Sur ces mots, la jolie femme s’élança vers le bureau monumental et, d’une voix tendre et musicale – quoique un peu nasillarde à force d’avoir pleuré –, s’écria – Procha ! Où êtes-vous ?
Én mindig figyelmeztettem, amikor átkozódott, és az ördögöt emlegette! Most aztán megemlegeti! - Az íróasztalhoz szaladt, és sírástól kissé dünnyögő, de dallamos, behízelgő hangon megszólalt: