Nach diesem Gespräche mit Alexei Alexandrowitsch trat Wronski vor das Tor des Kareninschen Hauses hinaus, blieb dort stehen und sammelte mit Mühe seine Gedanken, um zu wissen, wo er sei und wohin er nun gehen oder fahren solle.
Az Alexandrovics Alexejjel folytatott beszélgetés után Vronszkij kiment a Karenin-ház lépcsőjére és megállt, miközben csak nagynehezen ébredt tudatára annak, hogy hol van és hova kell mennie.