Европа се нуждае от визия, тя се нуждае от правомощия да мисли и създаде нов модел на развитие, а също и се нуждае от нови решения за икономическите въпроси: как можем да постигнем по-голяма промишлена и бюджетна интеграция; как можем да дадем приоритет на дългосрочните перспективи пред краткосрочните; как можем да гарантираме,че банките например съществуват, първо, за да подкрепят предприятията, домакинствата и европейските инвеститори в областта на регулацията; как можем да въведем европейски регулатор, който да може да обсъжда социални въпроси на равна нога с неговия или нейния аналог от САЩ; как можем да приложим пакт относно безработицата; как можем да постигнем повече хармонизация отдолу нагоре в паричната област; как можем да използваме и да покажем солидарността; как можем да постигнем, може би в бъдеще, по-нататъшно разширяване на еврозоната, включително в областта на устойчивото развитие; и как можем да осигурим успех на този преход, не само в Европа, но също и в развиващите се страни?
Tato Evropa potřebuje vizi, potřebuje síly k tomu, aby myslela a vytvářela nový rozvojový model, a potřebuje nová řešení hospodářských záležitostí: jak můžeme dosáhnout větší průmyslové a rozpočtové integrace; jak můžeme stanovovat dlouhodobé priority na úkor krátkodobých; jak můžeme například zajistit, aby zde banky byly především pro podporu podniků, domácností a evropských investorů v oblasti regulace; jak můžeme ustanovit evropského regulátora, který může diskutovat sociální otázky na stejné úrovni s jeho nebo jejím americkým protějškem; jak můžeme provádět smlouvu o zaměstnanosti; jak můžeme zajistit více harmonizace směrem nahoru v měnové oblasti; jak můžeme použít a projevit solidaritu; jak můžeme dosáhnout, možná v budoucnu, dalšího rozšíření eurozóny, včetně oblasti udržitelného rozvoje; a jak můžeme dosáhnout toho, že změna bude fungovat nejen v Evropě, ale také v rozvojových zemích?