Beim Essen machte Karl die Bemerkung, Emma sähe vorzüglich aus. Als er sich aber darnach erkundigte, wie der Spazierritt gewesen sei, tat sie, als hätte sie die Frage überhört. Sie stützte sich auf die Ellenbogen und starrte über ihren Teller weg in die flackernden Kerzen.
Férje, az ebédnél, ugy találta, hogy nagyon jó színben van; de mikor Károly a kirándulásról tudakozódott, Emma úgy tett, mintha nem hallotta volna a kérdést; könyökét a tányérja mellé támasztotta, és szótlanul meredt maga elé, a közelében égő két gyertya között.