Verschiedene Bürger hatten tags zuvor ihre Häuser abwaschen lassen. Weiß-rot-blaue Fahnen hingen aus den halboffnen Fenstern herab, alle Kneipen waren voll; und da schönes Wetter war, sahen die gestärkten Häubchen weißer wie Schnee aus, die Orden und Medaillen blitzten in der Sonne wie eitel Gold, und die bunten Tücher leuchteten buntscheckig aus dem tristen Einerlei der schwarzen Röcke und blauen Blusen hervor.
Sok polgár még előttevaló este lemosatta a házát; a nyitott ablakokból nemzetiszinű lobogók nyúltak ki; minden kocsma tele volt; s a gyönyörű, napfényes időben a kikeményített főkötők fehérebbeknek tüntek fel a hónál, az arany keresztek tündököltek a napon, a szines kendők pedig, több helyütt feltünő, szétszóródott tarkaságukkal, itt is, ott is megtörték a fekete kabátok és a kék munkás-zubbonyok sötétes egyhanguságát.