Emma ressemblait à toutes les maîtresses; et le charme de la nouveauté, peu à peu tombant comme un vêtement, laissait voir à nu l’éternelle monotonie de la passion, qui a toujours les mêmes formes et le même langage.
Emma szerelmének a kifejezésében csakolyan volt, mint a többi kedvese; az ujság varázsa, mint egy öltözet, melyet darabonkint levetnek, lassankint leomlott róla, és Rudolf most már egész meztelenségében láthatta az örökkön egyhangú szenvedélyt, melynek mindig ugyanazok a formái s mindig ugyanazok a szólamai.