Ce sourire parut à d'Artagnan d'un mauvais augure; seulement, comme notre Gascon n'était pas facile à intimider, ou que plutôt, grâce à un grand orgueil naturel aux gens de son pays, il ne laissait pas voir facilement ce qui se passait dans son âme, quand ce qui s'y passait ressemblait à de la crainte, il se campa fièrement devant MM. les gardes et attendit la main sur la hanche, dans une attitude qui ne manquait pas de majesté.
D'Artagnan rossz előjelet látott ebben a mosolyban, de gascogne-i létére nem egykönnyen lehetett megfélemlíteni, azaz mivel az alma nem esik messze a fájától, benne is elevenen élt atyái gascogne-i gőgje, és senkinek sem kötötte orrára, mi zajlik le bensejében, főleg, ha olyasmi zajlott, amit félsznek lehetett volna nevezni; így aztán legényesen megvetette lábát a gárdista urak előtt, és csípőre tett kézzel, nem minden méltóság híján várakozott.