In der Kälte der Nacht wurden ihre Umarmungen um so inniger und ihr Liebesgestammel um so inbrünstiger. Ihre Augen, die sie gegenseitig kaum erkennen konnten, erschienen ihnen größer, und in der Stille ringsum bekamen ihre ganz leise geflüsterten Worte einen kristallenen Klang, drangen tief in die Seelen und zitterten in ihnen tausendfach wider.
Az éjszaka hidegében még szorosabban ölelkeztek össze; a sóhaj még több erővel tört ki ajkaik közül; alig látták egymás szemét, de szemök nagyobbnak látszott, mint máskor; és a mély csend közepett a nagyon halkan kiejtett szavak kristályként csengtek és sokszoros rezgést vertek fel lelkökben.