»Ja, diese Frauensperson, diese Marja Nikolajewna, hat es nicht verstanden, alles ordentlich einzurichten«, sagte Konstantin. »Und ... ich muß gestehen, ich freue mich sehr, sehr freue ich mich, daß du mitgekommen bist.
Lám, ez a nő, ez a Nikolajevna Mária, nem tudta mindezt eligazítani, - szólott Levin. - És... kénytelen vagyok bevallani, hogy most már nagyon, de nagyon örülök, hogy velem jöttél.