Karl kam ihr nie so unerträglich vor, seine Hände nie so vierschrötig, sein Geist nie so schwerfällig, seine Manieren nie so gewöhnlich, als wenn sie nach einem Stelldichein mit Rudolf wieder mit ihm zusammen war.
Minél teljesebben odaadta magát az egyiknek, annál jobban utálta a másikat; Károly akkor tűnt fel előtte a legkellemetlenebbnek, akkor látta meg a legjobban, hogy az ujjai milyen formátlanok, hogy az eszejárása mily lomha, hogy a modora mennyire közönséges, a mikor éppen a szerelmi találkozó után volt, a mikor csak az imént vált el Rudolftól.