Weder Wind noch Wetter schien ihn an diesen seelsorgerischen Ausflügen zu hindern; sobald die Stunden seiner allmorgendlichen Studien vorüber waren, pflegte er – ob schön ob Regen – seinen Hut zu nehmen und, gefolgt von Carlo, dem alten Vorstehhund seines Vaters, sich auf seine Mission der Pflicht oder der Liebe zu begeben – ich weiß nicht in welchem Licht er sie betrachtete.
Jó időben, rossz időben egyaránt fogta a kalapját, és apja vén vadászkutyájának, Carlónak társaságában nekivágott. Igazán nem tudom, hogy a szeretet irányította-e munkáját, vagy a kötelesség.