Le territoire argentin reprenait sa monotone physionomie; quelques bouquets de bois, plantés par des mains européennes, se hasardaient çà et là au-dessus des pâturages, aussi rares, d’ailleurs, qu’aux environs des sierras Tandil et Tapalquem; les arbres indigènes ne se permettent de pousser qu’à la lisière de ces longues prairies et aux approches du cap Corrientes.
Az argentin vidék ismét fölöltötte egyhangú képét, mindössze néhány európai kéz ültette facsoport magaslott ki a legelőkből, egyébként éppoly ritkán, mint a Sierra Tandil és a Sierra Tapalquem környékén; a "bennszülött fák" csak a hatalmas prérik szegélyéig meg a Corrientes-fok tájékára merészkedtek.