Намирайки се някъде между продължението на най-лошото възможно положение и упадъка й, Комисията "Барозу II" олицетворява една Европа, доведена до социално унищожение и до любимия евроатлантизъм на неолибералните елити, една Европа, която отказва да скъса с неолибералната догма, чийто основен акцент е печалбата, което съсипва хората и планетата.
Komise "Barroso II", která se nachází někde uprostřed mezi udržováním nejhorší možné situace a svým pádem, je ztělesněním Evropy, z níž zůstala už jen sociální destrukce a mezi neoliberálními elitami tolik milovaný atlantismus, Evropa, která se odmítá rozejít s neoliberálním dogmatem výlučného zaměření na zisk, které ničí lidi i celou planetu.