Това се дължи отчасти на нашата нерешителност, поради която все още си напрягаме умовете, за да определим кои инструменти можем да приемем с цел да помогнем активно на Пакистан и освен че не сме удовлетворени от това, че не сме изпълнили задачата, съзнаваме и че се нуждаем от външнотърговски подход, който да е по-зрял в политическо и хуманитарно отношение: търговската политика трябва да стане един от инструментите за подпомагане на хора, изпаднали в затруднение.
Také kvůli tomuto otálení si stále lámeme hlavu s tím, jaké nástroje můžeme přijmout, abychom Pákistánu účinně pomohli. Vedle naší frustrace z toho, že jsme toho dosud nedocílili, si také uvědomujeme, že potřebujeme takový přístup k obchodní politice, který bude vyspělejší jak v politickém, tak v humanitárním smyslu: obchodní politika se musí stát jedním z nástrojů pomoci obyvatelstvu v nouzi.