USA:s åklagare hade uttryckt sin önskan att ställa honom inför rätta i en amerikansk domstol sedan han arresterades i februari 2014.
Guzman, som utsågs till allmän fiende nummer ett av Chicagos brottskommission 2013, har åtalats av minst sju federala tingsdomstolar.
Som ledare för Sinaloakartellen anklagas han för att ha övervakat smugglingen av enorma mängder narkotika från Syd- och Centralamerika till Förenta staterna.
Han står också inför åtal för penningtvätt, utpressning och vapenhandel i domstolar så långt ifrån varandra som Arizona och Texas.
Men sedan han greps 2014 i sin hemstat Sinaloa i Mexiko har det inte skett så mycket rörelse på utlämningsfronten.
Medan amerikanska domstolar grälade om vem som hade det bästa fallet mot Guzman och därför borde prioritera att ställa honom inför rätta, gjorde mexikanska tjänstemän klart att de inte hade bråttom att skicka honom över gränsen.
Mexikos justitieminister vid den tiden, Jesus Murillo Karam, sade redan i april förra året att han inte hade "ingen avsikt" att överlämna Guzman till de amerikanska myndigheterna.
I en intervju med den mexikanska dagstidningen El Universal sade Murillo Karam att han var irriterad på en uppgörelse en utlämnad mexikansk knarklangare hade slagit till med de amerikanska myndigheterna.
Jesus Vicente Zambada Niebla, även känd som Vicentillo, erkände i en domstol i Chicago att han smugglade tonvis med kokain och heroin till Förenta staterna.
I utbyte mot att lova de amerikanska myndigheterna "fullständigt och sanningsenligt samarbete" sänktes hans straff från ett potentiellt livstidsstraff till 10 år.
De amerikanska myndigheterna trodde att Vicentillo kunde visa sig vara ett nyckelvittne om Joaquin Guzman någonsin utlämnades till USA.
Sonen till Guzmans nummer två, Ismael "El Mayo" Zambada, och en nyckelspelare i narkotikahandeln själv, Vicentillo sågs som en värdefull tillgång.
Men Murillo Karam sade att han kände sig "okomplicerad" med de avtal som USA kom överens om med "brottslingar" som Vicentillo.
Den dåvarande generalen påpekade att det fanns gott om anklagelser mot Guzman både i Mexiko och i USA och att han ville se honom prövad i sitt hemland.
Han upprepade sin ståndpunkt i januari i år, när han återigen förklarade att han ville se Guzman avtjäna sitt straff i Mexiko först.
El Chapo [Guzman] måste stanna här för att avtjäna sitt straff och sedan utlämnar jag honom. Det kan vara runt 300 till 400 år, det finns fortfarande en lång tid kvar att gå."
Vid den tidpunkten sade han att han ansåg att en formell begäran om utlämning från USA var nära förestående, men det verkar som om begäran inte ingavs efter Murillo Karams starka ord.
Han hävdade att det också var en fråga om suveränitet att behålla Guzman i Mexiko.
Men Murillo Karam kommer med större sannolikhet att beklaga ett annat uttalande som han gjorde i januari.
Han sade att utlämning bör övervägas i fall där det fanns en flyktrisk, något han sade "inte fanns" i fallet med Guzman.
Med tanke på att Guzman hade rymt från ett annat högsta säkerhetsfängelse 2001 och var på flykt under de kommande 13 åren, var detta en överraskande försäkran.
Jämförelser har gjorts mellan Joaquin Guzman och den senare ökända colombianska knarkkungen Pablo Escobar.
Båda gjorde enorma förmögenheter i den olagliga narkotikahandeln, och genom mutor och hot lyckades de påverka den enorma makten och infiltrera delar av säkerhetsstyrkorna.
Båda har också monterat framgångsrika och spektakulära flykter från fängelset.
Det var Pablo Escobars rymning som spelade en viktig roll när det gällde att ändra den colombianska synen på utlämning.
I ett avtal med de colombianska myndigheterna år 1991 gick Escobar med på att överlämna sig själv till den colombianska polisen och att avtjäna fem år i ett fängelse som var byggt enligt hans egna specifikationer i hans hemstad Medellin.
La Catedral (katedralen), som lyxfängelset var känt, stoltserade med en fotbollsplan, en jacuzzi och en bar bland dess många bekvämligheter.
Efter lite mer än ett år rymde Escobar från fängelset och flydde, ungefär som Guzman gjorde på lördagen.
Han blev så småningom dödad ett år senare medan han fortfarande var på flykt.
Men innan han blev fängslad hade Escobar hotat och uppmuntrat medlemmar av en konstitutionell församling att införa ett förbud mot utlämning i den colombianska konstitutionen.
Den fortsatte att gälla fram till december 1997, då ett konstitutionellt ändringsförslag upphävde förbudet.
Sedan dess har Colombia utlämnat många knarklangare till Förenta staterna och sagt att det är både ett billigare och säkrare alternativ för det colombianska rättsväsendet.
Colombianska tjänstemän hävdar att i USA kommer colombianska knarklangare att finna det svårare att skrämma vakter och deras familjer eller få tillgång till deras rikedomar för att muta fängelsepersonal.
Med 30 fångvaktare och fängelsedirektören under förhör om Chapo Guzmans rymning i Mexikos Altiplano fängelse, kan detta argument mycket väl mötas med mer öppna öron i Mexiko också nu.
Flykten på lördagen av Joaquin Guzman, en av världens mest eftersökta knarkkungar, från ett maxsäkerhetsfängelse i Mexiko, har återupplivat diskussionen om huruvida han borde ha utlämnats till USA.