Puis j'épiais le passage du sommelier et du cocher; j'écoutais le son du piano et de la harpe, le bruit des verres et des porcelaines, au moment où l'on apportait les rafraîchissements dans le salon. Quelquefois même, lorsque la porte s'ouvrait, le murmure interrompu de la conversation arrivait jusqu'à moi.
Utánuk néztem, amint leereszkedtek a lépcsőn, aztán egy darabig hallgattam a zongora és a hárfa hangját - a szalonból felszűrődött a zene -, a komornyik és az inas jövését-menését, a kristály és porcelán csörrenését, ahogy a frissítőket körülkínálták; még a beszélgetés zümmögése is fölhallatszott, ha a szalonajtók nyíltak-csukódtak.