A leur réveil, ils sentirent qu'ils ne pouvaient remuer; la raison en était que pendant la nuit les Oreillons, habitants du pays, à qui les deux dames les avaient dénoncés, les avaient garrottés avec des cordes d'écorces d'arbre. Ils étaient entourés d'une cinquantaine d'Oreillons tout nus, armés de flèches, de massues, et de haches de caillou: les uns fesaient bouillir une grande chaudière; les autres préparaient des broches, et tous criaient: C'est un jésuite, c'est un jésuite! nous serons vengés, et nous ferons bonne chère; mangeons du jésuite, mangeons du jésuite!
Mikor felébredtek, érezték, hogy meg se tudnak moccanni: a dolog magyarázata az volt, hogy az éjszaka folyamán az Oreillonok, e vidék őslakói, kiknek a két hölgy feljelentette őket, faháncsból készült kötelekkel kötözték össze tagjaikat; körülbelül ötven Oreillon vette körül őket, valamennyien meztelenek voltak nyilakkal, dorongokkal, kőbaltákkal felfegyverkezve; egyesek vizet forraltak egy nagy üstben, mások nyársakat készitettek és valamennyien kiáltozták: »Jezsuita! Jezsuita! bosszut állunk rajta és jó lakománk is lesz; együnk jezsuitát, együnk jezsuitát!