Dann lagerten sie sich ins Gras, küßten einander im Schatten der hohen Pappeln und hätten am liebsten wie zwei Robinsons immer auf diesem Erdenwinkel leben mögen, der ihnen in ihrer Glückseligkeit als das schönste Fleckchen der ganzen Welt erschien.
Ebéd után kimentek és lefeküdtek a fűbe; a nyárfák alatt, a hol senki se látta őket, összecsókolóztak; és azt kivánták volna, hogy bár örökkön itt élhetnének, mint két Robinzon, ezen a kis helyen, melyet, boldogságukban, a föld leggyönyörűbb pontjának találtak.