19 år, Jack Evans arbetar i en av landets äldsta och mest nostalgiska industrier - ångbanan.
"Det är alltid annorlunda, vädret är alltid annorlunda, du är alltid på med olika människor," sade han.
"Jag är intresserad av ingenjörskonst, jag studerar ingenjörsvetenskap vid universitetet för tillfället och är här, det bara kryssar i alla rutor för vad jag vill göra senare."
Han arbetar tillsammans med Jac Smith, som nyligen klarade sitt ångmaskinskörningstest på sin 21:a födelsedag - vilket gör honom till en av de yngsta i jobbet i Storbritannien.
Även om Rheidol-linjen inte längre bär blymalm från gruvorna, som den gjorde mellan 1902 och 1930-talet, transporterar den turister från kuststaden Aberystwyth till närliggande Devil's Bridge.
Dess verkstad, nära Aberystwyth järnvägsstation, återställer lokomotiv för museer och järnvägar över hela Storbritannien - och har nyligen fått i uppdrag att skapa nya hjul för stadens klippa järnväg som tar besökare upp Constitution Hill.
"Detta är sådana saker du inte kan lära sig i college, du måste lära sig på jobbet," Will Smith, verksamhet och säkerhetsofficer, sade.
"Så du kommer att finna att järnvägen i sig drivs av en ganska ung personal, så det kapar trenden för turistjärnvägar och skyddar den för nästa generation.
"Det är en intressant arbetsplats, inte två dagar är samma. Du får träffa tusentals intressanta besökare och alla är här för att ha en bra dag ute."
Smith sade sedan 1902 att järnvägen, som alltid har omfattat passagerartrafik, bara hade slutat fungera en gång - under andra världskriget.
"Pretty mycket allt i landet stängde," sade han.
"Som en del av krigsansträngningen det stoppade drift, men jag har hört att dagen kriget slutade de ångade motorn upp och blåste visselpipan hela vägen längs linjen.
"Någon sa att det var deras första minne av järnvägen."
Simon Cowan, vagns- och lokomotivmålare, utbildas som brandman och förare.
"Det viktigaste är att göra saker från grunden, att ersätta objekt som inte längre görs", sade han.
"Så vi kopierar dem troget och gör dem alla på det gamla sättet och sedan ger jag dessa färdigheter vidare till andra människor, det är lite som ett stort museum.
"Det är de äldre människorna, jag är en av dem, som har vuxit upp i den specialistkunskap, det området, överföra dessa färdigheter på - eftersom jag kommer till den punkt där jag inte kan göra detta längre.
"Jag visar folk hur man målar, det är ett härligt sätt att se människor utvecklas, så när jag åker på semester tänker jag inte 'gosh vad de gör med min färgaffär'.
"Vi sätter också ut dem på tågen som brandmän och vakter, och vi lär dem så mycket vi kan.
"Carriages är målade med 24 karat guld löv och de går 'wow som måste vara så dyrt', ja nej det är så wafer tunn.
"Vi visar dem hur man gör en spårning av ett ord och få typsnittet korrekt och visa dem hur man applicerar bokstaven på en bit trä, och sedan kommer vi att använda denna lack och måla på det där, och när lacken är klibbig sätta guldlövet på och skala av det och 'wow, det är bra'.
"Då ska jag säga "ge oss tummen" och sätta på lite lack, bara låt det torka, och guld löv tummen och de tycker att det är roligt - men sedan har de lärt sig hur man gör det. Det är jättekul."
Jean-Pierre Cowan tillade att arbetet med att förbättra funktionshindrades tillgång till vagnarna från 1920- och 30-talen hade inletts, med en ny plattform planerad.
Och en hel del arbete måste gå till att underhålla lokomotiven och de 12 milen spår.
Smith sade: " Med ångjärnvägar är den utrustning vi använder mycket specialanpassad.
"Du kan inte få bort delarna från hyllan, så du gör dem själv... det är mycket specialist och det är bra att hålla färdigheterna i det lokala området.
"De senaste åren har vi byggt en riktigt berömd verkstad och det gör att vi inte bara kan göra vårt eget arbete utan också ta oss an arbetet för andra företag, andra järnvägar."
Han tillade: " I slutet av verkstaden finns det en boskapsbil som kommer samman och som levererades till oss på 1920-talet.
"Det fanns historier om boskap som gick upp till Devil's Bridge i vagnar, så de bestämde sig för att bygga två boskapsbilar men tyvärr var det lite för sent för efterfrågan - de flesta djur var på väg då.
"Så de blev överflödiga och fordonet gick till en annan järnväg och på senare tid har det kommit tillbaka till oss och vårt jobb är att återställa det till hur det skulle ha varit."
"När jag säger till folk att jag är brandman, tror de att jag släcker bränder och jag måste säga att jag gör dem istället!"