Als Ljewin den ersten Hundertrubelschein wechselte, um Livreen für den Diener und den Pförtner zu kaufen, da überlegte er unwillkürlich: diese Livreen, von denen kein Mensch einen Nutzen habe, die aber doch unumgänglich notwendig seien, wenigstens nach dem Erstaunen zu urteilen, das die Fürstin und Kitty bei seiner Bemerkung bekundet hatten, daß es doch auch ohne Livreen gehe, diese Livreen würden soviel kosten wie zwei Sommerarbeiter, das heißt ungefähr dreihundert Arbeitstage, von der Osterwoche bis zu den Fasten, und zwar lauter Tage voll schwerer Arbeit vom frühen Morgen bis zum späten Abend – und dieser Hundertrubelschein sträubte sich heftig, aus der Brieftasche herauszukommen.
Mikor Levin az első százrubeles bankót fölváltotta, hogy a kocsisnak és a kapusnak libériát vegyen, önkéntelenül elgondolta, hogy ezek a voltaképpen teljesen fölösleges, és - abból a csodálkozásból ítélve, a melylyel a herczegné és Kiti arra az észrevételre feleltek, hogy tán libéria nélkül is meg lehetne lenni, - mégis elkerülhetetlenül szükséges libériák annyiba fognak kerülni, mint két munkás egész nyárra, vagyis, mint husvéttól húshagyó keddig vagy háromszáz munkanap, - minden napot kora reggeltől késő estig számítva, - és ettől a százrubeles bankótól még nagyon nehezen vált meg.