В резюме положението на афганистанските жени може, грубо казано, да бъде описано в 12 кратки точки, а именно: средна продължителност на живота 44 г.; висок процент смъртност при раждане (1600 на 100 000 раждания); само 14 % от всички жени над 15-годишна възраст могат да четат; по-нисък статут, защото жените са собственост на мъжете; голям и растящ брой заплахи за жените с обществена роля, включително убийства; почти никаква защита на женските организации в Афганистан от страна на местните органи или от чуждите войски срещу целенасочени атаки; семейството решава, в общия случай, дали момичетата може да учат; повтарящи се нападения над девически училища - например през ноември 2008 г. осем ученички и четири учителки бяха обезобразени в град Кандахар от талибани, които заляха лицата им с киселина; постоянна заплаха от сексуално насилие в и извън брака; около 57 % от всички момичета биват омъжени преди да навършат 16 г.; за престъпленията, извършени срещу жени, почти не се съобщава поради страх от отмъщение от семейството, племето, извършителите или дори полицията; самонаранявания и дори самоубийства на афганистански жени, доведени до отчаяние от безизходното си положение.
Stručně řečeno, situaci afghánských žen lze shrnout zhruba do 12 krátkých bodů, a to: průměrná délka života 44 let, vysoká míra úmrtnosti při porodu (1 600 případů na 100 000 porodů), jen 14 % všech žen starších 15 let umí číst; nízké společenské postavení, protože ženy jsou majetkem mužů; častý a rostoucí počet ohrožování a zastrašování žen ve veřejných funkcích včetně vražd; skoro žádná ochrana afghánských ženských organizací ze strany místních úřadů a zahraničních vojsk proti cíleným útokům; o tom, zda budou chodit dívky do školy, rozhoduje většinou rodina; neustálé útoky na dívčí školy - v listopadu 2008 bylo například osm školaček a čtyři učitelky zmrzačeny ve městě Kandahár, když jim Tálibán do tváří nastříkal kyselinu; neustávající hrozba sexuálního násilí v i mimo manželství; přibližně 57 % všech dívek je provdáno před 16. narozeninami; trestné činy vůči ženám se téměř neoznamují ze strachu z odvetné akce rodiny, kmene, pachatelů nebo dokonce policie; a sebezohavování nebo dokonce sebevraždy afghánských žen kvůli jejich beznadějné situaci.