Lydia, ravie, parcourait la maison en réclamant bruyamment les félicitations de tout le monde, tandis qu’au salon, Kitty exhalait son dépit en termes aussi aigres qu’excessifs.
Mit sem törődve nővére érzéseivel, Lydia nyugtalan ujjongással futkosta be a házat, azt várta, hogy mindenki gratuláljon neki, s még harsányabban beszélt és nevetett, mint máskor; a szerencsétlen Kitty viszont tovább kesergett sorsán a nappaliban, s panaszai éppoly ostobán hangzottak, mint amilyen durcásan a hangja.