Sa voix fade susurrait, comme un ruisseau qui coule; une étincelle jaillissait de sa pupille à travers le miroitement de ses lunettes, et ses mains s’avançaient dans la manche d’Emma, pour lui palper le bras.
Unalmas hangja folyvást susogott, és udvarlása olyan egyhangú volt, mint egy patak csörgedezése. Szemüvegén ott tükröződött a szikra, mely szemebogarából kipattogott, és keze Emma kézcsuklójáról feljebb csúszott, hogy megtapogathassa a szép asszony karját.