През цялата 1989 г. народите на Европа изразяваха себе си: в Полша събитията, които започнаха със стачките в Гданск през лятото на 1980 г., доведоха до Споразуменията от Белведере между февруари и април 1989 г., последвани на 4 юни 1989 г. от първите свободни избори; в Чехословакия хората възпоменаха самозапалването на Ян Палах; в Унгария отбелязаха официално погребението на Имре Наги, най-накрая реабилитиран; в България президентът Живков беше принуден да подаде оставка; и, разбира се, в Източна Германия все по-голям брой хора участваха в мирни демонстрации.
Evropské národy svou vůli projevovaly v průběhu celého roku 1989. V Polsku události začaly stávkami v Gdaňsku v létě roku 1980, které vedly k Belvederským dohodám uzavřeným mezi únorem a dubnem 1989 a následně prvním svobodným volbám, které se konaly 4. června 1989; v Československu si lidé připomínali upálení Jana Palacha; v Maďarsku proběhl slavnostní pohřeb Imre Nagyho, který byl nakonec rehabilitován, v Bulharsku byl nucen odstoupit prezident Živkov a samozřejmě ve východním Německu se stále více lidí účastnilo pokojných demonstrací.