Ето защо Европейският съюз, включително посредством общата селскостопанска политика и преди всичко в своята реформа след 2013 г., и всяка държава-членка следва да насърчат продължителното му съществуване, не само чрез предлагане на иновативни техники за земеделие и икономически и екологично устойчиво управление, но също така чрез засилване на по-всеобхватната им роля на покровители на околната среда и земята, като ги защитават от кризата на пазара чрез намаляване на производствените разходи, чрез най-доброто използване на техните продукти и по-добра организация на пазара.
Proto musí Evropská unie - mimo jiné prostřednictvím společné zemědělské politiky, především v její reformované podobě pro období po roce 2013 - i každý členský stát podporovat její další existenci, nejen vyvíjením inovativních technologií určených pro zemědělství a ekonomicky a ekologicky udržitelné hospodaření, ale také posílením jejich obecnější role ochránců životního prostředí a půdy, a chránit je před krizí trhu snížením výrobních nákladů, co nejlepším využitím produktů a větší organizací trhu.