«Monsieur! s'écria-t-elle, soyez bon, soyez clément, écoutez ma prière: ce couteau que la fatale prudence du baron m'a enlevé, parce qu'il sait l'usage que j'en veux faire; oh! écoutez-moi jusqu'au bout! ce couteau, rendez-le moi une minute seulement, par grâce, par pitié!
Uram! - kiáltotta. - Irgalmazzon nekem, legyen jó, hallgassa meg könyörgésemet: a báró kárhozatos óvatossága kicsavarta kezemből a kést, mert sejti, mire készülök, de kérem, hallgasson végig! a kést, kegyelem, irgalom! csupán egy percre adja vissza nekem a kést! s a lába nyomát is megcsókolom; higgye el, rám csukhatja az ajtót, nem forralok én semmit kegyed ellen; hogy is tehetnék ilyet, istenem! éppen azzal, aki egymaga volt hozzám irgalmas, jó és egyenes!