Det fortsätter. Ett första olympiskt dykguld, ett första olympiskt gymnastikguld, och sedan en sekund, från samma man, några timmar senare. Flera Formel 1 världstitlar, Lions serien vann. Den första kvinnan i historien att vinna ett olympiskt boxningsguld, den första att behålla en också.
Och nu en annan begäran, från en man som redan har gett så mycket. En brittisk tennisspelare som värld nummer ett är en idé som är lika löjeväckande för det senaste minnet som något annat i den giddy listan, men med Andy Murray, bör vi inte längre bli förvånade.
För en nation systematiskt oförmögen att producera tennis mästare trots ekonomi och faciliteter på elitnivå för att genera andra såväl som sig själv, Murray är den gåva som fortsätter att ge.
Bara 26 män har haft den ensamma rangordningen sedan beräkningarna datoriserades för 43 år sedan. Det är inte en gimmick, eller en marknadsföringsövning, eller ens en belöning i sig, utan en definierande riktmärke. Du kan inte flaxa eller ha tur med en dömande panel. Det är välförtjänt. Det är definitivt.
"Att vara nummer ett är höjdpunkten i alla ambitioner för varje spelare," sade Novak Djokovic, mannen bara avsatt, när han började sin egen långa regeringstid för tre år sedan. "Det här är drömmen."
Det har inte gjort alla spelare glada. Det enda som är säkert med att vara värld nummer ett är att den dag kommer då ni inte längre kommer att vara värld nummer ett.
Andre Agassi har beskrivit hur eländigt det gjorde honom, hur prestationen verkade legitimera hans fars grymma ambitioner och besatthet snarare än hans egen. John McEnroe, som spenderade totalt 170 veckor på toppen av högen, fann det ensamt på toppen av det exponerade toppen.
"Du är där ute på din egen ö", sa han en gång. "Och du känner att du är urkopplad, inte bara med resten av världen, men resten av dina konkurrenter, några av dem vänner."
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Att klättra på berget är ofta en lättare uppgift inom idrotten än att försvara din fantastiska isolering.
Englands rugbyfackslag som vann VM 2003, efter att ha gått in i turneringen som Grand Slam vinnare och på en oslagbar homerun som sträcker sig tillbaka 22 matcher och fyra år, slutade tredje i de följande sex Nations och fjärde i de kommande två.
"I ett spel, tusentals beslut fattas, men det behöver bara några få för att vara fel för lagets förmögenheter att vända," säger Matt Dawson, scrum-halv i det laget. "När det går, går det snabbt."
Det var samma för England cricket laget som steg till nummer ett i Test ranking efter att ha slagit Indien sommaren 2011: vitkalkade i sin nästa Test serie, mot Pakistan i Förenade Arabemiraten, och sedan demonteras hemma till Sydafrika följande sommar, förlorar sin kapten Andrew Strauss och, för en stund, deras stjärna fladdermöss Kevin Pietersen.
Att vara värld nummer ett ger dig respekt. Det gör dig också till ett mål. Alla vill ha din hårbotten. Varje nederlag är automatiskt en rubrik.
Även din egen motivation kan börja glida, om än bara undermedvetet, om bara med små bråk. Hur fokuserar man på nästa mål när man inte kan klättra längre? Var kan du gå från toppen men ner?
Murrays karaktär kan isolera honom från dessa osäkerheter ett tag ännu.
Ta reda på hur du kommer in i tennis i vår speciella guide.
Den 29-årigas nya ställning återspeglar både hans egen anmärkningsvärda konsekvens under de senaste 12 månaderna och de personliga och fysiska problem som har bojor Djokovic, men det är också ett bevis på en önskan om självförbättring endast då och då finns i idrottsmän i hans ålder.
Rankad 17: e i världen för ett decennium sedan, var han härligt log-jammed på fyra i dessa fyra säsonger från 2008 till 2011, den oöverträffade trion Djokovic, Roger Federer och Rafael Nadal verkar blockera ytterligare uppstigning.
