Kvalifikation för Frankrike ser lite mer än en formalitet från en gynnsam grupp som erbjöd England och manager Roy Hodgson den perfekta rehabiliteringsperioden efter deras pinsamma tidiga reträtt från Sydamerika på gruppstadiet.
Den spännande segern mot Slovenien i Ljubljana på söndagen gjorde det sex segrar av sex i Grupp E och med en sex-punkts ledning och fyra matcher kvar, det ger Hodgson och England chansen att göra gottgörelse för händelser i Brasilien när de når Frankrike, som de säkert kommer att, nästa sommar.
Men det var också en seger som avslöjade sprickor i Englands make up samt demonstrerade en del av den kvalitet de kan erbjuda i attack.
Englands kaotiska seger, som innehöll några utmärkta avsnitt av spelet, var det perfekta motgiftet mot dem som tror att de är helt fungerande under Hodgson - men mycket av det var fel sorts spänning, särskilt i försvaret.
Så hur långt har England kommit sedan VM och det nederlaget av Italien i Manaus för ett år sedan? Och kan de få allvarliga konsekvenser i Frankrike?
Enbart på resultat är England och Hodgson överkritik - så det verkar knubbigt att lägga till någon ryttare till en perfekt kvalkampanj som är oklanderlig och en säsong som har sett dem gå obesegrad för första gången sedan 1990-91.
Detta har dock bara varit "Dödsgruppen" när det gäller spänning. När England skickligt förhandlade om vad som verkade vara den farligaste fixturen på deras schema, en 2-0 seger i Schweiz i september tack vare två mål från Danny Welbeck, tonen sattes för rutin kvalificering.
Hodgson kommer med rätta att argumentera att England bara kan slå vad som har lagts framför dem, vilket de har, men inget av de kvalificerande spelen kommer att ge någon form av exakt åtgärd för hur de skulle klara av när de konfronteras med en elitmakt i en konkurrensutsatt miljö.
Och naturligtvis bekväm kvalificering för förra sommarens VM räknades för lite när England var effektivt ute efter två matcher.
Slutsatsen är att huvuden skulle ha rullat om England inte hade kvalificerat sig från denna Euro 2016 grupp, med en undersökning att följa förmodligen, men det har förhandlats effektivt om inte spektakulärt.
Hodgson har rätt att fråga vad mer England kunde ha gjort - men det kan vara så att vänner som arrangerats mellan nu och euron faktiskt kommer att berätta mer för oss än den kvalificerade kampanjen.
Det finns ingen bättre pluspoäng än ett oklanderligt rekord på sex från sex - och det finns andra faktorer som Hodgson kan peka på eftersom han skapar hopp och optimism inför Euro 2016.
Hodgson talar ofta om att hans trupp är ung och det är sant. Det finns en yngre, fräschare look till Englands trupp, delvis på grund av pensionering av like Steven Gerrard och Frank Lampard och beslutet att flytta från erfarna spelare som Glen Johnson. Det här känns som en ny generation.
Joe Hart är fortfarande en av de bästa målvakterna i världen och Hodgson kommer att se till att utveckla unga spelare i och runt laget under de kommande 12 månaderna - med ett öga på talang som växer fram under de under 21 Euro senare denna månad.
Trots hans kontrakt dödläge på Liverpool, 20-åriga Raheem Sterling kommer säkert att vara en stjärna i Englands framtid och stora förhoppningar kvarstår för Evertons Ross Barkley, en underbar talang som måste återuppbyggas efter en besvikelse 12 månader.
Jack Wilshere har varit ett stort hopp för England under de senaste säsongerna. Han har sett sin karriär förkortas av skador men han reste sig till tillfället i Slovenien.
Han var inte bara den starkgående, kreativa Wilshere älskad av Arsenals anhängare, han var en kontrollerande inflytande i tider av problem och producerade två spektakulära strejker, hans första för England på hans 28: e framträdande.
Om han kan hålla sig i form och bygga vidare på den nästa säsongen, Hodgson kommer äntligen att ha mittfält pärla han har väntat på att polera.
Och i Gareth Southgate s Under-21 trupp, det finns spelare som kommer att öronmärkas för framsteg i en sådan takt att möjligen göra sitt märke i Frankrike, särskilt Tottenham strejkaren Harry Kane, Evertons eleganta försvarare John Stones och West Brom framåt Saido Berahino.
Hodgson hoppas också att Danny Ings flytt till Liverpool påskyndar hans utveckling.
Lägg till detta till den kvalitet och erfarenhet som redan tillhandahålls av kapten Wayne Rooney och med förhoppningar Liverpools Daniel Sturridge faktiskt kan hålla sig i form (ett långt skott visserligen) och Hodgson kommer att känna att han kan gå in i euro i gott hjärta.
Titta på en video av Englands defensiva prestationer här i Ljubljana. De är lätta att upptäcka.
England saknade defensivt ledarskap, organisation, saknade en ledare som, enligt BBC Radio 5 live pundit Martin Keown, är i form av sin tidigare Arsenal kapten Tony Adams, en försvarare som tar eftergift av ett mål personligen.
En crass fel från Phil Jones, en foul kast-in som gick ostraffad men direkt till en Slovenien spelare, ledde till det första målet och svaghet i luften tog det andra.
