Bei Ljewin dauerte immer noch jener Zustand der Verwirrung fort, nach dem er die Vorstellung hatte, daß er und sein Glück den wichtigsten, ja einzigen Zweck der ganzen Welt bildeten und daß er jetzt an nichts anderes zu denken und sich um nichts zu kümmern brauche, sondern alles für ihn von anderen Leuten getan und besorgt werden würde.
Levin még mindig a kótyagosságnak abban az állapotában élt, a melyben úgy tetszett neki, hogy ő és a boldogsága legfőbb és egyedüli czélja minden létezőnek, s hogy neki most semmivel se kell gondolnia, semmivel se kell törődnie, mert hiszen mindent elvégeznek és el fognak végezni helyette mások.