Es gab nun einige Verlegenheit, ein Flüstern und Lächeln; aber der feierlich gerührte Ausdruck auf den Gesichtern der Verlobten blieb unverändert; im Gegenteil, während sie mit den Händen Verwirrung anrichteten, blickten sie noch ernster und feierlicher drein als vorher, und das Lächeln, mit dem ihnen Stepan Arkadjewitsch zuflüsterte, jetzt möge jeder seinen eigenen Ring anstecken, erstarb ihm unwillkürlich auf den Lippen.
Zavar és suttogás támadt, mindenfelé mosolyogtak, de a fiatalok arczának ünnepélyes és megindúlt kifejezése nem változott; ellenkezőleg, mikor a kezeikkel összezavarodtak, még komolyabban és még ünnepélyesebben néztek maguk elé, mint annakelőtte, és az a mosoly, a melylyel Arkágyevics Sztepán oda súgta nekik, hogy most már mindenikük a maga gyűrűjét vegye, önkéntelenűl megdermedt az ajkán.