Nachdem die Verlobung beendet war, breitete ein Kirchendiener vor dem Chorpulte in der Mitte der Kirche ein Stück rosa Seidengewebe aus, der Chor stimmte einen kunstvoll vertonten Psalm an, bei dem Baß und Tenor einander antworteten, und der Geistliche wandte sich zu den Verlobten um und deutete auf das rosafarbene Zeug.
Mikor az esketési szertartás véget ért, a templomszolga a templom közepén, az emelvény előtt, egy darab rózsaszínű bársony-szövetet terített le, a kar rázendített egy nehéz és művészi zsoltárra, a melyben a basszus és a tenor felelgettek egymásnak, s a pap, miután megfordúlt, utasította az új házasokat, hogy lépjenek rá a kiterített rózsaszínű bársony-szövetre.