Mais tout s’expliquait maintenant : pour ce genre d’attachement, Lydia avait suffisamment de charmes. Certes, Elizabeth ne pensait pas que celle-ci eut pu consentir a un enlevement ou il n’aurait pas été question de mariage, mais elle se rendait compte aisément que ni la vertu, ni le bon sens ne pouvaient empecher sa sour de devenir une proie facile.
Az ilyen viszonyhoz Lydiában megvolt a kellő vonzóerő; s bár nem tételezte fel húgáról, hogy házassági szándék nélkül hajlandó önszántából beleegyezni a szökésbe, nem volt nehéz elhinni róla, hogy sem erénye, sem esze nem óvhatja meg attól, hogy könnyűszerrel zsákmányul ne essék a csábítónak.