Att lämna över ett kuvert innehållande 50.000 vietnamesiska dong (VND) ($2.4, Â£1.6) gjorde inte tricket, men när hon lade till ytterligare 50.000 VND, var remissen säkrad.
Den 33-åriga kvinnan, som inte ville identifieras, gav sedan ett kuvert som innehöll 500.000 VND ($24, Â£16) till den medicinska personalen på provinssjukhuset, ett belopp som var mer än två månader av hennes inkomst.
"Alla andra patienter berättade för mig att alla måste ge kuvert för att tacka läkarna och sjuksköterskorna för behandlingen, och det var hastigheten för en sådan operation," sade hon.
Personalen bad inte om det, men hon trodde att genom att ge kuvertet skulle hennes son få bättre vård.
Hon är inte ensam. Phin, en pensionär från en förort i Hanoi som bor på 3 miljoner VND per månad, överlämnade ett kuvert med 200 000 VND efter ögonbehandling på sjukhus.
Men hon skickades hem innan behandlingen var avslutad. Så hon togs in på sjukhus igen och det betydde ännu ett tackkuvert.
"Det kostade mig ytterligare 200 000 VND att tacka läkarna och sjuksköterskorna. Jag hade bara råd med den minsta mängd som föreslagits av andra patienter, sade hon.
Fru Luyen, en pensionerad lärare från en liten stad 35 km utanför Hanoi, sade att passera över en kontant gåva för medicinsk behandling var effektivt obligatoriskt.
"Alla läkare ber inte om kuverten, men att ge kuvert är ett måste när man åker till sjukhus. Det är i vår kultur, sa hon.
I Vietnam subventioneras medicinsk behandling huvudsakligen av staten genom ett försäkringssystem som är kostnadsfritt för tjänstemän och barn, eller som betalas för privat eller av arbetsgivare.
Men köer för behandling under försäkringsskydd är långa och offentliga sjukhus överfulla, medan lönerna för en stor del av läkarkåren fortfarande är låga.
Och med ett växande kapitalistiskt känslomöte för konfucianska värderingar har praxisen att lämna över ett kontantfyllt kuvert för att säkra snabbare eller bättre service blivit utbredd.
Antalet personer som gav kuvert fördubblades under de tre åren från 2007-2010 - från 13 % till 29 %, visade en studie.
År 2012 visade en undersökning som publicerades av Världsbanken och Vietnams regeringsinspektion (som driver antikorruptionsbyrån) att 76 % av dem som hade betalat en muta till hälso- och sjukvårdspersonal gjorde det frivilligt, med endast 21 % svarade på en begäran.
I ett försök att bekämpa korruption inledde fem stora sjukhus i Hanoi en kampanj i oktober 2011 för att stärka det etiska beteendet bland personalen, bland annat en policy för att säga nej till anslag.
Vietnams forsknings- och utbildningscentrum för gemenskapsutveckling (RTCCD) genomförde också en liknande kampanj för att ändra uppfattningarna om informella betalningar genom att använda medierna för att öka patienternas medvetenhet om sina rättigheter och läkarnas skyldigheter.
Nguyen Huu Ngoc, en välkänd forskare i Hanoi, sade roten till problemet låg i konfucian presentgivande tradition.
"I vietnamesiska samhället såväl som i kinesiska, gåvor härrör från tacksamhet", sade forskaren.
"Att visa tacksamhet brukade ha mer andligt värde än materiellt värde. Men genom åren har det blivit mer materiellt och mindre andligt, och nu i marknadsekonomin är det som en transaktion."
Kultur kan användas för att motivera betalningarna - men kulturen kan ändras, enligt Soren Davidsen, en högt uppsatt expert på styrning vid Världsbanken i Hanoi.
"Vi vet att gåvogivning är en viktig del av kulturen. Men vi vet också att kultur inte är något statiskt utan dynamiskt. Flera länder i Östasien, till exempel Singapore, Sydkorea och Japan, har en korruptionskultur, men dessa länder har hittat effektiva sätt att stoppa korruptionen.
– Även om det ofta finns en uppfattning om att kulturen är en del av korruptionen, tycker vi att det är fel sätt att se på den. Och vi kan, genom att involvera människor, företag och myndigheter i partnerskap, faktiskt förändra kulturen, säger Davidsen.
För många människor har gränsen mellan en gåva och en muta blivit suddig - något som vissa människor omfamnar som "en ursäkt för att ge kuvert", sade Tran Thu Ha, vice direktör för RTCCD.
Men för människor som kämpar för att stoppa praktiken som hon, är det lätt att identifiera vad som är en gåva och vad som är en muta.
"En gåva kan ges offentligt eller var som helst, det behöver tid att prata och säga tack, medan en muta ofta ges mycket snabbt och både givaren och mottagaren är rädda för att bli sedd av andra människor," Ms Ha sade.
Men att förändra människors beteende är en av de stora svårigheter som Vietnam står inför och kommer att ta tid, erkände Ngo Manh Hung, vice generaldirektör för Vietnams antikorruptionsbyrå.
Det har förts en omfattande debatt om hur man kan stävja bruket inom hälso- och sjukvården. Ett förslag är att höja hälso- och sjukvårdspersonalens löner så att de slutar ta emot kuvert.
Men det räcker inte. Biträdande professor Ta Van Binh, chef för National Institute of Diabetes and Metabolic Disorders, anser att regeringen behöver tydliga regler och hårda straff för medicinsk personal som bryter dem.
Men arbete måste också göras för att hjälpa patienterna att förstå att de inte behöver ge kuvert - och kan själva bryta mot reglerna om de gör det.
Nguyen Huu Ngoc anser till och med att det bör tillämpas sanktioner mot patienter som ger kuvert för att hjälpa till att städa upp industrin.
Men detta skulle kräva samarbete från alla sidor - patienter, hälso- och sjukvårdspersonal och myndigheter - och det är fortfarande en stor uppgift.
"Det är inte lätt att göra eftersom korruption handlar om pengar, människor och makt", säger Davidsen på Världsbanken.
– Det är en enorm utmaning att stävja korruptionen och samordna korruptionsbekämpningen mellan olika myndigheter. Det är inte en snabb lösning och kan inte göras över en natt."
Det kommer att finnas en rad specialrapporter och artiklar denna vecka när BBC undersöker varför mutor och backhanders är en del av systemet i så stora delar av världen, tittar på länder som har försökt att rulla tillbaka tidvattnet - och förklarar hur korruption fungerar.
För tre månader sedan behövde en kvinna från en by söder om Hanoi sin son hänvisad till ett provinssjukhus av en distriktsläkare för en operation.