Inga demos på Atens gator - trots att Syrizaregeringen är redo att enas om och genomföra ännu mer åtstramnings- och liberaliseringsåtgärder, på uppdrag av borgenärer och av den ilk som fram till nyligen karakteriserades som hatisk.
Och Greklands semesterorter är myllrande: Atens flygplats förväntar sig 25 miljoner ankomster i år, upp från 21 miljoner; de inkrementella 4 miljonerna är inte alla euroområdet och IMF tjänstemän avser att förvandla landet till ett protektorat kör från Bryssel, Frankfurt och Washington (hem för IMF).
Kanske semesterfirare hoppades på att vara på plats för att bryta upp eurons historia. Eller troligare Grekland ser helt enkelt ut som en underbar plats att ta barnen jämfört med orter närmare territorium som kontrolleras av den så kallade islamiska staten.
Men varför bemanar inte grekerna barrikaderna i protest mot redan tillkännagivna, smärtsamma momshöjningar och pensionsnedskärningar, och i väntan på en kraftig minskning av jordbrukssubventionerna, kontroversiella privatiseringar och öppnandet av yrken och industrier för den hårda konkurrensens vind?
Jo det kan vara lugnet innan avslöjandet senare denna vecka av precis hur mycket Alexis Tsipras har medgett för att erhålla â ¬ 86 miljarder av ny kredit från euroområdet och (ja kanske) IMF, i den tredje räddningsaktionen av detta förlamande skuldsatta land.
Åtminstone de grekiska medborgarna kommer säkert att bli nyfikna på varför Tsipras skyndar sig att komma överens om villkor som han och hans kolleger har undvikit när de valdes vid årsskiftet.
Förklaringen är förmodligen att Greklands nära döden erfarenheter i juli - stängningen av banker och kollapsen av ekonomisk verksamhet - gjorde Syriza till lärjungar till TINA ("det finns inget alternativ").
Det som är slående är naturligtvis att Tsipras fortfarande är anmärkningsvärt populärt, trots att man på ett iögonenfallande sätt misslyckats med att få ett slut på de finanspolitiska (skatte- och utgiftsmässiga) åtstramningarna.
Ännu värre är att hans avstående från resten av euroområdet också har belastat Grekland med valutaåtstramningar: den fortsatta partiella stängningen av bankerna innebär att de inte har några pengar att låna ut.
Inte för att många grekiska företag har förtroende för att be om ett lån för investeringar, men om återförsäljare och grossister inte kan få tillräcklig kredit för att få kredit från utlandet, jul kommer att annulleras (70% av butikernas order placeras i september och oktober, bankirer berätta).
Där är lasten, i båda bemärkelserna av ordet. Grekland lider av en ond ekonomisk press, som utan tvekan kommer att ytterligare utarma det grekiska folket.
Så för all den lättnad i hela euroområdet som Syriza äntligen har utsatts för, kommer den nya räddningsaktionen bara att hålla om Tsipras kan erbjuda hopp om bättre tider framöver.
Många skulle säga att god ekonomi och politik kräver att borgenärerna minskar bördan av Greklands ohållbart stora skulder med mellan en och en halv tredjedel.
Så om denna nya uppgörelse om räddningsaktion ska bli den extraordinära saken, en väg till verklig återhämtning, Bryssel och - i synnerhet - Berlin måste undvika triumfalism och uppenbar skuldförlåtelse inför Atens kapitulation.
Jag har inte varit i Grekland på tre veckor men jag har hört att det är kusligt tyst och - när det gäller turism - förvånansvärt upptagen.