Er setzte sich wieder ab und zu hin, hustete, aß und redete; und er redete nicht mehr vom Tode, sondern sprach wieder die Hoffnung auf Genesung aus und war noch reizbarer und finsterer geworden als vorher.
Megint elkezdett felülni, köhögni, megint elkezdett enni, beszélni, majd ismét megszűnt a halálról beszélni, újra kezdett reményleni, hogy fölgyógyul s még ingerűltebb és még mogorvább lett, mint volt annakelőtte.