Milady devint aussi pâle que les draps dans lesquels elle était couchée, et, si maîtresse qu'elle fût d'elle-même, ne put s'empêcher de pousser un cri en saisissant la main de son interlocutrice et en la dévorant du regard.
Milady arca fehérebb lett, mint ágyán a lepedő, és bármint uralkodott is önmagán, nem állhatta meg, hogy fel ne sikoltson: megragadta a fiatalasszony kezét, és majd elnyelte szemével.