«Maintenant, messieurs, dit Athos lorsqu'il se fut assuré qu'il y avait cinq chambres de libres dans l'hôtel, retirons-nous chacun chez soi; d'Artagnan a besoin d'être seul pour pleurer et vous pour dormir.
Most pedig, uraim - szólt Athos, amikor megállapította, hogy van mindnyájuk részére üres szoba a fogadóban -, vonuljon ki-ki a szobájába; legjobb, ha D'Artagnan egyedül marad, hogy kisírja és kialudja magát.