Den skrotades den här veckan vid elfte timmen när regeringen avlägsnade den från parlamentet strax innan den skulle röstas in i lagen.
Enligt förslaget, som redan hade godkänts i en första omröstningsomgång, skulle det ha varit olagligt att elektroniskt dela information som skulle kunna "förstöra, förändra eller omkullkasta statliga institutioner" eller "förstöra nationell integritet eller oberoende".
Detta skulle ha inneburit att alla som kritiserade regeringen på sociala nätverkssajter som Facebook, eller fick ett e-postmeddelande som innehöll anti-statliga känslor, kunde ha stått inför upp till 12 års fängelse.
Lagen ville också förbjuda online-delning av videos, bilder eller inspelningar utan personens samtycke, kriminalisera "whistle-blowing" under brottet "spionage" och göra det olagligt för någon att söka information om staten, även om det inte var hemligstämplat.
Biträdande minister Carlos Feijo berättade för reportrar i huvudstaden, Luanda, att ett beslut hade fattats i stället för att införa särskilda klausuler om Internetbrott i den nya strafflag som för närvarande är under översyn.
Men många tror att påtryckningar från det civila samhället och lokala journalister, som starkt motsatte sig lagstiftningen och hävdade att den var "totalitär" och bröt mot den grundläggande yttrandefriheten, spelade en roll i beslutet att överge lagen.
USA-baserade lobbygruppen Human Rights Watch sade att lagstiftningen skulle ha "underskred både yttrandefrihet och information, och utgjorde ett allvarligt hot mot oberoende medier, visselblåsare och undersökande journalistik".
Med de flesta av Angolas traditionella medier som kontrolleras av staten, eller ägs av regeringsministrar och deras affärspartner, finns det föga fri debatt i tidningarna eller på TV och radio.
Oppositionspartier ges sällan kolonntum eller lufttid, medan regeringens och presidentens aktiviteter täcks i detalj och nästan alltid med en positiv snurr.
Det civila samhället och oppositionsgrupperna har därför vänt sig till Internet, även om endast 1 procent av angolanerna har tillgång till webben, för att hålla sina debatter och utbyta information via bloggar och sociala nätverkssajter.
Under de senaste månaderna har flera antiregeringsmarscher organiserats och främjats via Facebook, där det finns sidor som ägnar sig åt att motsätta sig presidenten i nästan 32 år, Jose Eduardo dos Santos. Där gör folk kommentarer som de inte skulle våga tala högt offentligt.
Angolaner som bor i diasporan har också varit upptagna på nätet med att skapa webbplatser för att samla stöd för regimförändringar, och det har hållits flera solidaritetsprotestevenemang i Sydafrika, Storbritannien och Belgien.
Många håller på att bli trötta på den nuvarande regimen och vill att mer ska göras för att dela landets oljerikedom bland majoriteten, av vilka två tredjedelar fortfarande lever i fattigdom och många utan tillgång till vatten eller elektricitet.
Införandet av en särskild internetlag sågs som ett avsiktligt försök att upphäva den onlinediskussion som underblåste denna oro.
I ett ovanligt känsloladdat tal förra månaden slog president dos Santos ut på sociala medier och sa att de användes för att "förolämpa, förtala och provocera till uppror och förvirring".
Officiellt höll regeringen fast vid sin ståndpunkt att tekniklagstiftningen behövdes för att stävja brott som barnpornografi, hackning och ekonomiska bedrägerier på nätet.
Redaktören för den privata veckotidningen Angolense, Suzana Mendes, som var bland de journalister som offentligt uttryckte oro över lagen, välkomnade dess tillbakadragande.
"Det faktum att lagförslaget har ställts in är viktigt, eftersom om det hade godkänts, det skulle ha äventyrat våra grundläggande rättigheter att informera och bli informerad," berättade hon för BBC.
Sisaltina Cutaia, från Angolas kontor för Open Society Initiative for Southern Africa (Osisa), som också motsatte sig lagförslaget, sade att de var glada att regeringen hade backat ner.
"Detta är definitivt en seger för oss och det är uppmuntrande att vi kunde få fram vårt budskap." sade hon.
Det civila samhällets firande kring skrotningen av lagstiftningen kortlivades dock efter att ett antal aktivister arresterades på onsdag för att ha deltagit i en anti-fattigdomsdemonstration i Luanda.
Protesten, som organiserades via Facebook av en grupp som kallade sig den revolutionära rörelsen för social intervention (MRIS), skulle äga rum vid lunchtid.
Men efter gripandet av MRIS-ledaren Luis Bernardo, som påstås vara häktad medan han satte upp affischer i närheten av sitt hem i distriktet Cazenga, samlades bara några dussin människor på torget.
Enligt rapporter kvarhölls mellan 15 och 20 personer, bland dem en journalist och en representant från Osisa som hade försökt filma gripandena.
De släpptes senare och anslöt sig till protesten, som på sin höjd uppgick till omkring 100 personer.
En talesman för Luandas provinsregering berättade för de statliga medierna att ungdomarna, som hävdade att de hade tillstånd att iscensätta protesten, hade agerat "brottsligt" och att polisstyrkan hade rätt att svara.
"Vad regeringen måste inse är att ju mer de förtrycker människor, desto mer kommer de att vilja demonstrera", sa Cutaia.
Även om de är små till storlek och antal, är protester som dessa ett relativt nytt fenomen i Angola där få har vågat ifrågasätta president Dos Santos auktoritet och hans härskande MPLA.
"De människor som leder dessa protester är unga och de har inte lika mycket att förlora. De föddes efter självständighet så att de inte har den kopplingen till det styrande partiet som äldre generationer, säger Cutaia.
"Allt de ser är att trots Angolas rikedom under MPLA har de flesta människor förblivit fattiga och de vill att det ska förändras.
"De vill framför allt ha rätt att göra sina röster hörda."
I en sällsynt klättring har den angolanska regeringen dragit tillbaka kontroversiell lagstiftning som kraftigt begränsar hur människor använder internet.