Elle se laissa donc glisser dans les méandres lamartiniens, écouta les harpes sur les lacs, tous les chants de cygnes mourants, toutes les chutes de feuilles, les vierges pures qui montent au ciel, et la voix de l’Éternel discourant dans les vallons.
Lélekben a tó felett megrezdülő hárfahangokat, a haldokló hattyuk énekét, a falevelek hullását, az égbe repülő szüzek szárnyainak suhanását, és az Örökkévalónak minden völgyeket átható szavát hallgatta.