Souvent je les revoyais comme autrefois, quand, par les matins d’été, le soleil frappait sur les jalousies... et j’apercevais vos deux bras nus qui passaient entre les fleurs.
Néha, szinte a szemem előtt voltak, mint régen, a mikor, a nyári reggeleken, a nap oda sütött a zsalura... és mintha láttam volna az ön szép, fehér, fedetlen karjait, a mint meg-megmozdultak a virágok között!...