Det inbegriper kandidater som hoppas bli världens mest framstående diplomat.
Vid midnatt den 31 december, när glitterbollen på Times Square gör sin årliga nedstigning, kommer FN: s generalsekreterare Ban Ki-moon att avsluta sin mandatperiod.
Manövreringen för att efterträda honom - för närvarande är den för stor för att beskriva den som en kamp - går nu in i högre växel.
Precis som Campaign 2016 kan sluta med valet av den första kvinnliga USA-presidenten finns det en stor möjlighet att nästa chef för FN blir organisationens första kvinnliga generalsekreterare.
Den här veckan, för första gången i FN:s 70-åriga historia, kommer de deklarerade kandidaterna att delta i offentliga utryckningar.
Detta är ett radikalt avsteg för en organisation som tävlar med Vatikanen i den skuggiga hemlighetsmakeriet i dess rekryteringsprocess, med dess monokroma bakrum som är värd för FN motsvarande den påvliga konklaven i Sixtinska kapellet.
De som hittills har lagt fram sina namn, hälften kvinnor, kommer att ställas inför två timmars förhör från medlemsstaterna.
För att stödja sina ansökningar har de också ombetts att publicera sina kursplaner på nätet och att skriva ett 2000-ords vision uttalande som beskriver hur de skulle driva en organisation med 30 separata byråer, fonder och program och 40 000 anställda, för att inte tala om 193 medlemsstater.
Det som länge har varit en löjligt sluten och ogenomskinlig process görs mer inkluderande och transparent. Syftet är att förvandla det till något som åtminstone liknar en vanlig intervjuprocess, långt ifrån det smygande urvalsförfarande som skapade Mr Ban.
När sydkoreanerna jockeyade för jobbet, drog han sig undan från att föra en kampanj inom FN:s högkvarter, och han skulle snart komma i gång.
Åtta kandidater har hittills deklarerat och de flesta kommer från Östeuropa. Enligt en oskriven regel för regional rotation, en diplomatisk version av "Buggins" tur, är detta geografiska block nästa i raden för att fylla vakansen.
För en global publik, de flesta av kandidaterna är "behövande-till-Google" siffror.
Översta raden (från vänster):
Nedre raden (från vänster):
Mer information om kandidaterna och urvalsförfarandet finns på FN:s webbplats
Fältet förväntas växa. Kristalina Georgieva, en bulgar som är vice ordförande för Europeiska kommissionen, kan fortfarande övertalas att driva och kan mycket väl vara Bans favoritval.
I ett drag som stärkte hennes FN-profil valde han ut den tidigare Världsbankens tjänsteman som ordförande för en panel som undersökte finansieringen av humanitärt bistånd.
Den bulgariska regeringen stöder dock Bokova, som leder FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco), och Georgieva själv har angett att hon för närvarande avser att ägna "full uppmärksamhet" åt sitt EU-ansvar.
Kevin Rudd, före detta Australiens premiärminister, har länge gjort FN:s generalsekreterares arbete till måltavla för sin enorma personliga ambition.
Sedan har vi jokerkortet. Många diplomater skulle vilja se den tyske förbundskanslern Angela Merkel kasta sin jättestora hatt i ringen.
Merkel är mer av en general än en sekreterare, precis den typ av stor hitter som många FN-observatörer tror organisationen desperat behöver efter den mer blyga ledarskap stilen av Mr Ban.
För alla försök att modernisera processen kan den aldrig beskrivas som demokratisk. Ingenstans i närheten.
Inom ramen för urvalsförfarandet rekommenderar säkerhetsrådet med 15 medlemmar en enda kandidat till 193-medlemsförsamlingen att i huvudsak ha en gummistämpel.
Därför finns makten fortfarande hos de fem ständiga medlemmarna i säkerhetsrådet - Kina, Frankrike, Ryssland, Storbritannien och USA - som alla kan lägga in veto mot kandidater. USA lade till exempel in veto mot Boutros Boutros-Ghali, när egyptiern sökte en andra femårsperiod.
Även om hustings kan hållas offentligt, kommer nästa FN-generalsekreterare att vara den kandidat som framträder ur baklänges förhandlingar, främst med USA och Ryssland.
Vad som är viktigare än kandidaternas meritförteckningar är då om de i något skede av sin karriär har misshagat de permanenta P5-medlemmarna.
Detta är en huvudvärk för Bokova, som i egenskap av ledare för Unesco tog med palestinierna i organisationen, mot de uttryckliga önskemålen från USA, som slog tillbaka genom att avbryta finansieringen.
Hon ses också som Moskvas favoritval, vilket innebär att USA nästan säkert kommer att blockera henne. När det gäller hennes bulgariska kollega kunde Georgieva betala ett pris för EU:s sanktioner mot Ryssland. Andra misslyckas med det som kallas testikeltestet.
Trots den nyfunna öppenheten i processen hade FN:s reformatorer varit lobbyister för mer genomgripande förändringar i urvalsprocessen.
Kampanjen 1 för 7 miljarder, en paraplygrupp som sammanför icke-statliga organisationer från hela världen, har uppmanat säkerhetsrådet att rekommendera två kandidater till generalförsamlingen, något som P5-veto-wilders aldrig skulle godkänna.
De föredrar också att den nya generalsekreteraren utses till en enda mandatperiod på sju år, i stället för den nuvarande praxisen att avtjäna två mandatperioder på fem år. Återigen, det kommer inte att hända.
Så trots att man kräver en stark galjonsfigur för FN - den generalen snarare än sekreterarens idé - innebär det nuvarande systemet att kompromisskandidater oundvikligen kommer fram, som inte nödvändigtvis är de mest dugliga, utan de minst stötande för P5-länderna.
I stället för ett stort namn kan FN lätt sluta med en ledare som är lite känd utanför diplomatiska kretsar, en ny generalsekreterare som större delen av världen kommer att behöva Google.
När presidentkampanjens hovla kommer till New York, med de politiska allstjärnor som försöker bli världens mäktigaste ledare, pågår också en annan ras i staden - en tävling som till stor del är obskyr.