Il y avait aux fenêtres des grilles en fer et aux chambranles de fortes barres. Les petits Homais, malgré leur indépendance, ne pouvaient remuer sans un surveillant derrière eux; au moindre rhume, leur père les bourrait de pectoraux, et jusqu’à plus de quatre ans ils portaient tous, impitoyablement, des bourrelets matelassés.
Bár igen kedvelték a függetlenséget, sehová se mehettek a nélkül, hogy felügyelő ne lett volna a hátuk mögött; ha egy kicsit köhögtek, apjok mellczukorkákkal és más effélével tömte őket; s a míg az ötödik évöket el nem érték, mindegyikőjöknek, könyörület nélkül, gyapottal bélelt, roppant fejvédőt kellett viselniök. Meg kell adni, hogy ez az utóbbi Homaisnénak a rögeszméje volt; férje nem pártolta az ötletet, sőt magában igen búslakodott miatta, mert attól tartott, hogy ha a gyermek feje állandóan ekkora nyomás alatt áll, ez csak káros hatással lehet értelmi fejlődésére.