»Siehst du wohl, da bin ich zu dir gekommen«, sagte Nikolai mit hohler Stimme, ohne die Augen auch nur eine Sekunde von dem Gesicht seines Bruders wegzuwenden. »Ich hatte es schon längst tun wollen, war aber immer kränklich.
Ime, eljöttem hozzád, - mondotta Nikoláj tompa hangon, a nélkül, hogy csak egy pillanatra is levette volna a szemét az öcscse arczáról. - Már rég készűltem, de mindig rosszúl voltam.