Mais ce n’étaient pas du tout des cuisiniers désinvoltes, en train de distribuer, d’un air affairé, des conseils aux gens. C’étaient des docteurs assistés de Prascovia Fiodorovna, toujours elle, qui tenait à la main non pas une écuelle, mais une assiette recouverte de gaze sur laquelle était posée une seringue avec son aiguille.
Nyikanor Ivanovics könnyein át megpillantotta kórházi szobáját, és két fehér köpenyest, ezek azonban nem jókedvű szakácsok voltak, akik a leves mellé jó tanácsot osztottak az embereknek, hanem orvosok; és mellettük továbbra is ott állt Praszkovja Fjodorovna, de kezében nem csajkát fogott, hanem gézzel letakart tányért, rajta injekciós fecskendő.