Dann ging sie fort, die Straßen wieder hinan, zurück ins »Rote Kreuz«. Sie suchte ihre Überschuhe hervor, die sie am Vormittag unter einem Sitz der Postkutsche versteckt hatte, und nahm ihren Platz ein, unter den bereits ungeduldigen Mitfahrenden.
Aztán haza kellett menni! Végig sietett az utczákon, megérkezett a Vörös keresztbe, oda ment a postakocsihoz, előkereste a felső czipőjét, melyet reggel az egyik pad alá dugott, és elhelyezkedett a már türelmetlenkedő utasok közé.