– Des bobards, Antonida Porphyrievna ? s’écria Boba, fâché de l’incrédulité de Mme Petrakovna, puis de nouveau, il susurra : Je vous le dis, les balles ne leur font rien !… Et maintenant l’incendie… et eux – en l’air – en l’air ! Et Boba chuchotait, sans se douter que les protagonistes de son récit étaient à quelques pas de lui et se réjouissaient de l’entendre.
Már hogy volna hazugság, Antonyina Poffirjevna! - méltatlankodott Boba, mert sértette őt az író feleségének hitetlenkedése, és elölről kezdte: - Nem fogja a golyó, ha mondom! És aztán kitört a tűzvész... ők meg a levegőn át... igenis a levegőn át! - Ekképpen duruzsolt Boba, nem sejtve, hogy azok, akikről beszél, ott ülnek a szomszéd asztalnál, és élvezik sutyuputyálását.