Felicie lief im Zimmer hin und her, Homais stand unbeweglich da und seufzte tief auf, und Canivet begann sich, trotz seiner ihm zur Gewohnheit gewordnen selbstbewußten Haltung, unbehaglich zu fühlen.
Félicité ide-oda szaladgált a szobában; Homais, mozdulatlanul, nagyokat sóhajtott; és Canivet úr, bár magatartásának biztonságát és rendíthetetlen felsőbbség-érzetét nem veszítette el, kezdett egy kissé megzavarodni.