De chaque côté s’étendaient des pâturages en pente : de vieilles maisons à pignons surgissaient parmi des feuillages serrés ; mais derrière cette campagne accueillante et éclairée par le soleil, courait toujours, sombre comme le ciel du soir, la longue incurvation de la lande sauvage, que coupaient seulement des collines désolées aux arêtes vives.
Az utat dimbes-dombos legelők szegélyezték, kontyos öreg házak kukucskáltak elő sűrű, zöld lombok közül, de a békés, napsütötte táj mögött a késő délutáni égboltra rajzolódva sötét mementóként kísértett a lápvidék komor vonulata, amelyet éles fogak módjára szaggattak darabokra a hátborzongató sziklák.