Eines Abends spielte sie dasselbe Stück viermal hintereinander, ohne über eine bestimmte schwierige Stelle glatt hinwegzukommen. Karl, der ihr zuhörte, bemerkte den Fehler nicht und rief:
Egy este, mikor Károly boldogan hallgatta a játékát, négyszer is ujra kezdte ugyanazt a zenedarabot, és folyton boszankodott, mialatt Károly, a ki nem vette észre, hogy Emma hibásan játszik, egyre lelkesedett: