»Haben Sie nicht auch die Empfindung,« fuhr Frau Bovary fort, »daß die Seele beim Anblicke dieser unermeßlichen Weite Flügel bekommt, die Flügel der Andacht, die ins Reich der Ewigkeiten emporheben, in die Sphäre der Ideen, der Ideale?«
Nem találja-e - kérdezte Bovaryné - hogy a lélek szabadabban kalandozik az óczeán határtalan síkján, melynek a látványa fölemelő érzéssel tölti el az embert, s a végtelenség, az ideál felé vezeti gondolatainkat?