Щом научим, че вашето "сега" за мен може да е минало или пък да го възприемам като бъдеще, като вашето "сега" е също толкова валидно, колкото и моето, тогава научаваме, че миналото и бъдещето трябва да са реални,
Once we know that your now can be what I consider the past, or your now can be what I consider the future, and your now is every bit as valid as my now, then we learn that the past must be real, the future must be real.