M. Homais, vers les liqueurs, entonna le Dieu des bonnes gens. M. Léon chanta une barcarolle, et madame Bovary mère, qui était la marraine, une romance du temps de l’Empire; enfin M. Bovary père exigea que l’on descendît l’enfant, et se mit à le baptiser avec un verre de champagne qu’il lui versait de haut sur la tête.
Homais ur, mikor a likőrökre került a sor, rázendítette a jó istenről és a jó emberekről szóló dalt, Léon úr elénekelt egy barcarollet, a keresztanya pedig, az idősebb Bovaryné, egy románczot, mely az első császárság idejében volt divatos. Ekkor az idősebb Bovary úr lehozatta a kis leányt, s hogy ő is megkeresztelje, egy pár csepp champagne-it öntött a gyermek fejetetejére.