Гн Председател, гн Solana, Комисар, слушайки преди около месец децата на Газа да разказват насред руините на дома си за това, как са треперели при падането на бомбите, или техните родители да описват ада на онези 22 дни и нощи, които завинаги ще оставят отпечатък в живота и паметта на бъдещите поколения, аз не бях горд с Европа.
Pane předsedo, pane Solano, paní komisařko, jak jsem téměř před měsícem slyšel mluvit děti v Gaze v ruinách jejich domů o tom, jak se třásly, když padaly bomby nebo jejich rodiče, jak popisovali peklo v těchto 22 dnech a nocích, které navždy poznamenalo jejich životy a vzpomínky pro budoucí generace, nebyl jsem na Evropu hrdý.