Quand cet énigmatique personnage vit ses tentatives déjouées par l’indifférence du major, il saisit sa longue-vue, qui dans son plus grand développement mesurait quatre pieds de longueur, et, immobile, les jambes écartées, semblable au poteau d’une grande route, il braqua son instrument sur cette ligne où le ciel et l’eau se confondaient dans un même horizon; après cinq minutes d’examen, il abaissa sa longue-vue, et, la posant sur le pont, il s’appuya dessus comme il eût fait d’une canne; mais aussitôt les compartiments de la lunette glissèrent l’un sur l’autre, elle rentra en elle-même, et le nouveau passager, auquel le point d’appui manqua subitement, faillit s’étaler au pied du grand mât.
Mikor a titokzatos személyiség látta, hogy buzgólkodása hajótörést szenved az őrnagy egykedvűségén, megragadta látcsövét, mely ha egészen kinyitotta, négy láb hosszú volt, majd terpeszállásba helyezkedve, mozdulatlanul, akár egy útjelző pózna, arra a vonalra szegezte műszerét, ahol az ég és a tenger egybeolvadt. Mintegy ötpercnyi vizsgálódás után leeresztette távcsövét, és úgy támaszkodott rá, mint valami sétabotra, de a látcső lábazata összecsuklott, és az idegén hirtelen egyensúlyát vesztette, s kis híján elterült a főárboc tövében.