Där kan de läsa böcker, titta på TV och spela dataspel. De har en vattenkokare, ett handfat, ett kassaskåp och de flesta har en toalett.
Begränsningen av deras frihet är straffet för deras brott - inte deras livsstil inne i fängelset, enligt bostadsofficer Kerry Payne.
"Prinson är inte en plats för straff längre", säger hon. "Det är för någon som har gjort något fel att ge dem den tiden att ändra sitt liv eftersom de inte får det stopp-gap.
"Allt fortsätter bara tills det blir ett större och större problem."
Här beskriver några fångar sitt liv bakom galler.
James, 27 år, har suttit in och ut ur fängelset sedan han var 18 år - han har suttit i Polmont, Barlinnie och Kilmarnock samt Dumfries.
Utanför är han en snickare. Medan han är inne, är han en "hallpassagerare" - ansvarig för att städa en del av fängelset och för vilken han får betalt 10 pund i veckan.
Hans cell är ett trångt utrymme med plats för lite mer än en säng, ett handfat och en toalett. Fångarna är också utrustade med ett kassaskåp med ett lås som personalen kan åsidosätta vid inspektioner.
James rum är dekorerat med affischer; han har en stereo och han betalar 1 pund i veckan för en TV.
"Den är liten, men den är min", säger han.
Jason har gått igenom ett 13 månader långt straff på HMP Dumfries.
38-åringen har tappat räkningen på hur många gånger han har varit inlåst sedan han blev häktad i en vecka när han var 14 år.
"Det har blivit lite av en svängdörr för mig", säger han.
Hjälper fängelset honom?
"Nej, inte alls. Jag tror att du måste hjälpa dig själv. Fängelset hjälper mig inte.
"Jag antar att jag under alla år har börjat tänka mycket mer. Jag blir äldre nu så jag börjar tänka mycket mer på att förändra eller definitivt inte göra samma saker om och om igen, men det har tagit lång tid."
Kommer det här att bli hans sista fängelsedom?  "Det är min idé, ja."
Han tar konstlektioner i fängelset - han tycker om det men han kommer knappast att fortsätta sin hobby på utsidan.
"Det är mycket jag måste ta itu med först", säger han.
Tycker han om att sitta i fängelse? "Nej, definitivt inte." Vill han hellre ha sin frihet? "Ja, absolut."
Ryan, en före detta polis, har 12 veckor på sig att avtjäna sitt straff.
Han avtjänade de tre första veckorna av sitt straff vid HMP Addiewell i West Lothian - det lokala fängelset för 29-åringen från Lanarkshire.
"Jag hölls isolerad från den allmänna befolkningen bara för att alla i fängelset skulle ha känt mig eftersom jag förmodligen satte några av dem där", säger han.
Han var "skrämd" av att flytta till Dumfries, bort från sin familj, men han säger att personalen "inte kunde ha varit mer hjälpsam".
Under sin dom har han utbildat sig till industrirensare.
"Jag tycker verkligen om städningen, för att vara rättvis. Du är alltid upptagen, det finns alltid något att göra. Och jag är stolt över det. Jag gillar att se till att platsen är ren och det är presentabel."
Han tillade: " Det är roligt. Jag skulle inte säga att någon tycker om att vara här inne, det skulle vara lite masochistiskt. Men att ha något att göra, att ha ett syfte, att ha något att jobba på gör att dagarna går snabbare.
"Men att få mina besök på helgen gör det mycket bättre."
Fångar tillbringar upp till 15 timmar om dagen inlåsta i sina celler på HMP Dumfries.