J'avais fermé mes persiennes et mis une natte devant la porte pour empêcher la neige d'entrer par- dessous. J'avais arrangé mon feu, et, après être restée une heure assise sur le foyer pour écouter la tempête, j'allumai une chandelle, je pris Marmion, et je me mis à lire la strophe suivante:
Becsuktam az ablaktáblákat, és valami szőnyegfélét tettem az ajtó elé, hogy a szél ne fújja be a havat a szobába, jól megraktam a kályhát, s miután majdnem egy óra hosszat hallgattam a vihar dühöngését, gyertyát gyújtottam, elővettem a Marmion-t, és olvasni kezdvén, csakhamar megfeledkeztem az ítéletidőről: