Aber fremdartig bleibt es mir dennoch, ebenso wie es mir jetzt seltsam vorkommt, daß, während wir auf dem Lande uns möglichst schnell satt zu essen suchen, um wieder an unsere Arbeit gehen zu können, wir beide hier es darauf anlegen, möglichst lange zu essen, ohne satt zu werden, und zu diesem Zwecke Austern essen.«
De azért nekem mégis vadnak tetszik, mint a hogy' vadnak találom azt is, hogy mi, falusi emberek, iparkodunk minél gyorsabban végezni az evéssel, hogy azután a dolgunk után láthassunk, mi pedig most itt ketten azon vagyunk, hogy minél tovább húzzuk az evést, s azért eszünk osztrigát...