— Αλοίμονο! της είπε· αν δεν έχετε βιασθή από δυο βουλγάρους, αν δεν ελάβατε δυο μαχαιριές στην κοιλιά, αν δε σας χαλάσανε δυο πύργους σας, αν δε σφάξανε μπροστά στα μάτια σας δυο πατέρες, δυο μητέρες κι' αν δεν είδατε δυο εραστές σας μαστιγωμένους σ' ένα άουτο-ντα-φε, δε βλέπω πώς θα μπορούσατε να με υπερβήτε. Προσθέστε, πως γεννήθηκα βαρώνη με εβδομηνταδυό γενεές κι' ότι κατάντησα μαγέρισσα. — Δεσποινίς, απάντησε η γριά. Δεν ξέρετε την καταγωγή μου.
»Ugyan, ugyan! jóságos nénikém, hacsak nem két bulgár követett el rajtad erőszakot és nem kétszer szurt hasba, hacsak nem kétszer rombolták le kastélyaidat, ha nem két anyádat és két atyádat fojtották meg a szemed előtt és ha nem két szeretődet láttad a máglya előtt megkorbácsolni - ha mindezen nem mentél keresztül, akkor nehezen versenyezhetel velem: gondold el még, hogy én bárónőnek születtem, és hetvenkét őssel dicsekedhetem és hogy egészen a szakácsnő mesterségéig sülyedtem.