Faisant signe à La Houdinière et à Cahusac de s'arrêter, il descendit de cheval et s'approcha de ces rieurs suspects, espérant qu'à l'aide du sable qui assourdissait ses pas, et de la haie qui voilait sa marche, il pourrait entendre quelques mots de cette conversation qui lui paraissait si intéressante; à dix pas de la haie seulement il reconnut le babil gascon de d'Artagnan, et comme il savait déjà que ces hommes étaient des mousquetaires, il ne douta pas que les trois autres ne fussent ceux qu'on appelait les inséparables, c'est-à-dire Athos, Porthos et Aramis.
Intett Cahusacnak és La Houdinière-nek, hogy álljanak meg, leszállt lováról, s a gyanúsan jókedvű társasághoz közelített, remélve, hogy a lépteinek neszét elnyelő homok és az alakját leplező sövény jóvoltából elcsíphet néhány szót az érdekesnek ígérkező beszélgetésből. Csupán tíz lépésről ismerte fel egyikük hangjában a gascogne-i zamatot, és mivel már tudta, hogy a férfiak testőrök, semmi kétsége nem volt afelől, ki a másik három; ki is volna más, mint az elválhatatlanok, vagyis: Athos, Porthos meg Aramis?