En rad grupper uttalade sig efter det att Europas högsta domstol dömde en rumänsk man vars arbetsgivare läste hans budskap hade inte fått sina rättigheter kränkta.
Han bröt företagets policy genom att använda ett arbetskonto för att prata med sin familj.
Som svar på detta utfärdade organ som företrädde direktörer och arbetstagare, liksom grupper för personlig integritet och mänskliga resurser, alla liknande varningar till chefer.
European Trades Union Congress, som representerar arbetare över hela kontinenten, sade domarnas beslut bör inte fungera som en "grön ljus" för att börja snoka "på personal.
Fallet i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna införde inga nya regler, utan fungerade som ett stresstest för dem som redan tillät liknande övervakning av arbetsgivare under vissa omständigheter.
Institute of Director Director General Simon Walker sade: "Anställda bör inte vara föremål för Stasi-stil övervakning på jobbet.
"Vi skulle starkt uppmana företag att inte läsa en anställds personliga meddelanden, förutom under de mest exceptionella omständigheter."
British Trades Union Congress generalsekreterare Frances O'Grady sade: " Stora Brother bossar får inte ut det bästa av de anställda.
"Staff som snoppas på är mindre produktiva och mindre hälsosamma".
Och den stadgade institutet för personal och utveckling sade: "Arbetstagare som känner sig under överdriven övervakning är också mer benägna att drabbas av stress, så det måste finnas ett tydligt skäl för övervakning."
De fick sällskap av gruppen Big Brother Watch, som sade: "Ingen av oss bör någonsin anta att det vi gör online under arbetstid eller när vi använder enheter som ägs av vår arbetsgivare, såsom datorer, surfplattor eller mobiltelefoner, är privat - men ingen anställd bör heller vara rädd för att bli övervakad av sin chef."
Domarnas utslag, som meddelades på tisdagen, sade att Rumänien inte hade underlåtit att upprätthålla rätten till ett privatliv för sin medborgare Bogdan Barbulescu.
Barbulescus arbetsgivare hade sparkat honom efter att ha funnit att han hade använt ett Yahoo Messenger-konto för att tala med både sin fästmö och sin bror, trots att de hade blivit ombedda att upprätta kontot endast för arbetsändamål, sade de sju domarna.
Företaget hade också förbjudit privat användning av internet på arbetsplatsen.
När Barbulescu konfronterades hade han vägrat att bryta mot denna politik, konstaterade domarna.
Och företaget hade därför motiverats med att läsa både verket och den privata korrespondensen på kontot - en del av det mycket känsliga.
Jacques Barbulescu sade att hans rättigheter hade kränkts, och efter att ha misslyckats med att argumentera lika mycket i de inhemska domstolarna bad han domarna att avgöra att Rumänien hade misslyckats med sin skyldighet gentemot honom.
I domstolens beslut införs inga nya åtgärder.
Att läsa budskapen var redan lagligt i Rumänien, liksom i andra länder, däribland Storbritannien.
I stället höll kommissionen med de rumänska myndigheterna om att de omständigheter under vilka Barbulescus budskap hade lästs inte utgjorde ett brott mot hans rätt till privatliv.
Domarna vägrade i själva verket att sända en signal till domstolar i hela Europa om att de ansåg övervakning under dessa omständigheter vara oacceptabel.
Om domarna hade funnit det andra sättet skulle den rumänska regeringen ha varit tvungen att rätta sig efter deras beslut.
Andra skulle dock inte göra det, eftersom Europadomstolens beslut endast berör det land som nämns i fallet.
Effekten på de nationella domstolarna är annorlunda.
Varje land har sin egen inställning till domstolens beslut.
I Storbritannien är till exempel domarna skyldiga att ta hänsyn till dem, inte att följa dem utan att ifrågasättas, vilket ibland har hävdats.
Dessutom gick domstolens beslut faktiskt inte längre än de befintliga brittiska lagarna, som redan tillät viss läsning av de anställdas kommunikation under vissa omständigheter.
En av de sju domarna, som var oense med sina kolleger, sade att det allmänna förbudet mot privat internetanvändning på arbetsplatsen som infördes av Barbulescus tidigare arbetsgivare var oacceptabelt och att det borde finnas en strängare reglering av när och hur chefer bör tillåtas utföra sådan övervakning.
I målet vid domstolen övervägdes de särskilda omständigheter under vilka Barbulescu befann sig - i stället för att övervaka arbetsplatsen som helhet - och han instämde i att de inte var ett brott mot hans rättigheter.
Så att undvika dem skulle vara en bra början.
I Storbritannien definieras antalet arbetsgivare som har tillgång till arbetstagarnas kommunikation genom en rad lagar och förordningar som balanserar när det är lagligt mot när det är proportionerligt och nödvändigt.
Essex universitetsprofessor i EU-rätt och människorättsrätt Steve Peers sade till BBC: " Anställda kan bryta mot arbetsgivarnas policyer om de installerar programvara för att blockera spårning.
"Det är bäst för människor att hålla sig till företagets policy om användning av arbetsutrustning och använda sina egna smartphones om de behöver göra något personligt.
"Definitivt den klokaste kursen för människor vars företagspolicy gör det möjligt att läsa deras e-post - eller som tror att deras arbetsgivare skulle göra det ändå - är att använda sin egen telefon eller surfplatta, och använda mobila data om de kan, i stället för arbetsgivare wi-fi."
Appar som använder end-to-end kryptering, såsom Signal, WhatsApp och andra, ger en extra säkerhetsnivå.
I stort sett bör "de rättsliga principerna vara likartade i hela Europa, särskilt när det gäller personuppgifter, eftersom detta härrör från EU:s lagstiftning", sade Kathryn Dooks, en arbetspartner på advokatbyrån Kemp Little.
Men vissa inhemska lagar och regler skulle skilja sig åt, berättade hon för BBC.
Banktillsynsmyndigheten, Financial Conduct Authority, kräver att bankföretagen "ska vidta rimliga åtgärder för att registrera relevanta telefonsamtal och behålla en kopia av relevant elektronisk kommunikation" på företagets utrustning.
FCA-reglerade företag måste också vidta åtgärder för att stoppa personalen från att skicka arbetsmeddelanden på sin egen utrustning.
Enligt en artikel i Financial Times från 2014 blev vissa banker så oroliga att anställda, som var medvetna om att de övervakades, skulle flytta till icke-arbetskanaler för att ägna sig åt olagligt beteende att de började jämföra prestanda med genomsnittlig intern kommunikationskanalanvändning.
Bossar har uppmanats att inte ägna sig åt invasiv övervakning genom att läsa sina anställdas privata meddelanden.