»Nein, nein, Konstantin, warte doch, höre doch nur!« sagte sie und sah ihn mit tieftraurigem, mitleidsvollem Ausdruck an. »Wie kannst du denn so etwas denken?
De, Kosztya, kérlek, megállj, hallgass ide! - szólott Kiti s szenvedően részvétteljes pillantással nézett rá. - Már hogy' gondolhatsz ilyet?