Vor ihr, über den Dächern, breitete sich das Land bis in die Fernen. Unter ihr der Markt war menschenleer. Die Steine des Fußsteigs glänzten. Die Wetterfahnen der Häuser standen unbeweglich. Aus dem Eckhause schräg gegenüber, aus einem der Dachfenster drang ein schnarrendes, kreischendes Geräusch herauf. Binet saß an seiner Drehbank.
Szemben, a háztetők fölött, a sík mező terült el, a meddig csak a szem elláthatott. Lenn, Emma alatt, a falu piacza üres volt; az út kövei csillogtak a napfényen; a házakon a szélkakasok mozdulatlanul állottak; az utczasarokról, valamelyik első emeleti ablakból, metsző hangokkal váltakozó zakatolás hallatszott: Binet esztergályozott.