»Meine Herren!« fuhr der Redner fort. »Wenn wir unsre Blicke von diesen düstern Bildern der Vergangenheit abwenden und auf den gegenwärtigen Zustand unsers schönen Vaterlandes richten: was sehen wir da? Überall stehen Handel, Wissenschaften und Künste in Blüte, überall erwachsen neue Verkehrswege und -mittel, gleichsam wie neue Adern im Leibe des Staates, und schaffen neue Beziehungen, neues Leben. Unsre großen Industriezentren sind von neuem in vollster Tätigkeit. Die Religion ist gekräftigt und wärmt wieder aller Herzen. Unsre Häfen strotzen, der Staatskredit ist fest. Frankreich atmet endlich wieder auf ...«
"De, uraim - folytatta a tanácsos - ha elfordulok emlékezetem e sötét képeitől és végig tekintek szép hazánknak mai helyzetén: mit látok? Mindenütt virágzik a kereskedelem és a művészet; a közlekedésnek mindenfelé uj utai nyilnak, a melyek, mint megannyi uj ér az állam testében, uj összefüggéseket létesitenek, uj viszonyokat teremtenek, uj jövedelmeket hajtanak; nagy gyárvárosaink visszatértek régi tevékenységükhöz; a vallás, miután kiállott minden támadást s ezektől csak megerősödött, ismét felbátorítja a sziveket; kikötőink tele vannak árukkal, a bizalom helyreállott, és Francziaország végre ujra lélekzik!..."