Както Съветът, така и правната служба на Парламента намериха правното основание за адекватно и, както единодушно беше подкрепено от комисията по правни въпроси, заповедта за осигуряване на защита не налага задължения за промяна на националните системи за приемане на мерки за осигуряване на защита, тъй като от държавата-членка, към която се придвижва жертвата, се изисква да осигури защита в съответствие с националното си законодателство.
Právní služby Rady i Parlamentu konstatovaly, že právní základ je přiměřený, a vzhledem k tomu, že je jednomyslně podporován Výborem pro právní záležitosti, ochranný příkaz nezakládá povinnost změnit vnitrostátní systémy přijímání opatření, neboť členský stát, do kterého oběť trestného činu cestuje, je žádán, aby poskytl ochranu v souladu se svým vnitrostátním právem.