Indessen drangen sie doch nacheinander durch und suchten Schutz unter dem Zelt, kalt, zitternd und triefend von Wasser. Gesellschaft im Unglück zu haben, schien ihnen alles erträglicher zu machen.
Végre egyik a másik után lassan elérte a sátrat, agyonázva, agyonfázva belebújtak, és jólesett, hogy nyomorúságukban egymás társai lehetnek.