Единствената следа, претендираща за демократичен орган, е ритуалът, който току що се проведе в пленарната зала, който, не мога да скрия, ми напомни на едно от онези случайни събирания на народното събрание от времето на СИВ (Съюз за икономическа взаимопомощ), когато всички ние ставахме и се поздравявахме за това, че сме одобрили безкритично даденото решение.
Jediné, co se zde tváří jako demokratická instituce, je obřad, který jsme v této sněmovně před okamžikem vykonali, což mně, nemohu si pomoci, připomíná slavnostní schůze lidového shromáždění v dobách někdejší RVHP, kde všichni povstanou a blahopořejí si k veskrze formálnímu rozhodnutí.