Nätverket kommer i första hand att bestå av minst 600 rymdfarkoster, men skulle till slut kunna omfatta mer än 2.000.
Målet är att leverera bredbandsförbindelser från omloppsbana till varje hörn av jordklotet.
I synnerhet vill projektet att varje skola ska ha en koppling.
Att bygga en så stor stjärnbild kräver en steg-förändring i tillverkningen av satelliter - särskilt för Airbus.
Det kan ta Europas största rymdföretag många månader och hundratals miljoner dollar att bygga några av dagens specialiserade plattformar. Men för OneWeb satsningen handlar det om hög volym och låg kostnad.
Det betyder att nya monteringsmetoder liknar dem i fabriker som tillverkar bilar och flygplan.
Tanken är att få ut tre enheter per skift på mycket mindre än en miljon dollar per styck.
Chefen för Airbus, Tom Enders, medger att han först trodde att OneWeb-konceptet var fantasi.
"Allt i rymden som ni vet traditionellt har varit 'guldpläterad'; det måste fungera perfekt, [och har] de dyraste materialen, etc.
"Här, vi har varit tvungna att gå andra sätt, att vara riktigt kommersiell och beräkna enligt målkostnaden eftersom det är mycket avgörande i hela affärsfallet för OneWeb," berättade han BBC News.
Airbus och OneWeb har invigt den första monteringslinjen i Toulouse, Frankrike. Ytterligare två linjer kommer att upprättas i ett fabrikskomplex som snart kommer att öppnas i Florida.
Den mest uppenbara skillnaden du märker mellan dessa nya linjer och den konventionella satellit renrum är vagn roboten, som flyttar de utvecklande satelliter mellan de olika arbetsplatserna. Men "revolutionen" här går långt bortom automatisering; det kräver en hel kedja av leverantörer och deras komponenter för att skala sitt arbete till en annan spelplan.
De tio första satelliterna som kommer från Toulouse-linjen har en deadline att avfyra i april nästa år.
Ett annat parti kommer att följa i omlopp runt november. Sen kommer avfyrningskadensen att slå i farten.
Bildandet av OneWeb-konstellationen kräver den största raketkampanjen i rymdfärdens historia.
Mer än 20 Soyuz fordon har bokats för att kasta kluster av 32-36 satelliter i ett nät cirka 1.200 km över jorden.
Det bör finnas strax under 300 stationer i slutet av 2020, början av 2021, mer än 600 ungefär ett år eller så senare, och sedan över 800 vid mitten av årtiondet.
OneWeb och Airbus är inte de enda företag som planerar en mega-konstellation i himlen. SpaceX, Boeing, ViaSat och andra har alla sökt regulatoriskt godkännande. Men inte alla kommer att lyckas få den nödvändiga multi-miljard-dollar finansiering, och Airbus tror att OneWeb konceptet har första-mover fördel.
Eget kapital på 1,7 miljarder dollar har redan höjts, och samtal pågår för att säkra de lån som behövs för att slutföra utbyggnaden. OneWeb beskriver sig själv som ett "riktigt globalt företag" men har företagsregistrering på Engelska kanalen. Och som sådan måste den behandla UK Space Agency som tillståndsmyndighet.
"En hel del av våra intäkter kommer att flöda genom Storbritannien. Så ur ett ekonomiskt perspektiv kommer det att vara mycket viktigt för Storbritannien, säger OneWeb VD Eric Béranger.
"Och när man har människor lokalt främjar man också ett ekosystem. Och jag tror att Förenade kungariket, som ligger i framkant när det gäller lagstiftningstänkande om konstellationer, kommer att främja en miljö som sätter Förenade kungariket före många länder."
En aspekt som UKSA är säker på att ta ett stort intresse för är att minska spillrorna. Det finns en stor oro för att en spridning av multisatellitnätverk skulle kunna leda till stora mängder skräp och en kaskad av kollisioner.
Rädslan är att rymden så småningom kan bli oanvändbar.
En nyligen genomförd undersökning - som sponsrades av Europeiska rymdorganisationen och stöddes av Airbus själv - fann att de nya konstellationerna skulle behöva avdela sina gamla, redundanta rymdfarkoster inom fem år eller löpa risken att allvarligt trappa upp sannolikheten för att föremål träffar varandra.
Brian Holz, som är VD för OneWeb / Airbus tillverknings joint venture, sade ambitionen med sin konstellation var att sätta nya standarder för att minska spillror.
"Vi kan ta ner satelliterna och gå in igen inom två år; vi har gjort det åtagandet", berättade han BBC News.
"Vi har lagt in extra hårdvara i systemet för att förbättra tillförlitligheten i den de-orbit processen. Vi åtar oss också att sätta en liten adapter enhet på varje rymdfarkost som kommer att tillåta dessa rymdfarkoster, med liten sannolikhet att en av dem dör på vägen ner, att tas av en liten jakt fordon och dras ur omloppsbana. "
Tiden kommer att visa hur störande de nya tillverkningsmetoder som används i Toulouse kommer att vara för satellitindustrin som helhet.
Airbus och OneWeb hoppas också att göra satelliter för andra företag på deras monteringslinjer. Men inte varje plattform i himlen kommer att kräva sådana volymer och ett stort antal rymdfarkoster kommer fortfarande att behöva den skräddarsydda behandlingen.
"Allt här är inte tillämpbart för hela rymdindustrin. När vi avfyrar till Jupiter, finns det saker som kommer att förbli guld-pläterade vare sig vi gillar det eller inte; om vi inte naturligtvis börjar tillverka 900 satelliter för att gå till Jupiter men så är inte fallet idag, säger Nicolas Chamussy, som driver satellitdivisionen av Airbus.
Jonathan.Amos-INTERNET@bbc.co.uk och följ mig på Twitter: @BBCAmos
European Aerospace jätte Airbus och dess partner, OneWeb, har börjat produktionen av en satellit mega-konstellation.