Le poète leva sa bougie au-dessus de sa tête et dit d’une voix forte : – Bonjour à vous, amis ! (Après quoi il regarda sous la table la plus proche et s’écria avec une profonde tristesse :) Non !
A költő feje fölé emelte a gyertyát, és hangosan köszönt: - Üdvözöllek, barátaim! - Majd benézett a legközelebbi asztal alá, és bosszúsan megállapította: - Itt sincs! Két hang szólalt meg.