Von dem Augenblick an, wo Ljewin beim Anblick seines lieben, todkranken Bruders zum ersten Male die Fragen des Lebens und Todes durch die Brille jener neuen, wie er es nannte, Überzeugungen betrachtet hatte, die, ohne daß er sich dessen selbst bewußt geworden war, während der Zeit zwischen seinem zwanzigsten und seinem vierunddreißigsten Lebensjahre in seiner Seele den Platz ausgefüllt hatten, den in seiner Kindheit und in seinem Jünglingsalter der Glaube eingenommen hatte, von diesem Augenblick an empfand er eine entsetzliche Furcht nicht so sehr vor dem Tode wie vor einem Leben, bei dem er nicht die geringste Kenntnis davon hatte, woher es stamme, wozu und warum es da sei und was es eigentlich sei.
Attól a percztől kezdve, hogy Levin szeretett bátyját haldokolni látván, először nézte az élet és a halál nagy kérdéseit azokon az, a mint ő mondta, új meggyőződéseken keresztül, a melyek huszadik és harminczkettedik életéve közt, gyermek- és ifjúkori meggyőződéseit szinte észrevétlenül fölváltották, - valósággal megréműlt, nem annyira a haláltól, mint inkább az élettől, a melyet illetőleg halvány sejtelme se volt arról, honnan származik, mirevaló és micsoda voltaképpen.