Er wußte sehr wohl, daß in den Augen dieser Leute zwar die Rolle dessen, der, ohne Erhörung zu finden, ein Mädchen oder eine alleinstehende Frau liebt, lächerlich sein konnte, daß aber die Rolle eines Mannes, der sich um eine verheiratete Frau bemüht und alles, selbst sein Leben, daransetzt, sie zum Ehebruch zu verleiten, – daß diese Rolle in den Augen jener Leute etwas Schönes, Großartiges hatte und nie lächerlich werden konnte. Und darum spielte ein stolzes, fröhliches Lächeln unter dem Schnurrbart um seine Lippen, als er nun das Glas sinken ließ und seine Cousine ansah.
Nagyon jól tudta, hogy ezeknek a szemeiben csak annak a boldogtalan szerelmesnek a szerepe lehet nevetséges, a ki leányba, vagy egyáltaljában szabad nőbe szerelmes; de annak az embernek a szerepében, a ki férjes asszony után jár, s bármibe kerüljön is, még az életét is képes rátenni, hogy őt házasságtörésre csábítsa, - hogy az ilyen szerepben van valami szép és magasztos, s ezért soha se válhatik nevetségessé, s éppen azért a bajusza alatt settenkedő büszke és vídám mosolylyal tette le a látcsövet s nézett az unokahúgára.