Allerdings war Ljewin der Ansicht, die Klarheit von Katawasows Weltanschauung stamme von einer gewissen Dürftigkeit seiner Veranlagung her, und Katawasow seinerseits war der Ansicht, der Mangel an Folgerichtigkeit in Ljewins Denken sei eine Folge ungenügender geistiger Zucht. Aber trotzdem hatte Katawasows Klarheit für Ljewin etwas Anziehendes und ebenso für Katawasow die Überfülle von Ljewins ungeordneten Gedanken; es machte beiden Vergnügen, miteinander zusammenzukommen und sich zu unterhalten.
Levin azt gondolta, hogy Katavaszov világnézletének a tisztasága természetének szerénységéből származott, Katavaszov viszont úgy gondolkozott, hogy Levin gondolkodásmódjának a következetlensége, elméje fegyelmezetlenségének volt a következése; de Katavaszov tiszta észjárása kellemes volt Levinnek, viszont Levinben a fegyelmezetlen gondolatok bősége kellemes volt Katavaszovnak, úgy, hogy kölcsönösen szerettek egymással találkozni és vitatkozni.