Det dömande rådet föreslår också att domare kan ge längre straff till gärningsmän som filmar sina offer.
I ett nytt samråd säger organet att domare bör noga överväga de komplexa och skadliga effekter som ett brott har på ett offer.
De föreslagna nya riktlinjerna omfattar praktiskt taget alla sexualbrott.
Domstolsrådet är ansvarigt för att försöka säkerställa konsekvens i straffdomarna i alla domstolar i England och Wales, och det utarbetar komplexa riktlinjer för att bistå domare.
Rådet sade att dess föreslagna riktlinjer för sexualbrott syftar till att uppdatera det sätt på vilket domstolarna hanterar 54 brott, att ta hänsyn till den taktik och teknik som används av lagöverträdarna, samt den långsiktiga skada som ett offer utsätts för.
Riktlinjerna omfattar nästan alla sexualbrott som erkänns i Storbritannien, från voyeurism till våldtäkt, och om de antas skulle de spela en nyckelroll när det gäller att hantera personer som dömts för historiska anklagelser om sexuella övergrepp när offren har trätt fram årtionden efter händelsen.
I 14-veckors samrådet sade rådet att domare bör kunna skicka brottslingar i fängelse längre där modern teknik visar sig vara en försvårande faktor för att öka offrets lidande - som att filma övergrepp mot ett sexuellt övergrepp och sedan sprida det till andra.
Domarna är oroade över att de har sett en oroande ökning av antalet fall där våldtäktsmän har filmat sitt angrepp och offret.
Tidigare har fokus i domen till stor del legat på den fysiska gärningen av brottet, till exempel vilken del av kroppen som kränkts, eftersom lagen definierar varje enskilt brott på ett ganska tekniskt sätt.
I rådets nya riktlinjer klargörs att denna form av domar inte tar tillräcklig hänsyn till den potentiellt katastrofala långsiktiga effekten på offret.
Enligt de nya riktlinjerna skulle domarna också kunna fängsla dem som är skyldiga till så kallade engångsvåldtäkter i högst 19 år, ett straff som för närvarande endast gäller för gärningsmän som attackerar mer än en gång.
Domarna kan också ta hänsyn till gärningsmannens beteende före det särskilda brottet, t.ex. om de använder narkotika och alkohol som en del av sitt mål.
Brottsling för sexualbrott mot barn bör också undersöka hur offret har blivit omvårdat eller om gärningsmannen befann sig i en förtroendeposition.
Lord Justice Treacy av rådet sade: " Vi förbättrar vägledningen för domstolar för att hjälpa dem att hantera dessa otroligt komplicerade, känsliga och allvarliga brott.
– Offrens perspektiv är centralt för rådets överväganden. Vi vill se till att straffen återspeglar allt offret har gått igenom och vad gärningsmannen har gjort.
– Vi tittar på hela sammanhanget, inte bara det fysiska brottet utan också den taktik som används av gärningsmän som grooming aktivitet, målinriktning av sårbara offer eller missbruk av en förtroendeposition.
"Ingen vill att fler människor ska bli offer, så att skydda allmänheten är en viktig del av våra förslag, vare sig detta sker genom fängelsebrottslingar eller genom sträng behandling för att stoppa dem från att straffas."
Psykologisk påverkan beaktas redan i riktlinjerna för misshandel och inbrott, men Lord Justice Treacy berättade för BBC Radio 4's Today-programmet att "nuvarande [sexuella brott] riktlinjer inte koncentrerar sig tillräckligt på perspektivet av offer".
Sexuellt våldskämpe Jill Saward, som våldtogs av två inbrottstjuvar som bröt sig in i hennes hem i Ealing i London 1986, välkomnade förslagen.
– Alltför länge har den inverkan som [sexuellt våld] har haft på offren försummats i hela rättsprocessen, sade hon.
Efter attacken såg hon en psykoterapeut, en psykoanalytiker och psykiater, men det nämndes inte i rätten, sade hon.
Vid domen av hennes angripare sade domare Leonard att hennes trauma "inte hade varit så stort" - en kommentar han kritiserades för och bad om ursäkt för senare i sitt liv.
"Det återspeglade hur lite förståelse det fanns. Jag hade varit självmordsbenägen tre gånger, jag hade haft posttraumatiskt stressyndrom, vilket egentligen inte var känt då, sa hon.
Hon tillade att offren ofta kände ansvar gentemot andra potentiella offer och blev lättade när deras våldtäktsman satt inne länge och därigenom förhindrade ytterligare attacker.
Domar för våldtäktsmän och andra sexualförbrytare i England och Wales kan bli svårare att erkänna den långsiktiga psykiska skada de orsakar.