As explained in recital 101 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities have also noted the misgivings set out by the Commission in recital 71 of the opening decision, which indicated that the plea of accepted risk was a rule established by case-law that could develop; that it was based on secondary law instruments which could be annulled in the event of conflict; and, finally, that the proposal of the French authorities did not cover all possible scenarios, since debts could be not only financial but also commercial or other forms of debt again.
Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 101 kappaleeseen, jossa täsmennetään, että Ranskan viranomaiset ovat myös panneet merkille komission menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 71 kappaleessa esittämät epäilyt siitä, että hyväksyttyä riskiä koskeva poikkeus on oikeuskäytännössä määritelty sääntö, joka voi muuttua, ja että tällainen sääntö perustuu toissijaisiin oikeudellisiin välineisiin, jotka voidaan varsin helposti kumota ristiriidan ilmetessä. Komissio epäilee myös, etteivät Ranskan viranomaisten ehdotukset kata kaikkia mahdollisia tapauksia, sillä saatavat eivät ole luonteeltaan pelkästään rahoituksellisia vaan myös kaupallisia ja muuntyyppisiä.