Le chancelier fit une profonde révérence, puis avec l'intention bien patente de ne pas reculer d'une semelle dans l'accomplissement de la commission dont il s'était chargé, et comme eût pu le faire un valet de bourreau dans la chambre de la question, il s'approcha d'Anne d'Autriche des yeux de laquelle on vit à l'instant même jaillir des pleurs de rage.
A főpecsétőr mélyen meghajolt; félreismerhetetlen eltökéltségén látszott, hogy tapodtat sem kíván hátrálni, és végrehajtja feladatát, mintha csak hóhérlegény volna a kínzókamrában; azután odalépett Ausztriai Annához, akinek szeméből nyomban kiperdült a könny, a tehetetlen harag könnye.