Υπάρχουνε πολύ λίγες καλές τραγωδίες! άλλες είναι διαλογικά ειδύλλια καλογραμένα, καλοριμαρισμένα· άλλες είναι πολιτικές συζητήσεις, που αποκοιμίζουν ή πλατυασμοί αποκρουστικοί· άλλες είναι όνειρα τρελλού σε ύφος βάρβαρο, κουβέντες κομμένες, μακρυές αποστροφές προς τους θεούς, γιατί δεν ξέρουνε να μιλούνε στους ανθρώπους, ψεύτικοι κομπασμοί, κοινοτυπίες πομπώδικες.
»Ha valaki, tette hozzá, nem veszi figyelembe mind e szabályokat, irhat ugyan egy-két olyan darabot, melyet a szinházban megtapsolnak, de sohasem lesz igazán jó iró. Kevés, igazán jó tragédia van, némelyikök nem egyéb, mint csengőn rimelő és jól megirt idyll párbeszédes formában: némelyek politikai okoskodások, melyek elaltatnak vagy szóhalmozások, melyek visszataszitanak; van olyan, mely nem más mint barbár stilusban megirt hagymázos álom, az istenekhez intézett szakadozott mondatokban, mert telve hamis tételekkel, dagályos közhelyekkel, nem képes az emberekhez szólni.«