Försvaret är Englands mjuka underbelly och bättre lag än Slovenien kommer att ha märkt sina brister här.
Oron för Hodgson är att detta är ett gammalt problem som förblir obotligt.
Innan England lämnade till VM, var Englands försvar utpekat som ett område av potentiella problem, en brist som kunde unpicked av spelare av högsta klass.
Och så visade det sig - inte så mycket i Italiens nederlag utan i den avgörande förlusten för Uruguay, där Luis Suarez, trots att han inte var helt frisk, plågade den centrala försvarsduon av Gary Cahill och Phil Jagielka att göra mål två gånger.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Dessa frågor kvarstår om Englands defensiva kvalitet, där Manchester United para ihop Phil Jones och Chris Smalling har misslyckats med att övertyga och Jagielka, trots en fantastisk personlig säsong på Everton, är osannolikt att vara svaret i Frankrike.
I synnerhet Slovenien och Jones är de inte övertygade om att alla är till sjöss på internationell nivå. Hodgson verkar besatt av att hitta en plats i laget - minns du det misslyckade mittfältsexperimentet mot Italien i Turin? - men han har sällan letat efter England.
Det är här Stones kan komma in och partner Cahill, som inte är i närheten av lika säker för England som han är på klubbnivå för Chelsea när han har John Terry tillsammans med honom för stöd.
Stenar är otestade på högsta nivå för alla hans talang medan full-back fläckar är upp för grepp, med Southamptons Nathaniel Clyne och Evertons Leighton Baines (som lidit dåligt vid VM) sannolikt att dyka upp i pole position.
Englands mittfält kan se av de lägre beställningarna i den internationella pikningsordningen, men är dess bollhållning tillräckligt bra mot de bästa? Det var verkligen inte vid VM, och återigen har denna kvalificerande kampanj inte erbjudit någon fast lösning.
Och för alla dem som sniper, England är fortfarande starkt beroende av mål, inspiration och ledarskap kapten Rooney - alltför beroende med tanke på pensionering av Gerrard och Lampard.
Rooney kommer att vara 30, och säkert Englands rekord goalcorer, när Euro 2016 startar. Han har inte haft någon betydande inverkan på en stor turnering sedan han sprack på scenen som en Everton 18-åring på Euro 2004 och ändå ser det ut som om han fortfarande kommer att axla den tyngsta ansvarsbördan.
För alla som har ifrågasatt hans plats i det förflutna, England har aldrig någonsin sett bättre ut utan honom.
Det är kanske ett tecken på Englands brist på utveckling att ingen ännu har trätt fram för att lindra den påfrestningen på en spelare och personlighet som är så desperat att göra bra ifrån sig för England.
Nej - försök ställa en annan fråga.
Kan England göra en insats vid Euro 2016? Ja... om alla deras bästa spelare skjuter.
Det tar för mycket av fantasin att se England besvära sådana som Tyskland och Spanien men de kommer att ge massor av andra en körning för sina pengar om Hodgson på något sätt kan göra alla bitarna passar och bevisa att han kan inspirera, och relatera till, denna yngre grupp av spelare.
I blixtar, visserligen mot en Slovenien sida rankad 48: e i världen, visade de att de har kvalitet i angrepp. Det är på annat håll som bristerna upptäcks.
Det finns talang inom gruppen som kan få ett resultat på en given dag men när det gäller stora turneringar England inte har tillräckligt med dagar.
Det är inte lika stor uppgift som VM men säkert England kommer att överleva gruppen men frågor kvarstår om hur mycket längre de skulle köra in i turneringen.
Svårt att bedöma. Resultaten har varit utmärkta men lite spänning omger detta England team under Hodgson, inte hjälpt av standard av motstånd i deras Euro kvalificerande grupp och föreställningar som slagg tjänade upp mot Republiken Irland.
Det har varit som flyttar mot nästa era av yngre spelare leds av liken av Wilshere, Sterling, Barkley men de har fortfarande så långt kvar att gå.
Hodgson är nöjd med Englands framsteg och säger: "Vi började med en ny grupp och vi visste inte vart det skulle leda, men jag har varit ganska nöjd med vad de har gjort hittills."
Han tillade: " Glädjandet är för starkt ett ord, men det finns en process. Du måste ge dig själv tid att komma tillbaka i någon form av balans, men jag är nöjd att vi kunde komma över det och få en bra start i gruppen i september och vi har hållit det igång.
"Det kommer inte att glömmas. Du glömmer inte dåliga stunder i ditt liv, inte mer än du gör de goda ögonblicken.  Det är en del av ditt liv och en del av ditt fotbollsliv. Alla i fotboll måste utveckla den mentala styrkan att ta itu med det och vi har tagit itu med det."
Mätt med resultat - den viktigaste mätaren av alla lag - har England gjort framsteg, men verkligheten säger att ingen kommer att räkna ut exakt hur långt, om de alls har kommit fram till att de möter den första allvarliga oppositionen i euro.
England är ett år efter debacle av sin VM-kampanj i Brasilien och ett år ut från Euro 2016 i Frankrike - mittpunkten i en avgörande process för återhämtning.