Alle diese Plackereien, die Lauferei bald hierhin, bald dorthin, die Unterhandlungen mit sehr guten, braven Menschen, die für die unangenehme Lage des Antragstellers volles Verständnis hatten, aber nicht imstande waren, ihm zu helfen, diese ganze Anstrengung, die völlig ergebnislos blieb: alles das brachte bei Ljewin eine qualvolle Empfindung hervor, ähnlich dem beängstigenden Ohnmachtsgefühl im Traume, wenn man vergeblich wünscht, von seiner körperlichen Kraft Gebrauch zu machen.
Mindez a sok utánjárás és lótás-futás, az érintkezés azokkal a nagyon derék és jó emberekkel, a kik teljes mértékben megértették az ő kellemetlen helyzetét, de segíteni nem tudtak rajta, mind ez a sok eredménytelen izgalom, gyötrelmes érzést keltettek Levinben, mely ahhoz a tehetetlenséghez volt hasonló, melyet az ember álmában érez, mikor testi erőt akar kifejteni.