Als dieser räthselhafte Mann seine Bemühungen am Phlegma des Majors scheitern sah, nahm er sein Fernrohr, das, wenn man es völlig auseinanderzog, vier Fuß lang war, und richtete es, unbeweglich, mit gespreizten Beinen, gleich einem Wegweiser an der Landstraße, auf die Linie des Horizonts, wo Himmel und Wasser aneinander grenzen; nachdem er fünf Minuten Untersuchungen angestellt, senkte er seinen Tubus mit dem einen Ende auf den Boden, und stützte sich darauf, als sei es ein Bambusstock; aber alsbald schoben sich die Abtheilungen über einander zusammen, und der neue Passagier, dem plötzlich der Stützpunkt gebrach, wäre beinahe der Länge nach neben dem Hauptmast zu Boden gefallen.
Mikor a titokzatos személyiség látta, hogy buzgólkodása hajótörést szenved az őrnagy egykedvűségén, megragadta látcsövét, mely ha egészen kinyitotta, négy láb hosszú volt, majd terpeszállásba helyezkedve, mozdulatlanul, akár egy útjelző pózna, arra a vonalra szegezte műszerét, ahol az ég és a tenger egybeolvadt. Mintegy ötpercnyi vizsgálódás után leeresztette távcsövét, és úgy támaszkodott rá, mint valami sétabotra, de a látcső lábazata összecsuklott, és az idegén hirtelen egyensúlyát vesztette, s kis híján elterült a főárboc tövében.