Au pied de la colline, près de l’accès laissé libre par les cavaliers, le petit commandant de l’aile, le front moite et le dos de sa légère tunique blanche taché de sueur, s’approchait de temps à autre d’un seau de cuir apporté par le premier peloton, où il puisait de l’eau dans le creux de ses mains, afin de se désaltérer et d’humecter son turban.
Az ala kis termetű szír parancsnoka - homlokán veríték gyöngyözött, fehér inge sötétlett a hátán az izzadságtól - a hegy lábánál állt, közvetlenül a nyitva hagyott feljáró mellett; minduntalan oda-odalépett az első szakasznál elhelyezett bőrcsöbörhöz, tenyerével vizet merített belőle, ivott, és megnedvesítette turbánját.