Es war merkwürdig, wie Michailow jene eigenartige Schönheit Annas hatte herausfinden können. ›Eigentlich muß man sie so kennen und lieben, wie ich sie geliebt habe, um diesen so liebreizenden, seelischen Ausdruck an ihr zu entdecken‹, dachte Wronski, obgleich er erst aus diesem Bildnis diesen ihren liebreizenden, seelischen Ausdruck kennengelernt hatte.
Különös volt, hogy' tudta Mihajlov ezt a sajátos szépséget úgy eltalálni. "Ösmernie és szeretnie kellett volna őt, úgy, a mint én szerettem, hogy megtalálja lélekteljes kifejezésének ezt a különös kedvességét", - gondolta magában Vronszkij, bár ő is csak ebből az arczképből ösmerte meg lélekteljes kifejezésének ezt a kedvességét.