Là, sous un entassement de chiffons de soie, elle prit l’unique richesse qu’elle possédât dans la vie. C’était un vieil album de cuir marron où se trouvait une photographie du Maître, un livret de caisse d’épargne au nom de celui-ci, où était inscrit un dépôt de dix mille roubles, des pétales de rose séchés, rangés à plat entre des feuilles de papier à cigarettes, et tout un cahier de feuilles dactylographiées, dont le bord inférieur était rongé par le feu.
Leguggolt az első szekrény elé, kihúzta az alsó fiókot, és egy halom selyemrongy alól kihúzta azt, amit e földön egyetlen kincsének tekintett: egy ócska barna bőrmappát, amelyben a Mester fényképét őrizte, egy névre szóló tízezer rubeles betétkönyvet, egy selyempapír közé préselt rózsa aszott szirmait meg egy megpörkölődött szélű, gépírásos, teljes ív nagyságú füzet maradványait.