Идвайки до ключовия проблем в този доклад, аз бих подчертал, че наш дълг е - вместо да продължаваме споровете, които приличат на борбата между петли в прочутия роман на Манцони - дългът на държавите-членки е да не се поддаваме на изкушенията на фантазьорството, подправено може би с лицемерие и много конкретни политически и икономически интереси, а да се заставим много стриктно да прилагаме неприкосновения принцип за право на убежище и така да не позволим използването му за некоректни цели, които не са в съзвучие с благородните принципи, които го вдъхновяват, и да предотвратим злоупотребата с него, която облагодетелства точно тези престъпни организации, които организират и експлоатират търговията с нелегални имигранти, на която се позоваваме в контекста на сегашното положение.
A nyní k jádru zprávy, chtěl bych zdůraznit, že je naší povinností - namísto vedení těchto sporů, které se podobají kohoutím zápasům ze slavného Manzoniho románu - že je povinností členských států ne přidat se k lákavým žádostem o nápravu světa, často opepřeným pokrytectvím a velmi konkrétními politickými a hospodářskými zájmy, ale velmi striktně se donutit k uplatňování posvátného principu azylu, a nedat přitom prostor těm, kteří jej chtějí využít k nekalým účelům, což neodpovídá vznešenému pravidlu, jímž byl princip inspirován, a zabránit jeho zneužití, jež nahrává právě těm zločineckým organizacím, které organizují a ovládají trh s nelegálními přistěhovalci, o nichž jsme se zmínili v souvislosti se stávající situací.