Puis il se lève et, toujours suivant le même itinéraire, par la rue Spiridonov, les yeux vides et le regard absent, il gagne les petites rues du quartier de l’Arbat.
Aztán Ivan Nyikolajevics feláll, és elindul, mindig ugyanazon az útvonalon, a Szpiridovkán végig; az Arbat mellékutcái felé baktat, és szeme üresen, vakon mered maga elé.