«Ah! enfants, s'écria-t-elle, cela me fait mal d'aller dans cette chambre; elle est si triste maintenant, avec ce grand fauteuil vide, repoussé dans un coin!»
Jaj, gyerekek - mondta. - Úgy fáj a szívem, valahányszor bemegyek abba a szobába. Olyan szomorú az az üres karosszék a sarokban.