След аварията в Чернобил (1986 г.), въпросът с радиоактивното замърсяване на околната среда придоби значение и обоснова приемането на трите регламента между 1987 и 1990 г., които определят максимално допустимите нива на замърсяване в случай на радиационно замърсяване или ядрена авария, тъй като въздействията са дълготрайни и много често могат да бъдат непреки (замърсяване на горите).
Po katastrofě v Černobylu (1986) získala otázka radioaktivní kontaminace životního prostředí na významu, a v letech 1987 a 1990 byla proto přijata tří nařízení, která stanoví nejvyšší přípustné úrovně kontaminace v případě radiační mimořádné situace nebo jaderné havárie vzhledem k tomu, že jejich účinky jsou dlouhotrvající a velmi často mohou být i nepřímé (kontaminace lesů).