Der Anblick des Bruders und die Nähe des Todes hatten in Konstantin Ljewins Seele jenes Gefühl des Grausens vor der Rätselhaftigkeit des Todes und zugleich vor seiner Nähe und Unvermeidlichkeit wieder von neuem wachgerufen, das an dem Herbstabend, wo sein Bruder zu ihm auf Besuch gekommen war, sich seiner bemächtigt hatte.
Bátyjának a látása és a halál közelsége megint felújították Levinben a halál megfejthetetlenségétől, közelségétől és elkerülhetetlenségétől való rémületnek azt az érzését, a mely azon az őszi estén is elfogta, a melyen a bátyja beállított volt hozzá.