Можем ли наистина да продължим да призоваваме нашите партньори за солидарност, когато сме изправени пред трудности, и напълно да ги игнорираме, когато нещата се върнат към нормалното?
Můžeme vůbec stále ještě vyzývat své partnery k solidaritě, když se potýkáme s potížemi, a zcela je ignorovat, když se situace vrátí k normálu?