Förolämpa inte föremålet för er önskan med löften ni båda vet att ni inte kan hålla.
Om du saknar pengar för det magnifika gäng doftande rosor, motstå frestelsen att brandish en fraying falska bukett istället.
Det måste finnas ett bättre alternativ, och det är osannolikt att du får ett positivt svar.
Och när det gäller att försöka mobba eller tvinga någon att samarbeta med dig - ett litet tips: det är osannolikt att det kommer att gå bra.
I detta avseende gör EU en usel friare.
Efter att ha rasat i panik och reagerat i slow motion på - i viss mån förutsagd - dramatiska uppsving i år hos flyktingar och andra migranter som anländer, försöker EU nu en mer övergripande, strategisk strategi.
Det omfattar ett försök att övertala (woo/push) invandrarnas ursprungsländer eller transitländerna att
Migration till Europa förklaras i grafik
EU planerar också att sända pengar och annat bistånd "där borta", i hopp om att avskräcka fler flyktingar och andra från att vilja nå Europa och riskera livet.
En ganska liknande formel fungerade för Spanien för flera år sedan när det var EU:s främsta ankomstpunkt för människosmugglare.
Bilaterala avtal med Marocko och Mauretanien minskade avsevärt ankomsten av "pateras", som spanjorer kallade dessa båtar.
Men Spanien blev beskjutet av hjälporganisationer vid den tidpunkten för att försöka göra de afrikanska länderna till Europas "gatekeepers".
De icke-statliga organisationerna uttryckte också oro över eventuella kränkningar av de mänskliga rättigheterna mot blivande invandrare som blockerats vid gränsen.
De klagade över att de bilaterala avtalen, som i högsta grad saknade öppenhet, gav upphov till fler bakslag.
Liknande farhågor riktas nu mot EU som helhet.
Den här veckan var EU värd för ett toppmöte i Malta med afrikanska nationer i hopp om att komma till en "förståelse" för att bromsa migrationsflödet till Europa.
Men förutom oron för icke-statliga organisationer (t.ex. risken för grupper med anknytning till kränkningar av de mänskliga rättigheterna, t.ex. de eritreanska säkerhetsstyrkorna, att ta bort pengar som avsatts för att stoppa migranter), avfärdade de afrikanska ledarna i stor utsträckning EU:s erbjudanden om kontanter och annat bistånd, vilket var alldeles för lite för att ta itu med de bakomliggande orsakerna till migrationen.
Som blommor går, den extra hjälppaket inte ens göra den tjusiga plast kategori.
EU erbjöd 3,6 miljarder euro (3,9 miljarder euro; 2,5 miljarder pund) för att förbättra livet i ett antal afrikanska länder.
Detta utöver de 20 miljarder euro som den redan ger i bistånd till Afrika.
Somalias klart obetryckte premiärminister Omar Abdirashid Ali Sharmarke uttryckte det till BBC att Afrika behövde investeringar, inte välgörenhet, för att förbättra sina ekonomier. Han sade samma sak som USA, EU eller någon annanstans i världen.
I själva verket kunde EU-länderna inte ens uppbåda de utlovade extra kontanterna. Det är ett löfte de verkar oförmögna eller ovilliga att hålla.
Europeiska kommissionen säger att den kommer att lägga in 1,8 miljarder euro och vill att resten av den nya fonden ska bestå av enskilda europeiska nationer.
Hittills har de hostat upp mindre än 80 miljoner euro.
EU kunde inte heller övertala - vissa säger mobbare - afrikanska länder att automatiskt ta emot deporterade migranter tillbaka.
I stället tvingades EU i de skriftliga slutsatserna från toppmötet att betona "frivilliga återvändanden". Detta föranledde uppenbara frågor om blockets uttalade mål att "snabba på återvändandet" för ekonomiska migranter och andra misslyckade asylsökande - en viktig del av dess plan för att ta itu med migrationskrisen.
Kort sagt: toppmötet var ingen rungande framgång.
Och ett antal europeiska tidningar var kritiska mot att EU ens försökte göra en överenskommelse.
Tysklands Sueddeutsche Zeitung säger att EU:s erbjudande om pengar för att minska antalet flyktingar från Afrika skulle kunna öppna EU för anklagelser om "att visa sina verkliga värden genom samarbete med orättvisa regimer".
Liknande invändningar görs när det gäller EU:s försök att nå en överenskommelse med Turkiet - nu är det den viktigaste utgångspunkten för flyktingar och andra migranter som reser till Europa.
EU:s ledare planerar ett toppmöte om Turkiet före årets slut, men - som förbundskansler Angela Merkel påpekade - "Ankara innehar korten".
Diplomater oroar sig för att Ankara kommer att kräva en extravagant bukett när det gäller pengar och politiska eftergifter - som att avskaffa viseringsrestriktionerna och påskynda Turkiets erbjudande om medlemskap - i utbyte mot hjälp med migration.
Och återigen, kritiker utmanar EU för att ha uppvaktat Turkiet över huvud taget - ett land med en ohygglig president och dystra resultat när det gäller mänskliga rättigheter.
Det finns också de som säger att EU:s fokus är alldeles för inriktat på att skapa "fästning Europa", på att hålla människor ute och inte på att införa lagliga sätt för dem att komma över.
För det kommer de att göra.
EU-kommissionen förväntar sig att omkring tre miljoner flyktingar och andra migranter kommer att anlända till Europa 2017.
Det är uppenbart att vad EU än gör under denna kris kommer det att bli beskjutet från en eller annan fjärdedel.
Alltför ofta kommer den upp mot sig själv - en behemot av 28 nationer, som kämpar för att arbeta tillsammans.
Till och med kvotsystemet - som accepteras (tillfälligt) av de flesta EU-länder - för att dela ut de asylsökande i Europa på ett mer jämlikt sätt är en oöverträffad flopp hittills.
Överenskommet antal personer som ska omplaceras: 160.000.
Folk flyttade till datum: 147.
Det gränsöverskridande samarbetet håller på att upplösas när taggtråden går upp och gränserna stängs av över hela Europa: i Slovenien, Ungern, Österrike, Sverige, Norge...
Till och med Tyskland håller på att skärpa gränsreglerna.
I skarp kontrast till det varma välkomnandet av hundratals eller tusentals personer tidigare i höst har Wolfgang Schaeuble, Tysklands enormt populära finansminister, börjat mumla mörkt om en migrerande "valanche" som uppslukar hans land.
Det finns få bevis för EU - fler av varje land för sig själv.
Detta föranledde Europeiska rådets ordförande Donald Tusk att varna för att Schengen, EU-avtalet som tillåter passfria resor i stora delar av Europa, riskerar att kollapsa. Ändå är det en av EU:s stoltaste landvinningar.
Ni kan hävda att Schengen redan har vissnat och dött.
Säkert några av de första reglerna för uppvaktning är: om du ska göra det, gör det ordentligt.