Dans l’angle, derrière la porte, des brodequins à clous luisants étaient rangés sous la dalle du lavoir, près d’une bouteille pleine d’huile qui portait une plume à son goulot; un Mathieu Laensberg traînait sur la cheminée poudreuse, parmi des pierres à fusil, des bouts de chandelle et des morceaux d’amadou.
Az ajtó mögött, a sarokban, egy mosdónak az alján, fénylő szegekkel kivert czipők állottak sorjában; ezek mellett egy olajjal telt üveg nyakából lúdtollszár kandikált ki. A poros kemenczén a Mathieu Laensberg kanonokról elnevezett időjós-kalendárium egy példánya hevert, tűzkövek, gyertyavégek és taplódarabok között.