»Du hebst deine Zärtlichkeit denn doch gar zu stark hervor, als daß ich sie so sehr hoch veranschlagen könnte«, versetzte sie in demselben scherzhaften Tone und horchte dabei unwillkürlich auf den Schall der Schritte Wronskis, der hinter ihnen ging. ›Aber was kümmert das mich?‹ dachte sie und fragte ihren Mann, wie es dem kleinen Sergei in ihrer Abwesenheit ergangen sei.
Nagyon is erősen hangsúlyozod a gyöngédségedet, hogysem valami nagyra becsülhetném, - mondotta Anna, szintoly tréfás hangon, miközben önkéntelenül is a mögöttük jövő Vronszkij lépéseinek a zajára figyelt. "De hát mi közöm hozzá?" gondolta magában és megkérdezte az urát, hogy' töltötte Szerjozsa nélküle az időt.