Er liebte mich so wahr, daß er niemals zauderte, meine Hilfeleistungen in Anspruch zu nehmen; er fühlte, daß ich ihn so zärtlich liebte, ihm so blind und innig ergeben war, daß es mein süßestes Glück war, ihm diese Pflege angedeihen zu lassen.
Olyan mélyen szeretett, hogy természetesnek találta segítségemet, és érezte, hogy én is olyan mélyen szeretem, hogy kötelességemet soha egy pillanatra sem érzem terhesnek.