Pundits och val wags älskar att prata om den så kallade "oktober överraskning" - en sista minuten uppenbarelse som vänder ett val upp och ner. I oktober verkar den enda överraskningen vara en dag utan överraskningar.
Här är bara några av höjdpunkterna i en vecka som sannolikt kommer att kasta en skugga över USA: s politik i flera år framöver.
Om det fanns några tvivel om riktningen den andra amerikanska presidentdebatten skulle ta på söndag kväll, de skingrades en timme före showtime, när Donald Trump höll en improviserad presskonferens med kvinnor som har anklagat Bill Clinton för sexuella övergrepp.
Det slående är att medan den före detta presidentens sexuella historia togs upp av republikanen, var det förmodligen inte det mest ögondämpande, normbrytande ögonblicket i debatten.
Det kom i stället när Trump sade att Hillary Clinton fruktade sitt ordförandeskap eftersom hans val skulle leda till hennes fängelse.
"Ett sådant upphetsande tal är en skymf mot elementär demokratisk anständighet och ett brott mot gränserna för den amerikanska politiska diskursen", skriver konservative kolumnisten Charles Krauthammer.
Under dagarna sedan debatten har Trump bara ökat spänningen. Där han en gång brukade bagatellisera folkmassans "låsa in henne"-sånger, nu sätter han på dem.
"Hon måste åka i fängelse", sa han på ett möte i Pennsylvania.
Borta är varje sken av måttlighet eller prat om pivot och återhållsamhet. Det är rött kött från och med nu.
Anklagarnas parad
Medan Mr Trumps omfamning av "låsa upp" retoriken fick lejonparten av fördömande från vänster och höger, den debatten ögonblicket sannolikt inte kommer att ha störst inverkan på den sista månaden av kampanjen. Att (dubious) ära går till hans påstående att hans i hemlighet inspelade diskussion om hur han gjorde ovälkomna framsteg mot kvinnor var "bara prat".
Ett sådant allmänt förnekande har fått en stadig ström av kvinnor att träda fram för att hävda att Trumps handlingar faktiskt återspeglar hans uppriktiga ord. Jessica Leeds, som anklagade Mr Trump för att smeka henne på ett plan, sade att hon nästan hoppade ur hennes hud när hon hörde Mr Trump förneka något otillbörligt beteende.
Trump kampanjen har lovat att det kommer att släppa bevis på att anklagarna fabricerar sina påståenden - och Mr Trump i flera anföranden har utfärdat filt förnekande. Hittills är dock summan av bevisen mot den växande listan över kvinnor som kommer fram en diskussion om rörligheten för flygbolag armstöd, ett krav på att Mr Trump inte skulle ha tillräckligt med privat tid med kvinnorna i fråga för att göra något olämpligt och, mest otroligt, Mr Trump eget påstående att en av kvinnorna inte var attraktiv nog att fånga hans öga.
"Tro mig, hon skulle inte vara mitt första val", sade han på en North Carolina rally på fredag.
Tro mig, den repliken kommer inte att vinna några röster.
Du skulle vara hårt pressad att märka över din av den resande cirkusen Trump kampanjen har blivit, men Clinton laget spenderade också veckan med att vädra en egen skandal. Tack vare Wikileaks release av e-postmeddelanden som eventuellt förvärvats av ryska hackare, har allmänheten fått en inre bild av Clinton-kampanjen - och den bild den målar är ofta osmickrande.
Kampanjagenter är besatta av meddelanden och t.o.m. enskilda tweets, de grumlar över negativa kampanjtaktiker, försöker lösa personalkamper och spekulera om sätt att inspirera till en liberal revolt inom katolska kyrkan.
E-posterna - förutsatt att de är autentiska - innehåller en fullständig oppositionsforskningsdokumentation om den primära motståndaren Bernie Sanders och personalkulterade höjdpunkter av de mest kontroversiella delarna av Clintons tal till banker på Wall Street som visar att hon vill ha en hemisfärisk frihandelszon med öppna gränser.
De visar också kampanjens i tid mysiga relation med vanliga journalister och TV-pundits - inklusive bevis för att tidigare demokratiska kampanj operativ (och nuvarande partichef) Donna Brazile kan ha gett Clinton laget en smygtitta på en fråga från ett tv-sända stadshus forum under den demokratiska primären.
Det visar sig att presidentkampanjer, som korv, inte är saker som någon vill se göras.
Inse det, mejla kontroverser åt sidan, just nu är det bara Donald Trumps värld och vi lever alla i den. Tyvärr för den republikanska nominerade, är denna speciella värld en med fiender runt varje hörn, konspirerar för att fånga vad som är rättmätigt hans.
Efter att ha tillkännagett att han var fri från "shackles" i en tweet på tisdag morgon, Mr Trump har fortsatt att välja slagsmål med medlemmar av sitt eget partis ledarskap, fördöma vad han ser som en hopplöst partisk media och varna för en internationell kabal som syftar till att undergräva den amerikanska demokratin.
Han talar regelbundet om för sina anhängare att de noggrant bör övervaka vallokaler i "andra samhällen" för tecken på underkastelse. Hans egen webbplats har för närvarande en registrering för frivilliga "valobservatörer".
