Fagot, à genoux, maniait inlassablement le chausse-pied : le chat, succombant sous des monceaux de sacs à main et de souliers, ne cessait d’aller et venir entre les vitrines et les tabourets, et la jeune fille au cou mutilé qui, à tout instant, disparaissait, revenait, disparaissait à nouveau, en vint à ne plus jacasser qu’en français, mais – chose singulière – toutes les femmes la comprenaient à demi-mot, mêmes celles qui ne connaissaient pas un mot de cette langue.
Fagót térdelve működött a fém cipőhúzóval, a kandúr cipő- meg retikülhalmazok alatt roskadozva szaladgált ide-oda a vitrinek meg a taburettek között, a sebhelyes nyakú leány hol eltűnt, hol előtűnt; végül már csak franciául csacsogott, s az volt a bámulatos, hogy a nők valamennyien fél szóból is megértették, még azok is, akik egy árva szót sem tudtak franciául.