Homais souffrait en écoutant ce discours, et il dissimulait son malaise sous un sourire de courtisan, ayant besoin de ménager M. Canivet, dont les ordonnances quelquefois arrivaient jusqu’à Yonville; aussi ne prit-il pas la défense de Bovary, ne fit-il même aucune observation, et, abandonnant ses principes, il sacrifia sa dignité aux intérêts plus sérieux de sort négoce.
Homaisnak igen rosszúl esett ezt a kifakadást végig hallgatnia, de rosszkedvét egy udvarfi mosolygásával leplezte, mert nem akarta magára haragitani Canivet urat, a kinek a reczeptjei néha Yonvilleba is eljutottak; azért nem kelt Bovarynak a védelmére, sőt a legcsekélyebb észrevételt se koczkáztatta meg, hanem cserben hagyva elveit, feláldozta méltóságérzetét üzlete komolyabb érdekének.