Darin wimmelte es von Liebschaften, Liebhabern, Liebhaberinnen, von verfolgten Damen, die in einsamen Pavillonen ohnmächtig, und von Postillionen, die an allen Ecken und Enden gemordet wurden, von edlen Rossen, die man auf Seite für Seite zuschanden ritt, von düsteren Wäldern, Herzenskämpfen, Schwüren, Schluchzen, Tränen und Küssen, von Gondelfahrten im Mondenschein, Nachtigallen in den Büschen, von hohen Herren, die wie Löwen tapfer und sanft wie Bergschafe waren, dabei tugendsam bis ins Wunderbare, immer köstlich gekleidet und ganz unbeschreiblich tränenselig.
Hogy mi volt ezekben a regényekben? Csupa szerelem, szeretők, szerelmes asszonyok és szerelmes leányok, üldözött hölgyek, akik elájulnak a magános pavillonokban, postakocsisok, akiket minden állomáson megölnek, lovak, amelyeket minden lapon agyonhajtanak, sötét erdők, szivek harcza, szerelmi eskü, sok zokogás, könnyek és csókok, csolnakok a holdfényen, fülemilék a ligetben, lovagok, akik bátrak mint az oroszlán, szelidek mint a bárány, erényesek mint senki, ellenben igen szépen vannak öltözve és ugy hullatják a könnyeiket, mintha korsóból öntenék.