All das war so alltäglich, armselig und veraltet, und es war sogar schlecht gemalt: bunt und schwächlich. ›Diese drei Besucher‹, sagte er sich, ›werden ganz recht haben, wenn sie in Gegenwart des Künstlers ein paar heuchlerisch höfliche Phrasen hinreden und, sobald sie unter sich allein sind, ihn bedauern und sich über ihn lustig machen.‹
Mindez köznapi, szegényes és elavúlt volt, s még hozzá rosszúl, túlságos rikitóan és gyöngén megfestve. Igazuk lesz, ha a művész jelenlétében mesterkélten udvarias szólamokkal állanak elő, ha pedig egyedül maradnak, szánakoznak és kaczagnak majd rajta.