«Mais, monsieur le commissaire, dit-il timidement, croyez bien que je connais et que j'apprécie plus que personne le mérite de l'incomparable Éminence par laquelle nous avons l'honneur d'être gouvernés.
Kérem, biztos úr - szólalt meg aztán hidegen -, higgye el, hogy nálam jobban senki nem ismeri, és nem becsüli Őeminenciáját, akinek páratlan uralma alatt élni szerencsénk lehetett; nálam senki nem ismeri jobban érdemeit.