Wenn Ljewin darüber nachdachte, was er sei und wozu er lebe, so fand er auf diese Fragen keine Antwort und geriet in Verzweiflung; sobald er aber aufhörte, sich diese Fragen vorzulegen, hatte er die Vorstellung, als wisse er wirklich, was er sei und wozu er lebe; denn er bewies in seiner ganzen Handlungs- und Lebensweise Festigkeit und Sicherheit; in dieser letzten Zeit sogar in noch höherem Grade als früher.
Mikor Levin azon törte a fejét, hogy mi ő és miért is él a világon, nem talált választ erre a kérdésre, és kétségbeesett, de mikor megszűnt ezt magától kérdezgetni, olyankor mintha mégis tudta volna valamelyest, hogy mi ő és miért él a világon, mert ilyenkor elszántan és határozottan élt és munkálkodott; sőt éppen a legutolsó időben még sokkal elszántabban és határozottabban élt, mint annakelőtte.