Emma erhob sich daraufhin, aber oft mußte sie noch warten, denn Karl hatte die Angewohnheit, am Kamine zu sitzen und ins Endlose hinein zu plaudern.
Emma, ha Károly már aludt, felszökött az ágyból és kisietett; de néha várnia kellett, mert Károlynak megvolt az a rossz szokása, hogy szeretett sokáig fecsegni a tűzhely mellett, s ha egyszer bele fogott a beszélgetésbe, ennek soha se akarta végét szakítani.