»Ich verstehe, ich verstehe«, unterbrach er sie und nahm den Brief hin; aber er las ihn nicht, da er vor allem sie zu beruhigen wünschte. »Das war das einzige, das ich wünschte, um das ich dich bat, daß du diese Fesseln zerreißen möchtest, damit ich mein Leben ganz deinem Glücke weihen kann.«
Értem, értem, - vágott közbe Vronszkij, elvette kezéből a levelet, de nem olvasta el, és mindenképpen iparkodott őt lecsillapítani; - én csak egyre vágytam, egyet kértem, - hogy szakíthassak ezzel a helyzettel s életemet a te boldogságodnak szentelhessem.