Der Geistliche erzählte manch rührendes Ereignis aus dem Leben der Verschwundenen, das ihre sanften, edelmütigen Naturen zeigte, und das Volk konnte jetzt leicht sehen, _wie_ edel und schön diese Vorkommnisse waren und sich mit Kummer daran erinnern, daß sie ihnen damals, als sie sich zutrugen, als arge Spitzbubenstreiche erschienen waren, die den Ochsenziemer verdienten.
A tiszteletes úr nem egy megható jelenetet mondott el az elhunytak életéből, amelyek élénken bizonyították, mennyire érzékeny szívűek és nagylelkűek voltak az eltávozottak, úgyhogy mindenki láthatta, milyen nemes és gyönyörű történetek voltak ezek, és mindnyájan bánatosan emlékeztek vissza, hogy akkor, amikor ezek az események lejátszódtak, komiszságnak, vesszőzéssel nyugtázandó csínynek bélyegezték azokat.