Ich sprach darüber zu Nantes mit dem Cardinal d’Amboise, Erzbischof von Rouen, als der Herzog von Valentinois (wie der Cäsar Borgia, Sohn des Papstes Alexanders des Sechsten, gewöhnlich genannt zu werden pflegte), sich zum Herrn von der Romagna machte. Der Cardinal warf mir vor, die Italiener verständen sich nicht auf den Krieg. Ich erwiderte ihm aber, die Franzosen verständen sich nicht auf die Politik: sonst würden sie den heiligen Stuhl nicht so mächtig werden lassen. Die Erfahrung hat es bewiesen. Frankreich hat den Papst und die Spanier in Italien groß gemacht, und hat es selbst darüber verloren.
Erről beszéltem Nantes-ban Rouen érsekével abban az időben, amikor Valentino – közönségesen így hívták Cesare Borgiát, Sándor pápa fiacskáját – elfoglalta Romagnát. Mert a roueni érsek nekem azt mondván, hogy mi, olaszok a hadviseléshez nem értünk, én azt válaszoltam neki: ti, franciák viszont nem értitek az országlás mesterségét, mert ha értenétek, nem hagynátok, hogy az Egyház a fejetekre nőjön; és azt is tapasztalhattuk, hogy Spanyolország itáliai hatalmát Franciaországnak köszönhette, de mindkettejük romlását is.