«Enfin j'entendis le bruit si connu de la porte qui s'ouvrait et se refermait; j'entendis, malgré l'épaisseur du tapis, un pas qui faisait crier le parquet; je vis, malgré l'obscurité, une ombre qui approchait de mon lit.
Végre, meghallottam a feltáruló, majd becsukódó ajtó jól ismert csikordulását; hallottam, mint rezzen meg a vastag szőnyeg alatt is a padló; ágyamhoz egy árnyék közeledett a sötétségben.