Въпреки това в резолюцията също се посочва, че епидемията от холера разкри почти пълната безпомощност на хаитската държава, изправена пред лесно за предотвратяване и лечение заболяване, както и ограниченията на системата за международна помощ в страна, която се ползва от масивна хуманитарна дейност (12 000 НПО); подчертава, че хуманитарните организации не следва и не могат да продължават да се борят със слабостите на хаитската държава или да функционират като заместител на държавните органи и че е крайно необходимо да се предприемат спешни действия за дългосрочното развитие, особено в областта на достъпа до здравеопазване, водоснабдяване и градско обновяване.
Toto usnesení však dále konstatuje, že epidemie cholery prokázala téměř naprostou bezmoc haitského státu vůči nemoci, které lze snadno předcházet a kterou lze snadno léčit, a limity systému mezinárodní pomoci v zemi, která využívá rozsáhlé humanitární činnosti (12 000 nevládních organizací); zdůrazňuje, že aktéři humanitární pomoci nesmějí a nemohou trvale řešit slabé stránky haitského státu či jej nahrazovat a že je naléhavě nutné konečně jednat v zájmu zajištění dlouhodobého rozvoje, zejména pokud jde o dostupnost zdravotní péče a pitné vody a obnovu měst.