Er besaß eine schöne Stimme, unfehlbare Sicherheit, mehr Temperament als Intelligenz, mehr Pathos als Empfindung. Er war Genie und Scharlatan zugleich, und in seinem Wesen lag ebensoviel von einem Friseur wie von einem Toreador.
Szép hang, megzavarhatatlanul biztos fellépés, több hév, mint értelem, és több áradozás, mint érzés: ezek voltak azok a tulajdonságok, melyek, a már említett sajátsággal egyetemben, kiemelkedővé és feltünővé tették ezt az érdekes sarlatán-természetet, a szinpadi szédelgésnek és a valóságos nyegleségnek ezt a csodálatraméltó alakját, a kiben volt valami a borbélyból és volt valami a toreadorból.