Det faktum att regeringen inte längre är den största aktieägaren markerar en viktig återgång till nästan normalitet.
Sedan 2013 har regeringens andel sålts av först i ett par stora bitar och sedan i en gradvis trickle och så denna stund var tvungen att ske i något skede.
Regeringen äger fortfarande nästan 6 procent, men den globala investeraren Blackrock förmörkar nu det och Lloyds är på väg att återgå till fullt privat ägande senare i år när skattebetalarna borde ta tillbaka alla pengar de lagt in.
Det har inte varit en lätt resa.  De enorma ersättningskostnaderna för felaktig försäljning av PPI och intermittent marknadsturbulens har hämmat och försenat processen, men Lloyds, även om det inte är riskfritt, kan anses vara ganska mycket utanför skogen.
Som en vanlig brittisk spar- och utlåningsbank skulle Lloyds alltid vara en enklare bank att fixa än RBS, som fortfarande ägs av skattebetalarna cirka 71 %.
Som en global bank med fingrar i de flesta av de pajer som brändes under krisen har RBS betalat ut över 50 miljarder pund i böter och ersättning och har sin största räkning ännu inte kommit.
Den står fortfarande inför ett lagförslag från amerikanska myndigheter som skulle kunna hamna i dubbelsiffriga miljarder för sin roll i den subprime-skandalen som startade hela finanskrisen i första hand.
Medan dessa förhandlingar kunde komma till ett huvud så tidigt som denna vecka (se upp för separat blogg på detta), RBS kommer inte att nå den punkt Lloyds gjorde idag under många, många år framöver.
För åtta år sedan räddade regeringen Lloyds genom att ta en 43 % insats för drygt 20 miljarder pund.