Ljewin hatte oft mit Bewunderung auf dieses Leben hingeblickt und oft ein Gefühl des Neides gegen die Menschen empfunden, die dieses Leben führten; aber heute zum ersten Male, namentlich auch unter dem Eindruck, den Iwan Parmenows hübsches Verhältnis zu seiner Frau auf ihn gemacht hatte, heute zum ersten Male kam ihm klar und deutlich der Gedanke, daß es ja nur von ihm abhänge, jenes drückende, müßige, gekünstelte, selbstsüchtige Leben, das er jetzt führte, aufzugeben und dafür dieses arbeitsame, reine, dem Gemeinwohle dienende, wundervolle Leben einzutauschen.
Levin gyakran gyönyörködött ebben az életben, nem egyszer irígykedett is azokra az emberekre, a kik ezt az életet élték, de most először esett meg, még pedig főképpen annak a viszonynak a hatása alatt, a melyet Parmenov Iván és a felesége közt látott, most először esett meg, hogy tisztán maga előtt látta azt, hogy egyedül csak tőle függ, ezt az olyannyira terhes, léha, mesterkélt és magános életet, a melyet élt, fölcserélheti ezeknek a munkás, tiszta és közös, vonzó életével.