»Es ist immer dieselbe Geschichte; man wirtschaftet mit Verlust«, antwortete der Gutsbesitzer, der neben ihm stehengeblieben war. Er lächelte dabei ergebungsvoll; seine Miene war ruhig und bekundete seine Überzeugung, daß es eben so sein müsse. »Und Sie? Wie kommen Sie denn eigentlich in unser Gouvernement?« fragte er. »Sie sind wohl hergekommen, um bei unserm coup d'état1 mitzuwirken?« fügte er hinzu; er sprach die französischen Worte ohne Unsicherheit, aber schlecht aus. »Ganz Rußland hat sich hier zusammengefunden: selbst Kammerherren und womöglich sogar Minister.« Er wies auf die stattliche Gestalt Stepan Arkadjewitschs in weißen Hosen und der Kammerherrenuniform, der gerade mit einem General zusammen ging.
Hát bizony csak egyformán, veszteséggel dolgozunk, - felelt a földbirtokos udvarias mosolylyal, de a nyugalom és ama meggyőződés kifejezésével az arczán, hogy ennek így is kell lenni, és odaállt mellé. - De hát ön, hogy' került ide a mi kormányzóságunkba? - kérdezte. - Eljött, hogy a mi coup d'état-nkban résztvegyen? - mondotta, biztosan, de rosszúl ejtvén ki a franczia szavakat. - Eljött egész Oroszország: a kamarások, sőt jóformán még a miniszterek is. - Rámutatott Arkágyevics Sztepán tekintélyes alakjára, a ki fehér nadrágban és kamarás egyenruhában sétált egy tábornokkal.