Lastly, the Altmark judgment foresees that if ‘the undertaking, which is to discharge public service obligations, is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligation’.
Lõpuks nähakse Altmarki kohtuotsusega ette, et „juhul, kui avaliku teenindamise kohustusi täitev ettevõtja ei ole valitud riigihankemenetluse teel, tuleb vajaliku hüvitise suuruse kindlaksmääramisel võtta aluseks keskmise, hästi korraldatud juhtimise ja avaliku teenuse osutamisele esitatud nõuete täitmiseks vajalike transpordivahenditega ettevõtja selliste kulude analüüs, mis oleksid sel ettevõtjal tekkinud nimetatud kohustuste täitmisel, arvestades kohustuste täitmisega seotud tulusid ja mõistlikku kasumit”.