Puis elle parut, éclatante de blancheur, dans le ciel vide qu’elle éclairait; et alors, se ralentissant, elle laissa tomber sur la rivière une grande tache, qui faisait une infinité d’étoiles; et cette lueur d’argent semblait s’y tordre jusqu’au fond, à la manière d’un serpent sans tête couvert d’écailles lumineuses.
Aztán előbujt, s most már ragyogó fehérségben jelent meg az üres égbolton, melyet bevilágitott; majd, lassabban haladva, nagy fényfoltot vetett a folyóra. A viz tükrén temérdek piczi csillagocska tündöklött, és az ezüstös fényesség mélyen bele tekergőzött a habokba, fejetlen kigyóhoz hasonlóan, melyet ragyogó pikkelyek boritnak.