Rufe dir die majestätischen und doch harmonischen Linien, den griechischen Nacken, die antike Büste ins Gedächtnis zurück; laß den runden, blendenden Arm sichtbar sein, und die zarte Hand; vergiß weder das Armband, noch den Diamantring; male getreu den Anzug, die luftig zarten Spitzen, den schillernden Atlas, die graziöse Schärpe, die goldene Rose; nenne es: ›Blanche, eine liebenswürdige und schöne Dame von Rang!‹
Képzeld magad elé a fenséges és mégis harmonikus vonalakat, a görög istennők szobraira emlékeztető keblet és nyakat, a kápráztatóan fehér, gömbölyű kart és a finom kezet. Ne feledkezzél meg a briliánsgyűrűről és az arany karperecről sem; híven add vissza az estélyi ruha fénylő selymét és leheletszerű csipkéjét, a kecsesen megkötött, széles öv aranysárga színét, és ha elkészültél, írd alá a címet: »Blanche; egy művelt és előkelő hölgy arcképe.«