Aber die gute Frau war der Zwiste in ihres Mannes Hause dermaßen müde, daß ihr der Frieden am Herde ihres Sohnes so wohltat, daß sie bis nach Ostern dablieb, um den Bärbeißigkeiten des alten Bovary zu entgehen, der alle Freitage, an den Fastentagen, unbedingt eine Bratwurst auf dem Tische sehen wollte.
De ezt a kicsiséget nem számítva, a jó asszony, a kit a sok házi perpatvar meglehetősen kifárasztott, igen kellemesnek találta ezt a csöndes házat, és egészen húsvét utánig a fiánál maradt, már csak azért is, hogy ne kelljen elnyelnie az idősebb Bovary gúnyos élczelődését, a ki soha, egy nagypénteken se mulasztotta el kifejezni azt a követelését, hogy ő a bőjtnapon hurkát akar enni.