– Ah ! non, non (répondit Niza en avançant d’un air capricieux sa lèvre inférieure, de sorte que son visage, le plus joli visage que Judas eût jamais vu de sa vie, lui parut encore plus joli), je m’ennuyais.
Jaj, dehogyis! - felelte Nisza, és szeszélyesen elbiggyesztette alsó ajkát: Júdásnak úgy tetszett, hogy az arca - a legszebb arc, amelyet valaha életében látott - ettől még szebb lett. - Eluntam az otthon ülést.