Bei seinem Eintritt in den Salon bat Stepan Arkadjewitsch um Entschuldigung, erklärte, er sei von dem Fürsten N.N. (ein solcher Fürst diente ihm immer als Sündenbock, sooft er sich verspätete oder ganz ausblieb) aufgehalten worden, und brachte dann in einem Augenblick seine Gäste miteinander in Berührung. Er führte Alexei Alexandrowitsch und Sergei Kosnüschew zusammen und warf ihnen als Gesprächsthema die Russifizierung Polens hin, in die sie sich denn auch sogleich, ebenso wie Peszow, verbissen.
Arkágyevics Sztepán a fogadó-szobába lépve, bocsánatot kért a késedelemért, és fölvilágosításul közölte, hogy megint az a bizonyos herczeg tartóztatta föl, a ki összes késedelmei és elmaradásai alkalmával állandó bűnbakja volt, s egy pillanat alatt összeösmertette az egész társaságot, s Alexandrovics Alexejt Koznysev Szergejjel összehozván, odadobta nekik tárgyúl Lengyelország eloroszosítását, a melybe Peszczovval együtt legott belekapaszkodtak.