Stepan Arkadjewitsch fuhr nach dem Großen Theater zur Ballettprobe, überreichte dem Fräulein Mascha Tschibisowa, einer hübschen, dank seiner Fürsprache soeben angestellten Tänzerin, den Korallenschmuck, den er ihr am Abend vorher versprochen hatte, und machte es möglich, hinter den Kulissen in der Dunkelheit, die bei Tage in Theatern zu herrschen pflegt, ihr hübsches, vor Freude über das Geschenk strahlendes Gesichtchen zu küssen.
Arkágyevics Sztepán elment a Nagy-színházba egy ballet-nek a főpróbájára, és átadta Csibiszova Masának, egy az ő pártfogása révén ujonnan szerződtetett csinos tánczosnőnek az előttevaló napon megígért korallokat, s a színfalak mögött, a színpad nappali félhomályában módját ejtette, hogy csinos, és az ajándék révén örömtől sugárzó arczocskáját meg is csókolja.