Ljewin hatte es sich jetzt schon vollständig angewöhnt, das, was er dachte, dreist auszusprechen, ohne sich die Mühe zu geben, es in genau zutreffende Worte zu kleiden; er wußte, daß seine Frau in solchen liebevollen Augenblicken wie jetzt schon aus einer bloßen Andeutung verstand, was er sagen wollte. Und sie hatte ihn auch wirklich verstanden.
Levin most már hozzászokott, hogy kereken kimondja a véleményét, s nem vett magának fáradságot arra, hogy szabatos szavakba is öltöztesse; tudta, hogy ilyen szerelmes pillanatokban, mint a mostani is, a felesége már a puszta czélzásból is megérti, hogy mit akar mondani, a mint meg is értette.