Von diesem Augenblick war es mit Emmas Aufmerksamkeit vorbei. Der Chor der Hochzeitsgäste, die Szene zwischen Ashton und seinem Diener, das große Duett in D-Dur, alles das spielte sich für sie wie in großer Entfernung ab.
De ettől fogva Emma már nem hallgatta az énekeseket; és a lakodalmas nép kara, Ashton és szolgájának jelenete, a nagy D-dur duo, mind úgy zajlott le előtte, mint a mi a messzeségben történik; mintha a hangszerek már halkabban szóltak volna és mintha a szereplők odább huzódva játszották volna el a további jeleneteket; Emmának eszébe jutottak azok az órák, a mikor a gyógyszerésznél kártyáztak, a mikor Léon elkisérte a dajkához, a mikor a kerti sátorban felolvasott neki, s a mikor a kandalló mellett hosszasan elbeszélgettek kettecskén, az egész szerelmeskedés, a mely olyan sokáig tartott, a mely olyan csöndes és illedelmes volt, a melyben annyi volt az érzés és annyi a tartózkodás, s a melyet mégis - elfelejtett!