Η ελευθερία μπορεί να συνυπάρχη με την απόλυτη αναγκαιότητα, γιατί ήτανε αναγκαίο νάμαστε ελεύθεροι. Γιατί επί τέλους η ετεραρχική θέλησις, . . .
Méltóságod meg fog nekem bocsátani, mondá Pangloss: szabad akarat létezhetik a feltétlen szabadság mellett is; mert elkerülhetetlenül szükséges volt, hogy szabadok legyünk, mert végül az akarat meg lévén határozva...«