Kremls drömmar om ett USA-ryskt närmande under president Donald Trump krossades av de amerikanska Tomahawk kryssningsmissilerna som störtar in i den syriska flygbasen. Man kan lägga till ytterligare ett råd: "Välj dina allierade försiktigt".
Det är en oväntad omsvängning av förmögenheten för Ryssland och president Vladimir Putin.
För bara några dagar sedan sade USA:s utrikesminister Rex Tillerson att det inte längre var Washingtons prioritet att avlägsna Bashar al-Assad från makten. Detta togs förmodligen av Syriens president som carte blanche för att intensifiera sina attacker mot oppositionen. Men den kemiska attacken på staden Khan Sheikhoun - tros vara hans styrkors verk - slog tillbaka.
Även om man skiljer moraliska överväganden (och detta var ett krigsbrott, rent och enkelt), är Moskvas trovärdighet bland de ledande aktörerna i regionen bucklad nu.
Antingen: Moskva kände till den planerade attacken och tolererade den - vilket innebär att dess medsponsring med USA av 2013 års avtal om avveckling av syriska kemiska vapen var ett knep, ett bedrägeri, och det går därför inte att lita på.
Eller: Assadregimen bedrog Ryssland och höll en del av dess kemiska vapen (eller produktionsanläggningar) gömda, för att använda dem efter behag. Då betyder det att Kreml har noll inflytande på Damaskus. I Mellanösterns hårda värld vet man inte vilket resultat som är mer skadligt för Ryssland.
Två amerikanska jagare sköt av misstag 59 kryssningsrobotar, värda nästan $ 1m vardera, bara för att göra en politisk poäng. Detta understryker diskrepansen i finansiella och materiella resurser mellan USA och Ryssland.
Trump sänder en bestämd signal om Syrien
Dramatisk vändning för Trump
Varför bombades Syriens Shayrat-flygbas?
Sex avgörande punkter som förändrade Syriens krig
Det faktum att amerikanerna i förväg berättade för Moskva om strejken, för att undvika förluster bland rysk militär personal stationerad på flygbasen, tillfogade bara förolämpningar till skada. Budskapet var omisskännligt: "Stå åt sidan medan vi gör vår egen grej här."
Trump administrationen är beredd att agera ensidigt i den instabila regionen, där många är trötta på Washingtons åtta år av passivitet och längtar efter en amerikansk "återvändande".
Donald Trump visade att han, till skillnad från Barack Obama, är inte bara beredd att dra "röda linjer" utan också redo att straffa dem som korsar dem.
De främsta amerikanska allieradena i Mellanöstern - Israel, Egypten, Jordanien och Turkiet - lovordade hans agerande. I avsaknad av en sammanhållen politik från Obamas Vita Hus gick dessa stater märkbart mot att stärka banden med Moskva.
Under de senaste veckorna har dock president Trump, utrikesminister Tillerson och försvarsminister James Mattis fört intensiva samtal med dessa länder för att återupprätta förtroendet för USA:s politik.
Det mest obehagliga för Vladimir Putin är förmodligen Turkiets godkännande av USA:s strejker. Den ryska ledaren gjorde en stor personlig ansträngning för att skapa en allians mellan Ryssland, Iran och Turkiet, för att hjälpa till att införa den ryska visionen om framtida syriska konfliktlösning, som skulle hålla Assadregimen intakt. Nu ser det ut som om den turkiska presidenten Recep Tayyip Erdogan har börjat spela ett annat spel.
President Trump sade att han tog beslutet att starta en strejk baserad på humanitära skäl, efter att ha sett bilder av gasade barn. Vare sig det är sant eller inte kommer en sådan inställning att ge honom stöd i Europa, där sådana överväganden är viktiga. Det är dåliga nyheter för Moskva.
Mr Putin gillar inte - och vet inte hur man talar om - "värden". Han föredrar "intressen".
Även om Vita huset sade strejkerna var en "en engångsåtgärd" det ser ut som om en fullskalig återkomst av Förenta staterna till Mellanöstern övervägs av Mr Trump och hans bästa rådgivare. Det ser inte ut som Vita huset kommer att rådfråga Kreml om villkoren för denna återkomst.
Dessutom verkar det mycket troligt att sätta press på Rysslands främsta allierade Iran kan vara nästa på korten för Washington.
Inhemskt kommer Kreml att fördubbla propagandaansträngningarna genom sin massiva statliga TV-apparat för att övertyga befolkningen om att Ryssland har rätt och att amerikanerna återigen är ute efter att få det. Presidentvalet ska hållas 2018 i Ryssland. Enligt Vladimir Putin fungerar ingenting som antiamerikanism och stor maktretorik för att mobilisera väljarna.
För USA och Mellanöstern kommer Kreml sannolikt att anta den gamla sovjetiska stil policyn att blanda hot med mjukare språk, i hopp om att nå ett boende som skulle kunna presenteras inrikes som en "seger". Det fungerade med Obama Vita Huset. Det kanske inte med Trump administrationen.
När allt kommer omkring, ingen lovade att "göra Amerika stort igen" skulle innebära att dela denna storhet med andra.
Konstantin Eggert MBE är en politisk kommentator och värd för TV Dozhd (TV Rain), en oberoende rysk TV-kanal. Tidigare var han Moskvas byråchef för BBC:s ryska avdelning.
"Var försiktig med vad du vill", säger det gamla ordspråket - och det är precis vad det ryska ledarskapet måste tänka just nu.