»Ich war in meinem eigenen Zimmer und saß am geöffneten Fenster; die balsamische Nachtluft wirkte beruhigend auf mich. Ich konnte die Sterne nicht sehen, und nur ein vager, heller Nebel verriet mir, daß der Mond aufgegangen.
Ott ültem szobám nyitott ablakában; jólesett, hogy a balzsamos éjszakai levegő végigsimítja arcomat, bár természetesen nem láthattam a csillagokat, s csak valami homályos fehérségből tudtam, hogy holdtölte van.