If it is not clear, how can we be expected to aid and abet contradictory procedures, which resolve a few temporary problems (intellectual property rights, movement, education), but which also expose the fact that these problems were caused by the intervention of big business in each country's culture?
Ellei se ole selvää, miten meidän voidaan odottaa auttavan ja kannustavan vastakkaisia menettelyjä, joilla ratkaistaan joitakin tilapäisiä ongelmia (teollis- ja tekijänoikeudet, liikkuvuus ja koulutus), mutta jotka paljastavat sen tosiasian, että ongelmat ovat syntyneet siitä, että suuret yritykset puuttuvat jokaisen valtion kulttuuritoimintaan?