By the end of April the latter had fallen so low that Persigny, in a personal interview, could urge Changarnier to go over to the camp of the President. Bonaparte, he assured him, regarded the influence of the National Assembly as completely destroyed, and the proclamation was already prepared that was to be published after the coup d'etat, which was kept steadily in view but was by chance again postponed.
Tämä lämpö oli huhtikuun lopulla laskenut niin alas, että Persigny saattoi yksityiskeskustelussa kehottaa Changarnieria siirtymään presidentin leiriin. Bonaparte, vakuutti hän, katsoi, että kansalliskokouksen vaikutuksesta oli kokonaan tehty loppu, ja oli jo valmiina julistuskin, joka julkaistaisiin vakaasti aiotun, mutta jälleen tilapäisesti lykätyn coup d'etatin jälkeen.