Cependant, il y avait sur ce front couvert de gouttes froides, sur ces lèvres balbutiantes, dans ces prunelles égarées, dans l’étreinte de ces bras, quelque chose d’extrême, de vague et de lugubre, qui semblait à Léon se glisser entre eux, subtilement, comme pour les séparer.
De volt valami ezen a homlokon, a melyen hideg verejték-cseppek gyöngyöztek, ezeken a szerelmi suttogást dadogó ajkakon, ebben a tévedező szemfényben, és volt valami karjainak ölelésében, a mi Léont megdöbbentette. Valami nagyon különös, valami megmagyarázhatatlan, valami ijesztő, sőt elrettentő.