Der Gouvernements-Adelsmarschall, in dessen Händen dem Gesetze gemäß so viele hochwichtige Verwaltungsangelegenheiten lagen: die Vormundschaftssachen (gerade in einer solchen hatte Ljewin jetzt soviel Pein auszustehen) und die gewaltigen Summen der Adelsgelder und das Mädchengymnasium, das Knabengymnasium, die Militärschule sowie der Volksschulunterricht nach der neuen Ordnung und schließlich die Kreistage – der Gouvernements-Adelsmarschall Snetkow war ein Vertreter der alten Art von Adligen: er hatte ein riesiges Vermögen durchgebracht, war ein gutmütiger, in seiner Art ehrenhafter Mann, besaß aber durchaus kein Verständnis für die Bedürfnisse der Neuzeit.
A kormányzósági elnök, a kinek a kezeibe a törvény szerint oly sok fontos társadalmi föladat, a gyámügy, (ugyanaz, a mely miatt Levinnek most annyi baja volt), a nemességi pénzek óriási összegei, a nő, férfi- és katonai gymnasiumok, az új rendszer szerint való népnevelés és végül a zemsztvo ügyei voltak letéve, a kormányzósági elnök, Sznetkov, a régi ívású nemesek közül való volt, a ki óriási vagyonnak hágott a nyakára, e mellett jó és a maga nemében becsületes ember volt, de egyáltaljában nem tudta az újkor követelményeit megérteni.