Son confrère se taisait, ayant tout à l’heure reçu confidentiellement une forte semonce à propos de son émétique, de sorte que ce bon Canivet, si arrogant et verbeux lors du pied-bot, était très modeste aujourd’hui; il souriait sans discontinuer, d’une manière approbative.
Mielőtt asztalhoz ültek, négyszemközt egy kis leczkét kapott a tanártól, a ki nagyon kereken mondta el azt a véleményét, hogy Canivet ur meglehetősen rosszkor rendelte azt a hánytatót. És a derék Canivet, a ki oly felsőbbségtől sugárzó, és önérzetes, oly nagyhangú és bőszavú volt, mikor Hippolyte lábát megvizsgálta: ez egyszer leszállt a paripájáról, és úgy szerénykedett, hogy alig lehetett ráismerni.