Den europeiska arresteringsordern är allmänt känd för att ha påskyndat utlämningsförfarandena i EU, men det finns också påtryckningar för att åtgärda brister i systemet.
Vad är den europeiska arresteringsordern?
Den europeiska arresteringsordern fungerar i hela EU och ersätter separata utlämningsförfaranden mellan EU:s medlemsstater. Den europeiska arresteringsordern infördes i januari 2004 och föranleddes av den internationella antiterroristkampanjen efter attackerna mot USA den 11 september 2001.
En nationell rättslig myndighet, till exempel en domstol, kan utfärda en europeisk arresteringsorder för att få en misstänkt utlämnad. För att en europeisk arresteringsorder ska vara giltig måste den misstänkte anklagas för ett brott som medför ett maximistraff på minst ett år i fängelse eller redan har dömts till minst fyra månaders fängelse.
Den europeiska arresteringsordern innebär snabbare och enklare överlämnandeförfaranden för misstänkta. EU-länderna kan inte längre vägra att utlämna en av sina medborgare på grund av nationalitet. Utlämning kräver inte längre ett politiskt beslut för att en misstänkt ska överlämnas. Den europeiska arresteringsordern innebär ömsesidigt erkännande av straffrättsliga system i EU.
Hur mycket snabbare är utlämningsförfarandet nu?
Innan den europeiska arresteringsordern infördes brukade den ta i genomsnitt ett år, men nu har den minskat till i genomsnitt 48 dagar, säger Europeiska kommissionen. En misstänkt måste överlämnas senast 90 dagar efter gripandet. I fall där en misstänkt går med på att överlämna den genomsnittliga utlämningstiden är 16 dagar.
Hur många europeiska arresteringsorder utfärdas och hur många misstänkta överlämnas?
Siffrorna för 2009 visar att 15,827 europeiska arresteringsorder utfärdades totalt och att 4 431 av dessa utfärdades. Fördelningen i en rapport från Europeiska kommissionen visar att Polen utfärdade flest europeiska arresteringsorder – 4,844. Av dessa avrättades mindre än hälften - 1.367. Tyskland var tvåa för antalet europeiska arresteringsorder utfärdade - 2,433, sedan Rumänien med 1.900. Siffrorna för Storbritannien var 220 utfärdade, 80 avrättade.
Vilka är argumenten för de europeiska arresteringsordern?
En högre brittisk polis, kommendörkapten Allan Gibson, säger att den europeiska arresteringsordern har medfört en stor ökning av utlämningen och har minskat förseningar och kostnader. Cmdr Gibson, som ingår i föreningen för chefspoliser (AVSO), säger att den europeiska arresteringsordern har varit till stor hjälp i gränsöverskridande insatser mot organiserad brottslighet, såsom gemensamma åtgärder mellan Storbritannien och Tjeckien och Storbritannien och Rumänien mot människohandlare. I Förenade kungariket kan regionala polisstyrkor nu utfärda europeiska arresteringsorder, medan tidigare fall av utlämning behandlades i London.
Den europeiska arresteringsordern har rönt en del stora framgångar. Fugitiv lärare Jeremy Forrest, som flydde till Frankrike med en skolflicka, utlämnades till England på en europeisk arresteringsorder utfärdad i september 2012.  År 2005 gjorde en europeisk arresteringsorder det möjligt för Storbritannien att snabbt utlämna från Italien en flyktbombare, Hussain Osman, som med medbrottslingar hade försökt genomföra en terrorattack i London.  År 2012 greps en mördare, Jason McKay, i Warszawa och skickades tillbaka till Storbritannien inom en månad.
Vad är kritiken mot de europeiska arresteringsordern?
Det har debatterats mycket om proportionalitet - det vill säga behovet av att endast använda europeiska arresteringsorder för de allvarligaste brotten. I en debatt om EU:s rättsliga och polisiära frågor sade Cmdr Gibson och Jodie Blackstock i gruppen för mänskliga rättigheter att Polen hade skickat alltför många förfrågningar från den europeiska arresteringsordern till Förenade kungariket.
I en rapport från kampanjgruppen Fair Trials International i maj 2011 sades det att "de europeiska arresteringsorderna utfärdas för mindre förseelser och utan att vederbörlig hänsyn tas till om utlämningen är proportionerlig". Denna oro upprepades av Europeiska kommissionen, som sade att användningen av arresteringsorder för mindre förseelser hade undergrävt förtroendet för systemet.
Fair Trials International klagade också på att de misstänkta inte hade "ett juridiskt ombud i den utfärdande staten såväl som i den verkställande staten". Enligt Blackstock behöver mer göras för att säkerställa ett effektivt rättsligt försvar för misstänkta i gränsöverskridande fall. Ofta är försvarsadvokaterna unga och oerfarna i sådana fall, säger hon.
Baroness Sarah Ludford, ledamot av Lib Dem som är specialiserad på EU:s rättsliga frågor, säger att EU:s tjänstemän inom rättsväsendet bör utöva mer kamrattryck på varandra för att förhindra missbruk av den europeiska arresteringsordern. Om någon har blivit befriad från avgifter bör de tas bort från varningssystemet för den europeiska arresteringsordern, hävdar hon.
I en hög profil missfall av rättvisa Deborah Dark, en brittisk kvinna, förföljdes över hela Europa på grund av en europeisk arresteringsorder utfärdad av Frankrike, även om hon hade rensats från droger år tidigare.
Kan ett land vägra att verkställa en europeisk arresteringsorder?
Ja, det är det. Det finns principen om dubbel risk - en misstänkt kommer inte att återlämnas till det land som utfärdade den europeiska arresteringsordern om han eller hon redan har åtalats för samma brott utomlands. En vägran kan motiveras om en EU-stats amnesti täcker brottet i fråga. Ett avslag kan också motiveras med en preskriptionstid - det vill säga om en tidsfrist har gått ut för åtal. Och en stat kan avvisa en europeisk arresteringsorder om den misstänkte enligt sin lagstiftning är en minderårig, under åldern för straffrättsligt ansvar.
En europeisk arresteringsorder kan också avvisas om de rättsliga myndigheterna anser att utlämning skulle strida mot den misstänktes rättigheter enligt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.
Oro över att en europeisk arresteringsorder motiverades av fördomar på grund av ras, religion, politik eller annan faktor kan också vara skäl att blockera utlämning enligt EU-lagstiftningen. Den europeiska arresteringsordern ska inte vara ett verktyg för samarbete om diskriminering.
Den brittiska regeringen vill återta vissa EU-befogenheter när det gäller rättvisa och polisarbete, men kommer sannolikt att förbli i systemet med en europeisk arresteringsorder.