Mer än 80.000 personer var i Croke Park för hemkomstshowen för att markera 30 år sedan Joshua Tree albumet.
Första trummisen Larry Mullen Jr dök upp, sedan gitarristen The Edge, nästa Bono, och slutligen Adam Clayton på bas.
När de började på söndagen blev folkmassan vild.
Många av dem som tittade hade flugit in till Dublin från hela världen.
Med Bono name-checking Taoiseach Leo Varadkar och Irish President Michael D Higgins som en del av publiken, spelade bandet några av sina klassiker innan de spelade The Joshua Tree i sin helhet och i ordning.
De tidigare klassikerna inkluderade nyårsdagen, Bad and Pride.
"Vår bön är att vi har en av dessa episka nätter av rock 'n' roll," Bono berättade för publiken.
Joshua Tree var bandets take on americana 1987, och elementet i spelningen som minns att skivan åtföljdes av ibland hemsökande bilder av U2:s långvariga visuella medarbetare Anton Corbijn på en gigantisk skärm bakom bandet.
Skivan gjorde U2 till det största rockbandet i världen och såg början på Bono, den mänskliga rättigheten och tredje världens skuldkampanjer.
Även om den då hyllades vilt kritiserades den av somliga som lite politiskt naiv vid en tidpunkt då Ronald Reagan var USA:s president och många var rädda för vart hans politik skulle leda.
Andra ser oroande likheter 30 år senare med president Donald Trumps USA.
"Det kom ut för 30 år sedan och det har tagit oss 30 år att lista ut några av dessa låtar - inte bara hur man spelar dem utan att förstå vad de handlar om," Bono sade.
Den enda sidohänvisningen till den nuvarande amerikanska presidenten var när en karaktär som heter Trump och en vägg nämndes i bilder från en gammal västerländsk serie på den stora skärmen.
Mellan låtarna liknade Bono sammankomsten till "ett stort irländskt bröllop" och lånade sitt stöd för det irländska budet att vara värd för rugby-VM, med Croke Park som en av de viktigaste föreslagna arenorna.
I ett skede sjöng bandet och den kolossala publiken Happy Birthday till tre medlemmar i U2-teamet.
Med alla de mer kända låtarna från The Joshua Tree - Where the Streets Have No Name, Jag har fortfarande inte hittat vad jag letar efter och med eller utan dig - på första sidan av kassetten, som Bono uttryckte det, konserten flaggade lite när giget fick sida två.
När skivan var klar lanserades bandet i Miss Sarajevo, en låt om Balkankriget, som skärmen bakom visade ibland oroande bilder av det pågående kriget i Syrien.
Bono tackade Irish Naval Service i Medelhavet för de "tusentals liv" den har räddat.
I två låtar - Beautiful Day och Vertigo - såg bandet David Bowie klassiker Starman och Rebel Rebel.
Det fanns musikaliska och visuella hyllningar till kvinnor från Irland och runt om i världen som "instod och framhärdade för sina rättigheter", och beröm för det irländska folkets generositet innan det nästan andliga mötet mellan bandet och publiken för One.
Men kvällen handlade inte bara om nostalgi och U2 avslutade sitt set med The Little Things You Give Away, från bandets förväntade kommande album Songs of Experience.
Som en live akt, U2 anses vara bland de bästa, om inte de bästa, i världen - de sätter en hög bar för sig själva.
Igår kväll, medan alla samtyckte till att det var en fantastisk kväll, var inte alla överens om att bandet hade nått sin egen höga standard.
Personligen tyckte jag att de kom ganska nära dem.
Under en bleknande blå himmel, den nära förestående ankomsten av U2 på scenen i den irländska huvudstaden förebådades av två låtar - Thin Lizzy's The Boys Are Back In Town och The Waterboys' Whole Of The Moon.