Außerdem ist der Feind genöthigt, damit anzufangen, das Land mit Feuer und Schwert zu verheeren, während die Bürger noch guten Muth und Lust zur Verteidigung haben. Der Fürst darf daher um so weniger Anstand nehmen: denn wenn die Gemüther sich abkühlen, so ist der Schade schon geschehen; es ist vergeblich, darüber zu klagen und die Menschen werden sich desto enger mit dem Fürsten vereinigen, für den sie ihre Habe und Gut preisgegeben haben, wofür er ihnen Dank schuldig ist.
Az ellenség az ostrom kezdetekor érthető, hogy éget és fosztogat a vidéken; ekkor az ostromlottak még lelkesek és védelemre készek; és annál kevésbé kell az uralkodónak kételkednie, mert néhány nap múltán, mikor a kedélyek már lehűltek, a kár megtörtént, a sérelem megesett, nincsen más orvosság: annál inkább uralkodójuk mögé sorakoznak, mivelhogy házaik az ő érdekei miatt égtek le, birtokaik őmiatta mentek tönkre; az ő kötelessége tehát, hogy védelmükről gondoskodjék.