Il était coiffé d’une casquette de voyage, chaussé de fortes bottines jaunes et de guêtres de cuir, vêtu d’un pantalon de velours marron et d’une jaquette de même étoffe, dont les poches innombrables semblaient bourrées de calepins, d’agendas, de carnets, de portefeuilles, et de mille objets aussi embarrassants qu’inutiles, sans parler d’une longue-vue qu’il portait en bandoulière.
Útisapkát viselt, erős, sárga cipőt lábszárvédővel, barna bársonynadrágot, hasonló anyagból készült kabátot, melynek zsebei számtalan notesztól, naptártól, füzettől, tárcától és csomó más haszontalan dologtól duzzadtak, nem is beszélve a látcsőről, amit a vállán keresztbe vetett szíjon hordott.