D'Artagnan remarqua, sur le banc le plus rapproché du pilier où Porthos et lui étaient adossés, une espèce de beauté mûre, un peu jaune, un peu sèche, mais raide et hautaine sous ses coiffes noires.
Miközben nagy buzgón támogatták a pillért, D'Artagnan észrevette, hogy a hozzájuk legközelebb eső padban egy afféle jellegzetesen érett szépség üldögél, bőre már hervatag, sárgálló, de a hölgy tartása merev, és dölyfösen pillant ki fekete főkötője alól.