Засилващата се стратегическа автономност в областта на сигурността налага ЕС да има способността да съгласува общи политически цели и стратегически насоки, да създаде стратегически партньорства с подходящи международни организации, включително НАТО, и държави, да събере подходяща информация и да направи общи анализи и оценки, да впрегне и при необходимост да обедини финансови, граждански и военни ресурси, да планира и ръководи ефективни операции за управление на кризи за разширения кръг от мисии от вида на Петерсберг и да изработи и въведе обща политика за отбрана, като положи първите реални основи за изграждане на обща отбрана.
Zlepšení strategické autonomie v otázkách bezpečnosti pro Evropskou unii znamená schopnost dohodnout se na společných politických cílech a strategických směrech, vytvořit strategické partnerství s příslušnými mezinárodními organizacemi včetně NATO a s ostatními zeměmi, shromažďovat potřebné informace a vytvářet společné analýzy a hodnocení a v případě potřeby využít finanční, civilní a vojenské prostředky, plánovat a provádět účinné operace řízení krizí v rámci rozšířené nabídky misí typu Petěrsburg, vypracovat a uplatňovat společnou obrannou politiku, jež položí první hmatatelné základy, na nichž lze vybudovat společnou obranu.