Ξαφνισμένη και χαρούμενη, που άκουσα τη γλώσσα της πατρίδας μου κι' όχι λιγώτερο απορώντας για τα λόγια, που μουρμούριζε αυτός ο άνθρωπος, του απάντησα, πως υπήρχανε μεγαλύτερες δυστυχίες απ' αυτήν που παραπονιότανε.
»Elcsodálkoztam s egyben el is voltam ragadtatva anyanyelvem hallatára s nem kevésbé lévén meglepődve ezen ember szavai fölött, azt feleltem neki, hogy sokkal nagyobb szerencsétlenségek is vannak a világon, mint ami miatt ő panaszkodik; néhány szóval elmeséltem neki a kiállott borzalmakat és ismét elájultam.