Au sixième cabaret, comme nous l'avons dit, d'Artagnan s'arrêta donc, demanda une bouteille de vin de première qualité, s'accouda dans l'angle le plus obscur et se décida à attendre ainsi le jour; mais cette fois encore son espérance fut trompée, et quoiqu'il écoutât de toutes ses oreilles, il n'entendit, au milieu des jurons, des lazzi et des injures qu'échangeaient entre eux les ouvriers, les laquais et les rouliers qui composaient l'honorable société dont il faisait partie, rien qui pût le mettre sur la trace de la pauvre femme enlevée.
A hatodik kocsmánál tehát, mint már említettük, megállapodott, kért a legjobbik borból egy butéliával, a legsötétebb sarokban az asztalra könyökölt, s elhatározta, így várja meg a reggelt, de reményeiben újfent csalatkozott, és hiába hegyezte fülét, a káromkodások, kötődések és szitkok közepette, melyekkel társaságának tagjai, a munkások, lakájok és fuvarosok megtisztelték egymást, egyetlen célzás sem hangzott el, amiből kideríthette volna, hogyan, merre tűnt el a szegény asszony. Mit is tehetett volna ezek után?