Il ne leur arriva rien, voyons, et il ne pouvait rien leur arriver, puisqu’ils n’avaient jamais existé, pas plus que le sympathique animateur, ni le théâtre, ni cette vieille avare de tante qui laissait pourrir des devises dans sa cave, ni, bien entendu, les trompettes d’or et les insolents cuisiniers.
Ővelük az égegyvilágon semmi sem történt, és nem is történhet, mert a valóságban sohasem léteztek, mint ahogy nem létezett a megnyerő színész-konferanszié, sem a színház maga, sem Porohovnyikov fösvény nagynénikéje, aki a pincében rohasztotta a valutáját, no és természetesen aranyharsona sem volt, sem pimasz szakács.