Aber dann weiter blieb alles unverändert: dasselbe rüttelnde Stoßen, derselbe Schnee am Fenster, dieselben schnellen Übergänge von Gluthitze zu Kälte und wieder zu Hitze, dasselbe Vorüberhuschen derselben Personen im Halbdunkel und dieselben Stimmen; und nun begann Anna zu lesen und das Gelesene zu verstehen.
Később mindez csak ismétlődött: ugyanaz a zökkenésekkel vegyes rázás, ugyanaz a hó az ablakokon, ugyanazok a gyors átmenetek a párás forróságból a hidegbe s megint a forróságba, ugyanazoknak az arczoknak a félhomályban való hirtelen fölbukkanása és eltűnése, s ugyanazok a hangok, - és Anna elkezdett olvasni s kezdte meg is érteni, a mit olvasott.