The Court of First Instance erred in law, therefore, when it held, in paragraphs 212 to 231 of Kadi and 263 to 282 of Yusuf and Al Barakaat, that it followed from the principles governing the relationship between the international legal order under the United Nations and the Community legal order that the contested regulation, since it is designed to give effect to a resolution adopted by the Security Council under Chapter VII of the Charter of the United Nations affording no latitude in that respect, must enjoy immunity from jurisdiction so far as concerns its internal lawfulness save with regard to its compatibility with the norms of jus cogens.
Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen todetessaan asiassa Kadi annetun valituksenalaisen tuomion 212–231 kohdassa ja asiassa Yusuf ja Al Barakaat annetun valituksenalaisen tuomion 263–282 kohdassa, että niistä periaatteista, joilla säännellään Yhdistyneiden Kansakuntien luoman kansainvälisen oikeusjärjestyksen ja yhteisön oikeusjärjestyksen välistä suhdetta, seuraa, että koska riidanalaisella asetuksella pyritään panemaan täytäntöön turvallisuusneuvoston Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan VII luvun nojalla antama päätöslauselma, jossa ei myönnetä tältä osin minkäänlaista harkintavaltaa, kyseinen asetus ei voi olla tuomioistuinvalvonnan kohteena sen sisäisen laillisuuden osalta, paitsi niiltä osin kuin on kyse sen yhteensopivuudesta jus cogensiin kuuluvien oikeusnormien kanssa.