Vom Staub der Scheunen, der Lauge der Wäsche und dem Fett der Schafwolle waren sie so hornig, hart und rissig, daß sie wie schmutzig aussahen, und doch waren sie in reinem Wasser tüchtig gewaschen worden. Daß sie unzählige Strapazen hinter sich hatten, das verrieten sie von selbst an ihrer demütigen Haltung: sie standen halboffen, wie bereit, ewig Dienste zu empfangen.
Ezt a két kezet a csűrök pora, a nagymosások lúgos vize és a gyapjuzsir olyan kérgessé tette, úgy kiforgatta a formájából és annyira eldurvitotta, hogy piszkosaknak látszottak, bár elég részük volt a tiszta vizben; és hozzá szokva, hogy folyton szolgáljanak, folyton dolgozzanak, foglalkozzanak valamivel, mindig úgy voltak, a hogy most: félig nyitva, mintha önkéntelenül tanuskodni akarnának, igen alázatosan, arról, hogy mi mindent állottak ki.