Без да очакваме европейското производство да удовлетвори нашето търсене (нещо невъзможно както сега, така и в бъдеще), истината е, че бъдещата реформа на общата политика в областта на рибарството не може да не разгледа проблема с вноса и да не потърси по-добро решение, независимо дали това ще стане чрез увеличаване на европейското производство (не само чрез увеличаване на обема на улова, но и посредством инвестиции в аквакултурата), или чрез въвеждане на изискване вносната риба да отговаря на същите стандарти, задължителни за рибата, уловена или произведена в ЕС, или чрез предоставяне на потребителите на достатъчно информация за произхода на рибата.
Bez ohledu na to, zda evropská produkce může pokrýt naši poptávku (což se zdá nemožné nyní i v budoucnu), je pravdou, že budoucí reforma společné rybářské politiky (SRP) musí otázku dovozu zvážit a hledat lepší řešení, ať už bude spočívat ve zvýšení evropské produkce (nejen zvýšením objemu úlovků, ale také investicemi do akvakultury), v nařízení, aby dovážené ryby odpovídaly stejným normám jako ryby ulovené nebo vyprodukované v EU, nebo v tom, že spotřebitel dostane dostatečné informace o původu ryb.