Quelque maussade que je fusse, vous ne témoigniez ni surprise, ni crainte, ni ennui, ni déplaisir de ma morosité; vous vous contentiez de m'examiner, et de temps en temps je vous voyais sourire avec une grâce si simple et si sage que je ne puis la décrire.
Akármilyen harapós hangulatban voltam is, maga sem csodálkozást, sem félelmet, sem bosszúságot nem mutatott soha. Csak figyelt engem, és néha valami leírhatatlan egyszerű és mégis bölcs bájjal mosolygott rám.