Wenn er wieder hinausgegangen war, schloß sie ihre Tür mit einem Gefühl der Befriedigung ab, das ihr selber sonderbar vorkam. Ihre Verachtung aller Menschen und Dinge verhehlte sie fortan immer weniger.
Rouault apó tele füstölte a szobát, rá köpködött a tűzfogóra, beszélt szántásról-vetésről, borjukról és tehenekről, tyúkokról és községtanácsról; úgy, hogy mikor elment, Emma olyan megkönnyebbülten tette be utána az ajtót, hogy ez még őt magát is meglepte.