Confortablement installée sur la banquette élastique d’un trolleybus, Marguerite Nikolaïevna suivait la rue de l’Arbat, tantôt songeant à ses propres affaires, tantôt écoutant les chuchotements de deux citoyens assis devant elle.
Trolibuszra szállt, és a kényelmes párnázott ülésen hátradőlve ment végig az Arbaton; hol a maga gondolatait szőtte, hol pedig arra fülelt, hogy miről beszél az előtte ülő két utas.