Eifrig in seinen seelsorgerischen Pflichten, tadellos in seinem Leben und seinen Gewohnheiten, schien er sich doch nicht jenes Seelenfriedens zu erfreuen, jener inneren Zufriedenheit, welche der Lohn jedes echten Christen und thatkräftigen Menschenfreundes sein sollte.
Habár papi feladatait buzgón ellátta, s életmódja és szokásai ellen semmiféle kifogás nem lehetett, azért nem sugárzott belőle az a megelégedettség, az a jóleső derű, amely minden igazi kereszténynek és minden nemes szívű emberbarátnak jutalma kell hogy legyen.