Il croyait voir déjà son nom écrit dans le livre de vie, et il aspirait vers l'heure qui lui ouvrirait cette cité «où les rois de la terre apportent ce qu'ils ont de plus magnifique et de plus précieux, et qui n'a besoin ni de soleil ni de lune pour l'éclairer; car la gloire de Dieu l'éclaire, et l'agneau est son flambeau.»
Mint aki tudja, hogy neve már beíratott a Bárány könyvébe, s mint aki alig várja az órát, melyben befogadják a Városba. A Városba, ahová a föld királyai viszik el az ő dicsőségüket és tisztességüket; a Városba, amelynek nincs szüksége a napra, sem a holdra, hogy világítsanak benne; mert az Isten dicsősége megvilágosítja, és annak szövétneke a Bárány.