Dans des chaises de poste, sous des stores de soie bleue, on monte au pas des routes escarpées, écoutant la chanson du postillon, qui se répète dans la montagne avec les clochettes des chèvres et le bruit sourd de la cascade.
Postakocsin, leeresztett kék selyem függönyök mögött üldögélve, lépésben haladtak volna tova a lejtős uton, hallgatva a postakocsisnak a messzeségben visszhangzó dalát, melyre a hegyek közt a kecskék csöngettyüje és a vizesés tompa moraja felel.