Очевидно противоречие е да се споменават критериите от Копенхаген, да се споменава друг тип законодателство и в същото време - когато може би няма интерес или, да кажем, не сме достатъчно смели - да се крием зад липсата правомощия с цел, представете си, да нямаме напредък при закрилата на малцинствата, защото ние, в крайна сметка сме изправени пред една вечна дилема.
Je zjevným protimluvem hovořit o kodaňských kritériích, o jiném druhu právních předpisů a současně - i když to pravděpodobně není zajímavé nebo když není tak statečný - a současně se ukrývat za nedostatečnou pravomoc, aby se, řekněme, nepokročilo v ochraně menšinových skupin, protože nakonec čelíme věčnému dilematu.