-- Donc, reprit celle-ci faisant une révérence, si ce n’était pas trop vous demander..., -- elle salua encore une fois, -- quand vous voudrez, -- et son regard suppliait, -- un cruchon d’eau-de- vie, dit-elle enfin, et j’en frotterai les pieds de votre petite, qui les a tendres comme la langue.
Csak azt szeretném, kérem szépen... - folytatta ez, tisztelettudóan hajlongva - ha ugyan nem kívánok sokat... kezét csókolom... hogy egyszer, a mikor a nagysága éppen akarja... - s a tekintete könyörgött - egy korsó pálinkát tetszenék küldeni... - nyögte ki végre - majd a kicsikének a lábát is mosogatom vele, mert olyan érzékeny a lelkemnek a lábacskája, akár csak a nyelve.