Mor Josephines föräldrar flydde till Taiwan från Kina med det retirerande nationalistiska partiet efter det förlorade inbördeskriget till kommunisterna i slutet av 1940-talet. De trodde att Republiken Kina och Fastlandskina var en del av samma land och det är vad hon fick lära sig.
Fader Clyde arbetade i åratal på Taiwans byrå för att främja handel, bland annat med Kina. Han och Wang anser att Taiwan måste ha goda förbindelser med sin största handelspartner och före detta fiende, som vill att Taiwan ska återförenas en dag. De stöder inte enande eller självständighet, utan bibehåller status quo.
Men son Kevin, 30, känner starkt att Taiwan är ett separat land och måste hävda sin självständighet eller riskera att uppslukas av Kina.
"Mina föräldrar tror fortfarande att vi är kineser. På universitetet började jag tvivla på vad jag hade fått lära mig var korrekt, sade Kevin. "Nu anser jag att Taiwan bör vara oberoende på alla möjliga sätt.
"Den nuvarande regeringen i Kina i Taiwan är fortfarande oupplösligt bunden till konceptet att vi är en del av Kina, så vi måste skära navelsträngen."
Människor som Kevin har anslutit sig till den så kallade solrosrörelsen, som förra året ockuperade parlamentet i 24 dagar, vilket gav upphov till den största anti-Kina-demonstrationen på flera år.
De blockerade det lagstiftande godkännandet av ett kontroversiellt handelsavtal med Kina och tvingade regeringen att gå med på en ny lag som möjliggör mer offentlig tillsyn över förhandlingarna med Peking.
Även om aktiviteterna på ettårsjubileet i mars var relativt små, och parlamentet återigen är ockuperat av lagstiftare, är det långt ifrån som vanligt.
Rörelsen har fått många människor att känna att de, inte bara regeringen eller styrande Kuomintang (KMT) parti, bör ha något att säga till om i vilken typ av relation Taiwan utvecklas med Kina.
Det har också bidragit till ett stort nederlag för det regeringsvänliga partiet i Kina i november. Om det ytterligare driver rädslan för Kina och missnöje med KMT, kan det hjälpa pro-oberoende demokratiska Progressive Party (DPP) vinna nästa års president ras.
Samtidigt driver man på reformer av Taiwans folkomröstningslag för att göra det lättare att genomföra folkomröstningar.
Solrosledare säger att detta kommer att främja demokratiseringen av Taiwan och skydda dess suveränitet genom att låta folket direkt besluta om frågor, inklusive Taiwans separata identitet och förbindelser med Kina.
"Om erkännandet av Taiwans identitet kan skyddas, kommer detta att främja Taiwans självbestämmande. Detta är mycket viktigt för oss, säger Sunflower ledare Lin Fei-fan.
Men inte alla stöder rörelsen.
Även om många avtal har undertecknats med Kina under de senaste åren, inklusive några allmänt anses vara till nytta för Taiwan, är blivande avtal nu på oavslutad tid.
Detta orsakar oro från inte bara företag som banker som behöver större tillgång till Kinas marknad, men andra som också tror att det är avgörande för den lilla ön Taiwan att ha starkare band med Kina, särskilt ekonomiska sådana.
Det inkluderar Jen-Hsuan Hsieh, en ny universitetsexamen. "Hela världen försöker förstå Kina. Vi borde göra samma sak, sa hon.
"Även om du anser det vara din fiende, bör du fortfarande förstå din fiende väl."
Hon är frilanstolk och söker arbete i Kina, där möjligheterna är större och lönerna högre.
Hon är inte ensam. En nyligen genomförd undersökning visade att omkring en tredjedel av taiwaneserna i 20- och 30-årsåldern vill arbeta i Kina; mer än under tidigare år.
Detta väcker frågan om huruvida tiden står på Kinas eller Taiwans sida.
Med tiden kan Taiwans ekonomi och människors levebröd bli mer sammankopplade med Kina, vilket gör det lättare för Peking att driva på förenandet.
Men med tiden kunde taiwaneserna bli ännu mer orubbliga när det gäller öns separata enhet. En undersökning som genomfördes i slutet av förra året av den lokala China Youth Corps fann nästan 90% av junior- och gymnasieelever betraktade sig själva som taiwanesiska, snarare än kinesiska.
Somliga menar att om Kina blir demokratiskt, och dess genomsnittliga levnadsstandard når Taiwans nivå, kommer skillnaderna mellan de två sidorna att suddas ut, och om dess folk förstår mer om Taiwan med tiden, kan deras åsikter om enande försvagas, vilket gör en sådan debatt onödig.
För tillfället bevakar Peking solrosrörelsen noga. Det kan dock vara osäkert hur man ska reagera, dels för att det inte längre handlar om att hantera ett politiskt parti mot ett annat, men många medborgargrupper och individer som driver rörelsen.
Hittills har man framför allt föreslagit att man skall nå ut till Taiwans ungdomar.
Hemma hos Wang undviker familjen att diskutera frågan om Taiwans suveränitet eller Kevins del i rörelsen tills de tillfrågas. Men det är tydligt att han vill bli mer involverad.
"Att upprätthålla status quo kommer oundvikligen att innebära återförening med Kina. Vad en hel del människor i vår generation driver för just nu är de juridiska självständighet, formell självständighet," sade han.
Hans föräldrar accepterar att hans generation i slutändan kommer att avgöra deras samhälles framtid; de hoppas bara att det fattar rätt beslut.
"Vi vet inte vad som kommer att hända i ett par generationer till", sade hans far, Clyde. "Jag tycker inte att det är en bra idé att reta upp Kina och provocera fram krig över sundet."
"Det jag vill se hända i framtiden är att detta historiska problem så småningom kommer att lösas på ett mycket fredligt sätt."
Frukost hos Wangs på en söndag: det är en lektion i hur attityderna i Taiwan gentemot Kina har förändrats avsevärt på bara tre generationer.