Sans dire un mot de plus, l’homme au gilet blanc, avec des doigts durs et froids comme des barres d’appui dans un autobus, serra le cou d’Annouchka de telle sorte que plus un souffle d’air ne put entrer dans ses poumons.
A fehér mellényes egy szót sem szólt többet, hanem kezével, mely kemény volt, mint az autóbusz fogódzója, és éppolyan hideg, úgy megszorította Annuska torkát, hogy azon egy szemernyi levegő sem hatolhatott be a tüdejébe.