« C’est un lieu merveilleux, notre lande, me dit-il en promenant son regard sur les ondulations de terrain. On ne se lasse jamais de la lande.
Hát bizony, csodálatos hely a lápvidék! - jegyezte meg kísérőm, és végigfuttatta tekintetét a dimbes-dombos lankákon s a hosszú, zöld dombhátakon, melyeken fantasztikus hullámok gyanánt tolultak egymásra a kihűlt, habos gránittarajok. - Sosem lehet megunni!