Mit unhörbaren Schritten trat sie schnell an das Lager des Kranken heran, und nachdem sie so herumgegangen war, daß er den Kopf nicht zu wenden brauchte, nahm sie sofort seine große, skelettartige Hand in ihre frische, jugendliche, drückte sie und begann mit jener nur den Frauen eigenen teilnahmsvollen, stillen Lebhaftigkeit, die nichts Verletzendes hat, mit ihm zu sprechen.
Alig hallható lépésekkel oda sietett a beteg ágyához, s úgy állván oda, hogy a betegnek ne kelljen a fejét megfordítania, óriás kezének a vázát legott megfogta az ő üde, fiatal kezével, megszorította, s avval a csak asszonyoknál tapasztalható, nem bántó és részvétteljes elevenséggel elkezdett vele beszélgetni.