Als Emma an ihrem Hause klingelte, öffnete Karl, der sie erwartet hatte, und ging ihr mit offenen Armen entgegen.
A kalapácsütésre, melylyel Emma otthon bekopogtatott, Károly, a ki már várta, a karjait kitárva sietett feléje, és, sírástól fojtogatott hangon, igy fogadta: