Le froid de la nuit les faisait s’étreindre davantage; les soupirs de leurs lèvres leur semblaient plus forts; leurs yeux, qu’ils entrevoyaient à peine, leur paraissaient plus grands, et, au milieu du silence, il y avait des paroles dites tout bas qui tombaient sur leur âme avec une sonorité cristalline et qui s’y répercutaient en vibrations multipliées.
Az éjszaka hidegében még szorosabban ölelkeztek össze; a sóhaj még több erővel tört ki ajkaik közül; alig látták egymás szemét, de szemök nagyobbnak látszott, mint máskor; és a mély csend közepett a nagyon halkan kiejtett szavak kristályként csengtek és sokszoros rezgést vertek fel lelkökben.