Er entschuldigte sich und schickte sich nun an, in den Wagen einzusteigen, fühlte sich jedoch veranlaßt, sich noch einmal nach ihr umzusehen, nicht deshalb, weil sie sehr schön war, auch nicht wegen ihrer vornehmen Erscheinung und bescheidenen Anmut, die in ihrer ganzen Gestalt zur Erscheinung kam, sondern weil in dem Ausdrucke des lieblichen Gesichtes, als sie an ihm vorbeiging, etwas ganz besonders Angenehmes und Freundliches gelegen hatte.
Bocsánatot kért s már-már belépett a szakaszba, de szükségét érezte, hogy még egy pillantást vessen rá, nem azért, mert nagyon szép volt, nem azért az előkelő és szerény kecsességért, mely egész megjelenésén elömlött, hanem azért, mert a mint mellette elment, valami különös szívélyességet és gyöngédséget fedezett fel kedves arczában.