Ainsi, Napoléon représentait la gloire et Franklin la liberté; Irma, peut-être, était une concession au romantisme; mais Athalie, un hommage au plus immortel chef-d’oeuvre de la scène française.
Napoleon a dicsőséget, Franklin a szabadságot képviselte; az Irma névvel a romantikának tett egy kis engedményt; az Athalie névvel végül a franczia drámairodalom legremekebb alkotása iránt érzett hódolatát akarta kifejezni.