Zuweilen schob ihm Emma den roten Saum seines Trikotunterhemdes wieder unter den Kragen, zupfte die Krawatte zurecht oder beseitigte ein Paar abgetragener Handschuhe, die er sonst noch länger angezogen hätte. Aber dergleichen tat sie nicht, wie er wähnte, ihm zuliebe.
Emma koronkint nem állhatta meg, hogy ne igazítsa meg férjének a ruháját; az alsó inget, melynek vörös szegése kilátszott a rendetlenül gombolt mellény alól, visszabujtatta a helyére, ujra megkötötte a lompos nyakkendőt, s a kopott keztyűt, melyet Károly még használni akart, eltüntette a szeme elől; de ezt nem Károlyért tette, a mint képzelte, hanem magamagáért, önzésből és ideges ingerültségből.