Amy Eshton n'entendit pas cette phrase ou ne voulut pas y faire attention, car elle s'écria de sa voix douce et enfantine: «Louisa et moi, nous avions aussi l'habitude de tourmenter notre gouvernante; mais elle était si bonne qu'elle supportait tout; rien ne l'irritait; jamais elle ne se fâchait, n'est-ce pas, Louisa?
Amy Eshton, úgy látszik, vagy nem hallotta ezt a parancsot, vagy nem törődött vele, mert lágy, gyermekes hangján továbbfűzte a témát: - Mi is sokat bosszantottuk a nevelőnőnket, ugye, Louisa? De az olyan áldott teremtés volt, hogy soha nem haragudott, nem lehetett kihozni a sodrából.