Der Verliebte marterte sich mit Grübeleien ab, wie er sich Emma erklären könne. Er schwankte fortwährend zwischen der Furcht, sich ihren Unwillen zuzuziehen, und der Scham über seine Feigheit.
Léon szakadatlanul azon törte a fejét, de hiába emésztette magát, nem tudta kitalálni, hogy mily alkalommal és miképpen tehetne neki vallomást; a félelem, hogy ez Emmának talán nem fog tetszeni, másfelől pedig a szégyen, hogy a gyávaságát nem tudja leküzdeni, folytonos habozásban tartották; néha minden reményét elveszítette, de vágyairól nem tudott lemondani, s az a tudat, hogy a szándékához nincs elég bátorsága, kétségbeejtette.