Peu à peu l'enchanteresse avait revêtu cette parure magique qu'elle reprenait et quittait à volonté, c'est-à- dire la beauté, la douceur, les larmes et surtout l'irrésistible attrait de la volupté mystique, la plus dévorante des voluptés.
A boszorkány észrevétlenül újra magára öltötte bűvös mezét, melyet kénye-kedvére vett fel és dobott le; magára öltötte a szépséget, a bájt, a könnyes arcot és főként a legpusztítóbb gyönyör, a misztikus gyönyör leküzdhetetlen varázserejét.