Neugierige aber, die hin und nieder den Kopf über die Gartenhecke reckten, sahen zu ihrer Überraschung, wie der Menschenscheue in seinem langen Bart und in schmutziger Kleidung im Garten auf und ab ging und laut weinte.
Néha egy-egy kiváncsi, lábujjhegyre állva, bepislantott a sövény fölött a kertbe, és szeme-szája elállott a csodálkozástól. Egy hosszú szakállú, szennyes ruháju, vad tekintetű embert pillantott meg, a ki fel s alá járkált a kertben, s ekközben hangosan sirt.