Помня кървавите петна по асфалта, виковете на гладните деца, празното изражение на десетгодишно момиченце, когато ми разказа как тя и нейните братя и сестри първо е трябвало да погребат мъртвите си родители и след това да преместят телата им в друг гроб, когато войниците се опитали да прикрият следите на масовото убийство в едно село близо до моя град.
Pamatuji si krvavé skvrny na asfaltu, nářek hladovějících dětí, prázdný výraz desetileté dívky", když vyprávěla, jak museli s bratry a sestrami poprvé pohřbívat své mrtvé rodiče a pak jejich těla přesouvat do jiných hrobů, když se vojáci snažili odstranit důkazy masové vraždy ve vesnici nedaleko mého města.