Rapporter om en "massmordsutredning" i Frankrike och bilder av tyska poliser som fraktar bevissäckar från sina föräldrars hem tyder på att tjänstemän är fast beslutna att ta reda på det.
Men detta verkar vara ett fall av mord-självmord, som är mycket annorlunda och extremt sällsynt.
I dessa händelser tar en person som vill göra slut på sitt liv livet av andra - i detta fall fullständiga främlingar - på samma gång.
Statistiken visar att de flesta mord-självmord sker i hemmet, och involverar en man och hans make.
Mord-självmord som involverar piloter eller vapenmassaker är i själva verket mycket, mycket ovanligare.
Det som driver människor till dessa handlingar är därför praktiskt taget omöjligt att avgöra eftersom det inte finns något gemensamt tema och förövarna inte lämnar anteckningar som förklarar deras handlingar.
I motsats till motiven hos en självmordsbombare, som avsiktligt är väl offentliggjord, är de som ligger bakom ett mord-självmord vanligtvis svårare att förstå.
Ingen kan förstås låtsas veta vad Lubitz tänkte när han låste cockpitdörren och anstiftade planets förödande nedstigning.
Simon Wessely, ordförande för Royal College of Psychiatrists, säger att det är osannolikt att vi någonsin kommer att få veta.
"Det är möjligt att något kommer fram, men i de flesta självmord lämnar människor ledtrådar eller ett meddelande.
"Otroligt extrema händelser som detta är ibland oförklarliga."
Trots detta har medierna varit snabba att peka finger mot Lubitz historia av depression.
Tyska tidningar har också rapporterat att han har fått psykiatrisk behandling och kan ha upplevt en "personlig livskris".
I verkligheten finns det en mängd faktorer, känslor och personlighetsdrag som skulle kunna driva någon till ett sådant extremt handlingssätt.
Alkoholproblem, drogmissbruk, upplösta relationer eller äktenskap, personlighetsstörningar, stress i arbetet - i det förflutna eller vid tidpunkten för handlingen - kan alla spela en roll.
Mental hälsa välgörenhet håller med, och har köat upp för att vädja om mer förståelse om depression, och mindre sensationellt språk.
De säger att de allra flesta människor med depression inte skadar någon, och forskning visar att deras risk i första hand är för dem själva.
Marjorie Wallace, chef för välgörenhetsorganisationen för psykisk hälsa i Sane, säger: " Det finns tusentals människor som har en diagnos på depression, däribland piloter, som arbetar, har en hög ansvarsställning och som inte utgör någon som helst fara.
"Vi vet inte vilken roll depressionen spelade i denna tragedi, men det är ett tillstånd som aldrig får trivialiseras."
Välgörenhet sade att det fanns en risk för att psykiska hälsoproblem kunde stigmatiseras genom täckning av kraschen, vilket gjorde människor mer rädda för att tala om sina erfarenheter.
Doktor Paul Keedwell, konsultpsykiatriker och specialist på humörstörningar, säger också att psykiska hälsoproblem inte är en tillräcklig förklaring till vad som hände.
"Några fall av mord-självmord i allmänhet, frekvensen av tidigare diagnostiserad depression varierar från 40% till 60%, beroende på sammanhanget."
Men han säger att av dem som är deprimerade behandlas mycket få för det.
Det är tydligt att män finner det särskilt svårt att söka hjälp om de har en historia av psykisk sjukdom.
I Storbritannien, till exempel, är 75 procent av självmorden hos män.
Lubitz klarade de tester som hans arbetsgivare satte upp och som tydde på att han var lämplig att flyga, men det har sedan dess kommit fram att han kan ha dolt en sjukdom för dem.
Denna sjukdom och hans skenbara oförmåga att tala om den eller komma till rätta med den kan ha någon liten ledtråd till hans handlingar.
Men i verkligheten kommer det aldrig att finnas en tillräcklig förklaring till mord-självmord - särskilt inte för de dödas familjer.
Frågan har ställts - är 27-årige Andreas Lubitz en massmördare för att ha störtat ett plan fullt av passagerare och dödat alla ombord?