Er hielt eine gänzliche Umgestaltung der sozialen Verhältnisse für ein Ding der Unmöglichkeit, aber er hatte immer seinen eigenen Überfluß gegenüber der Armut der Masse als Ungerechtigkeit empfunden und nahm sich nun, um das Gefühl einer vollen Berechtigung zu haben, fest vor, wenn er auch schon vorher viel gearbeitet und ohne Üppigkeit gelebt hatte, jetzt noch mehr zu arbeiten und sich noch weniger Wohlleben zu gestatten.
A gazdasági viszonyok megváltoztatását badarságnak tartotta; de azért a nép nyomorúságával összehasonlítva, mindenkor érezte a maga jólétének az igazságtalan voltát, s most föltette magában, hogy csak azért, hogy a maga igazáról teljesen meg lehessen győződve, bár azelőtt is sokat dolgozott és nem élt fényűzően, most még többet fog dolgozni és még kevesebb fényűzést fog magának megengedni.