Ich vernahm Ausrufe, wie »Welch ein Glück, daß unser Herr nicht in seinem eigenen Bette verbrannt ist!« – »Es ist stets gefährlich ein Licht während der Nacht brennen zu lassen!« – »Welch ein glücklicher Zufall, daß er Geistesgegenwart genug hatte, an den Wasserkrug zu denken!«
"Milyen szerencse, hogy nem égett meg az úr!"; "Roppant veszélyes a gyertyát égve hagyni éjszakára!"; "Jó, hogy volt annyi lélekjelenléte, hogy a vizeskancsóhoz nyúljon!"; "Csak azt csodálom, hogy nem keltett föl senkit!"; "Remélhetőleg nem fázott meg a hideg könyvtárszobában, mert ott aludt a díványon." - Ilyeneket hallottam.