Когато храните се произвеждат според критерия за извличане на печалба, а не за задоволяване на масовите изисквания и когато производството и търговията с храни се концентрират в ръцете на все по-малко хора, и се определят от многонационалните производители на храни и картелите (нещо, което е характерно за политиката на ЕС и правителствата на държавите-членки), храните не могат да бъдат нито евтини, нито с високо качество.
Pokud jsou potraviny vyráběny z důvodu zisku než pro uspokojení základních požadavků a výroba a prodej potravin se soustředí ve stále nižším počtu rukou a rozhodující slovo mají nadnárodní potravinářské společnosti a kartely (volba, která charakterizuje politiku EU a vlád členských států), pak nebudou potraviny nikdy ani kvalitní, ani levné.