Ich, der ich Zufriedenheit mit einem bescheidenen Lose predigte und sogar den Beruf eines Holzhackers, eines Wasserschöpfers im Dienste Gottes rechtfertigte – ich, sein gesalbter Bote, ich tobe beinahe in meiner Ruhelosigkeit.
Én, aki azt hirdetem a szószékről, hogy a legszerényebb sorssal is meg kell elégednünk, aki a favágók, a vízhordók munkáját is szentnek tartom - én, Isten fölszentelt papja, szinte őrjöngök néha, olyan nyughatatlan vagyok.