Il accusait généreusement son orgueil, confessant qu’il lui avait semblé au-dessus de lui de mettre le monde au courant de ses affaires privées ; sa réputation devait répondre pour lui. Il estimait donc de son devoir d’essayer de réparer le mal qu’il avait involontairement causé.
Nagylelkűen saját túlzott büszkeségének tulajdonította ezt az egész szerencsétlen ügyet - mint maga mondta, régebben méltóságán alulinak tartotta volna, hogy bárkinek is beszámoljon tetteiről vagy indokairól; úgy vélte, hogy jelleme önmagáért beszél Most kötelességének érzi, hogy kezébe vegye a dolgot, és tőle telhetőleg orvosolja a bajt, amelyet saját maga idézett fel.