An seine Mutter konnte sich Ljewin kaum erinnern; aber die Vorstellung, die er sich von ihr machte, trat ihm an die Stelle einer geheiligten Erinnerung, und seine künftige Gattin sollte – so malte er sich das aus – eine Erneuerung jenes entzückenden, heiligen Frauenideals sein, das seine Mutter gewesen war.
Levin alig emlékezett az édes anyjára. A mit tudott róla, azt szent emlékként őrizte, s úgy képzelte, hogy leendő felesége csak puszta ismétlése lehet a nő amaz elbájoló és szent eszményképének, a mi az édes anyja volt.