Es war ihr Glaube, daß die Liebe mit einem Male dasein müsse, unter Donner und Blitz, wie ein Sturm aus blauem Himmel, der die Menschen packt und erschüttert, ihnen den freien Willen entreißt, wie einem Baum das Laub, und das ganze Herz in den Abgrund schwemmt.
Azt hitte, hogy a szerelem mindig hirtelen támad, hogy váratlanul jő, mennydörgés és villámlás közepett. Ég viharja az, - gondolta - mely rácsap az életre, felforgatja... úgy tépi le és söpri el az akaratot, mint a falevelet, s örvénybe ragadja a szivet, az egész szivet!