Jetzt begreife ich auch jenen berühmten Musiker, der nur angesichts von erhabenen Landschaften arbeiten konnte.«
Nem is csodálkozom azon a hires zeneszerzőn, a kinek az volt a szokása, hogy csak akkor ült zongorához, ha gyönyörű tájék terült el a szeme előtt, s olyankor szerzette a legszebb darabjait, mikor a természet szépsége felizgatta a képzeletét.