D'Artagnan enleva les trois ou quatre carreaux qui faisaient de sa chambre une autre oreille de Denys, étendit un tapis à terre, se mit à genoux, et fit signe à Mme Bonacieux de se pencher, comme il le faisait vers l'ouverture.
Felemelt három-négy kőlapot, és ettől menten valóságos Dionizosz füle lett a szobája; szőnyeget terített a földre, letérdelt, és intett Bonacieux-nénak, hogy kövesse, hajoljon ő is a nyílás fölé.