Sur mon honneur, cet homme se figure que le monde lui appartient: vous étiez là, balbutiant, stupéfait, anéanti; on eût dit que la Bastille se dressait devant vous et que la gigantesque Méduse vous changeait en pierre.
Szavamra, azt hiszi ez az ember, hogy az egész világ az ő tulajdona. Maga meg, fiam, csak állt elhűlve, hebegve, megsemmisülve, mintha a Bastille meredt volna föl szeme előtt, vagy mintha kővé dermesztette egy roppant Medúza-fő.