Първо, реалната липса на оперативна съвместимост, по-конкретно що се отнася до сигнализацията, и второ, самата железопътна промишленост - по-конкретно пътническите оператори и доставчиците на инфраструктура, които заговорничат помежду си, за да гарантират, че железопътният превоз на товари се поставя най-ниско в йерархията, когато става въпрос за определянето на маршрутите и разписанията.
Zaprvé jde o skutečný nedostatek interoperability především v oblasti signalizace a zadruhé jde o samotný železniční průmysl - zejména o provozovatele osobní dopravy a provozovatele infrastruktury, kteří jsou vzájemně domluveni na zajištění toho, že železniční nákladní doprava je umístěna na posledním místě, pokud se jedná o stanovování tras a jízdních řádů.