»Ach ja! Ich habs sehr nötig!« erwiderte Frau Homais, die schon immer tüchtig gegähnt hatte. »Aber schön wars doch!«
Bizony jó lesz, én legalább nagyon álmos vagyok - mondotta Homaisné, a ki egy idő óta folyton ásitozott. - De nem sajnálom, hogy ilyen sokáig fennmaradtam, mert azt meg kell adni, hogy az ünnepünkre nagyon szép napunk volt.