Karl ging an das Fenster und sah durch die niedergelassenen Jalousien den Doktor Canivet an den Hallen in der vollen Sonne hingehen. Er wischte sich gerade die Stirn mit seinem Taschentuche.
Károly kinézett; és a leeresztett zsalu hasadékain keresztül Canivet doktort pillantotta meg, a ki a vásárcsarnok mellett haladt el, a gyalogjárónak oly helyén, a hová a legjobban sütött a nap, s kendőjével a homlokát törölgette.