Souvent il y passait seul de longues heures à étiqueter, à transvaser, à reficeler; et il le considérait non comme un simple magasin, mais comme un véritable sanctuaire, d’où s’échappaient ensuite, élaborées par ses mains, toutes sortes de pilules, bols, tisanes, lotions et potions, qui allaient répandre aux alentours sa célébrité.
Néha órákat töltött itt egyedül, azzal foglalkozva, hogy a nagyobb edényekből kisebbekbe töltötte a folyadékokat, - kicsomagolta az ujonnan érkezett árút és apró dobozokba rakta, - elrendezgette, ujra összekötözgette a holmiját, - és czédulákat ragasztgatott a skatulyákra meg az üvegekre. Homais ur ezt a helyet nem tekintette a gyógyító szerek egy közönséges tárházának, hanem valóságos szentek-szentjének, a honnan elméje és keze munkájának nyomán pirulák, pasztillák, herbateák, öblögető vizek és orvosságok kerülnek ki, azok a szerek, a melyek az egész környéken híressé teszik a Homais nevet.