Während er das sagte, blickte er in ihre lachenden Augen, die ihm jetzt in ihrer Undurchdringlichkeit so furchtbar waren, und fühlte schon während des Redens die ganze Nutzlosigkeit und Vergeblichkeit seiner Worte.
Alexandrovics Alexej csak beszélt és belenézett a mosolygó, és a maguk kifürkészhetetlenségében rá nézve most rettenetes szemekbe, s már beszédközben érezte szavainak teljes czéltalanságát és hiábavalóságát.