Gegen ihren Gatten war sie jetzt liebenswürdiger denn je. Sie bereitete ihm seine Lieblingsgerichte und spielte ihm nach Tisch Walzer vor. Er hielt sich für den glücklichsten Mann der Welt. Emma lebte in völliger Sorglosigkeit. Aber eines Abends sagte er plötzlich:
Férjéhez kedvesebb volt, mint valaha; pisztácziás tejszinhabot készitett neki és ebéd után számtalan keringőt játszott el a zongoráján, hogy férjének örömet szerezzen. Károly ugy találta, hogy ő a legszerencsésebb halandó a világon, és Emma a legnagyobb nyugalomban élt, a mikor egy este Károly igy szólalt meg: