Накрая, за съжаление, въпреки че частта, посветена на финансирането за развитие, с основание критикува корупцията на правителствата и данъчните убежища, все пак е достатъчно деликатна да не спомене скандалните практики на многонационалните фирми и най-вече използваните от тях трансферни цени.
A nakonec lituji, že část věnovaná financování rozvoje sice oprávněně kritizuje vládní korupci a daňové ráje, avšak je příliš opatrná na to, aby jednoznačně odsoudila pobuřující praktiky nadnárodních firem, zejména to, že využívají vnitropodnikové ceny.