Avant de commencer à parler, Afranius, selon son habitude, inspecta les alentours et alla fouiller l’ombre du regard. Une fois assuré que, sauf Banga, personne d’indésirable ne se trouvait là, il dit d’une voix assourdie :
Afranius, mielőtt megszólalt, szokása szerint körülnézett, kifürkészte az árnyékos sarkokat s csak akkor szólalt meg, amikor meggyőződött róla, hogy rajtuk meg Bangán kívül senki sincsen a csarnokban: