En effet, le rêve du pauvre Bazin avait toujours été de servir un homme d'Église, et il attendait avec impatience le moment sans cesse entrevu dans l'avenir où Aramis jetterait enfin la casaque aux orties pour prendre la soutane.
Mert szegény Bazin mindig arról álmodozott, hogy egyházi férfiú szolgálatába áll, és türelmetlenül várta az időről időre felkínálkozó pillanatot, amikor Aramis végre-valahára szögre akasztja a testőrzubbonyt, és csuhát ölt.