À propos d’un mot, il se rappelait des visages, de certains gestes, un son de voix; quelquefois pourtant il ne se rappelait rien.
Marékra fogta az összekeveredett, különböző eredetü leveleket, s egy pár pillanatig azzal mulatott, hogy ezt a levélcsomót egyik kezéből a másikba csusztatta le, s elnézte, hogy a levelek hogyan hullanak le egymásra a vizesés gyorsaságával. Majd elunva a dolgot, s egy kicsit el is álmosodva, visszavitte a dobozt a szekrénybe, s így ásítozott: