След един такъв хубав ден в лукс как можем да настояваме една местна жена, изгонена от страната си вследствие на обезлесяването, в името на нашия лукс да намали своите емисии въглероден диоксид, когато нейният списък съдържа само: "Бях жива"?
Jak můžeme po tomto pěkném dni plném luxusu trvat na tom, že domorodá žena, vyhnaná ze své země v důsledku odlesňování, jehož účelem je náš luxus, musí snížit své emise, zatímco všechno, co obsahuje její seznam, zní: "byla jsem naživu"?