Es war ein prächtiger Sommermorgen. In den Schaufenstern der Juweliere glitzerten die Silberwaren, und das Licht, das schräg auf die Kathedrale fiel, flimmerte auf den Bruchflächen der grauen Quadersteine. Ein Schwarm Vögel flatterte im Blau des Himmels um die Kreuzblumen der Türme. Über den lärmigen Platz wehte Blumenduft aus den Anlagen her, wo Jasmin, Nelken, Narzissen und Tuberosen blühten, von saftigen Grasflächen umrahmt und von Beeren tragenden Büschen für die Vögel. In der Mitte plätscherte ein Springbrunnen, und zwischen Pyramiden von Melonen saßen Hökerinnen, barhäuptig unter ungeheuren Schirmen, und banden kleine Veilchensträuße.
Szép nyári reggel volt. Az aranyműves-boltok ablakaiban fénylettek az ezüstneműk, és a napfény, mely ferdén tűzött le a székesegyházra, ott tűkröződött a szürke kövek törésén; a kék égboltozaton, a lóher-alakban tetőző harangtornyocskák körül, egy csapat madár keringett; a tér hangos volt a mindenféle lármától; a kövezetén felhalmozott sok rózsa, jázmin, szegfű, nárczissz és tubarózsa, a melyek halmazait itt-ott nedves zöldségcsomók választották el egymástól: macskafű, tyúkhúr, meg a többi, madárnak való eleség - messzire elható virágillatot terjesztett szerteszélylyel; a tér közepén a szökőkút szakadatlanul csobogott; és a vetemény-árus asszonyok, a kik hajadon fővel forgolódtak óriási ernyőik alatt, kantalup-dinnyékből összerakott nagy gúlák között, ibolya-bokrétákat csavargattak papirba.