Es war ein wunderschöner Morgen: die sauberen, freundlichen Häuschen mit den Gärtchen davor, der Anblick der rotbackigen, rotarmigen, vom Biertrinken kräftigen, fröhlich arbeitenden deutschen Dienstmädchen, dazu die helle Sonne: alles machte das Herz lustig; aber je mehr sie sich dem Brunnen näherten, um so häufiger trafen sie auf Kranke, und ihr Anblick wirkte noch trauriger in dem gewöhnlichen Strom des wohlgeordneten deutschen Lebens.
Gyönyörű volt a reggel: örült az ember szíve a kertecskékkel körülvett, tiszta és derült házaknak, a pirosarczú, vöröskezű, jól besörözött és jókedvűen dolgozó német munkásleányoknak s a ragyogó napsugárnak; de minél közelebb jutottak a forráshoz, annál több beteggel találkoztak, a kiknek külső megjelenése a rendes német élet megszokott környezetében most csak még szánalmasabbnak látszott.