«Je fus longtemps à pouvoir me rendre compte du lieu où je me trouvais et de tous les détails que je rapporte, mon esprit semblait lutter inutilement pour secouer les pesantes ténèbres de ce sommeil auquel je ne pouvais m'arracher; j'avais des perceptions vagues d'un espace parcouru, du roulement d'une voiture, d'un rêve horrible dans lequel mes forces se seraient épuisées; mais tout cela était si sombre et si indistinct dans ma pensée, que ces événements semblaient appartenir à une autre vie que la mienne et cependant mêlée à la mienne par une fantastique dualité.
Hosszú időbe telt, amíg felismertem, hol is vagyok, és érzékeltem ezeket a részleteket; öntudatom szinte reménytelenül vergődött, hogy levesse magáról a sötét álom ólomsúlyait; volt valami ködös emlékem arról, hogy helyet változtatok, kocsirobogást hall a fülem, s egy szörnyű álom felemészti minden erőmet, mindez azonban oly sötéten, kuszán kavargott tudatomban, mintha nem is velem történne, hanem valaki mással, de azért mégiscsak velem, valami képtelen kettősségbe fonódva.