«Je me traînai vers mon lit, pour y chercher la seule défense qui me restât, mon couteau sauveur; mais je ne pus arriver jusqu'au chevet: je tombai à genoux, les mains cramponnées à l'une des colonnes du pied; alors, je compris que j'étais perdue.»
Az ágyamhoz vonszoltam magam, egyetlen védőfegyveremet akartam: megmentőmet, a késemet, ám csak az ágy végéig jutottam, ott térdre rogytam, kezem görcsösen rátapadt az ágy egyik tartóoszlopára; tudtam, hogy végem van.