Je m'appuyai contre une des colonnes de la galerie, ramenant sur ma poitrine mon manteau de drap; je tâchai d'oublier le froid qui m'assaillait au dehors et la faim qui me rongeait au dedans.
A veranda egyik oszlopának támaszkodtam, szorosan magam köré csavartam a szürke köpenyt, megpróbáltam elfeledkezni a hidegről, amely kívülről kínzott, s az éhségről, amely belülről gyötört, és átadtam magam a szemlélődésnek és a gondolkozásnak.