За разлика от горепосоченото, споразуменията за научноизследователска и развойна дейност, при които има ограничен брой страни - често само две - обществените консултации показаха, че заинтересованите страни считат, че на практика няма истински проблем с патентна засада, тъй като страните имат стимул иновациите да стигат до пазара и всички евентуални проблеми могат да бъдат решени предварително от страните посредством договорни средства.
Oproti tomu veřejné konzultace ukázaly, že v případě dohod v oblasti výzkumu a vývoje, kde je jen omezený počet stran - často pouze dvě -, se zúčastněné strany nedomnívají, že by zde v praxi existovala reálná hrozba patentových pastí. Dotčené strany totiž mají pobídky k zavádění inovací na trh a všechny potenciální problémy lze vyřešit smluvními prostředky mezi zúčastněnými stranami.