Han föll till sjätte i 2014 efter hans ryggkirurgi och sedan verkade stylade på andra för det senaste året som 12-tiden Grand Slam mästare Djokovic gick igenom toppen av hans regeringstid.
Tron och det hårda arbetet gav aldrig upp. Olika tränare, förbättrad träning, ett förnyat fokus på grunderna som, enbart i år, har sett hans andra servas om och påskyndas.
I nederlag av Kei Nishikori i US Open kvartsfinalen i september och Juan Martin del Potro i Davis Cup semifinalen snart efteråt, verkade han fysiskt spenderad - bara för att dyka upp återupplivas under de senaste två månaderna på denna hyllade spree över första östasien och nu Västeuropa.
Och det är ett bevis på självtro också - att i en era dekorerad av tre av de största spelarna genom tiderna, kunde han krönas bäst; att sju år och två månader efter att först ha nått nummer två, kunde han fortfarande ta det sista speciella steget.
Massor av fina Grand Slam-vinnande spelare har aldrig varit världs nummer ett, Michael Chang, Goran Ivanisevic och Michael Stich bland dem.
Många som har kommit dit är utan tvekan nu i Murrays skugga: Pat Refter, Carlos Moya, Marcelo Rios; definitivt Yevgeny Kafelnikov och Thomas Muster; möjligen Marat Safin och Andy Roddick, Ilie Nastase, Gustavo Kuerten och Lleyton Hewitt också.
Ranking inom idrotten återspeglar inte alltid den vedertagna visheten. Angelique Kerber kan sitta ovanför Serena Williams i damernas tennis ranking, men med Williams har vunnit fem av sina senaste sex möten och sju gånger så många karriär titlar, debatten om vem som är den bättre spelaren skulle vara kort.
Triathlons världsrankingar, baserade endast på årets World Series resultat, har Spaniens Mario Mola som världens främsta, när varje domare i sporten skulle definiera dubbel olympisk mästare Alistair Brownlee som den bästa i världen.
Få kan bestrida Nick Faldos påstående att vara den bästa golfaren i världen när han toppade golfens ranking. Några dagar efter att ha gått till nummer ett själv, skulle Ian Woosnam vinna mästarna.
Luke Donalds uppstigning 2011 förtjänades - han var den första spelaren i historien att vinna pengar titeln på både europeiska och PGA turer under samma säsong - men eftersom han aldrig hade avslutat som tvåa i en stor, än mindre vann en, det fanns de som ifrågasatte algoritmens noggrannhet. Så också med Lee Westwood, nummer ett samma år, fortfarande att vinna en stor fem år framåt.
Enbart antalet kan vara mindre viktigt än den aura en spelare tar till det. Efter en oöverträffad 12 månader - att Davis Cup triumf, vinna BBC Sports Personality för andra gången, nå sin första franska öppna final, vinna sin andra Wimbledon, ta olympiska singlar guld ännu en gång - Murray har det också.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Och detta kan ännu vara början på något ännu vackrare, snarare än höjdpunkten.
Efter fem nederlag i Australian Open final, aldrig kommer Murray att ha en bättre chans att vinna det än denna januari, Federer och Nadal bleknade, Djokovic - hans nemesis i fyra av dessa finaler - jaded.
Den franska öppna titeln kan möjligen bli nästa oöverträffade pris att pungas. Och sedan Wimbledon igen, och varför inte, efter allt som har varit tidigare?
Det är drömska, fantasifulla saker. Men det har varit Murrays motiv: att riva upp prejudikatet och göra det omöjliga verkligt.
Detta har varit den tid då brittiska sporten har välsignat sina lojala anhängare som aldrig förr: fjärde, tredje och andra plats i OS-medaljbordet; Tour de France gul jersey vann i fyra av de senaste fem åren; mirakel av en första manliga Wimbledon mästare i 77 år, ett underverk upprepas tre år framåt; Davis Cup vann för första gången sedan tennis spelades i slacks och kabel-nit hoppare.