Sie rief sich alles einzeln ins Gedächtnis zurück: ihren unbefriedigten Hang zum Lebensgenuß, die Einsamkeit ihrer Seele, die Armseligkeit ihrer Ehe, ihres Hausstandes, ihre Träume und Illusionen, die in den Sumpf hinabgefallen waren wie verwundete Schwalben. Sie dachte an alles das, was sie sich ersehnt, an alles, was sie von sich gewiesen, an alles, was sie hätte haben können!
Eszébe jutott minden nem teljesedett vágya, hogy mennyire áhítozta a jólétet, a kényelmet, a fényűzést, - eszébe jutottak lelkének nélkülözései, a házasélet és a háztartás nyomorúságai, a melyekbe bele kellett törődnie, - álmai, melyek megsebesült fecskékhez hasonlóan hullottak le a sárba, - mindaz, a mit valaha kivánt, mindaz, a mit megtagadott magától, mindaz, a mit elérhetett volna!