Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Men tagline - Alter Your Reality - kan lätt användas för att främja kampen mellan Conor McGregor och Floyd Mayweather, som kommer att dominera sportlandskapet i helgen.
Hittills har det framkallat en blandning av intriger och motvilja från iakttagare. Vare sig du gillar det eller inte, är detta ett sportevenemang som inte kan ignoreras.
Las Vegas är en stad som ständigt lockar besökare att ändra sina uppfattningar - och ibland sitt sunda förnuft - i en dimma av hedonistiska njutningar. Mayweather v McGregor, med sin obesegrada förhärligande av pengar, image och bravado, passar perfekt inom de dagliga överdrifter av världens spelkapital.
Lördagens kamp kommer att sätta en man allmänt anses vara en av de största exponenterna av hans sport mot en blandad kampsport artist som aldrig har boxas professionellt.
Resultatet bör vara enkelt att avgöra, oavsett McGregors mantra och hubristiska påstående han är redo att "chocka världen".
Men kom ihåg att det här är Vegas. Och många tror att McGregors handflata mot en åldrande Mayweather kan ge en stor upprördhet. Det blir ingen illusion om han vinner och rankas som en av de största chockerna i idrottshistorien.
Debatten om vem som kommer att segra kommer att segra fram och tillbaka under de kommande dagarna - utan tvivel genom ännu mer hatfulla angrepp från de två främsta huvudpersonerna.
Den sanna domen kan endast avkunnas i ringen, i vad som sannolikt kommer att vara den rikaste kampen i boxningshistorien.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Biljetter till lokalen har ännu inte sålts ut - men med en förväntad fem miljoner pay-per-view inköp, kommer kontanterna kaskader in från dem som sitter och tittar hemma och på platser runt om i världen.
Lukten av pengar genomsyrar Las Vegas-remsan på bästa sätt. Den här veckan är stanken oundviklig.
Både fighters och deras läger har varit uppriktiga i att erkänna tävlingen handlar om pengar. Men det språk de har använt för att öka sin megalönedag har varit skamligt.
En fem-stads PR-turné i juli blev en illamående ras till botten när varje man försökte hitta nya förolämpningar att slunga på varandra.
Homofobiska nedsättanden och rasistiskt motiverade slurs och stereotyper har förvanskat uppbyggnaden av denna tävling. Det var svårt att inte vinna när McGregor vände sig till sin motståndare på sista etappen av turnén på Wembley och sa åt honom att "dansa för mig, pojke".
Men båda männen är lika skyldiga med tanke på sitt beteende.
Dana White, UFC-presidenten som företräder McGregor, anser att allt är berättigat.
"Det är roligt när folk säger att de har tagit den här saken för långt", sade han.
"Detta är en kamp, inte en krocket spel. Denna del av avtalet; verkligheten är vad som händer här är lika mycket en del av kampen som själva kampen, det mentala krigsspelet."
Det är vid denna tidpunkt som den verkliga verkligheten i denna tävling inte har förändrats utan ärligt talat utplånats.
Sammanhanget är allt och denna kamp äger inte rum i ett vakuum. USA är ärrat och vacklar fortfarande från den senaste tidens händelser i Charlottesville i Virginia, där vita supremacister marscherade med brinnande facklor och gav nazisthälsningar.
Det är ett land som fortfarande är djupt splittrat efter ras.
Det är ett land där fördomar - och kampen mot dem i alla dess former - är en nästan konstant del av det nationella samtalet.
På sitt eget lilla sätt utökar både Mayweather och McGregor, med varje hatiskt ord som yttras, den delningspool som redan finns i detta land.
Visst bör idrotten vara den plats där olikheter kan avsättas? Denna tävling ger en möjlighet för exempel att sättas men det har hittills slösats bort.
Trash-snack och one-upmanship är en sak. Det har alltid varit en del av priskampen.
Språk som splittrar och utesluter - som till synes legitimerar homofobiskt, sexistiskt och rasistiskt beteende - är något helt annat.
De är verkligen inte de första boxarna att handla i sådana termer.
Även om båda männen senare bad om ursäkt kallade Manny Pacquaio skamligt människor i samkönade äktenskap "tråkiga än djur", medan Tyson Fury uttryckte en Neandertal åsikt att en kvinnas bästa plats är "på ryggen eller i köket".
Sanningen är att boxning erbjuder flickor och pojkar en chans att bygga självkänsla, att träna och ägna sig åt ett högre mål. Det ger hopp, och ofta en flykt, för många.
Du behöver bara lyssna på Mike Costello och Steve Bunces senaste podcast från det utbrända Grenfell Tower för att se vad boxning kan göra för ett samhälle. Byggnaden inrymde ett gym med frivilliga tränare, alla obetalda, vilket gav deras tid och kunskap för att hjälpa till att förändra liv. Hoppet är att det kan stiga igen.
Men några av de mäktigaste männen på toppen av sporten har misslyckats gång på gång med att se den gåva de äger för att inspirera och uppmuntra alla, av alla bakgrunder, att engagera sig.
Mayweather och McGregor, cosseted i sin elit värld Lamborghinis, Louis Vuitton bagage och flashiga Las Vegas nattplatser, verkar ha glömt detta också.
Deras ödmjuka början på gym i Michigan respektive Dublin bör tjäna som en påminnelse om de chanser de fick.
Deras respektive kampsporter har gett dem otaliga rikedomar. Denna vecka kommer deras bankkonton att växa ytterligare.
Utan någon boxningsfederation som övervakar bouten och Nevada State Athletic Commission - som sanktionerade kampen - som vägrar att engagera sig, kan både Mayweather och McGregor agera hur de vill.
Till och med UFC, där McGregor namngavs, har låtit irländarnas agerande gå okontrollerat på senare tid. Hans volatila beteende innan den senaste tidens händelser har sett honom kasta flaskor och även försöka kasta en stol på en motståndare.
Det finns utan tvekan ett ansvar för att de två mest igenkännliga personerna i kampen mot idrotten ska vara mer bevakade med sina ord och inse att de är väktare; att extolera fördelarna med den sport som har gett dem allt.
Deras farligaste vapen tycks inte vara deras knytnävar, utan deras tungor.
Ingen förväntar sig att de ska vara änglar - den sanna, oförändrade verkligheten den här veckan är att de har en kamp att sälja och pengar att tjäna. Och på lördag kommer en verkligt spännande idrottstävling att äga rum.
Men orgin av överskott som omger det hotar att ytterligare besudla en sport som just nu behöver all hjälp den kan få för att upprätthålla popularitet och relevans.
Det som händer i Vegas borde, enligt det gamla ordspråket, stanna i Vegas. Förhoppningsvis gäller detta också den hatiska retoriken i denna oundvikliga kamp.
Högst upp på MGM Grand på Las Vegas-remsan finns en stor annons för magikern David Copperfield, hotellets stjärnattraktion.