Опасението ми е следното: то се изразява във факта, че комисията по петиции, която не винаги, но често се занимава с въпроса за прилагането на директивите на Общността, трябва по някакъв начин да очаква разрешение от страна на водещите комисии, които създават закони и които следователно имат различна роля, и освен това трябва да иска разрешение от Председателския съвет, когато става въпрос просто за контролиране на прилагането, което няма нищо общо, повтарям, със законодателната функция на парламентарните комисии.
Toho se obávám, mým strachem je skutečnost, že Petiční výbor, který se ne vždy, ale často zabývá uplatňováním směrnic Společenství, musí jaksi čekat na povolení příslušných zákonodárných výborů, které mají jinou úlohu v této činnosti, a musí také žádat o povolení Konferenci předsedů i v jednoduchém případě kontroly uplatňování zákonů, což, opakuji, nemá nic společného s úlohou zákonodárce parlamentních výborů.