Er trug einen steifen Stehkragen, dessen oberer Rand seine Ohren streifte und dessen scharfe Ecken bis zu den Mundwinkeln vorsprangen -- eine Planke, die ihn zwang, den Kopf stets vorzustrecken und den ganzen Körper zu drehen, wenn er zur Seite blicken wollte.
Álla alatt hatalmas, lepedő nagyságú rojtos nyakkendő díszlett, cipőorra az akkori divat szerint büszkén felkunkorodott, mint a szántalp vége - ez a divat az akkori fiatalembereknek komoly munkát jelentett, sokszor órák hosszat türelmesen üldögéltek a fal mellett, és cipőjük orrát keményen a falhoz szorították.