En studie av ett internationellt forskarlag har visat att primaterna antingen utvecklar stora röster, eller stora testiklar - men inte båda.
Forskarna gjorde upptäckten samtidigt som de försökte förstå "evolutionen av djurens otroliga rytande".
Resultaten tyder på att sådana evolutionära kompromisser kan vara vanligare än vad man tidigare trott.
De publiceras i tidskriften Current Biology.
Howlerapor är uppkallade efter sina imponerande vrålande vrålande ljud som de gör för att skrämma rivaler och imponera på potentiella äktenskapspartner.
Och deras anatomiska musikinstrument är ett ben i halsen som kallas hyoidbenet, som fungerar som resonator.
Så, medan deras veck agerar som strängarna i ett instrument, hyoidbenet är kroppen - och dess storlek relaterar direkt till djupet av deras ylande.
"Kvinnor tycker att ett djupare ylande är mer attraktivt", förklarade den ledande forskaren Dr Jake Dunn från University of Cambridge.
När forskarna tittade på forskning om de olika ylande aporna, fann de att det fanns "humörvariation" i storleken på hyoidbenet.
"Den största hyoiden är 14 gånger större än den minsta", förklarade dr Dunn.
"Vi blev verkligen intresserade av att förstå hur och varför en sådan fantastisk variation finns i detta drag."
Med kollegor från University of Utah utförde teamet laserskanningar för att beräkna volymerna av mer än 200 ylande aphyoidben från museer i USA och Europa. Och för att bekräfta att skanningarna var korrekta, gjorde teamet MRT-bilder av två vuxna manliga apor.
Förutom att mäta variationen fann de att den var kopplad till en annan slående fysisk skillnad mellan arterna.
"Det finns också en dramatisk skillnad i storleken på apornas testiklar", säger dr Dunn. "De största är 6,5 gånger större än de minsta."
Dr Dunn och hans team jämförde djuren och fann att olika arter av yylerapor verkade stå inför en kompromiss mellan att "investera i antingen en stor sångkanal - för att göra lägre frekvens, mer imponerande samtal - eller stora testiklar - för att producera massor av spermier".
Dr Dunn tillade: "Olika arter investerar i antingen en eller annan av dessa egenskaper, beroende på deras parningssystem."
I arter där en hane har ett harem av honor och måste konkurrera med andra hanar om chansen att para sig, har hanar djupare röster och mindre testiklar.
De med många män i en grupp - och därmed mindre rösttävling - hade mindre röster, men motsvarande större testiklar.
Det finns vissa djur - valrossar, sälar och sjölejon, till exempel - där de som har större kroppar har mindre könsorgan, förklarade dr Dunn.
Det publicerades till och med en studie 2012 som tydde på att män med djupare röst hade lägre spermieantal.
Men detta är det första tydliga exemplet, säger dr Dunn, på en kompromiss mellan "vokal investering och spermieproduktion" för alla arter.
"Det var en överraskning att finna att sådana kompromisser kan vara vanligare än man tidigare trott."
Följ Victoria på Twitter
Den ylande apans djupa, morrande rytande kan enligt biologer dölja reproduktiva brister.