Wenn sie dieses Gefühl prüfte und mit ihren früheren verglich, so erkannte sie deutlich, daß sie sich in Komisarow nicht verliebt hätte, wenn er nicht dem Kaiser das Leben gerettet, sich nicht in Ristitsch-Kudschizki verliebt hätte, wenn er nicht so eifrig für den Panslawismus gewirkt hätte, daß sie aber Karenin um seiner selbst willen liebte, wegen seiner hohen, unverstandenen Seele, und wegen des ihr so angenehmen hohen Klanges seiner Stimme mit ihrem langgezogenen Tonfall, und wegen seines müden Blickes, und wegen seines Charakters und seiner weichen, weißen Hände mit den hervortretenden Adern.
A mint ezt az érzelmet elemezgette s az előbbiekkel összehasonlította, tisztán látta, hogy nem lett volna szerelmes Komiszarovba, ha ez nem mentette volna meg az uralkodó életét, nem lett volna szerelmes Risztics-Kudzsiczkijbe, ha nincs a szláv-kérdés, de Karenint magamagáért, fenkölt és meg nem értett lelkéért, fínom hangjának reá nézve kedves csengéséért és elnyújtott hangsúlyozásáért, bágyadt tekintetéért, a jelleméért s duzzadó erekkel ékes, puha és fehér kezeiért szerette.