De säger att 17 miljoner människor kommer att gynnas - genom att spara 100 pund per år på sina räkningar.
Men många i branschen tycker att det är en dålig idé, eftersom det kommer att minska konkurrensen på vad som är tänkt att vara en fri marknad.
Och även om de flesta människor kan dra nytta av det, åtminstone på kort sikt, skulle miljontals människor som för närvarande är på billigare affärer i slutändan kunna få betala mer.
Så, om Tories vinner valet, hur skulle deras plan fungera?
Även om det fanns ett tryck på leverantörerna att inte höja räkningarna, har fem av de sex stora företagen gått vidare med några stora prisökningar i år.
Bland de mer iögonfallande ökningarna kommer EDF att höja elpriserna med mer än 18 %, och Npower satte upp elpriserna med 15 % i mars.
Medan leverantörerna skyllde en ökning av grossist- och miljökostnaderna, tillsynsmyndigheten, Ofgem, sade att sådana skarpa vandringar inte var berättigade.
Taket skulle vara en övre gräns för vad leverantörerna skulle kunna ta ut. Den skulle följa den modell som införts för de 16 % av hushållen som använder förskottsbetalningsmätare.
Sedan april har dessa kunder haft sina räkningar begränsade, beroende på var de bor i landet.
Ofgem skulle grunda den exakta nivån på taket på de billigaste rörliga standardtarifferna i varje del av Förenade kungariket, med beaktande av de rörliga kostnaderna för transport av energi där.
Med andra ord skulle taket variera i olika delar av landet och sättas om var sjätte månad.
Omkring 17 miljoner hushåll skulle påverkas. De består av kunder som har standard variabla tariffer, som vanligtvis är mycket dyrare än fasta priser.
Ofgem- och konsumentgrupper har upprepade gånger försökt övertala fler människor att gå över till de billigare affärerna, men med begränsad framgång. Till följd av detta ligger 66 % av konsumenterna kvar på de rörliga standardtarifferna.
De återstående 8,5 miljoner kunder som har bytt till billigare affärer skulle inte påverkas av taket omedelbart. Om industrin emellertid har sin lönsamhet begränsad av ett tak för rörliga tariffer, är det troligt att de mycket billigaste erbjudandena skulle försvinna.
Ja, det är det. Det kommer fortfarande att finnas billigare erbjudanden, men oron är att besparingarna - jämfört med de dyraste tarifferna - kommer att vara mindre än de är nu.
Som diagrammet ovan tydligt visar finns det vissa bevis för att detta redan sker. Sedan mitten av förra året har klyftan mellan de billigaste avgifterna och de dyraste minskat. SSE, till exempel, har höjt sin billigaste dubbelbränsle affär med 37% sedan oktober förra året, enligt jämförelsesajten Uswitch.
Konsumentgrupper tror dock att färre människor skulle byta leverantör om det fanns tak - eftersom det skulle kunna finnas mindre incitament att göra det.
Priserna kommer sannolikt att stiga för vissa, särskilt för dem med fasta priser. För majoriteten kommer priserna att begränsas. Men om grossistkostnaderna ökar är det värt att komma ihåg att Ofgem kommer att höja nivån på taket, så det är möjligt att alla priser kommer att stiga ändå.
Lika bra, nivån på taket kan falla, skära räkningar för dem på svts.
Sanningen är att leverantörerna kommer att försöka justera priserna för att bibehålla sina vinstmarginaler. Enligt Lasarus Research ökade vinstmarginalerna för fem av de sex stora leverantörerna till 5,6 % förra året - den största sedan 2009.
I februari lovade skuggkansler John McDonnell att Labour också skulle införa ett tak för energiavgifter.
Men i detta skede vet vi inte hur detta skulle fungera. I valet 2015 lovade Labourledaren, Ed Miliband, att frysa priserna för en 20-månadersperiod.
De konservativa har släppt mer information om sitt föreslagna tak för energipriserna.