Die Apothekerin erschien ihr beneidenswert, weil sie mit ihm unter einem Dache schlafen durfte. Ihre Gedanken ließen sich immer wieder auf seinem Hause nieder, just wie die Tauben vom Goldnen Löwen, die hingeflogen kamen, um ihre roten Stelzen und weißen Flügel in der Dachrinne zu netzen.
Irigyelte a gyógyszerész feleségét, a ki ugyanazon tető alatt aludhatik, a mely alatt ő alszik; gondolatai folyton e körül a ház körül kalandoztak és le-leszállottak rá, mint az Arany oroszlán galambjai, a melyek ide jártak, hogy az eresz-csatornában megfüröszszék rózsaszínü lábaikat és fehér szárnyaikat.