Това, което стана ясно миналата година, беше, че държавите-членки и ЕС като цяло нямаха план за действие в случай на подобна ситуация, използваните данни бяха непълни, метеоролозите не можаха или всъщност не искаха да помогнат и всеки усъвършенстваше изкуството да обвинява някой друг и възприемаше по-скоро политика на бягство от риска, отколкото на управление на риска.
Co bylo loni zřejmé je, že členské státy a EU jako celek neměly pro takový případ žádný plán, údaje, které využívaly, nebyly úplné, meteorologové nebyli schopni pomoci nebo nepomohli a všichni jen zdokonalili umění svádět vinu na někoho jiného a spíše než krizové řízení přijali politiku nechutě k riziku.