In der Tat fühlte Karl am Freitag darauf, als er sich die Stiefel anzog, die bei seinen Kleidern in einem finsteren Gelaß zu stehen pflegten, zwischen Stiefelleder und Strumpf ein Stück Papier.
És csakugyan, már a következő pénteken, Károly, a mint abban a sötét benyílóban, a hol a ruháit tartotta, más csizmát húzott a lábára, egyszerre érezte, hogy egy darab papiros került a csizmája bőre és a harisnyája közé.