Le menuisier de la ville avait dressé des échafauds sur lesquels devaient se tenir les dames invitées; l'épicier de la ville avait garni les salles de deux cents flambeaux de cire blanche, ce qui était un luxe inouï pour cette époque; enfin vingt violons avaient été prévenus, et le prix qu'on leur accordait avait été fixé au double du prix ordinaire, attendu, dit ce rapport, qu'ils devaient sonner toute la nuit.
A város fő asztalosa állványokat emelt: ezen foglal majd helyet a meghívott hölgykoszorú; a fő fűszeres kétszáz fehér viaszfáklyával ékesítette fel a termeket; hallatlan fényűzés ekkoriban! Végül húsz hegedűst szerződtettek, és fizetségüket a szokásos bér kétszeresében szabták meg, tekintettel arra, mint emlékiratunkban olvasható, hogy a muzsikálás egész éjszaka egyetlen percig sem szünetelhet.