Seiner Weltanschauung treu, verglich Homais die Geistlichen mit den Raben, die der Leichengeruch anlockt. Der Anblick eines »Pfaffen« war ihm ein Greuel. Er mußte bei einer Soutane immer an ein Leichentuch denken, und so verwünschte er jene schon deshalb, weil er dieses fürchtete.
Homais, elveihez képest, megjegyezte, hogy a csuhások olyanok, mint a hollók, a halálszagra azonnal megjelennek; mindig igen kellemetlenül érintette, ha papot látott, mert a reverenda a szemfödélre emlékeztette; s utálta az egyiket, mert irtózott a másiktól.