»Stell dir nur einmal vor, wie schrecklich und zugleich wie lächerlich meine Lage ist«, fuhr er verzweifelt mit flüsternder Stimme fort. »Er ist Gast in meinem Hause, und er hat nichts Unanständiges im eigentlichen Sinne des Wortes getan, abgesehen von seinem ganzen freien Benehmen und davon, daß er immer auf dem untergeschlagenen Bein sitzt.
Értsd meg hát az én helyzetem rettenetes és egyúttal nevetséges voltát, - folytatta Levin kétségbeesett suttogással, - azt, hogy ő itt van az én házamban, hogy ezen a fesztelenségen és láb egymásra rakáson kívül voltaképpen semmi illetlenséget se követett el.