Rodolphe, l’ayant aperçu de loin, avait pris un train rapide; mais madame Bovary s’essouffla; il se ralentit donc et lui dit en souriant, d’un ton brutal:
Rudolf már messziről észrevette, s egyszerre nagyon sebesen kezdett menni; de Bovarynénak elállott a lélekzete; Rudolf tehát meglassította a járását, s mosolyogva szólt, nyers őszinteséggel: