Aber mit der Überlegenheit, die kritischen Naturen eigentümlich ist, die immer Herren ihrer selbst bleiben, entlockte Rudolf auch dieser Liebschaft neue Genüsse. Er nahm keine ihm unbequeme Rücksicht auf Emmas Schamhaftigkeit mehr.
De Rudolf - az itéletnek azzal a felsőbbségével, a melyet mindenkiben megtalálunk, a ki bármely viszonyban az erősebb félnek bizonyúl s föléje kerekedik a másiknak - észrevette, hogy Emma szerelmét, ezt a szerelmet, melyet kicsinyesebbnek tartott, mint a milyen volt, ugyancsak kiaknázhatja a maga czéljaira, s olyan élvezeteket találhat benne, a milyeneket éppen akar.