Während sie weitereilte, bleich, zitternd, verbittert, irrten ihre tränenreichen Augen den grauen Horizont hin. Mit einer gewissen Wollust bohrte sie sich in Haß hinein.
És tovább sietett, rohant, sápadtan, reszketve, felbőszülten, síró szemmel nézegetve a nagy messzeségbe, és valami gyönyörűségfélét találva az embergyűlöletben, a mely fojtogatta.