Il mit sa main devant ses yeux; et il aperçut à l’horizon un enclos de murs où des arbres, çà et là, faisaient des bouquets noirs entre des pierres blanches, puis il continua sa route, au petit trot, car son bidet boitait.
Rouault apó a szeme fölé tartotta a kezét, és a messzeségben egy kőfallal bekerített térséget pillantott meg, a hol a fák kis fekete bokrétáknak tűntek fel a fehér kövek között. Aztán folytatta utját, csöndesen poroszkálva, mert a lova sántított.