Un soir que Charles l’écoutait, elle recommença quatre fois de suite le même morceau, et toujours en se dépitant, tandis que, sans y remarquer de différence, il s’écriait:
Egy este, mikor Károly boldogan hallgatta a játékát, négyszer is ujra kezdte ugyanazt a zenedarabot, és folyton boszankodott, mialatt Károly, a ki nem vette észre, hogy Emma hibásan játszik, egyre lelkesedett: