icke valda organ finns det fortfarande många hinder att övervinna utanför Iran.
De internationella bankerna har fortfarande inte öppnat sig för iranska företag, och i USA gör konservativa i kongressen allt de kan för att spåra ur.
Ytterligare förseningar i genomförandet och upphävandet av sanktionerna skulle skada president Rouhanis ekonomiska reformplaner och göra det möjligt för hårt arbetande att återhämta sig från veckans nederlag för att omforma sin kampanj mot regeringen.
Tiden står inte på moderaternas sida och den nya drivkraften kan lätt dö ut om den inte stöds av ekonomiska belöningar.
Detta är en oro som varje ositsad hardliner MP fokuserar på från och med nu.
Det avbrutna parlamentsval som Irans moderata regering vann är en avgörande seger för dem.