Den frasen antydde både ett idealiskt flexibelt arrangemang i framtiden och en idealisk gemensam strategi från både Förenade kungarikets och Irlands regeringar, och betonade tillsammans för EU hur viktigt det är att inte göra någonting som kan utgöra någon som helst risk för de politiska framsteg som gjorts under de senaste årtiondena.
Men är detta sömlösa tillvägagångssätt upplösande och skulle Brexit kunna bli en källa till större friktion mellan de två regeringarna?
Både brexitsekreteraren David Davis och DUP-ledaren Arlene Foster har varit förtjusta i att tala om teknik som svaret på Irlands problem efter brexit.
Ja, de erkänner att det skulle vara oacceptabelt att sätta gamla tullkontroller på gränsen av både politiska och säkerhetsmässiga skäl.
Men sedan fortsätter de att föreslå att under förutsättning att företag samarbetar med datoriserade betrodda handlare system, och kameror med nummerskylt igenkänning är installerade en bit bort från gränsen, allt kommer att bli bra.
Däremot har den irländske utrikesministern Simon Coveney nu varnat för att teknologi inte är svaret.
Han menar i stället att det finns ett behov av en bredare politisk överenskommelse. Vad menar du med det?
På BBC:s program Good Morning Ulster antydde Fine Gael Senator Neale Richmond att irländarna föredrar att flytta tullkontroller till hamnar och flygplatser, snarare än någonstans nära landgränsen.
Detta kan låta geografiskt förnuftigt, men de politiska konsekvenserna får inte underskattas.
Arlene Foster har tidigare sagt att en gräns mitt i Irländska sjön, som skapar en klyfta mellan Nordirland och Storbritannien, är något som hennes parti inte kommer att tolerera.
Så länge den parlamentariska överenskommelsen mellan DUP och Conservative överlever är det en oro som David Davis och Theresa May måste ta på stort allvar.
Men om DUP har den brittiska regeringens öra, på samma sätt som en lojal EU-medlemsstat, har Dublin lyssnaren till Michel Barniers förhandlingsteam.
Sedan Simon Coveney blev utrikesminister har han inte varit blyg för att göra sina meningsskiljaktigheter med Storbritannien tydliga.
Han uttryckte sin oro över att Nordirland har en särskild EU-status, vilket står i kontrast till hans företrädare Charlie Flanagans ståndpunkt.
En del förmodade att det bara var ett misstag.
Coveneys beslut att låta det bli känt att han föredrog en skräddarsydd Irish Language Act (Sinn FÃ©in, SDLP:s och alliansens preferenser) framför en hybridnota (DUP:s förslag) var ett tydligt steg mot att distansera Dublin från Nordirlands myndighets studerade neutralitet i frågan.
Om gränsen efter Brexit blir en mer öppen källa till armbrytning mellan de två regeringarna kan det få konsekvenser - inte bara för de fortsatta förhandlingarna mellan Storbritannien och EU, utan också för Stormontsamtalen när de återupptas på allvar i höst.
I månader har det varit det gemensamma mantrat från både Dublin och London - att efter Brexit borde gränsen mellan Nordirland och Irland vara så "sömlös och friktionsfri som möjligt".