Während er sie ansah, erinnerte er sich an all die lieben Reden, die er aus ihrem Munde gehört hatte, und alles, was er Gutes über sie wußte, und kam immer mehr und mehr zu der Erkenntnis, daß das Gefühl, das er für sie empfand, ein ganz besonderes sei, eben jenes, das er vor langer, langer Zeit und nur ein einziges Mal, in der Zeit seiner ersten Jugend, kennengelernt hatte.
A mint ránézett, mindazok a kedves beszédek eszébe jutottak, a melyeket tőle hallott, mind az a szép és jó, a mit felőle tudott, s mind jobban és jobban meggyőződött róla, hogy ez az érzés, a melyet iránta táplál, valami egészen különös, hasonló ahhoz, a melyet réges-régen, de csak egyetlen egyszer, kora ifjúságában érzett.