En me peignant, je me regardai dans la glace, et je m'aperçus que je n'étais plus laide; mon visage était plein de vie et d'espérance, mes yeux semblaient avoir contemplé une fontaine de joie et emprunté l'éclat à ses ondes transparentes.
Mialatt fésülködtem, szemügyre vettem arcomat a tükörben, és úgy találtam, hogy nem is vagyok olyan reménytelenül csúnya. Arcom színe is megváltozott, és szemem úgy fénylett, mintha az élet vizének forrásában mostam volna csillogóra.