Nichts ist so ekelhaft widerlich, als die Umgebung eines Saladoro. Aus den gräßlichen Umzäunungen dringen, neben einer von stinkenden Ausströmungen durchdrungenen Atmosphäre, wildes Geschrei der Schinder, Hundegebell, stöhnendes Geheul verendender Thiere, während die riesigen Geier der argentinischen Ebene – Urubus und Auras – aus einem Umkreis von zwanzig Meilen zu Tausenden herbei kommen, den Schlächtern die noch zuckenden Reste ihrer Opfer streitig zu machen.
Nincs visszataszítóbb hely a saladerók környékénél; e szörnyű udvarokból a bűzös gőzökkel keveredve száll fel a pecérek vad rikoltozása, a kutyák baljós ugatása és a halódó állatok elnyújtott bőgése, míg az urubuk és aurák, az argentínai síkság húszmérföldnyi körzetből ezrével odasereglő dögkeselyűi a mészárosokkal marakodnak áldozataik még vonagló maradványain. Most azonban csöndesek voltak a saladerók, békések, kihaltak.