Puis, cent pas plus loin, elle s’arrêta de nouveau; et, à travers son voile, qui de son chapeau d’homme descendait obliquement sur ses hanches, on distinguait son visage dans une transparence bleuâtre, comme si elle eût nagé sous des flots d’azur.
Vagy száz lépéssel odább Emma ismét megállapodott, és átlátszó, kékes fátyolán át, mely magastetejü kalapjáról hosszú görbevonalban omlott le csípőjére, arcza úgy tűnt fel, mintha égszínkék hullámok közül tekintene ki.