Както се вижда, двете правни основания на жалбата на Парламента са неделими: ако имаше компетентност да прибягва до правни основания от вторичното право, Съветът нямаше да може да наруши член 67, параграф 5 ЕО; в действителност в такъв случай списъците на сигурните страни законосъобразно щяха да се приемат на основание на разпоредби на вторичното право, а не на основание на разпоредбите на Договора.
It is apparent that the two pleas are inseparable: if the Council had the competence to have recourse to secondary legal bases, it could not have infringed Article 67(5) EC; in that case, the lists of safe countries will be adopted correctly on the basis of secondary legal bases and not on the basis of the Treaty provisions.