Stranden där Seifeddine Rezgui stod på fredag, drog en Kalashnikov från hans parasoll och släppte lös Tunisiens värsta terrorattack någonsin, har redan öppnats igen.
Kamerabesättningar fångar platsen, förbipasserande paus för ett ögonblick. Men de känslomässiga ärren av tragedin som ägde rum kommer att leva vidare i en generation.
För 57-åriga Sabi är de fortfarande råa. Han driver båtklubben på stranden, används främst av kunder på Hotel Imperial, riktade den dagen.
Han pekar på platsen där skytten öppnade eld, som först kom för att ringa ett telefonsamtal, innan han kastade sin mobil i havet och började döda.
"Folk runt omkring mig föll", berättar han, "och jag tog bara så många kunder jag kunde och sprang." De gick genom en personalgrind till en källare av hotellet - men Sabi återvände för att föra mer till säkerhet.
"Jag såg sex av våra lojala kunder dö, människor som alltid kom till detta hotell. De var som bröder för mig. Den här stranden borde vara full av liv nu. Men den är övergiven."
Sabi stannar och tittar på rader av tomma solsängar. "Vi kommer att slåss", säger han, hans läpp darrande, tårar väller upp. "Vi kan åtminstone fortfarande le."
Tunisien är en chockfylld nation - och dess turistlivlina är allvarligt hotad.
Tusentals semesterfirare har redan gett sig av på de nödflygningar som researrangörerna har genomfört.
Jag såg en annan busslast från Hotel Imperial komma till Enfidha flygplatsen på lördag kväll, på väg mot Manchester. Bland dem fanns en man vars fästmö hade dött framför honom. De flesta var för traumatiserade för att prata.
Men på hotell bredvid Imperial, dussintals stannar. "Jag ville åka tidigt", säger Isabelle Campbell från Gateshead, "men min man sa: om vi åker, vinner de. Jag är inte avslappnad, jag är nervös för att gå till stranden."
Hennes man, Bob Taylor, säger att de vågade sig ner tidigare och såg en fartbåt manövrera i vattnet, vända sina motorer mot dem. "För ett ögonblick tänkte vi: Åh Gud, något kommer att hända igen. Vi brukade åka till Egypten men bytte till Tunisien på grund av säkerhetshotet där, tillägger han. "Nu vet vi inte vad som händer här."
En av tio tunisier arbetar inom turistnäringen. Det tog en träff efter attacken på Bardo museet i mars - och förväntas nu allmänt rasa.
Rädslan för detta har bara ökat tunisiernas vånda över en oroande ökning av islamistiska attacker. Den arabiska våren, som allmänt lovordades för sin i stort sett fredliga övergång till demokrati, har nu fler människor som kämpar i Syrien och Irak än något annat land: uppskattningsvis 3 000 tunisier tros vara där, många fruktade att ha anslutit sig till den så kallade islamiska staten (IS).
En en gång fredlig arabisk demokrati har skakats av kaoset och den civila konflikten i grannlandet Libyen, där IS har slagit rot och man tror att utbilda allt fler tunisier som korsar en porös gräns.
Allt detta är en stor utmaning för Tunisiens nya koalitionsregering, som har rört sig för att tillkännage en säkerhetskrasch, inklusive stängningen av 80 moskéer som misstänks vara grogrunder för radikal islam. Kritiker säger att reaktionen är för sen.
"Dessa människor vill förstöra Tunisien", säger Dorra Brahem, en lokal student, som går på stranden med sin syster Aisha och vän Fatma. "De har missförstått islam. Det är något allvarligt som händer här."
Har glädjen över Tunisiens revolution dött, frågar jag?
"Ja", säger Dorra. "Nu kan vi åtminstone bära huvuddukar och gå till moskéer - med den gamla diktatorn, det var inte så. Men vi missar något. Vi saknar fred."
6,1 miljoner
antalet turister som anländer till Tunisien 2014
15,2 % av det totala bidraget från resor och turism till Tunisiens BNP
473000 antalet arbetstillfällen som stöds av resor och turism (13,8 % av den totala sysselsättningen)
Vi söker efter era berättelser om attackerna i Tunisien. Om du eller någon du känner har påverkats vänligen kontakta oss på följande sätt.
Ange ett kontaktnummer om du är villig att tala med en BBC-journalist.
Det finns lite spår av skräck - bara en solbädd draperad i blommor.