»Ich bin sehr, sehr erfreut«, wiederholte sie noch einmal, und auf ihren Lippen erschienen Ljewin diese einfachen Worte, er wußte nicht warum, besonders bedeutungsvoll. »Ich weiß von Ihnen schon lange und habe Sie gern, sowohl wegen Ihrer Freundschaft mit Stiwa, wie auch um Ihrer Frau willen; ... ich bin nur sehr kurze Zeit mit ihr bekannt gewesen; aber sie hat mir den Eindruck einer lieblichen Blume hinterlassen, ja wirklich einer Blume.
Nagyon, de nagyon örülök, - ismételte s ezek az ajkairól lepergő egyszerű szavak valami egészen különös jelentőségre tettek szert Levin szemében. - Én régóta ismerem önt, és részben a Sztivával való barátsága, részben pedig a felesége révén szeretem is... A feleségét ugyan csak rövid ideig ismertem, de valósággal egy bűbájos kis virág benyomását hagyta hátra bennem.