Son âme, courbatue d’orgueil, se reposait enfin dans l’humilité chrétienne; et, savourant le plaisir d’être faible, Emma contemplait en elle-même la destruction de sa volonté, qui devait faire aux envahissements de la grâce une large entrée.
Lelke, melyet a kevélység megtört, összezúzott, végre megnyugvást lelt a keresztény alázatosságban; és megismervén a gyöngeség tudatának, a megadásnak az örömeit, szivesen látta, mint alakul át lelke, mint törik össze végképpen, mint semmisül meg akarata, hogy helyet adjon amannak az égi érzésnek, s helyet adjon a malaszt teljességének.