Elle était joyeuse, au contraire, sans s’apercevoir de l’abîme où elle se précipitait... Ah! si, dans la fraîcheur de sa beauté, avant les souillures du mariage et la désillusion de l’adultère, elle avait pu placer sa vie sur quelque grand coeur solide, alors la vertu, la tendresse, les voluptés et le devoir se confondant, jamais elle ne serait descendue d’une félicité si haute.
Ó, ha szépségének még a frisseségében, mielőtt a házasság kelletlen ölelései lelkét bemocskolták, s mielőtt a házasságtörést követő csalódás kiábrándította mindenből, rábízhatta volna életét egy olyan hű, nemes, nagy szívre, a milyenre Lucia: akkor, minthogy az erény és a gyönyörüség, a szerelem és a kötelesség mind egyet jelentett volna, - soha se kellett volna lebuknia a boldogságnak erről a magaslatáról! De ezt a boldogságot az élet talán soha se adja meg; ez a boldogság alkalmasint csak a képzeletben van meg; szép hazugság az egész, melyet olyanoknak találtak ki, a kik kétségbeesetten látják, hogy vágyaik nem teljesedhetnek soha, soha!