Er war ein Meister in jeglichem Kartenspiel und ein guter Jäger, hatte eine hübsche Handschrift und besaß zu Hause eine Drehbank, auf der er zu seinem Vergnügen Serviettenringe drechselte. Er hatte ihrer schon eine Unmenge, die er mit der Eifersucht eines Künstlers und dem Geiz des Spießers hütete.
Remekül kártyázott, szeretett vadászni, szépírás dolgában csak kevesen vetekedhettek vele, de semmivel se foglalkozott olyan örömest, mint az esztergályozással. Asztalkendő-gyűrűket szokott készíteni, s bár ebből a hasznos iparczikkből már egész tárháza volt, az esztergályozást nem hagyta abba, mindenekelőtt művészi hiúságból, de egyszersmind nyárspolgárias takarékosságból, nem akarván pénzt adni olyan valamiért, a mit maga is elkészíthetett.