Нещо повече, забавянето вече има отрицателни последици: на практика допусна спекулациите; породи в рамките на Съюза съмнения относно намеренията на някои държави по отношение на бъдещето на Европа (да не забравяме, че това е първият голям проблем, с който трябваше да се справим след влизането в сила на Договора от Лисабон); допълнително затрудни гръцкото правителство, което трябваше да приложи непопулярни мерки - не маловажни или незначителни решения - които касаят милиони хора, и го направи, без да е сигурно, че идва помощ.
Toto zpoždění mělo navíc už i svůj nepříznivý dopad: otevřelo dveře spekulantům; zavdalo v Unii příčinu k pochybnostem ohledně úmyslů jistých zemí, pokud jde o budoucnost Evropy (nerad bych, abychom zapomínali na to, že od té doby, co vstoupila v platnost Lisabonská smlouva, je to první vážný problém, se kterým se musíme potýkat); prohloubilo potíže řecké vlády, která stojí před úkolem provádět nepopulární opatření - žádná jednoduchá či drobná rozhodnutí - která ovlivní životy milionů lidí, a musí tak činit bez jistoty, že pomoc je už na cestě.