Можем да включим следното в каталога на неблагоприятните явления, които съпътстват конкурентоспособността: модел на потребление, наложен от промишлеността, който пилее енергия и суровини, конкуренция, която се основава не на превъзходството на използваните методи, а на финансовото върховенство на богатите монополни корпорации, фрагментирана конкурентоспособност, която се интересува само от окончателния етап на производството, а не брутна конкурентоспособност, с което имам предвид конкурентоспособност, която отчита подготовката на суровините и материалите за производство, контрол на суровините и енергийните пазари от наднационални, често неевропейски, корпорации, увеличения на цените на енергията, а оттам и на суровините, чрез регламенти, които налагат система на търговия с емисии върху държавите-членки на Европейския съюз, нелоялна конкуренция, която се налага предимно от големи, наднационални корпорации, включително финансови корпорации.
Do seznamu nepříznivých jevů, které doprovázejí konkurenceschopnost, můžeme zahrnout následující: model spotřeby určovaný průmyslem, který plýtvá energií a surovinami; hospodářská soutěž, která není založena na nadřazenosti použitých metod, ale na finanční nadvládě bohatých monopolních společností; neúplná konkurenceschopnost, která se soustředí pouze na poslední fázi zpracování, a nikoli celková konkurenceschopnost, čímž mám na mysli konkurenceschopnost, která bere v úvahu přípravu surovin a materiálů pro výrobu; převzetí surovinových a energetických trhů nadnárodními, často mimoevropskými korporacemi; zvýšení cen energií a v důsledku toho i cen surovin způsobené předpisy, které stanovují systém obchodování s emisemi v členských státech EU; nekalá soutěž zavedená především velkými nadnárodními korporacemi i finančními institucemi.