Förra helgen förklarades landet fritt från det virus som dödat nästan 4.000 människor i landet under de senaste 18 månaderna.
Han berättade för BBC: s Richard Hamilton om sina erfarenheter i inbördeskriget, som slutade 2002, och hans ebola arbete:
Jag hade ett normalt familjeliv innan kriget började 1991.
Men när jag var 15 kidnappades jag av rebellerna från Revolutionär United Front (RUF) och fördes till djungeln där jag tränades i att använda ett vapen och blev invigd i gruppen.
Jag trodde att det var slutet på mitt liv. Det var som att leva i en annan värld, inte som att leva på jorden.
De använde ett blad för att skära bokstäverna RUF i mitt bröst, så om jag funderade på att fly visste jag att jag kunde bli dödad om jag åkte fast av milisen som stödde regeringen.
Rebellerna hotade också att skära av mina ben eller armar om jag försökte fly, och jag såg detta hända andra människor.
Ibland tog de till och med ut hjärtat ur någons bröst och kokade ihop det med lök och bad folk äta det.
Det verkar vara en mardröm nu.
Jag minns när vi brukade leta efter mat och krävde att folk skulle lämna över den.
Om de sade: "Vi har inte mat", sa vi till dem att de ljög, och sedan slog vi dem även om de kunde ha talat sanning.
Ibland tvingades vi döda, vilket vi gjorde under påverkan av droger: Marijuana var mycket lätt att ta - vi använde det som människor dricker kaffe - och kokain fanns också.
Jag fick intrycket att om du tog dessa droger skulle du vara modig och om du var modig skulle du ha möjlighet i djungeln att klättra upp i leden.
Lyckligtvis lyckades jag fly från djungeln utan att bli dödad och jag åkte till huvudstaden, Freetown, men kunde inte hitta mina släktingar.
Jag bodde ensam, men lagade ihop mig med några killar som gjorde saker som fickpengar och jag åkte fast.
Lyckligtvis [i fängelset] träffade jag en predikant som hette Richard Cole, som var grundare av ett projekt som hette Lifeline Nehemja som syftade till att ge hopp, och ett hem, till människor som mig som kände att de hade förlorat hoppet.
Han uppmuntrade mig att säga: "Du brukade orsaka illdåd, men du kan användas för att bidra till att återuppbygga nationen."
I hemmet uppmuntrade han mig att fortsätta min skolgång, han berättade också att killar som jag skulle vara ledare för nationen och hjälpa till att återuppbygga den.
Richard lärde mig att det var Gud som tog mig genom alla dessa oroande tider, och jag lärde mig också att det var viktigt att ge tillbaka det som investerades i mig.
Han gick bort 2006 men vi hade den visionen och fortsätter med den.
När Ebolakrisen kom till Sierra Leone 2014 ansåg vi att den var en gemensam fiende.
Vi var inte läkare men vi hade passionen att förändra saker och vi bestämde oss för att utveckla vår klinik för att ta in misstänkta Ebola fall.
Genom detta räddades så många liv.
Det fanns tre nyckelaktiviteter.
Vi började med utbildning eftersom folk hade svårt att acceptera att Ebola var verklig. Så vi började besöka samhällen och förklara att det var verkligt och det var en dödsdom.
Vi utbildade mer än 10.000 människor och förklarade budskapet på deras språk - Temne, Krio och Limba.
För det andra började vi stödja människor genom att ge dem mat och andra saker. Detta blev en massiv operation - besökande 11.000 människor - och började ge färsk mat i städer och på landsbygden.
För det tredje kunde vi samarbeta med andra myndigheter och inrätta en behandlingsenhet för ebola som räddade så många liv.
Folk var rädda.
Ibland när vi besökte människor vägrade vi att ta emot oss, men när vi fortsatte att komma tillbaka blev vi bekanta för dem.
Det var skrämmande och vissa människor sade att det var häxeri, men vi övertygade dem om att det fanns principer att iaktta för att skydda sig själva.
En av de värsta händelserna jag såg var när jag såg en gravid kvinna med misstänkt Ebola ligga framför oss.
Det fanns tre andra i huset som också var misstänkta fall och ingen kunde komma till deras hus eftersom det var för farligt.
När jag såg den där kvinnan som låg där kände jag mig väldigt dålig, jag kom ut och pratade med andra frivilliga och efter det började vi inrätta en ebolabehandlingsklinik.
Vi hade inga pengar men vi fick mycket hjälp av lokala chefer och samhället, och det var så det började.
Nu ser jag mitt liv som en förändrad person.
Jag beklagar allt jag gjorde, men jag är övertygad om att framtiden är stor.
Vi investerar i ungdomar. Jag tror att ungdomar har en roll i att förändra världen, inte bara Sierra Leone utan världen.
Om vi investerar i dem så bygger vi framtiden.
Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt för att komplettera denna förordning genom att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt med avseende på de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
Dödsfall - sannolika, bekräftade och misstänkta
(Inkluderar en i USA och sex i Mali)
4,808 Liberia
3 955 Sierra Leone
2 536 Guinea Ordförande
8 Nigeria
Prins Tommy Williams, som tidigare var barnsoldat i Sierra Leone, var en av hundratals frivilliga som hjälpte till att bekämpa spridningen av Ebola.