Ils se couchaient sur l’herbe; ils s’embrassaient à l’écart sous les peupliers; et ils auraient voulu, comme deux Robinsons, vivre perpétuellement dans ce petit endroit, qui leur semblait, en leur béatitude, le plus magnifique de la terre.
Ebéd után kimentek és lefeküdtek a fűbe; a nyárfák alatt, a hol senki se látta őket, összecsókolóztak; és azt kivánták volna, hogy bár örökkön itt élhetnének, mint két Robinzon, ezen a kis helyen, melyet, boldogságukban, a föld leggyönyörűbb pontjának találtak.