Charles la considérait avec le regard trouble d’un homme ivre, tout en écoutant, immobile, les derniers cris de l’amputé qui se suivaient en modulations traînantes, coupées de saccades aiguës, comme le hurlement lointain de quelque bête qu’on égorge.
Károly a részeg ember zavaros tekintetével meredt feleségére, s közben mozdulatlanul hallgatta a megcsonkított ember utolsó kiáltásait, melyek hol elnyujtottan s nyöszörgéssel, hörgéssel vegyesen hangzottak, hol éles ordításba csaptak át, mint a hogyan, messziről, annak az állatnak az üvöltözése hallatszik, a melynek a nyakát szegik.