Before the financial crisis, the Icelandic banking sector essentially consisted of two segments, the first comprising the three former major banks Glitnir, Landsbanki and Kaupthing, which had relatively large international exposure; and the second comprising small savings banks, which relied on financing from the bigger banks.
Ennen finanssikriisiä Islannin pankkiala muodostui pääasiallisesti kahdesta osasta, joista ensimmäiseen kuuluivat kolme aiemmin suurinta pankkia Glitnir, Landsbanki ja Kaupthing, joiden kansainvälisen tason toiminta oli suhteellisen suurta. Toiseen kuuluivat pienet säästöpankit, jotka olivat suurilta pankeilta saamansa rahoituksen varassa.