Da man also keine bestimmte Marschregel ertheilt hatte, stand es Jedermann frei, innerhalb einer gewissen Grenze zu thun, was ihm beliebte, dem Jäger, die Ebene zu durchstreifen; den liebenswürdigen Gesellschaftern, mit den Insassen des Wagens zu plaudern; den Philosophen, unter einander zu philosophiren.
Semmiféle menetelési rendben nem állapodtak meg, bizonyos határok között ki-ki azt csinálta, amit akart; a vadászok a síkságon cserkészhettek, a nyájasabbak a szekér lakóival beszélgettek, a filozófus természetűek együtt filozofáltak.