Inzwischen waren die Nachbartische leer geworden. Der Kellner stand fortwährend in ihrer nächsten Nähe herum. Karl begriff und zog seine Börse. Leo kam ihm zuvor und gab obendrein zwei Silberstücke Trinkgeld, die er auf der Marmorplatte klirren ließ.
Ekközben a szomszéd asztalok körül a székek sorra megüresedtek; egy pinczér illedelmesen a hátuk mögé telepedett; Károly megértette a czélzást s elővette az erszényét; de Léon nem engedte, hogy fizessen, sőt borravalóul két ezüst pénzdarabot dobott oda, a melyek nagyot csendültek a márványasztalon.