Не разбирам как може да има членове на Парламента, които не се колебаят да поддържат политики на ограничения и намаления на заплати и пенсии в техните страни, но когато стане дума за вземане на решения за техните собствени средства, ограничения вече не съществуват.
Nechápu, jak je možné, že někteří poslanci Parlamentu neváhají obhajovat úsporná opatření a snížení mezd a důchodů ve svých zemích, ale když přijde na rozhodování o jejich vlastních penězích, na úspornost okamžitě zapomenou.