Le berger tremblait tellement de peur qu’il pouvait à peine parler ; il finit par bégayer qu’il avait bien aperçu l’infortunée suivie des molosses. « – Mais j’ai vu bien pire ajouta-t-il. Hugo Baskerville m’a dépassé sur sa jument noire, et derrière lui, courait en silence un chien qui était sûrement un chien de l’enfer… Que Dieu me préserve de l’avoir jamais sur mes talons ! »
Az ember, így mondják, először szólni sem tudott, olyannyira hatalmába kerítette a rémület, de végül is eldadogta, hogy igen, látta a szerencsétlen leányt a kutyákkal a nyomában. - Láttam én azonban egyebet is - mondta -, láttam, amint Hugó Baskerville ellovagol mellettem fekete kancáján, s mögötte ott futott egy pokolból elszabadult toportyán, s isten óvjon tőle, hogy valaha is még egyszer az utamba kerüljön.