-- Ah! c’est qu’il y en a deux, répliqua-t-il. La petite, la convenue, celle des hommes, celle qui varie sans cesse et qui braille si fort, s’agite en bas, terre à terre, comme ce rassemblement d’imbéciles que vous voyez.
Csakhogy kétféle erkölcs van - felelt Rudolf. - A kicsinyes, az, a melyet a közmegegyezés nevez erkölcsnek, az emberek erkölcse, a földhözragadt erkölcs, a mely folyton változik, mindig alant jár, lármázik és vonít, mint az ostobáknak az a gyülekezete, a melyet maga előtt lát.