According to the appellants, apart from the exceptions established by Fediol and Nakajima, it should be possible to rely on a DSB decision finding Community law to be incompatible with the WTO rules in order to establish the unlawfulness of the Community’s conduct if the following circumstances are all present: there is unlawful conduct consisting in the Community’s failure to implement that DSB decision within the reasonable period granted for compliance; the unlawful conduct is relied upon in the context of an action for noncontractual liability; and this action for compensation is intended to obtain reparation for the damage suffered as a result of the adoption, by trading partners of the Community, of retaliatory measures authorised by the DSB owing to the failure to implement the DSB decision.
Valittajien mukaan asioissa Fediol vastaan komissio ja Nakajima vastaan neuvosto annettujen ratkaisujen mukaisten poikkeusten ohella yhteisön menettelyn lainvastaisuuden näyttämiseksi pitäisi voida vedota DSB:n päätökseen, jossa yhteisön oikeus todetaan WTO:n sääntöjen vastaiseksi, seuraavien kumulatiivisten edellytysten täyttyessä: lainvastaisuus muodostuu siitä, että yhteisö ei ole pannut täytäntöön kyseistä DSB:n päätöstä sen noudattamiselle asetetussa kohtuullisessa määräajassa, siihen vedotaan sopimussuhteen ulkopuolista vastuuta koskevan vahingonkorvauskanteen yhteydessä ja tällä vahingonkorvauskanteella pyritään saamaan korvausta vahingosta, joka on aiheutunut yhteisön kauppakumppanien toteutettua DSB:n tämän täytäntöönpanon laiminlyönnin seurauksena hyväksymiä vastatoimia.