Er frühstückte in den Gehöften, griff in feuchte Krankenbetten, ließ sich beim Aderlassen das Gesicht voll Blut spritzen, hörte dem Röcheln Sterbender zu, prüfte den Inhalt von Nachttöpfen und zog so und so oft schmutzige Hemden hoch. Abends aber fand er immer ein gemütliches Feuer im Kamin, einen nett gedeckten Tisch, den zurechtgesetzten Großvaterstuhl und eine allerliebst angezogene Frau.
Gyakran ebédelt rántottát, terítetlen, piszkos asztalon; bedugta a karját sok nedves ágyba; koronkint, ha eret vágott, a vér befecskendezte az arczát; hallgatta a haldoklók hörgését; megvizsgált egy sereg, mindenféle edényt és szépszámú szennyes inget hajtott fel, hogy meghallgassa a tüdőhangokat; de este kellemes tűzhelyet, terített asztalt, kényelmes bútorokat és szép feleséget talált otthon, kiváltképpen szép feleséget, a ki finom öltözékben járt, tiszta, üde és illatos volt, pedig nem használt illatszert, de úgy kellett lennie, hogy a bőre tette az ingét illatossá.