Materialen, som kan känna tryck lika känsligt och snabbt som mänsklig hud, har beskrivits av två grupper som rapporterar i Nature Materials.
Hudarna är matriser av små tryckgivare som omvandlar små tryckförändringar till elektriska signaler.
Arrayerna är inbyggda i eller under flexibla gummilakan som kan sträckas in i en mängd olika former.
Materialet kan användas för att dölja konstgjorda lemmar eller för att skapa robotar som kan plocka upp och hålla ömtåliga föremål. De kan också användas för att förbättra verktyg för minimalt invasiva kirurgi.
I ett tillvägagångssätt byggde Ali Javey vid University of California, Berkeley, och hans kollegor upp lager av korsade nanometerskaliga trådar toppade med en tunn gummiplåt.
Tillsammans fungerar stacken som vad som kallas en tunnfilmstransistor, eller TFT, med ett tryckkänsligt lager på toppen.
Mängden elektrisk ström som går genom anordningen beror på hur mycket tryck som utövas på gummiplåten; mer tryck tillåter mer ström att flöda.
Teamet visade flexibiliteten i sina TFT stackar genom att böja dem till en radie mindre än en penna utan att ändra hudens prestanda.
"Javeys arbete är en trevlig demonstration av deras förmåga att göra ett stort utbud av nanowire TFTs", säger Zhenan Bao vid Stanford University, vars grupp demonstrerade det andra tillvägagångssättet.
Hjärtat i professor Baos enheter är mikrostrukturerad gummiplåt i mitten av TFT - effektivt återskapa funktionaliteten hos Berkeley-koncernens skinn med mindre lager.
"I stället för att laminera en tryckkänslig motståndsmatris ovanpå en nanotråd TFT-matris, gjorde vi våra transistorer att vara tryckkänsliga", förklarade professor Bao för BBC News.
"Vårt mikrostrukturerade gummi kan studsa tillbaka till sin ursprungliga form mycket snabbare och möjliggör högre känslighet," tillade hon.
Den övergripande flexibiliteten i Stanfordkoncernens skinn verkar vara lägre, och professor Bao medger att för att utveckla hennes grupps strategi ytterligare, bättre ledande gummi kommer att behövas.
Båda grupperna visar dock att deras skinn kan registrera ett tryck på en tiondel av en sekund, över ett stort intervall - från fem gram per kvadratcentimeter till 40 gånger så högt.
Dessa siffror konkurrerar svaret av mänsklig hud, gjord med relativt billig tillverkningsteknik.
John Boland, en nanoteknolog från Trinity College Dublin, lovordade de två tillvägagångssätten i en kritik för naturmaterial.
"Kanske den mest anmärkningsvärda aspekten av dessa studier är hur de elegant visar att det är möjligt att utnyttja väletablerade bearbetningstekniker för att konstruera billiga innovativa lösningar på viktiga tekniska problem", skrev han.
Han konstaterar dock att det fortfarande finns "betydande möjligheter till ytterligare innovation", såsom att minska avståndet mellan sensorerna i matriserna för att maximera den detalj de skulle kunna "känna sig", samt förbättringar som skulle kunna göra stora matriser möjliga och överkomliga.
"Artificiell hud" som kan ge en känslig touch till robotar och protes lemmar, har visats upp.