Фактът, че кредиторът има право на обезщетение за разноските по събирането също представлява реален напредък, защото до момента много дружества, включително малките и средните предприятия, бяха избрали да не предявяват искове за лихва за забавяне на плащане от длъжници, поради простата причина, че разходите по съответните процедури бяха по-големи от финансовата изгода.
Reálný pokrok rovněž představuje skutečnost, že věřitel má nárok na náhradu nákladů za vymáhání, neboť až doposud mnoho podniků, zvláště malých nebo středně velkých firem, zvolilo raději variantu nenárokovat si úrok z prodlení platby z toho prostého důvodu, že náklady na příslušné postupy by převážily finanční zisky.