Този доклад представлява такъв размисъл, който считам, че е актуален в две направления: първо, по отношение на идеята за "ефективна интермодалност", която предвижда взаимна допълняемост, а не конкуренция между различните видове транспорт, и второ, по отношение на необходимостта от устойчивост на транспорта, която изисква работа в посока "намаляване на въглеродните емисии" от транспорта, както и развитие на интелигентни транспортни системи.
Tato úvaha je tématem zprávy, která je podle mě významná nejméně dvěma způsoby: zaprvé, pokud jde o myšlenku "efektivní součinnosti", která prosazuje komplementaritu namísto soutěže různých druhů dopravy, a zadruhé, pokud jde o nutnost udržitelnosti dopravy, která vyžaduje, abychom usilovali o "vyloučení emisí uhlíku" z dopravy i rozvoj zavádění inteligentních dopravních systémů.