Seltsam!« Wieder brach er ab. »Seltsam, daß ich Sie zur Vertrauten all dieser Dinge wählen mußte, junge Dame, und noch viel seltsamer, daß Sie mir so ruhig zuhören, als wäre es die natürlichste und gewöhnlichste Sache der Welt, daß ein Mann einem zarten, unerfahrenen Mädchen wie Sie es sind, die Geschichten seiner Geliebten, einer Tänzerin, erzählt!
Furcsa! - kiáltott föl, megint eltérve a tárgytól. - Furcsa, hogy éppen magát választottam ki bizalmasomnak. És még furcsább, hogy ilyen nyugodtan végighallgat, mintha az lenne a legtermészetesebb dolog a világon, hogy egy magamfajta férfi táncosnő szeretőjéről meséljen egy ilyen különös, tapasztalatlan kisleánynak!