»Man muß Anna und Wronski kennen (ich habe ihn jetzt besser kennengelernt), um beurteilen zu können, wie lieb, wie rührend gut sie sind«, sagte sie, und zwar jetzt vollkommen aufrichtig; jenes unbestimmte Gefühl der Mißbilligung und Unbehaglichkeit, das sie dort empfunden hatte, war ihr ganz aus dem Gedächtnis entschwunden.
Ösmerni kell Annát és Vronszkijt, - én most jobban megösmertem őket, - hogy az ember lássa, mennyire kedvesek és szeretetreméltóak, - mondotta most már teljesen őszintén, megfeledkezvén az elégedetlenségnek és a kényelmetlenségnek arról a határozatlan érzéséről, mely ott erőt vett rajta.