En effet, la première chose qu'il aperçut à travers le brouillard humide et grisâtre fut l'honnête Planchet qui, les deux chevaux en main, l'attendait à la porte d'un petit cabaret borgne devant lequel d'Artagnan était passé sans même soupçonner son existence.
És íme a nyirkos, szürke ködben ki más került szeme elé, mint éppen a derék Planchet: kantáron tartotta a két lovat, s egy zugcsapszék kapujában várakozott; D'Artagnan is járt erre az éjszaka, de észre sem vette a kocsmacégért.