Je n’ai même pas eu le temps de pousser un cri : plus de type à tête de chat, envolé ! et là… ce… ce costume… Hiii !… glapit Anna Richardovna en ouvrant une bouche distendue, informe.
Meg se nyikkantam; hát, mire odanézek, eltűnt a kandúrképű, és Prohor Petrovics helyén ott ül az öl... az öl... az öltönye! Brühühüüü! - És Anna Ricsardovna hangos bőgésben tört ki, félrehúzva száját, amelynek már nem is volt száj formája.