Auf der Höhe von Argueil war sein Kriegsplan fertig. »Ich brauche bloß noch günstige Gelegenheiten. Gut! Ich werde ein paarmal gelegentlich mit hingehen, ihnen Wildbret schicken und Geflügel. Nötigenfalls lasse ich mich ein bißchen schröpfen. Wir müssen gute Freunde werden. Dann lade ich die beiden zu mir ein ... Teufel noch mal, nächstens ist doch der Landwirtschaftliche Tag! Da wird sie hinkommen, da werde ich sie sehen! Dann heißts: Attacke! Und feste drauf! Das ist immer das Beste.«
Mikor felért az argueil-i lejtő magaslatára, már szilárd volt az elhatározása. - Csak az alkalmat kell megtalálni. Nos hát, egy párszor átmegyek hozzájok; vadat és szárnyast küldök nekik; eret vágatok magamon, ha kell; összebarátkozunk és meghívom őket a kastélyomba... Ah, igaz, nemsokára itt a Gazdagyűlés!... bizonyosan ott lesz az ünnepen, látni fogom. Azonnal hozzá látunk a dologhoz, még pedig vakmerően, mert ez a mód a legbiztosabb.