«Tout ce que le coeur d'une femme peut contenir de superbe mépris et de paroles dédaigneuses, je le versai sur cet homme; sans doute, il était habitué à de pareils reproches; car il m'écouta calme, souriant, et les bras croisés sur la poitrine; puis, lorsqu'il crut que j'avais tout dit, il s'avança vers moi; je bondis vers la table, je saisis un couteau, je l'appuyai sur ma poitrine.
Ami gőgös megvetés, ami becsmérlő szó egy asszony lelkében megterem, mind a fejére zúdítottam; bizonyára megszokta már az efféle szidalmakat, mert összefonta karját, és nyugodtan, mosolyogva hallgatott, amikor pedig azt hitte, kifogytam a szóból, felém indult; én az asztalhoz ugrottam, kést ragadtam, és magam ellen fordítottam.