«Taisez-vous donc madame, dit-il, votre chanson est triste comme un _De profondis_, et si, outre l'agrément d'être en garnison ici, il faut encore y entendre de pareilles choses, ce sera à n'y point tenir.
Hallgasson, asszonyom! oly szomorú az éneke, akár a De profundis;[31] már az is elég öröm, hogy itt katonáskodom, de ha ráadásul ilyen muzsikát hallgatok, nem bírom itt tovább.