Il devint tout rouge, une flamme guerrière s’alluma dans ses yeux, il jeta à terre le petit sac de papier qui contenait ses gâteaux et cria d’une voix grêle, enfantine : – C’est vrai ! Sur ce, il s’empara d’un plateau, en balaya les restes de la tour Eiffel de chocolat démolie par Béhémoth, le brandit en l’air, fit voler de la main gauche le chapeau de l’étranger et abattit le plateau sur la tête chauve de celui-ci.
Szeme harcias villámokat lövellt, arca elvörösödött, földhöz vágta a süteményes zacskót, és vékony gyerekhangon elordította magát: - Igaza van! - Aztán felkapta a keze ügyébe eső tálcát, lesöpörte róla a Behemót által lerombolt csokoládé Eiffel-torony maradványait, baljával lekapta az orgonaszínű külföldi fejéről a kalapot, jobbjával pedig lendületesen fejbe vágta a tálcával.