Elle brulait d’etre sur les lieux, de pouvoir se renseigner, et de partager avec sa sour les soucis qui dans une maison aussi bouleversée, et en l’absence du pere, devaient retomber uniquement sur Jane. Malgré sa crainte de voir rester vains les efforts tentés pour sauver Lydia, elle estimait l’intervention de son oncle de la plus haute importance et attendait son retour dans la plus douloureuse agitation. Mr. et Mrs. Gardiner arriverent tout effrayés, le rapport du domestique leur ayant fait croire que leur niece se trouvait subitement malade. Elle les rassura sur ce point, et leur communiqua immédiatement les deux lettres de Jane. D’une voix tremblante d’émotion, elle souligna le post-scriptum de la seconde. L’affliction de Mr. et de Mrs. Gardiner fut profonde, bien que Lydia n’eut jamais été leur favorite, mais il ne s’agissait pas d’elle seule ; sa disgrâce atteignait toute sa famille. Apres les premieres exclamations de surprise et d’horreur, Mr. Gardiner promit sans hésiter tout son concours ; sa niece, bien qu’elle n’attendît pas moins de lui, le remercia avec des larmes de reconnaissance. Tous trois se trouvant animés du meme esprit, leurs dispositions en vue du départ furent prises rapidement ; il fallait se mettre en route aussi vite que possible. – Et notre invitation a Pemberley ? qu’allons-nous faire a ce sujet ? s’écria Mrs. Gardiner. John nous a dit que Mr. Darcy était présent quand vous l’avez envoyé nous chercher. Est-ce bien exact ?
Egyetlen vágya volt csak: hogy otthon lehessen, halljon, lásson mindent, a helyszínen legyen, megossza Jane-nel a gondokat, melyek most mind őrá szakadtak ebben a felbomlott családban, ahol az apa távol van, az anya képtelen bármi erőfeszítésre, s maga is állandó gondozásra szorul; s bár szinte bizonyosra vette, hogy semmit sem tehetnek Lydiáért, mégis nagybátyja közbelépésétől várt mindent, s amíg ő meg nem jelent a szobában, Elizát gyötrő türelmetlenség kínozta. Gardinerék rémülten siettek vissza, mert az inas szavaiból azt vették ki, hogy unokahúguk hirtelen rosszul lett. Elizabeth erre nézve rögtön megnyugtatta őket, aztán sietve elmondta, miért üzent értük, felolvasta a két levelet, remegő, de nyomatékos hangon emelve ki a második levél utóiratát. Gardinerék sohasem kedvelték Lydiát, de mégis mélyen megdöbbentek. Nemcsak Lydia ügye volt ez, hanem mindnyájuké; s az első meglepett és felháborodott felkiáltások után Mr. Gardiner készségesen megígérte, hogy megtesz minden tőle telhetőt. Elizabeth számított ugyan erre, mégis a hála könnyeivel szemében mondott köszönetet; s mivel mindhármukat ugyanaz a vágy űzte, hamar megállapodtak az elutazás dolgában. Indulni kell, méghozzá minél hamarabb. - De mi lesz a pemberleyi meghívással? - kiáltotta Mrs. Gardiner. - John azt mondta, hogy Mr. Darcy itt volt, mikor értünk küldtél; igaz ez?