Es erschien ihm merkwürdig, daß ihn nicht nur alle Leute gern hatten, sondern sogar alle die Menschen, die ihm früher unleidlich gewesen waren und sich gegen ihn kühl und gleichgültig benommen hatten, nun von ihm entzückt waren, sich ihm in allen Dingen gefällig zeigten, seinem Gefühle gegenüber ein zartes, taktvolles Benehmen beobachteten und seine Überzeugung teilten, daß er der glücklichste Mensch der Welt sei, da seine Braut den Gipfel aller Vollkommenheit darstelle.
Föltünő volt, hogy nemcsak mindenki szerette őt, hanem azelőtt ellenszenves, rideg és közömbös emberek is, egyszerre szinte el voltak ragadtatva általa, mindenben alávetették magukat neki, gyöngéden és tapintatosan megkerülték az érzelmeit és osztoztak abban a meggyőződésében, hogy ő a világ legboldogabb embere, mert a menyasszonya fölüláll minden tökéletességen.