En effet, considéré même auprès de M. de Tréville, l'élégant et noble courtisan, Athos, dans ses jours de belle humeur, pouvait soutenir avantageusement la comparaison; il était de taille moyenne, mais cette taille était si admirablement prise et si bien proportionnée, que, plus d'une fois, dans ses luttes avec Porthos, il avait fait plier le géant dont la force physique était devenue proverbiale parmi les mousquetaires; sa tête, aux yeux perçants, au nez droit, au menton dessiné comme celui de Brutus, avait un caractère indéfinissable de grandeur et de grâce; ses mains, dont il ne prenait aucun soin, faisaient le désespoir d'Aramis, qui cultivait les siennes à grand renfort de pâte d'amandes et d'huile parfumée; le son de sa voix était pénétrant et mélodieux tout à la fois, et puis, ce qu'il y avait d'indéfinissable dans Athos, qui se faisait toujours obscur et petit, c'était cette science délicate du monde et des usages de la plus brillante société, cette habitude de bonne maison qui perçait comme à son insu dans ses moindres actions.
Igen, Athos, amikor egy-egy nap jókedvében volt, még Tréville úrral, az elegáns, nemes udvaronccal is előnyösen állta az összehasonlítást, közepes, de bámulatosan jól formált és arányos termete olyan erőt adott neki, hogyha időnként összemérte erejét Porthosszal, nemegyszer visszavonulásra késztette az óriás testőrt, akinek testi ereje közmondásossá vált bajtársai között; pillantása átható, orra egyenes, állát, arcát mintha Brutusról mintázták volna, a nagyság és a báj megfoghatatlan hangulata lengte be; keze, anélkül, hogy ápolta volna, a kétségbeesés szélére sodorta Aramist, aki cseppet sem fukarkodott a kézápolásban a mandulakrémmel s az illatos olajjal, hangja telten és egyben dallamosan csengett; - egészben véve volt valami megfoghatatlan Athosban, hiába húzta össze magát, hiába burkolódzott szüntelenül félhomályba: legkisebb dolgain is kiütközött, szinte önkéntelenül, mennyire ismeri a világot, s az előkelő körök szokásait, mennyire megszokta az úri életet.