Le seul être vivant à s’immiscer dans ce rêve fut précisément Savva Potapovitch, pour la seule raison que, grâce à ses fréquentes interventions à la radio, il resurgit à ce moment-là dans la mémoire de Nicanor Ivanovitch.
Az egyetlen igazi élőlény, aki befurakodott az álomba, éppenséggel Szavva Potapovics volt, a színész, ő is csak azért, mert sűrűn szerepelt a rádióban, és ezért Nyikanor emlékezetébe vésődött.