Първият е, че хомосексуалността вече не се класифицира като психично заболяване; и вторият, който е от особено значение тук, е, че няма достоверни изследвания, които да свидетелстват, че възпитанието на децата за хомосексуалността може да повлияе на тяхната сексуална ориентация.
Tou první je fakt, že homosexualita se již neřadí mezi duševní choroby, a tou druhou, která je v této souvislosti zvláště důležitá, je skutečnost, že neexistují žádné hodnověrné výzkumy, které by dokazovaly, že budou-li se děti dozvídat informace o homosexualitě, mohlo by to ovlivnit jejich sexuální orientaci.