Aber er fürchtete sich davor, daß ihn dies nur noch trübseliger stimmte, und so ging er auf dem kürzesten Wege nach Hause.
Szomorú volt, mint egy puszta ház, amelyből elvitték az összes bútorokat; és kótyagos, a lakmározástól gőzölgő fejében a régi szép emlékek sötét gondolatokkal keveredtek össze. Egy pillanatig arra gondolt, hogy benéz a templom melletti kis temetőbe, de attól tartott, hogy ez még szomorubbá teszi, hát csak hazament, egyenesen.