Candide, partagé entre la joie et la douleur, charmé d'avoir revu son agent fidèle, étonné de le voir esclave, plein de l'idée de retrouver sa maîtresse, le coeur agité, l'esprit bouleversé, se mit à table avec Martin, qui voyait de sang froid toutes ces aventures, et avec six étrangers, qui étaient venus passer le carnaval à Venise.
Candide az öröm és fájdalom érzései közt lebegve, örvendve, hogy viszontlátta hüséges szolgáját s elcsodálkozva azon, hogy rabszolga lett belőle, eltelve izgalommal, hogy nemsokára viszontlátja szeretőjét, dobogó szivvel, elfogódott lélekkel ült asztalhoz Martinnal együtt, ki hidegvérrel nézte a kalandos eseményeket és azzal a hat idegennel, ki Velencébe jött farsangot ünnepelni.