Финансовата и икономическа криза показа, че нито една пенсионна система не е защитена от такива събития, но че големите бюджетни дефицити, високото равнище на безработицата и много ограничените възможности за увеличаване на облагането с данъци и други такси въздействат отрицателно преди всичко на разходопокривните системи, а някои държави-членки, като например Литва, трябваше дори да предприемат драстични мерки, а именно да намалят пенсиите, което считам, че е недопустимо и неприемливо.
Finanční a hospodářská krize ukázala, že žádný důchodový systém není proti takovým událostem imunní, velké rozpočtové schodky, vysoká nezaměstnanost a velmi omezený prostor pro zvýšení daňové zátěže a dalších odvodů však ve zvýšené míře zasáhly systémy založené na průběžných platbách, přičemž některé členské státy jako Litva musely přikročit i k drastickým opatřením, tedy snížení penzí, což je podle mého názoru netolerovatelné a nepřijatelné.