Det får jag inte säga så ofta.
Å ena sidan skyndade sig eurokraterna - i vind och regn - in i EU:s gårdar för att ställa sig i fotoop-klara grupper och bilda nummer 60.
(Det är EU:s 60:e födelsedagsfirande i lördags.)
Och å andra sidan - efter månader av gäckande, mager frustration och ångest från Bryssel - klargjorde Förenade kungarikets regering slutligen det datum som officiellt kommer att utlösa Brexitprocessen.
Nästa onsdag.
Men medan lördagen verkligen är en enorm affär för EU - som markerar årtionden av samhörighet vid en tidpunkt då unionen är mycket hotad av populistisk nationalism i hela EU, kommer ojämlikhet och oenighet i euroområdet, migrationskomplikationer och naturligtvis Brexit själv - nästa onsdag, medan en historisk dag i Storbritannien, inte att spela ut så stor denna sida av Engelska kanalen.
Det finns en beslutsamhet här att Brexit inte längre får dominera och överskugga EU:s politik som den har gjort sedan långt före folkomröstningen i Förenade kungariket.
En källa på hög nivå berättade för mig att efter att Bryssel mottagit Storbritanniens formella meddelande om sin avsikt att lämna landet, skulle Brexit omedelbart nedgraderas till en av många EU-frågor som ska behandlas, snarare än The Big Thing.
"Det kommer inte att bli någon större politisk apokalyptisk show", försäkrade han mig.
Men den underliggande EU-rädslan kvarstår naturligtvis att om ett Brexit-avtal är för sött för Storbritannien kan andra länder inspireras att också gå ut genom dörren.
Brysseltjänstemännen är tacksamma för att Theresa May inte utlöste artikel 50 denna vecka, så nära EU:s födelsedagsfest.
Tonen där kommer att vara beslutsamt optimistisk, snarare än fokuserad på en av sina viktigaste medlemmar lämnar klubben.
När det gäller vad som händer med Brexit är regeln i Bryssel: förvänta dig inte för mycket för snabbt. Någonsin.
De återstående 27 EU-ledarna, eller åtminstone deras team, började samla dagböcker på måndagen.
Att fastställa ett datum (förväntas om cirka fem eller sex veckor) för det viktiga toppmötet när de kommer överens om sina röda linjer och riktlinjer för Brexit förhandlingar.
Europeiska kommissionen kommer att leda de brittiska samtalen från EU:s sida - men alla inledande möten kommer att handla om vem som kommer att träffas, när, i vilket land, diskutera vad och i vilken ordning.
Troligtvis kommer inte mycket av ämnet att uppnås före hösten.
EU föredrar att få ut de viktigaste valen i Frankrike och Tyskland först.
Men alla förseningar är smärtsamma för Storbritannien.
Artikel 50 timer är inställd på två år och klockan börjar ticka nästa onsdag.
Bryssel var abuzz på måndag.