Künftiges Glück ist wie ein tropisches Gestade: es sendet weit über den Ozean, der noch dazwischen liegt, seinen lauen Erdgeruch herüber, balsamischen Duft, von dem man sich berauschen läßt, ohne den Horizont nach dem Woher zu fragen.
A jövendő boldogságok, mint a trópusok partvidékei, arra a végtelenségre, melyen végig kell haladni értük, előre vetnek valamit sajátos kellemetességeikből, előre küldik az illattal teljes szellőt, s az embert elringatja ez a mámorító lehellet, annyira, hogy nem keresi a látóhatáron az új földet, a melyet még úgy sem láthatna.