– Oh oui, oh oui ! coupa Koroviev en ôtant le mouchoir de sa figure. Rien qu’en vous voyant, j’ai deviné que c’était vous !
Persze, persze! - vágott a szavába Korovjov, a zsebkendőt leeresztve. - Mindjárt kitaláltam, hogy ön az! - Csak úgy rázta a zokogás, szinte kiabálva folytatta: - Micsoda gyász, milyen szomorú eset!