Dans le clair-obscur de l’atelier, la poussière blonde s’envolait de son outil, comme une aigrette d’étincelles sous les fers d’un cheval au galop; les deux roues tournaient, ronflaient; Binet souriait, le menton baissé, les narines ouvertes, et semblait enfin perdu dans un de ces bonheurs complets, n’appartenant sans doute qu’aux occupations médiocres, qui amusent l’intelligence par des difficultés faciles, et l’assouvissent en une réalisation au delà de laquelle il n’y a pas à rêver.
A műhely félhomályában a sárgás por úgy röpködött szerszámja körül, mint a hogy a szikrák sziporkáznak egy vágtató lónak a patkói alól; a két kerék forgott, berregett; Binet mosolygott. Állát lehajtotta a mellére, az orrlyukai kitágultak, s látszott rajta, hogy egészen bele merült abba a tökéletes boldogságba, a melyet alkalmasint csak a kicsinyes foglalkozások adnak meg, mert, minden nehézségüket könnyü lévén legyőzni, állandóan gyönyörködtetik az értelmet, s folytonos kielégülést nyujtanak, minduntalan megvalósítva valamit, a min a képzelem nem emelkedik túl.