Cette vision splendide demeura dans sa mémoire comme la chose la plus belle qu’il fût possible de rêver; si bien qu’à présent elle s’efforçait d’en ressaisir la sensation, qui continuait cependant, mais d’une manière moins exclusive et avec une douceur aussi profonde.
Ez a fényes látomány úgy maradt meg emlékezetében, mint a legszebb dolog, a miről csak álmodni lehet; nem is akart megválni tőle, s minden erejével azon volt, hogy azt az elragadtatást, mely akkor egész lelkét átjárta, ujra átélhesse és megőrizhesse. Ezt valamelyest el is érte; ha érzése most már nem is volt oly minden egyebet kizáró, a milyen akkor, alapjában megmaradt, s lelkének mélységeit hasonlóan édes gyönyörüséggel töltötte el.