La belle Hella sourit en tournant vers Marguerite ses yeux aux reflets verts, sans cesser de prendre l’onguent dans le creux de sa main pour l’étaler sur le genou de Woland.
A szép Hella rámosolygott Margaritára, s rávillantotta zöldbe játszó szemét, de eközben is buzgón szedte a lábasból a kotyvalékot, s kenegette Woland térdét.