»Ja, das war sehr unartig«, sagte Anna, faßte ihren Sohn an der Schulter, sah ihn nicht mit einem strengen, sondern vielmehr mit einem schüchternen Blicke an, der den Knaben in Verlegenheit setzte und erfreute, und küßte ihn. »Lassen Sie ihn nur bei mir!« sagte sie zu der verwunderten Gouvernante und setzte sich, ohne die Hand ihres Sohnes loszulassen, an den Kaffeetisch, auf dem alles bereit war.
Ez bizony nagyon csúnya dolog, - mondotta Anna, s megfogván a fia vállát, nem szigorú, hanem félénk pillantással nézett rá és megcsókolta, a mi a fiúcskát zavarba hozta, de egyúttal meg is örvendeztette. - Hagyja őt egyedül velem, - szólt oda az ámúló nevelőnőnek, s a nélkül, hogy eleresztette volna a fia kezét, leült a kávéhoz megterített asztal mellé.