Puis, abordant l’entrée du Conseiller, il n’oubliait point «l’air martial de notre milice», ni «nos plus sémillantes villageoises», ni «les vieillards à tête chauve, sorte de patriarches qui étaient là, et dont quelques-uns, débris de nos immortelles phalanges, sentaient encore battre leurs coeurs au son mâle des tambours.»
Majd, leirva a tanácsos bevonulását, nem feledkezett meg se "nemzetőrségünk harczias megjelenésé"-ről, se "a falu pajzán szépei"-ről, se a pátriárka alakú, kopasz aggokról, a nagy idők tanuiról, "a halhatatlan falanx dicső maradéká"-ról, a még életben lévő hadastyánokról, a kik szintén megjelentek, és a kiknek a szive gyorsabban dobogott, a dobok harczi zenéjének hallatára.