In reality, however, the migrations of the Polish population after the end of the Second World War, the socialist economic strategy of central planning as part of a system of "democratic centralism" and the substitution of the former 17 voivodships by 49 artificially created administrative units (also called voivodships) under the communist regime in 1975 contributed to the fact that only the elder generation in single parts of the country - like Wielkopolska, Malopolska and Pomorze - still feels a stronger affiliation with their regions.
Todellisuudessa ovat toisen maailmansodan jälkeinen Puolan väestön muuttoliike, keskusjohtoinen sosialistinen talous osana "demokraattista sentralismia" ja entisten 17 voivodikunnan korvaaminen 49 keinotekoisella hallintoyksiköllä (joita myös kutsuttiin voivodikunniksi) kommunistihallinnon aikana vuonna 1975 myötävaikuttaneet siihen, että vanhempi väestö maan eri osissa, kuten Wielkopolskassa, Malopolskassa ja Pomorzessa tuntee edelleen yhteenkuuluvuutta ensi sijassa kotiseutunsa kanssa.