Sie verfiel in die Träumerei, die den Menschen umspinnt, wenn er etwas auf immerdar verloren hat. Sie empfand die Müdigkeit, die ihn der vollendeten Tatsache gegenüber übermannt, den Schmerz, der ihn überkommt, wenn eine ihm zur Gewohnheit gewordne Bewegung plötzlich stockt, wenn Schwingungen jäh aufhören, die lange in ihm vibriert haben.
Hatalmába ejtette az a mélabú, melyet annak eltüntén érzünk, a mi soha se fog visszatérni; ránehezedett az a fáradtság, mely minden befejezett cselekvés s minden végkép lezajlott esemény után elfogja az embert; és megismerte azt a kínos érzést, melyet minden megszokott mozgásnak erőszakos félbeszakítása, a hosszantartó rezgésnek hirtelen megszüntetése nyomban fölkelt valamennyiünkben.