Für mich war er in Wirklichkeit nicht mehr Fleisch und Blut, sondern Marmor; sein Auge war ein kalter, klarer, blauer Edelstein; seine Zunge ein sprechendes Instrument – sonst nichts.
Az én szememben ő már nem is húsból és vérből való ember volt, hanem élettelen márvány; szeme hidegen csillogó kék drágakő; nyelve a beszéd eszköze, semmi több.