Au bout de vingt-quatre heures ils revirent le jour; mais leur canot se fracassa contre les écueils; il fallut se traîner de rocher en rocher pendant une lieue entière; enfin ils découvrirent un horizon immense, bordé de montagnes inaccessibles. Le pays était cultivé pour le plaisir comme pour le besoin; partout l'utile était agréable: les chemins étaient couverts ou plutôt ornés de voitures d'une forme et d'une matière brillante, portant des hommes et des femmes d'une beauté singulière, traînés rapidement par de gros moutons rouges qui surpassaient en vitesse les plus beaux chevaux d'Andalousie, de Tétuan, et de Méquinez.
huszonnégy óra mulva napvilágot láttak; de csónakuk folyton beleütődött a sziklafalakba: egy teljes mértföldnyi távolságon keresztül alig birták magukat sziklától szikláig vonszolni; végre egy végtelen nagy sikság terült el szemök előtt, áthághatatlan hegyektől szegélyezve; a föld az emberek gyönyörüségére és szükségleteinek kielégitésére volt megmüvelve; a hasznos mindenütt a kellemessel társult: az utakat gyönyörü formáju, ragyogó kocsik lepték el, melyeken feltünő szépségü férfiak és asszonyok ültek; nagy vörös kosok huzták a kocsikat és gyorsaságban még az andalúziai, tetuani és mequinezi paripákon is tultettek.