Ueberall sprangen Wasserstrahlen, welche zischende Dämpfe mit sich führten, wie die Fontainen in einem Parke, aus dem Boden, die einen ununterbrochen, die anderen in Zwischenräumen, wie sie eben die Launen Pluto's erzeugten.
Mint valami park szökőkútjai, mindenfelől gőzbe burkolt vízsugarak szöktek a magasba; egyikük szakadatlanul működött, míg másikuk, mintha a szeszélyes Plutó irányítaná őket, csak időnként lövellt föl. Úgy helyezkedtek el egymás fölött a természetes amfiteátrum körbefutó emeletein, mint valami divatos szökőkút lépcsőzetes medencéi; vizük apránként elvegyült a fehér gőzboltozat alatt, és a gigászi lépcső félig áttetsző fokait lassan elemésztve, forró zuhatagként szakadtak a tavakba.