Това означава, че законодателството на ЕС не се прилага за въпроси, отнасящи се до обществената сигурност, отбраната, държавната сигурност или привеждането в действие на наказателното право, а освен това, съгласно принципа на субсидиарност, държавите-членки имат възможност да вземат мерки, които биха могли да ограничат правото на дадено лице на неприкосновеност в съответствие с техните собствени правила и с Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи.
To znamená, že právo EU neplatí pro záležitosti týkající se veřejné bezpečnosti, obrany, bezpečnosti státu nebo vymáhání trestního práva, a navíc podle zásady subsidiarity, mají členské státy možnost přijmout opatření, která by mohla omezit právo jednotlivce na soukromí, v souladu se svými vlastními předpisy a s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod.