»Sie standen unten in der Hausflur, wo die Treppe aufhört, gerade im Begriff auszugehen. Sie hatten einen Hut mit kleinen blauen Blumen auf.
Lenn találtam önt a folyosón, a legalsó lépcsőfokon, utczai öltözetben, mert éppen elindult hazulról... még arra is emlékszem, hogy egy apró, kék virágokkal díszített kalap volt a fején... nem szólított fel rá, egy szóval se hítt, mégis elkisértem, szinte akaratom ellenére.