Освен това не мога да не си помисля, че през всички тези мрачни години самото съществуване на Общността, а не само нейното материално благоденствие, са били еталон и сигнална светлина за народите, живеещи в условията на комунистическия режим.
A navíc si nemohu pomoci, ale mám pocit, že v temných letech byla samotná existence Společenství, nikoli jeho materiální prosperita, pro ty, kdo žili pod komunistickým útlakem, vždy jakýmsi záchytným bodem a majákem.