Als ich wieder allein war, dachte ich über die Mitteilungen nach, welche mir gemacht worden; ich sah in mein eigenes Herz, prüfte seine Gedanken und Empfindungen, und bemühte mich ernstlich, solche, welche durch die end- und pfadlose Wüste der Einbildungskraft geschweift waren, mit fester Hand in die enge Bahn der Vernunft zurückzuführen.
Mikor aztán egyedül maradtam, meghánytam-vetettem magamban a hallottakat, belenéztem a szívembe, megvizsgáltam gondolataimat és érzéseimet, megpróbáltam nyakon ragadni őket és a képzelet határtalan és járatlan térségéről visszaterelni a józan ész keskeny ösvényére.