Um zwei Uhr kam man an eine ungeheure Hochebene ohne Spur von Vegetation, die sich zwischen dürren Felsen hinzog.
Sok helyütt fakereszt szegélyezte az utat; megannyi szerencsétlenség emlékét őrizték. Két óra felé hatalmas síkság elé értek, növényi életnek nyoma sem volt rajta, mezítelen sziklacsúcsok között sivatagként nyújtózott.