Ljewin holte bedachtsam einen Zehnrubelschein hervor, reichte ihm diesen hin und setzte ihm, indem er jedes Wort langsam aussprach, aber auch keine Zeit verlor, auseinander, daß Peter Dmitrijewitsch (welch eine große, wichtige Persönlichkeit war jetzt für Ljewin dieser früher so unbedeutende Peter Dmitrijewitsch geworden!) versprochen habe, zu jeder Stunde zu ihm zu kommen, und bestimmt nicht böse werden würde; er solle ihn daher unverzüglich wecken.
Levin erre elővett egy tízrúbeles bankót és lassan, de e mellett egy perczet se mulasztván, a markába nyomta és elmondta, hogy Dmitrievics Pjotr, (milyen nagynak és tekintélyesnek látszott most Levin előtt ez az annakelőtte oly jelentéktelen Dmitrievics Pjotr!) megigérte, hogy minden időben rendelkezésére áll, így hát bizonyára nem fog megharagudni, s kérte, hogy csak keltse fel szaporán.