Nicht einmal die leichteste Forderung, die Wahrung des äußeren Anstandes, hat sie erfüllt«, sagte er, heftiger werdend. »Retten kann man jemand, der nicht untergehen will; wenn aber jemand in seinem ganzen Wesen so verdorben und entsittlicht ist, daß ihm der Untergang selbst als Rettung erscheint, was soll man dann tun?«
Még a legenyhébb követelésemet, - az illendőség határainak a megtartását sem teljesítette, - mondotta nekihevűlve. - Megmenteni csak azt az embert lehet, a ki nem akar elpusztúlni; de ha a természete annyira romlott, annyira feslett, hogy magát a pusztúlást tartja menekülésnek, mitévő legyen az ember akkor?