Le thermomètre (j’en ai fait les observations) descend en hiver jusqu’à quatre degrés, et, dans la forte saison, touche vingt-cinq, trente centigrades tout au plus, ce qui nous donne vingt-quatre Réaumur au maximum, ou autrement cinquante- quatre Fahrenheit (mesure anglaise), pas davantage! -- et, en effet, nous sommes abrités des vents du nord par la forêt d’Argueil d’une part, des vents d’ouest par la côte Saint-Jean de l’autre, et cette chaleur, cependant, qui à cause de la vapeur d’eau dégagée par la rivière et la présence considérable de bestiaux dans les prairies, lesquels exhalent, comme vous savez, beaucoup d’ammoniaque, c’est-à-dire azote, hydrogène et oxygène (non, azote et hydrogène seulement), et qui, pompant à elle l’humus de la terre, confondant toutes ces émanations différentes, les réunissant en un faisceau, pour ainsi dire, et se combinant de soi-même avec l’électricité répandue dans l’atmosphère, lorsqu’il y en a, pourrait à la longue, comme dans les pays tropicaux, engendrer des miasmes insalubres; -- cette chaleur, dis-je, se trouve justement tempérée du côté où elle vient, ou plutôt d’où elle viendrait, c’est-à-dire du côté sud, par les vents de sud- est, lesquels, s’étant rafraîchis d’eux-mêmes en passant sur la Seine, nous arrivent quelquefois tout d’un coup, comme des brises de Russie!
A hőmérő higanya (megfigyeltem), télen négy foknál alább nem igen száll le, s a nagy melegek idején huszonöt-harmincz foknál magasabbra nem emelkedik, a maximum tehát Réaumur szerint huszonnégy fok, Fahrenheit szerint pedig (az angolok mértéke) ötvennégy fok, nem több! És valóban, a temperatura nagyobb változásaitól megóv bennünket az, hogy mig egyfelől az északi szelektől az argueil-i erdő, másfelől a nyugati szelektől a Saint-Jean-hegy védi községünket, másrészt a meleget, mely, egyesülve a folyó kigőzölgésével és a réten legelő temérdek állat kipárolgásával, tekintettel arra, hogy ez a kipárolgás sok ammoniákot tartalmaz, vagyis: nitrogént, hidrogént és oxigént (nem, csak nitrogént és hidrogént) ... a meleget, mely felszíván a föld nedvességét, mindeme kiválasztásokat összeelegyiti, úgyszólván csomóba gyűjti, s magához vonván az atmoszférában felhalmozódott villámosságot, már tudniillik olyankor, mikor a levegő telítve van villámossággal, végre is veszedelmes miazmáknak adhatna életet, a hogy a tropikus vidékeken történik... a meleget, mondom, jelentékenyen mérséklik, s épp ott, a hol jön, vagyis inkább, a honnan jönne, tudniillik délről, a délkeleti szelek, a melyeknek a Szajnán át kell jönniök, s itt annyira lehülnek, mintha egyenesen Oroszországból kaptuk volna őket!