Souriant, dans son désarroi, d’un air complice, Nicanor Ivanovitch se retrouva, sans savoir comment, devant le bureau du défunt, où Koroviev, avec un savoir-faire et une rapidité remarquables, établit un contrat en deux exemplaires. Cela fait, il disparut dans la chambre à coucher, dont il revint presque aussitôt : les deux exemplaires portaient le large paraphe de l’étranger.
Nyikanor Ivanovics zavartan vigyorgott, maga sem tudta, hogyan került a megboldogult íróasztalához, ahol Korovjov ördögien fürgén, ügyesen máris megírta két példányban a szerződést, beszaladt vele a hálószobába, és amikor visszatért, mindkét példányon ott díszelgett a külföldi artista lendületes aláírása. Az elnök is aláírta.