Et, sans écouter la mère Lefrançois, qui le rappelait pour lui en conter plus long, le pharmacien s’éloigna d’un pas rapide, sourire aux lèvres et jarret tendu, distribuant de droite et de gauche quantité de salutations et emplissant beaucoup d’espace avec les grandes basques de son habit noir, qui flottaient au vent derrière lui.
Nem hallgatott tovább Lefrançois anyóra - a ki vissza akarta híni, hogy további részleteket mondhasson az esetről - hanem elsietett, fontoskodó ábrázattal, jobbra-balra köszöngetve és mosolyokat osztogatva, s mindenütt sok helyet foglalva el fekete frakkjának nagy lebernyegével, mely csak úgy lengett utána.