Ils sont un tas de vieilles ganaches en gilet de flanelle, et de bigotes à chaufferette et à chapelet, qui continuellement nous chantent aux oreilles: «Le devoir! le devoir!»
Egy sereg flanell mellényes vén szamár, meg azok a vakbuzgó vén dámák, a kiknek az élete az olvasó és a lábmelegitő között oszlik meg, folyton azt duruzsolják a fülünkbe: "A kötelesség! A kötelesség!"