L’idée de revoir les lieux où s’était passée sa jeunesse l’exaltait sans doute, car tout le long du chemin il n’arrêta pas de discourir; puis, à peine arrivé, il sauta vivement de la voiture pour se mettre en quête de Léon; et le clerc eut beau se débattre, M. Homais l’entraîna vers le grand café de Normandie, où il entra majestueusement sans retirer son chapeau, estimant fort provincial de se découvrir dans un endroit public.
Az a gondolat, hogy nemsokára ismét látni fogja azt a helyet, a hol fiatalságának évei annyi örömben teltek el, alighanem igen felizgatta, mert az egész úton folyton beszélt, a nélkül, hogy egy percznyi szünetet tartott volna. Mikor megérkeztek, vígan lebbent le a kocsiról, s azonnal fölkereste Léont; és a közjegyzősegéd hiába védekezett, hiába hozakodott elő tízféle kifogással, el kellett mennie vele a Normandiához czímzett kávéház és vendéglő étkező termébe, a hová Homais nagy garral lépett be, a mellét kidüllesztve, s a kalapját fenn tartva a fején, mert azt vallotta, hogy nyilvános helyen csak falusi ember veszi le a kalapját.