-- Alors, malgré mes cris, malgré ma résistance, car je commençais à comprendre qu'il s'agissait pour moi de quelque chose de pire que la mort, le bourreau me saisit, me renversa sur le parquet, me meurtrit de ses étreintes, et suffoquée par les sanglots, presque sans connaissance invoquant Dieu, qui ne m'écoutait pas, je poussai tout à coup un effroyable cri de douleur et de honte; un fer brûlant, un fer rouge, le fer du bourreau, s'était imprimé sur mon épaule.»
Hiába sikoltoztam, hiába álltam ellen - hisz kezdtem megérteni, hogy a halálnál is nagyobb szörnyűség vár rám -, a hóhér megragadott, a földre tepert, vérem kiserkent durva keze alatt; fulladozva, úgyszólván öntudatlanul zokogtam. Istenhez kiáltva, aki ügyet sem vetett rám, majd egyszerre iszonyatosat ordítottam a szégyentől és a fájdalomtól; izzó, tüzes vas tapadt vállamra: a hóhér bélyege!