Händerna sköt upp i samförstånd med vad, enligt min ödmjuka åsikt, var ett ganska bra fall för Yorkshire förklara sin omedelbara självständighet.
Men det var på 1960-talet och medelåldern för dem som lyssnade på de lokala skolornas debatttävling var förmodligen under 15 år.
Vi har alla vuxit upp lite sedan dess och det har även argumenten och ambitionerna.
Debatten under det senaste årtiondet har handlat om huruvida Yorkshire skulle ha det bättre om det kunde ta mer kontroll från Westminster och Whitehall.
I skuggan av en folkomröstning om oberoende för Skottland har möjligheterna för Yorkshire uppenbarligen aldrig varit större.
"Vad som än händer i den kommande skotska självständighetsomröstningen kommer det att bli mer devolution", säger Peter Box, veteranen ledare för Wakefield stadsfullmäktige och en seriös spelare i debatten.
Han är också ordförande för den kombinerade myndighet som nyligen inrättades med regeringens välsignelse för att låta grannråden ta fullt ansvar för alla offentliga investeringar i väg- och järnvägsförbindelser i västra Yorkshire.
Men Box är fast övertygad om att Yorkshire inom tio år kommer att vilja ha mer.
"Jätten är ute flaskan, vi vill ha mer kraft och jag tror faktiskt att Yorkshire bör vara oberoende", sade han.
Det flyende nya politiska partiet Yorkshire First tittar också på händelser i Skottland.
"Fem miljoner skottar bör förstås vara representerade, men det bör även andra regioner, säger ledaren Richard Carter.
"Yorkshire har en befolkning på fem miljoner, en ekonomi som är dubbelt så stor som Wales, men med varken eller."
Regeringen tycks lämna dörren på glänt när det gäller att ge begränsade decentraliserade befogenheter till åtminstone någon form av "norra" politiska organ.
Under de senaste månaderna har David Cameron, George Osborne och Nick Clegg alla släpat sina tvållådor till Yorkshire lovande miljarder av extra skattebetalarnas pengar kommer att vara på väg "upp norrut" tillsammans med lokal autonomi om hur det ska spenderas.
Labourledaren Ed Miliband gav liknande försäkringar när jag spårade honom runt ett fabriksgolv nära Leeds.
Det är över ett decennium sedan den senaste labourregeringens förslag om direktvalda regionala församlingar för de tre nordliga regionerna Yorkshire, nordvästra och nordöstra drunknade i ett hav av allmän apati.
"Tiderna har förändrats", försäkrade James Alexander, en av den nya generationen högre Labourledare som har dykt upp i Yorkshire sedan dess.
"Idéen blev full av argument över en ny nivå av regering och hur mycket mer professionella politiker skulle betalas," sade han till mig i en intervju för BBC Look North.
"Nu behöver vi ett bättre sätt att se till att våra behov bestäms här i Yorkshire och inte i Westminster."
Trots det uppenbara politiska stödet på hög nivå för mer decentraliserade befogenheter är praktiska detaljer knappa.  Det är mer sannolikt att det kanaliseras genom grupper av befintliga organ som lokala partnerskap för företag, stadsregioner eller lokala råd än någon ny direktvald församling.
Vad gäller mitt länge glömda tal om självständighet? Det visade sig att publiken föredrog de idéer som en annan debattör lade fram.
Han hävdade att Yorkshires folk borde göra mer för att ansluta sig till den sexuella revolutionen - ja, det var 1960-talet.
Det var runt 100 på evenemanget i Wakefield som lyssnade på mitt passionerade tal.