Le bruissement de la brise dans les hautes branches, le profond silence pendant les accalmies, cette ligne d'horizon qui s'accusait plus nettement, lorsque la route coupait une plaine, tout l'imprégnait de sentiments nouveaux et traçait en elle des impressions ineffaçables.
Az ágak reme­gése, a levelek szél okozta suhogó zaja, a hébe-hóba beálló mély csöndesség, a tág látóhatár, valahányszor útjuk valamilyen magaslatra vezetett: mindez új meg új érzelmeket gerjesztett benne, és feledhetetlenül hatott rá.