»Die Zeiten sind vorüber, meine Herren, wo die Zwietracht der Bürger unsre öffentlichen Plätze mit Blut besudelte, wo der Grundbesitzer, der Kaufmann, ja selbst der Arbeiter, wenn er abends friedlich schlafen ging, befürchten mußte, durch das Stürmen der Brandglocken jäh wieder aufgeschreckt zu werden, wo Umsturzideen frech an den Grundfesten rüttelten ...«
"Mert elmult immár az az idő, uraim, a midőn a közegyenetlenség és a pártviszály vérrel boritotta be utczáinkat és tereinket, a midőn a birtokos, a kereskedő, s maga a munkás is, békés álomra hajtván fejét, attól remegett, hogy nemsokára a vészharang szavára kell felriadnia, - a midőn a felforgató eszmék vakmerően aknázták alá a társadalom alapjait..."