Im Schatten sahen diese Augen schwarz aus und dunkelblau am lichten Tage; in ihrer Tiefe wurden sie immer dunkler, während sie sich nach der schimmernden Oberfläche zu aufhellten.
Emma az ablakhoz ment, hogy lássa, amint az ura elindul hazulról, s fésülő-köpenyében, melyet alig-alig hogy összehúzott magán, rákönyökölt az ablak párkányára, két cserép geránium-virág közé. Károly, az utczán, a sarokkőnek támasztva a lábát, felcsatolta a sarkantyuját s Emma tovább is lebeszélgetett hozzá, egy-egy virágszirmot vagy növénylevelet harapdálva, melyet aztán lefujt az utczára.