So kam es, daß man bei den Ärzten in der Umgegend von Rouen allerorts seinen langen Schafspelz und seinen weiten schwarzen Gehrock wiederfand. Die offenen Ärmelaufschläge daran reichten ein Stück über seine fleischigen Hände, sehr schöne Hände, die niemals in Handschuhen steckten, als wollten sie immer schnell bereit sein, wo es Krankheit und Elend anzufassen galt.
A Rouenhoz közeleső városokban, s általában az egész környéken, számtalan példányban lehetett viszontlátni, a régi tanítványokon, Larivière tanár merinógyapjuból készült, hosszú, vattázott felöltőjét, és bő frakkját, melynek kigombolt ujj-hajtókája egy kissé elfedte húsos kezét, azt a szép kezet, a melyen soha se volt keztyü, talán azért, hogy mindig készen legyen minél hamarább bele hatolni a nyomoruságba.