Можем ли да продължаваме да се считаме за защитници на основните права, ако към лицата, търсещи убежище, които бягат от войни, се отнасяме по-лошо, отколкото към престъпници?
Můžeme se ještě považovat za bojovníky za základní práva, pokud zacházíme s uchazeči o azyl, kteří prchají před válkou, hůř než se zločinci?