Il y avait une scène, fermée par un rideau de velours cramoisi constellé non pas d’étoiles mais d’images agrandies de pièces de dix roubles en or ; il y avait un trou du souffleur, et même un public.
Ott volt a színpad is, a bársonyfüggöny összehúzva, a sötét meggyszínű alapra felnagyított arany tízrubelesek voltak hímezve, mint megannyi csillag. Volt súgólyuk - sőt közönséget is látott Nyikanor Ivanovics,