Ще видят една директива, създадена в началото на 90-те години на ХХ век, когато социалистите бяха най-голямата партия в тази зала и когато левите управляваха в повечето държави-членки; директива, която, макар и добронамерена, отразява стандартната социалистическа догма, че хората не могат да правят самостоятелен избор за баланса между професионалния и личния живот, че политиците винаги знаят най-добре, а европейските политици, разбира се, знаят най-добре от всички други; директива относно работното време, която просто никога не е проработила.
Uvidí, že počátkem 90. let, když nejsilnější stranou zde v Parlamentu byli sociální demokraté a když většinu vlád členských států vedla levice, vznikla směrnice, která, jakkoli dobrý byl její záměr, odráží obvyklé socialistické dogma, že lidé nejsou schopni sami rozhodovat o rovnováze mezi prací a soukromým životem, že politici vědí vše nejlépe, a že samozřejmě ze všech nejlépe vědí vše evropští politici, že zde byla směrnice o pracovní době, která prostě nikdy nefungovala.