Milady, qui s'était levée, se rejeta vivement sur son fauteuil, la tête renversée en arrière, ses beaux cheveux dénoués et épars, sa gorge demi-nue sous ses dentelles froissées, une main sur son coeur et l'autre pendante.
Milady, aki időközben talpra állt, gyorsan a karosszékbe vetette magát; feje hátrabicsaklott, szép haja kibontva, ziláltan hullott alá, keble félig fedetlen volt a gyűrött csipke alatt, egyik kezét szívén nyugtatta, a másik erőtlenül a földre csüngött.