До неотдавна ЕС се гордееше с подобряващото се положение на жените на пазара на труда и с осигуряването на образование, на стандарти за достоен живот, на достъп на жените до здравни грижи или на по-голямо представителство в конституционните органи, но задълбочаващата се криза сякаш отпрати всичко това в периферията на интереса на Общността.
To, čím se ještě donedávna chlubila EU, tj. zlepšující se postavení žen na trhu práce a v získávání vzdělání, kvalita životní úrovně, zajištění péče o zdraví žen či větší zastoupení ve státoprávních orgánech, jako by s prohlubující krizí bylo vytěsňováno na okraj zájmu společnosti.