Ако ние в ЕС и в Комисията разпространяваме календар като съвършен пример за отричане от себе си в 21 000 европейски училища сред 3 млн. ученици, в който не фигурира нито един християнски празник, но показва ислямски, сикхски, хиндуистки и китайски празници, вече не става дума за отричане от себе си, а за омраза към себе си.
Pokud v EU a v Komisi distribuujeme do 21 000 evropských škol se 3 milióny školáky kalendář, který jako skvělá ukázka sebepopření neuvádí žádné křesťanské svátky, zatímco jsou v něm označeny islámské, sikhské, hinduistické a čínské slavnosti, pak tu už nejde o sebepopření, ale o sebenenávist.