Puis, s’il rencontrait des yeux la boîte à ouvrage, un ruban qui traînait ou même une épingle restée dans une fente de la table, il se prenait à rêver, et il avait l’air si triste, qu’elle devenait triste comme lui.
Aztán, ha tekintete rá tévedt Emma munka-kosarára, egy-egy pántlikára, mely régóta ott hányódott-vetődött a munka-kosárban, vagy akár csak egy gombostűre, mely az asztal hasadékába esett és ott maradt: elmerengett, és arcza olyan szomorú volt, hogy a kis lánya is elszomorodott.