On ne pouvait attribuer cet excès d'humeur noire au jeu, car, au contraire de Porthos, qui accompagnait de ses chants ou de ses jurons toutes les variations de la chance, Athos, lorsqu'il avait gagné, demeurait aussi impassible que lorsqu'il avait perdu.
Elborult kedélyállapotát nem is a kártya okozta; e tekintetben Porthosnak teljességgel ellenlábasa volt; Porthos énekkel, káromkodással kísérte a forgandó szerencse változásait, Athos mindig közönyös maradt, akár vesztett, akár nyert.