Rimski essaya de sourire, ce qui donna à son visage un air aigre et méchant, et salua le taciturne magicien qui s’était assis sur le canapé à côté du chat.
Rimszkij mosolygást erőltetett arcára, amitől azonban csak mérgesen elfancsalodott, és meghajolt a mágus előtt, aki szótlanul ült a díványon a kandúr mellett.