Ljewin trat an den Tisch, bezahlte die vierzig Rubel, die er an den Assen verloren hatte, bezahlte dem alten Diener an der Tür seine Klubrechnung, deren Posten diesem auf geheimnisvolle Weise bekannt geworden waren, und ging, in eigenartiger Weise mit den Armen schwenkend, dem Ausgang zu.
Levin odament az asztalhoz, leszúrta az ászon elvesztett negyven rúbelt, kifizette az ebéd költségeit, a melyről valami titokzatos módon már az ajtófélfához támaszkodó öreg inasnak is tudomása volt, és a karjait sajátszerű módon lógázván, az összes termeken keresztül ballagott a kijárat felé.