Früher hätte sich Homais gehütet, einen derartigen Ausdruck zu gebrauchen, aber seit einiger Zeit gefiel er sich ungemein darin, den jovialen Großstädter zu spielen. Ähnlich wie seine Nachbarin, Frau Bovary, fragte er den Adjunkt auf das neugierigste nach den Pariser Sitten und Unsitten aus.
A gyógyszerész azelőtt a világért se használt volna efféle kifejezéseket; de ujabban nagyon felkapta azt a hányaveti és mókázó beszédmódot, melyet Páris egy érdekes sajátságának tartott, s mely igen megtetszett neki; mint szomszédasszonya, Bovaryné, nagy érdeklődéssel kérdezősködött Léontól a fővárosi szokásokról, olyan szavakat keverve a beszédjébe, a melyek Páris körutjain keletkeztek, tehát kétségtelenné tették, hogy ő laboratóriumában élve se maradt el a világtól.