Hundert Schritte weiter blieb sie abermals stehen. Der blaue Schleier, der ihr von ihrem Herrenhute bis zu den Hüften herabwallte, übergoß ihr Gesicht mit bläulichem Licht. Es sah aus, wie in das Blau des Himmels getaucht.
Vagy száz lépéssel odább Emma ismét megállapodott, és átlátszó, kékes fátyolán át, mely magastetejü kalapjáról hosszú görbevonalban omlott le csípőjére, arcza úgy tűnt fel, mintha égszínkék hullámok közül tekintene ki.