Те твърдят, че правилата на националното договорно право не са фактор, който влияе върху нагласите на потребителите да купуват от друга държава-членка. Всъщност съществуват други, истински бариери пред трансграничната търговия като административните и културни различия, както и липсата на ефективни средства за правна защита на потребителите.
Tvrdí, že předpisy vnitrostátního smluvního práva nejsou tím faktorem, který ovlivňuje postoje spotřebitelů při nákupu z jiného členského státu; ve skutečnosti existují jiné skutečné překážky přeshraničního obchodu, jako jsou administrativní a kulturní rozdíly a nedostatek účinných prostředků na odškodnění spotřebitelů.