Trotzdem tröstete ihn Emma mit allerlei Koseworten der Klein-Kindersprache, als ob es gölte, ein Wickelkind zu beruhigen. Mehr als einmal hatte sie, zu den Sternen aufblickend, ausgerufen:
Hanem azért Emma beczézgető hangon és olyan édeskedésekkel vigasztalgatta Rudolfot, a minőket egy elárvult kis gyereknek szokás mondani, sőt néha így szólt, a holdat nézve: