Pendant un mois, vivant de racines, de fougères comestibles, de gommes de mimosas, il erra au milieu de ces vastes solitudes, se guidant le jour sur le soleil, la nuit sur les étoiles, souvent abattu par le désespoir.
Egy hónapon át gyökereken élt, ehető harasztokon, mimózagyantán, s a magányos rengetegben bolyongott; nappal a nap volt az útmutatója, éjjel a csillagok; gyakran fogta el a kétségbeesés.