Rouault hatte die noch nassen Schriftzüge offenbar mit Herdasche getrocknet, denn aus dem Briefe rieselte eine Menge grauen Staubes auf das Kleid der Leserin. Sie glaubte, den Vater geradezu leibhaftig vor sich zu sehen, wie er sich nach dem Aschekasten bückte.
Az irást bizonyosan a tűzhely hamujával szárították meg, mert a levélről egy kis szürke por hullott le Emma ruhájára, és Emma szinte látta apját, a mint a tűzhely felé hajol, hogy fölvegye a csipővasat.