Au clair de lune, dans le jardin, elle récitait tout ce qu’elle savait par coeur de rimes passionnées et lui chantait en soupirant des adagios mélancoliques; mais elle se trouvait ensuite aussi calme qu’auparavant, et Charles n’en paraissait ni plus amoureux ni plus remué.
A gyöngédség, melyet férje vele szemben tanusitott, szinte szabályossá vált; mindig ugyanabban az órában jött a csókjaival. Emma ugy gondolta, hogy ez is csak szokás, mint a többi; az ismert csemege a mindig egyforma ebéd után.