Trotzdem machte sich Leo endlich los und eilte wiederum in den Boulogner Hof. Emma war nicht mehr da. Im höchsten Grade aufgebracht, war sie fortgegangen. Jetzt haßte sie Leo. Das Stelldichein zu versäumen, das faßte sie als Beschimpfung auf! Nun suchte sie nach noch andern Gründen, mit ihm zu brechen. Er sei eines höheren Aufschwungs unfähig, schwach, banal, feminin, dazu knickerig und kleinmütig.
Csak nemrég ment el, felbőszülve, lázas izgatottságban, mélyen elkeseredve. Most már gyűlölte, utálta Léont. Hogy megszegte a szavát és elmaradt a légyottról: rettenetes sértésnek tűnt fel Emma előtt; de más okokat is talált, a melyek a mellett szóltak, hogy szakítson vele: Léon képtelen mindenre, a mi hősiességet, nagy lelket kíván; gyönge, köznapi, lágyabb egy asszonynál, aztán fösvény és kicsinyes.