»Wasili Lukitsch, ich komme im Augenblick!« antwortete Sergei mit jenem vergnügten, freundlichen Lächeln, das den pünktlichen Wasili Lukitsch immer besiegte.
Lukics Vaszilij, ebben a pillanatban! - felelt Szerjozsa azzal a vídám és kedves mosolylyal, melylyel még a szőrszálhasogató Lukics Vaszilijt is mindig lekenyerezte.