D’ailleurs, le souvenir du roman facilitant l’intelligence du libretto, elle suivait l’intrigue phrase à phrase, tandis que d’insaisissables pensées qui lui revenaient, se dispersaient, aussitôt, sous les rafales de la musique.
Igy mondatról mondatra követhette a cselekvést, mialatt ködös, határozatlan, megfoghatatlan gondolatok ejtették hatalmába, melyek vissza-visszatértek, majd szétfoszlottak a zene hullámveréseinek hatása alatt.