Tout à coup elle se frappa le front, poussa un cri, car le souvenir de Rodolphe, comme un grand éclair dans une nuit sombre, lui avait passé dans l’âme.
Emma egyszerre a homlokára csapott és felsikoltott, mert eszébe jutott: Rudolf!... s első kedvesének emléke úgy járta át a lelkét, mint egy nagy villámlás a sötét éjszakát.