– Bah ! Nicanor Ivanovitch ! jeta le citoyen inattendu d’une voix de ténor chevrotante, mais perçante. Puis, se levant brusquement, il se mit en devoir de secouer la main de Nicanor Ivanovitch sous prétexte de lui témoigner ses respects. Cet accueil ne procura aucun plaisir au président des locataires.
Noné, Nyikanor Ivanovics! - kiáltott fel recsegő tenor hangon az idegen polgártárs, felugrott az asztal mellől, és hirtelen, erőszakos kézszorítással üdvözölte a lakóbizottsági elnököt, aki cseppet sem örvendezett az üdvözlésnek.