Das wohlbekannte Gesicht war da: finster, strenge, erbarmungslos wie immer – jenes eigentümliche Auge, dessen Blick nichts zu besänftigen vermochte – die geschwungenen, herrschsüchtigen, despotischen Brauen.
Szántam őt mérhetetlen szenvedéseiért, el akartam felejteni, meg akartam bocsátani minden bántalmat, és barátságosan kezet szorítani vele. Ott pihent a jól ismert arc a magasra tornyozott párnákon; szigorú volt most is, és könyörtelen, mint mindig.