« Je suis bien sûre que ce n’est pas ça du tout, » s’écria la pauvre Alice, et ses yeux se remplirent de larmes.
Tudom, hogy egészen másképp mondtam - szólott szegény Alice, s a szeme megtelt könnyel, majd így okoskodott: - Most már bizonyos, hogy én vagyok Mabel. És most nekem abban a dohos kis lakásban kell majd laknom, szinte egyetlen játékom sem lesz, mindig csak a leckét kell tanulnom.