À ce moment, la lune éclairait la fente qui les séparait; son disque était d'un rouge sang et à moitié voilé par les nuages; elle sembla me jeter un regard sauvage et terrible, puis se cacha rapidement derrière les nuages.
Ahogy felpillantottam, a hold éppen félig kibújt a felhők mögül, és megvilágította a kettéhasadt fát. Vérvörös és fátyolos volt a hold korongja; úgy tetszett, mintha riadt és szomorú tekintetet vetne rám, aztán sietve vonult vissza megint a felhők közé.