On the other hand, this implies that social security expenditure and public spending on infrastructure was financed by way of credit. Hence, in terms of capitalist logic, an „artificial“ demand was created which was not covered by productive labour power expenditure.
Näin siis toisaalta luotolla rahoitettiin sosiaalimenoja ja julkisia infrastruktuuri-investointeja ja kapitalistisen logiikan mukaan luotiin „keinotekoista kysyntää“, jota siis ei katettu työvoiman tuotannollisella käytöllä.