– Eh bien, c’est tout, conclut Woland en faisant une grimace quand Hella pressait son genou un peu plus fortement. Compagnie peu nombreuse, comme vous le voyez, et de plus, disparate et sans malice. Il se tut, et d’un air distrait, fit tourner son globe. Celui-ci avait été fabriqué avec un art si parfait que les océans bleus remuaient, et que la calotte du pôle paraissait réellement gelée et couverte de neige.
Ennyien volnánk - végezte Woland, és fájdalmasan elfintorította arcát, amikor Hella különösen erősen dörzsölte a térdét. - Amint látja, eléggé kis létszámú, vegyes és barátságos kis társaság. - Elhallgatott, és forgatni kezdte földgömbjét, amely olyan csodálatos élethíven volt megalkotva, hogy a kék tengerek hullámzottak rajta, a sarkvidéket pedig valódi hó- meg jégsapka födte.