Enfin elle courut à son étude, et, perdue dans toute sorte de conjectures, l’accusant d’indifférence et se reprochant à elle-même sa faiblesse, elle passa l’après-midi le front collé contre les carreaux.
Aztán elszaladt a hivatalába, s minthogy nem találta ott, találgatni kezdte, de nem tudta elképzelni, mi történhetett vele. Gondolatában közönbösséggel, hidegséggel vádolta kedvesét, és minduntalan a szemére vetve magamagának, hogy az oktalanságig türelmes és rettenetesen gyönge, a délután első óráit azzal töltötte, hogy, homlokát az ablaküvegre nyomva, egyre leste: vajon nem jön-e már Léon?