On se racontait les chagrins de la semaine, les pressentiments, les inquiétudes pour les lettres; mais à présent tout s’oubliait, et ils se regardaient face à face, avec des rires de volupté et des appellations de tendresse.
Elbeszélték egymásnak, milyen nehezen telt el a hét, micsoda sejtelmeik voltak, mennyit nyugtalankodtak, az egy kissé elkésett levelek miatt; de most már elfelejtik minden bajukat!... és boldogan néztek egymás szemébe, nevetve a gyönyörüségtől, a szerelem kedveskedő szavait suttogva.