Вместо да насърчава езиковото разнообразие и да защитава идентичността на малцинството, той дава възможност езикови наблюдатели и инспектори да отиват в малцинствените общности и да налагат тежки глоби, ако те не спазват тези разпоредби, което може единствено да бъде описано като лудост от гледна точка на Брюксел.
Namísto podpory jazykové rozmanitosti a ochrany identity menšin dovoluje monitoring a inspekce používání jazyka v menšinových obcích a stanoví tvrdé pokuty za porušení příslušných ustanovení, což nemůže být z pohledu Bruselu charakterizováno jinak než jako šílenství.