Labour leadership utmanaren Andy Burnham säger att han "kämpar" med om brittiska åtgärder skulle vara lagliga eller inte. Vilka är då de viktigaste rättsliga frågorna?
Parlamentet har redan under 2013 avvisat ett militärt ingripande i Syrien. Ministrarna säger att omständigheterna har förändrats sedan dess (särskilt i och med uppkomsten av invaderande arter) och att de endast skulle fortsätta denna gång med parlamentets stöd. Men detta är inte tekniskt nödvändigt. Även om det har blivit en konvention sedan kriget i Irak 2003, finns det inget rättsligt krav på parlamentariskt godkännande av militära åtgärder.
Ministrarna säger att de inte skulle gå vidare utan en gemensam omröstning - men de anser att de enligt internationell rätt har befogenhet att ingripa. Förra månaden sa försvarsminister Michael Fallon att det inte fanns någon "juridisk bar" till Storbritannien som opererade i Syrien. I september föreslog David Cameron att Storbritannien skulle kunna vidta militära åtgärder i Syrien utan en begäran från president Assad och säga att Syriens president är "illegitima".
Förenade kungariket genomför redan flyganfall mot IS-mål i Irak. Förenade kungariket säger att eftersom den irakiska regeringen begärde ingripande utgör detta en "tydlig och otvetydig rättslig grund" för den militära insatsen. Men ingen sådan begäran har mottagits från den syriska regeringen, och Förenade kungariket anser att regimen i vilket fall som helst är olaglig. Detta innebär att de rättsliga argumenten om ingripande i Syrien skulle formas av komplexiteten och motstridiga tolkningar av internationell rätt.
I FN:s stadga förbjuds "hot eller användning av våld mot en stats territoriella integritet eller politiska oberoende" om det inte används i självförsvar eller godkänns i en FN-resolution. Det är de två "klassiska motiven" för militära aktioner, berättade professor Philippe Sands QC vid University College London för BBC.
En FN-resolution är osannolik med tanke på den ryska oppositionen och lämnar möjligheten till självförsvar. Detta skulle kräva att ministrarna visade militära åtgärder för att förhindra attacker mot Förenade kungariket eller dess medborgare från Syrien. Alternativt skulle argumentet om självförsvar kunna användas i förhållande till Irak, som redan har begärt militär hjälp. Detta är det argument som används av Förenta staterna, som utför flyganfall i Syrien.
När det gäller om detta skulle fungera, "vi vet helt enkelt inte tillräckligt om fakta" för att definitivt säga om självförsvar argumentet är berättigad, säger Prof Sands. Han anser att det skulle vara "en bit av en sträcka" på grundval av vad som är allmänt tillgängligt, tillägger att Storbritannien verkar ha "ingen strategi och ingen tydlig grund för information för att förklara för allmänheten vad det gör, och varför det anser att det är berättigat i lag att använda våld genom självförsvar".
Ett annat alternativ skulle vara att motivera åtgärderna av humanitära skäl. Detta var grunden för regeringens begäran om ingripande 2013, då den fokuserade på den syriska presidenten Assads eventuella användning av kemiska vapen. I sin rättsliga ställning, som offentliggjordes i augusti 2013, anges de tre villkor som måste uppfyllas:
"Detta sätter bevis bar både hög och bred," BBC juridisk korrespondent Clive Coleman skrev på den tiden.
Frågan skulle vara om de förändrade omständigheterna, med IS - även känd som ISIS - militanter som kontrollerar delar av Syrien och kämpar mot regeringsstyrkor, skulle klara provet.
Dr Jonathan Eyal, internationell direktör vid Royal United Services Institute, berättade för BBC att det skulle finnas ett "säkert rimligt fall".
– Med tanke på det beteende vi känner till om ISIS, omständigheterna kring det fruktansvärda inbördeskriget i Syrien, är det inte svårt att bygga upp ett fall där den humanitära faran är allvarlig och omedelbar, säger han.
Förutom FN:s regler har "vanlig internationell rätt" fastställts under årens lopp.
Ett alternativ skulle vara rätten till "hot purchase" av IS över gränserna, säger Dr Eyal. Med tanke på att Irak har begärt internationellt bistånd i kampen mot IS-aktivister kan Storbritannien hävda att om landet inte kan förfölja dem till Syrien kan de "söka tillflykt över gränsen och situationen kommer aldrig att upphöra", säger han.
Detta argument förstärks av den syriska regeringens oförmåga att kontrollera sitt eget territorium säger han, tillägger att het jakt är "inte ett argument som advokater är mycket bekväm med, men det har gjorts tidigare".
Nej, det gör jag inte. Både de hetsiga och humanitära interventionsargumenten är "kontroversiella och omtvistade", säger Eyal, med regeringar anklagade för "missbruk av systemet".
Vissa juridiska experter är inte övertygade om att några flyganfall utan säkerhetsrådets särskilda tillstånd skulle vara förenliga med internationell rätt, påpekas det i ett informationsmeddelande från Commons.
På sätt och vis. En USA-ledd koalition utför redan flyganfall i Syrien. Förra månaden dök det upp brittiska piloter hade varit inbäddade med koalitionsstyrkor och genomföra flyganfall över Syrien mot IS. Under kritiken från Labour sade Fallon att inbäddade styrkor var "standard praxis" och deras engagemang var inte en "brittisk militär operation".
Väldigt mycket. Regeringens insisterande på att säkra parlamentets godkännande innebär att det kommer att vara parlamentsledamöternas tolkningar av dessa invecklade internationella rättsförhållanden som kommer att vara avgörande.
Förra gången parlamentsledamöter debatterade militär intervention i Syrien, motstånd från backbench konservativa och Ed Miliband-ledda Labour var tillräckligt för att besegra regeringen.
Parlamentsledamöterna har dock sedan dess med överväldigande majoritet stött åtgärder i Irak, där målet var IS-aktivister. Sedan dessa omröstningar har sammansättningen av underkommittéerna förändrats, och de konservativa har en majoritet.
Labours nästa ledares identitet - med överraskningsledare Jeremy Corbyn säker på att motsätta sig eventuella flyganfall - är en annan komplicerande faktor.
En av de stora frågor som parlamentarikerna står inför efter sommaruppehållet kan vara om de ska tillåta militärt ingripande mot så kallade islamiska statsextremister i Syrien.