Alles um sie herum erschien ihr wie von lichtlosem Nebel umflort, verschwommen, zerrissen. Der Schmerz strich durch ihre Seele mit leisen Klagen wie der Winterwind um ein einsames Schloß.
Úgy rémlett neki, mintha az egész világot fekete gőzben látná, mely zavarosan, sötéten ott kavarog minden dolognak a külsején; és a bú olyanféle, nem kellemetlen gyász-zenével temetkezett bele a lelkébe, a minőt a téli szél hallat, midőn elhagyott kastélyok ablakain süvít be s üvöltözésével, zúgásával, fütyölésével változatosságban gazdag muzsikát csap.