По принцип разполагаме с две възможности: или да държим на спазването, което има законна сила и което е заложено в Договорите, и да приемаме изцяло последиците, или да разберем, че Пактът за стабилност, като всичко друго, подлежи на определено развитие и следователно трябва да търпи промени, да изготвяме промените и да ги прилагаме по такъв начин, че не само да запазим растежа и икономическата стабилност директно в държавите-членки на еврозоната, но и да подготвим за присъединяване другите държави-членки на ЕС, които все още не са в еврозоната, без да се налага например да използваме драматично структурните фондове в съответните държави.
Máme v zásadě dvě možnosti: buď budeme celkem důsledně trvat na tom, aby to, co je platné a co je ve smlouvách, se dodržovalo, anebo pochopíme, že stejně jako všechno ostatní tak i Pakt o stabilitě podléhá jistému vývoji, a tedy i jistým změnám, a připravíme tyto změny takovým způsobem a prosadíme je takovým způsobem, abychom udrželi růst a ekonomickou stabilitu nejen v samotných státech, které jsou členy eurozóny, ale abychom připravili i další členské státy Evropské unie, které v současnosti ještě nejsou v eurozóně, na přistoupení bez toho, abychom dramatickým způsobem vstupovali například do využívání strukturálních fondů v těchto zemích.