Emma empfand jedesmal eine Art Schwindel, wenn sie die Stadt, diese Ansammlung von Existenzen, so vor sich sah. Das Blut stürmte ihr heftiger durch die Adern, als ob ihr die hundertundzwanzigtausend Herzen, die da unten schlugen, den Brodem der Leidenschaften, die in ihnen lodern mochten, in einem einzigen Hauche entgegensandten.
Emmára szédítően hatott az a gondolat, hogy e helyen annyi ember él együtt, s mikor a városba ért, szive dagadozni kezdett, mintha az a százhúszezer lény, a ki itt lélekzik, mind feléje árasztotta volna - és egyszerre - ama szenvedélyek lehét, a melyeket Emma a nagyvárosok lakóinak tulajdonított. A nagyobb tér láttára szerelme is megnövekedett, s a mindenféle zsivajra, mely felhatott hozzá, szivében egész zajgás támadt.