Endlich hielt ers nicht mehr aus, und da er vermutete, sie sei nach Rouen gefahren, ging er ihr auf der Landstraße eine halbe Wegstunde weit entgegen. Niemand kam.
Esti hat óráig várt. De tovább nem tudott otthon maradni, s azt képzelve, hogy Emma csak Rouenba mehetett, kisietett az országútra, elment egy félmértföldnyi távolságra, nem találkozott senkivel, az úton is várakozott egy darabig, és aztán visszatért, haza.