Pendant ce récit, Robert Grant dévorait des yeux lady Helena; sa vie était suspendue à ses lèvres; son imagination d’enfant lui retraçait les scènes terribles dont son père avait dû être la victime; il le voyait sur le pont du _Britannia_; il le suivait au sein des flots; il s’accrochait avec lui aux rochers de la côte; il se traînait haletant sur le sable et hors de la portée des vagues.
Míg az elbeszélés tartott, Robert Grant majd elnyelte szemével lady Helenát; egész lényével ott csüngött az ajkán, gyermeki képzeletével átélte a szörnyű eseményeket, melyeknek apja volt az áldozata; maga előtt látta őt a Britannia fedélzetén, követte őt a hullámok hátán, vele együtt kapaszkodott parti sziklákhoz, ott vonszolta vele magát a homokban, ahol már nem érhették el a hullámok.