En effet, les villageois, qui avaient chaud, se disputaient ces sièges dont la paille sentait l’encens, et s’appuyaient contre leurs gros dossiers salis par la cire des cierges, avec une certaine vénération.
A jó falusiak, a kiknek melegük volt, valósággal veszekedtek ezekért a székekért, a melyeknek a szalmája tömjénszagot árasztott, és az áhítat egy nemével helyezkedtek el a székek vastag támláin, a melyek, minthogy a templom gyertyáiról rájok csepegett a viasz, tele voltak pecséttel.