Elle s’était acheté un buvard, une papeterie, un porte-plume et des enveloppes, quoiqu’elle n’eût personne à qui écrire; elle époussetait son étagère, se regardait dans la glace, prenait un livre, puis, rêvant entre les lignes, le laissait tomber sur ses genoux.
Vett magának egy írómappát, tolltartót és más íróeszközöket, levélpapirt, borítékot, ámbár nem volt kinek írnia; újra meg újra letörülgette a csecsebecse-asztalkáját, meg-megnézte magát a tükörben, aztán egy könyvet vett elő, majd, el-elmélázva a sorok között, végre is leejtette a regényt az ölébe.