Milady crut reconnaître cette ombre dans l'ombre, elle s'appuya d'une main sur le bras de son fauteuil, et avança la tête comme pour aller au-devant d'une certitude.
Miladynak úgy rémlett, ismeri valahonnan ezt a homályból kibontakozó homályos árnyat; fél kézzel a szék karjára támaszkodott, s előrenyújtotta nyakát, mintha valamilyen bizonyossággal akarna szembenézni.