Quelquefois pourtant, un curieux se haussait par-dessus la haie du jardin, et apercevait avec ébahissement cet homme à barbe longue, couvert d’habits sordides, farouche, et qui pleurait tout haut en marchant.
Néha egy-egy kiváncsi, lábujjhegyre állva, bepislantott a sövény fölött a kertbe, és szeme-szája elállott a csodálkozástól. Egy hosszú szakállú, szennyes ruháju, vad tekintetű embert pillantott meg, a ki fel s alá járkált a kertben, s ekközben hangosan sirt.