Enfin, mademoiselle, j'ai de l'expérience, je connais le monde; donnez-vous un plaisir, engagez chaque passager à vous conter son histoire, et s'il s'en trouve un seul qui n'ait souvent maudit sa vie, qui ne se soit souvent dit à lui-même qu'il était le plus malheureux des hommes, jetez-moi dans la mer la tête la première.
De száz szónak is egy a vége: kedves kisasszonykám, nekem bőséges tapasztalataim vannak, jól ismerem a világ sorát; szerezd meg magadnak azt az örömöt, hogy minden utassal elmesélteted a történetét; és ha csak egy olyanra is bukkansz, aki sohasem átkozta még életét, ki még sohasem mondta magáról, hogy ő a legszerencsétlenebb az összes teremtmények közül, akkor fejemmel előre lökj a tengerbe.«