»Komm, Stiwa, komm!« rief Ljewin. Er fühlte, wie sein Herz heftiger zu pochen begann und wie auf einmal, als wäre eine Art von Riegel in seinem stark angestrengten Gehörorgan beiseite geschoben, allerlei Geräusche, für deren Entfernung er jedoch den Maßstab verloren hatte, unklar, aber laut an sein Ohr schlugen.
Menj hát, Sztiva, menj! - kiáltott rá Levin, érezvén, hogy mind hevesebben kezd dobogni a szíve, s hogy, mintha feszült hallásában valami retesz tolódott volna félre, minden hang a távolság mértékét elveszítvén, rendetlenül és tisztán cseng a fülébe.