Cinq minutes après, le buffetier, la tête enveloppée de gaze, apprit que les meilleurs spécialistes du foie étaient les professeurs Bernadski et Kouzmine, demanda lequel des deux habitait le plus près, rougit de contentement quand on lui dit que Kouzmine demeurait exactement de l’autre côté de la cour, dans une petite maison blanche. En deux minutes, il y fut.
Öt perc sem telt bele, s a büfés feje be volt pólyálva, és választ kapott a következő kérdéseire: kik a májbetegség legjobb specialistái Moszkvában, melyikük lakik közelebb, Bernadszkij vagy Kuzmin professzor, és nagyot ugrott örömében, amikor megtudta, hogy Kuzmin a szó szoros értelmében egy háznyira lakik onnét, egy régi kis fehér magánpalotácskában, és két perccel később már becsöngetett az ajtón.