В призивите за "интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж" виждаме насоките, които преобладаваха и които доведоха до сериозни дисбаланси в рамките на ЕС, истинско раздалечаване на икономиките на ЕС, жестока криза и изгледи за рецесия пред някои държави-членки с безработица и дълбока социална несправедливост.
Vedle proklamací o "inteligentním, udržitelném růstu podporujícím sociální začleňování" v něm figurují obecné zásady, které získaly hlavní slovo a které vyvolaly značné nevyváženosti v rámci Evropské unie, faktické oddalování ekonomik Evropské unie, závažnou krizi a perspektivu recese, jíž některé členské státy čelí, s nezaměstnaností a hlubokou sociální nerovností.