Et chaque petit verre allongeait la ribambelle maudite des figures détestées, parmi lesquelles on reconnaissait Sergueï Gerardovitch Dunchil, la belle Ida Herculanovna, le rouquin propriétaire d’un troupeau d’oies, et le sincère Nikolaï Kanavkine.
És minden pohárral új meg új gyűlöletes emlékek bukkantak föl benne, hosszú sorban vonult el előtte Szergej Gerardovics Duncsil, a szépséges Ida Herkulanovna, a vörös lúdtenyésztő, a nyíltszívű Nyikolaj Kanavkin...