Und bei alledem saß der große Mann da, hatte ein erhabenes Richterlächeln für die ganze Schule und wärmte sich im Glanze seiner eigenen Größe, denn er ,,zeigte" sich erst recht.
Fönn az emelvényen pedig ott ült a nagy férfiú, kegyesen elnéző mosolygást sugárzott az egész gyülekezetre, saját napfényének ragyogásában sütkérezett - mert hiszen ő is éppen úgy fontoskodott, és adta az előkelőt, akár a többiek.