Wenn er dagegen nicht nachdachte, sondern einfach nur lebte, so fühlte er fortwährend in seiner Seele die Anwesenheit eines unfehlbaren Richters, der die Entscheidung darüber abgab, welche von zwei möglichen Handlungsweisen den Vorzug verdiene, und sobald er einmal nicht so handelte, wie er handeln mußte, fühlte er das sofort.
A mikor meg nem gondolkodott, hanem élt, szüntelenűl átérezte a lelkében egy csalhatatlan bíró jelenlétét, a ki eldöntötte, vajon két lehető lépés közül melyik a jobbik és melyik a rosszabbik, s a mint nem úgy járt el, a mint kellett volna, ezt legott megérezte.