Аргументът ми не се отнася точно до равнопоставеността на половете, а до справедливостта на държавитечленки, които си мислят, че подписват един Договор, а после откриват, че в съдилищата той се тълкува от съдии, които му придават значение, каквото вероятно не е било предвидено да има.
Má připomínka ve skutečnosti nesouvisí s rovností pohlaví, souvisí se spravedlností členských států, které se domnívají, že podepsaly jednu Smlouvu, a potom zjišťují, že soudci ji u soudů vykládají a dávají jí smysl, který rozhodně nemohla původně mít.