Cédant à la peur, le procurateur remua le manteau. Puis il le laissa retomber et se mit à arpenter le péristyle, tantôt se frottant les mains fébrilement, tantôt revenant vivement à la table pour saisir sa coupe de vin, tantôt s’arrêtant pour contempler d’un œil stupide la mosaïque du sol, comme s’il essayait d’y déchiffrer on ne sait quels caractères…
Megtapogatta palástját, ezzel megvallva magának szorongását, aztán idegesen fel s alá járkált az oszlopcsarnokban, hol kezét dörzsölgette, hol az asztalhoz lépett, és felkapta serlegét, hol megtorpant, és kimeredő szemmel nézegette a padló mozaikját, mintha valamiféle írásjeleket akarna belőle kisilabizálni...