"Detta val kommer att avgöra om vi är en fri nation eller om vi bara har illusionen av demokrati, men i själva verket kontrolleras av en liten handfull globala särintressen rigga systemet, och vårt system är riggade," Mr Trump sade vid ett rally i Florida på torsdag.
Hans kampanj, sade han, var i krig med "en global maktstruktur som är ansvarig för de ekonomiska beslut som har berövat vår arbetarklass, berövat vårt land dess rikedom och lagt dessa pengar i fickorna på en handfull stora företag och politiska enheter".
Mr Trumps senaste kommentarer har några kommentatorer som säger att han har flyttat från antisemitiska hundvisslor till en fullfjädrad tjurhorn.
"Vad Trump tänker eller menar, de vita nationalisterna och nynazisterna han aktiverat kommer att höra sitt tal med glädje eftersom han kanaliserar lärobok antisemitiska konspirationsteorier, med alla kodord och emotionell tenor," skriver liberala bloggaren Josh Marshall. "Det är sådana konspiratoriska, revanchistiska fantasier som sporrar till våld och attacker mot själva demokratins vardagliga ordningslöshet."
Denna vecka innehöll också två av det demokratiska partiets största vapen som lossade sina mest spetsiga fusillader.
President Barack Obama, som har sett sitt godkännande betyg stiga till sin högsta punkt på nästan fyra år, verkar vara slut på nedsättande för att beskriva den republikanska nominerade. På onsdag sade han att Trumps kommentarer om kvinnor skulle diskvalificera honom från sysselsättningen i en 7-Eleven närbutik, för att inte tala om ordförandeskapet.
Kanske mer oroande för republikaner upp och ner röstetalet, var dock Barack Obamas beslut att försöka binda partiet som helhet till vad som kunde vara Mr Trumps sjunkande valskepp.
"De får inte äran för i allra sista minuten när, slutligen, killen de nominerade och stödde fångas på band säger saker som ingen anständig person skulle ens tänka, mycket mindre säga, mycket mindre skryta om, mycket mindre agera på," Mr Obama sade i Ohio på torsdag.
"Du kan inte vänta tills det äntligen händer och sedan säga att det är för mycket och sedan tänka på något sätt du visar någon form av ledarskap och förtjänar att väljas till USA: s senaten."
Dessa kommentarer står i skarp kontrast till den ton som Barack Obama tog vid det demokratiska nationalkonventet i juli, när han sade att Trump inte förkroppsligade republikanska eller konservativa värderingar.
Under tiden, första Lady Michelle Obama lanserade sin egen attack på Mr Trump - och, om något, det var mer personligt och mer dödligt. Hon har fördelen att kunna tala med amerikaner inte som politiker utan som vanlig medborgare (som råkar bo i Vita huset, naturligtvis). Och i det här fallet talade hon till nationen som en upprörd kvinna.
"Detta är inte något vi kan sopa under mattan som bara en störande fotnot i ett sorgligt val", sade hon om Mr Trump smygande inspelade kommentarer. "Det här var en kraftfull individ som öppet och öppet talade om sexuellt rovgirigt beteende."
Att hennes tal ägde rum strax före Mr Trumps fri-form konspiration rant, media fördömande och rent förnekande av sexuella övergrepp anklagelser gjorde bara kontrasten mer skarp.
Rethoric och media furore åsido, vad detta val verkligen kokar ner till är ett talspel. Vem kan ställa in ekonomiska resurser och personalresurser och vem kan inte göra det? Vem har rösterna i nyckelstater, och vem har inte det? Messaging och momentum materia, men i slutändan är det bara viktigt i den mån det sätter röstsedlar i lådan och siffror i styrelsen på valdagen.
Enligt aktuella omröstningar har det varit en eländig vecka för Donald Trump. Hans siffror är tanking nationellt, som Hillary Clinton har sträckt hennes bly från en virtuell död värme innan den första debatten till höga enskilda siffror.
Historien i gungstater är lika oroande för republikanerna. Han leder fortfarande i Iowa, men de centrala slagfälten i Ohio, Florida och North Carolina är på väg bort från honom. Sedan finns det stater som normalt är säkra för republikaner - Arizona, Georgien, Utah, Alaska och Indiana - som visar tecken på åtstramning.
En nyligen genomförd undersökning av Texas, som republikanerna har genomfört i varje presidentval sedan 1976 och inte har valt en demokrat till statligt kontor sedan 1994, visar Mr Trump bara framåt med fyra punkter.
Med mindre än en månad fram till valdagen, är tiden slut för Mr Trump. Nästa veckas presidentdebatt kan vara det sista tillfälle han har att skaka om loppet - men om de två senaste face-offsen är någon indikation, är de mer benägna att cementera Clintons ledning.
Pundits och prognosticatorer har haft fel om Mr Trump många gånger i det förflutna. Hans främsta kampanj visade sig vara en lång vederläggning av den konventionella visdomen. Efter denna tid-stomach-svängande vecka, men det ser mer och mer ut som det skulle krävas en oöverträffad omvänd förmögenhet för New York affärsman att lägga Vita huset till hans fastighetsimperium.
Den andra veckan i oktober kommer sannolikt att bli ihågkommen som det ögonblick då 2016 års presidentkampanj gick bort från rälsen och snurrade in i tomrummet.