Ich hatte die Fensterladen geschlossen, eine Matte vor die Thür gelegt, um zu verhindern, daß der Schnee unterhalb derselben hereinwehe, das Feuer geschürt, und nachdem ich beinahe eine Stunde am Kamin gesessen und dem dumpfen Toben des Sturms gelauscht hatte, zündete ich eine Kerze an, nahm »Marmion« vom Bücherbrett und begann zu lesen.
Becsuktam az ablaktáblákat, és valami szőnyegfélét tettem az ajtó elé, hogy a szél ne fújja be a havat a szobába, jól megraktam a kályhát, s miután majdnem egy óra hosszat hallgattam a vihar dühöngését, gyertyát gyújtottam, elővettem a Marmion-t, és olvasni kezdvén, csakhamar megfeledkeztem az ítéletidőről: