Thalcave, sans remarquer l’admiration produite par sa grâce naturelle, son aisance et sa fière désinvolture, prit la tête de la troupe, et l’on partit, tantôt au galop, tantôt au pas des chevaux, auxquels l’allure du trot semblait être inconnue.
Thalcave észre sem véve a csodálatot, melyet természet adta kecsessége, magabiztossága, büszke elfogulatlansága váltott ki nézőiből, a csapat élére rúgtatott. Útnak indultak; hol vágtattak, hol lépésben mentek, a lovak szemmel láthatóan nem tudták, mi az ügetés.