All das geschah nicht etwa, weil jemand Ljewin oder seiner Wirtschaft Böses gewünscht hätte; im Gegenteil, er wußte, daß ihn die Leute gern hatten und ihn für einen einfachen Herrn hielten (was das höchste Lob ist); sondern es geschah nur deshalb, weil sie vergnügt und sorglos arbeiten wollten und seine Interessen ihnen nicht nur fremd und unverständlich waren, sondern auch zu ihren wohlberechtigten Interessen in einem verhängnisvollen Gegensatze standen.
Mindez nem azért történt, mintha bárki is rossz indulattal lett volna Levin vagy a gazdasága iránt; ellenkezőleg, jól tudta, hogy szerették és egyszerű úrnak tartották őt (a mi a legnagyobb dicséret); de így mentek a dolgok egyszerűen azért, mert mindenki vígan és gondtalanúl akart dolgozni, s az ő érdekei nemcsak hogy előttük idegenek és érthetetlenek, de az ő méltányos érdekeikkel homlokegyenest ellenkezők is voltak.