«À ces mots, il se retira, j'entendis s'ouvrir et se refermer la porte, et je restai abîmée, moins encore, je l'avoue, dans ma douleur, que dans la honte de ne m'être pas vengée.
Azzal eltávozott; hallottam kinyílni s bezárulni ajtót; én pedig ott maradtam megsemmisülten, megvallom, nem is annyira a fájdalomtól, mint szégyenemben, hogy nem álltam rajta bosszút.