Il les fallait cacher, c’était une affaire; on les lisait au dortoir. Maniant délicatement leurs belles reliures de satin, Emma fixait ses regards éblouis sur le nom des auteurs inconnus qui avaient signé, le plus souvent, comtes ou vicomtes, au bas de leurs pièces.
Ezeket a könyveket el kellett rejteni, ami nem volt könnyü dolog; csak titokban olvashatták, éjjel, a hálóteremben. Emma alig mert hozzányulni szép, selyem kötésükhöz, s káprázó szemmel nézte az emléksorok iróinak nevét; többnyire grófok és vicomte-ok voltak.