Society, as it appears to the political economist, is civil society, in which each individual is a totality of needs and only exists for the other as the other exists for him – insofar as each becomes a means for the other.
Yhteiskunta — sellaisena kuin se ilmenee kansantaloustieteilijälle — on porvarillinen yhteiskunta, jossa jokainen yksilö on tarpeiden kokonaisuus ja [XXXV] on olemassa toiselle, samoin kuin toinen on olemassa hänelle ainoastaan sikäli kuin molemmat tulevat toisilleen välineeksi.