Mangeant sa côtelette et buvant son thé, il baissait le menton dans sa cravate bleu de ciel, piquée par deux épingles de diamants que rattachait une chaînette d’or; et il souriait d’un singulier sourire, d’une façon douceâtre et ambiguë. Mais, s’apercevant qu’elle avait les pieds humides:
Miközben megevett egy bordaszeletet és megitta a teáját, állát leeresztette égszinkék nyakkendőjére, melybe két - arany lánczocskával összekötött - gyémánt tű volt szúrva, és sajátságosan mosolygott, édeskésen, de egy kicsit gyanúsan, úgy, hogy nem lehetett kitalálni, vajon jót jelent-e ez a mosolygás, vagy rosszat?