Från norrsken till nattliga moln täcker sortimentet av ämnen i årets tävling allt astronomiskt. Här är ett urval av de kortlistade bilderna.
Vintergatan reser sig över ett litet radioteleskop vid Miyun Station, det nationella astronomiska observatoriet i Kina, Peking, på Haitong Yu:s fotografi.
Bilden avbildar ljusföroreningar, som tillsammans med elektromagnetiskt buller har vänt många optiska och radioobservatorier nära städer både blinda och döva.
För att göra denna bild använde Haitong Yu ett ljus-föroreningar filter och staplade flera ramar för att visa Vintergatan ovanför stadens ljus.
Den här bilden av aurora borealis som virvlade ovanför snötäckta träd i Murmansk i Ryssland gjordes av Yulia Zhulikova. Träden lyser en levande rosa, framhävd av gatulampor.
Ainsley Bennett fångar den vaxande halvmåneinställningen på kvällshimlen över Needles Lighthouse på västra spetsen av Isle of Wight.
Trots att månen är en tunn halvmåne definieras resten av dess form av solljus som reflekteras tillbaka från jordens yta.
På bilden av Paul Andrew sträcker sig en stor, snårskogsbetonad bemärkthet från solens yta.
Ett antal olika framträdande typer har observerats som härrör från solen, och häckningsbemärktheten kallas så på grund av grupperingen av små bemärktheter som liknar grov och vild buskage.
Ett snötäckt berg i östra Sierras, Kalifornien, tornar över en asplund i Brandon Yoshizawa bild.
Ovanför denna höstscen lyser Vintergatan.
Prisca Laws bild från Victoria Peak, det högsta berget på ön Hong Kong, visar en livlig stad i kontrast till den fridfulla stjärnhimlen.
Den gula dimman ovanför landskapet är lätt förorening. Längs kustvägarna är ljusets mönster ett uttryck för städernas snabba liv.
Efter en lång vandring från sin lilla stuga till Kvalvika, Lofotenöarna, i Norge, anlände Nicolas Alexander Otto till sluttningarna ovanför stranden vid midnatt.
Under vandringen var norrskenet relativt svagt. Men när han kom till stranden tändes himlen i en färggrann uppvisning av greener och lilan inramad av det mossiga landskapet.
Bilden består av sex olika exponeringar på grund av den höga ISO-kamerainställningen och värmebuller i förgrunden. Himlen tillkom från en av dessa exponeringar.
En stjärna som skjuter blinkar över himlen över Portland i Dorset när planeten Jupiter lyser i Rob Bowes fotografi.
Bilden är gjord av två exponeringar: en för himlen och en för klipporna.
Den internationella rymdstationen rör sig över jordens naturliga satellit, månen, fotograferad i fullt dagsljus av Dani Caxete.
ISS belystes av solen på en höjd av nio grader vid horisonten.
Liksom månen får ISS solstrålar under sina flera omloppsbanor på jorden en dag, vilket gör det möjligt att se det när solen fortfarande är uppe.
Denna bild gjordes med ett enda skott, utan komposit eller klippning i processen.
Noktila moln sträcker sig över den svenska himlen och lyser upp Ruslan Merzlyakovs färd hem i denna dramatiska uppvisning.
Noctilucent moln är de högsta molnen i jordens atmosfär och bildar över 61km (200 000ft).
Tänkt att formas av iskristaller, molnen blir ibland synliga i skymningen när solen är under horisonten och lyser upp dem.
Den 31 oktober 2016, Nära jorden Asteroid 164121 (2003 YT1) gjorde ett nära möte med jorden på tre miljoner miles.
Denna Apollo asteroid med en omloppsperiod på 427 dagar upptäcktes av Catalina Sky Survey den 18 december 2003.
Derek Robsons försök att avbilda asteroiden gjordes med en kamera på en fast stativ, kontrolleras av Astrophotography Tool programvara.
Ligger i konstellationen av Gemini, IC443 är en galaktisk supernova rest, en stjärna som kunde ha exploderat så många som 30000 år sedan,
Dess globulära utseende har förtjänat den himmelska strukturen monikern av Jellyfish Nebulosa.
I denna bild gjord av Chris Heapy, längst upp till vänster om Jellyfish Nebula finns ett mycket svagare bakgrundsområde av nebulositet, som är ett stort moln av mestadels molekylär vätgas och damm.
Professionella observatoriedata visar att det vi faktiskt ser är två lober som är placerade på varandra, men från denna vinkel framträder den ena som huvudet på maneten (till vänster) och den andra loben (till höger) som dinglande tentakler.
Alla fotografier tack vare Insight Astronomy Fotograf of the Year.