Milady vit le trouble, elle sentait par intuition la flamme des passions opposées qui brûlaient avec le sang dans les veines du jeune fanatique; et, pareille à un général habile qui, voyant l'ennemi prêt à reculer, marche sur lui en poussant un cri de victoire, elle se leva, belle comme une prêtresse antique, inspirée comme une vierge chrétienne et, le bras étendu, le col découvert, les cheveux épars retenant d'une main sa robe pudiquement ramenée sur sa poitrine, le regard illuminé de ce feu qui avait déjà porté le désordre dans les sens du jeune puritain, elle marcha vers lui, s'écriant sur un air véhément, de sa voix si douce, à laquelle, dans l'occasion, elle donnait un accent terrible:
Milady észrevette vergődését, ösztönösen megérezte, hogy az összeütköző szenvedélyek heve parázsként izzik az ifjú rajongó ereiben, s mint az ügyes hadvezér, amikor győztes csatakiáltással a meghátráló ellenségre ront, felállt helyéről, s mint valami gyönyörű pogány papnő, mint valami ihletett keresztény szűz, megindult a férfi felé: karját kitárta, nyaka csupasz volt, haja zilált, fél kezével szemérmesen keblére vonta ruháját, szemében megint fellobbant az a láng, amelyik egyszer már annyira felkavarta a puritán ifjú érzéseit; és különben oly lágy hangján, mely alkalomadtán oly rémületesre vált, vadul zengte: Vesd oda a mártírt Bálnak,