Die Kälte machte ihn bleich, was in sein Gesicht etwas Schmachtendes, Sanftes brachte. Sein vorn offener Kragen ließ zwischen Krawatte und Hals ein Stück Haut sehen; von seinem Ohr lugte ein Teilchen zwischen den Strähnen seines Haars hervor, und seine großen blauen Augen, die zu den Wolken aufschauten, kamen Emma viel klarer und schöner vor als in den Gedichten die Bergseen, in denen sich der Himmel spiegelt.
A hideg meghalványitotta Léont, s ez a halványság arczát még finomabbnak és még érdekesebbnek tüntette fel; a nyakkendőjét testétől elválasztó kissé laza inggallér két széle közül kicsillámlott nyakának a bőre; fülének a formásságát a ráboruló hajfürt nem tudta eltakarni; s nagy kék szeme, mely most a felhők felé tekintett, Emma szemében tisztábbnak és szebbnek tünt fel, mint azok a hegyi tavak, a melyekben az ég tükröződik.