Parmi les fenêtres du village, il y en avait une encore plus souvent occupée; car, le dimanche, depuis le matin jusqu’à la nuit, et chaque après-midi, si le temps était clair, on voyait à la lucarne d’un grenier le profil maigre de M. Binet penché sur son tour, dont le ronflement monotone s’entendait jusqu’au Lion d’or
A falunak csak egy ablaka volt, a melyet még többször használtak: a Binet-é. Ha az idő szép volt, vasárnap reggeltől késő estig, hétköznap pedig egész délután ott lehetett látni egy padlásszoba ablakában a vékony arczélű agglegényt, a mint ide-oda hajlongott esztergapadja fölött, melynek egyhangu berregése elhallatszott egészen az Arany oroszlán-ig.