L’apothicaire, autrefois, se fût bien gardé d’une telle expression; mais il donnait maintenant dans un genre folâtre et parisien qu’il trouvait du meilleur goût; et, comme madame Bovary, sa voisine, il interrogeait le clerc curieusement sur les moeurs de la capitale, même il parlait argot afin d’éblouir... les bourgeois, disant _turne, bazar, chicard, chicandard, Breda- street, _et _Je me la casse_, pour: Je m’en vais.
A gyógyszerész azelőtt a világért se használt volna efféle kifejezéseket; de ujabban nagyon felkapta azt a hányaveti és mókázó beszédmódot, melyet Páris egy érdekes sajátságának tartott, s mely igen megtetszett neki; mint szomszédasszonya, Bovaryné, nagy érdeklődéssel kérdezősködött Léontól a fővárosi szokásokról, olyan szavakat keverve a beszédjébe, a melyek Páris körutjain keletkeztek, tehát kétségtelenné tették, hogy ő laboratóriumában élve se maradt el a világtól. Ezt különben máskor is megtette, s oly sűrűn használta a fővárosi kocsmákban divatos szólásmódokat, hogy a jámbor yonvilleiak csak úgy hüledeztek.