Un jour qu’au plus fort de sa maladie elle s’était crue agonisante, elle avait demandé la communion; et, à mesure que l’on faisait dans sa chambre les préparatifs pour le sacrement, que l’on disposait en autel la commode encombrée de sirops et que Félicité semait par terre des fleurs de dahlia, Emma sentait quelque chose de fort passant sur elle, qui la débarrassait de ses douleurs, de toute perception, de tout sentiment.
A mikor még nagyon beteg volt, s egy napon azt hitte, hogy haldoklásának az órája következik, kijelentette, hogy meg akar áldozni; és mialatt szobájában arra készülődtek, hogy a haldoklók szentségét megfelelő környezetben adhassák, fel neki, - mialatt a fiókos szekrényt, melyen egész sereg szirupos üveg hevert, lepellel vonták be és oltárrá alakították át, Félicité pedig georgina-virággal szórta tele a padlót: Emma egyszerre ugy érezte, hogy egy titokzatos hatalom fogja körül, mely egy pillanat alatt megszabadította minden fájdalmától, minden érzésétől, s lelkének minden földi képzetétől.