Ses projets actuels ne pouvaient lui faire oublier qu’Elizabeth avait été la premiere a attirer son attention, la premiere a écouter ses confidences avec sympathie, la premiere a mériter son admiration. Aussi, dans la façon dont il lui souhaita un heureux séjour, en lui rappelant quel genre de personne elle allait trouver en lady Catherine de Bourgh, et en exprimant l’espoir que la comme ailleurs leurs opinions s’accorderaient toujours, il y avait un intéret, une sollicitude a laquelle Elizabeth fut extremement sensible, et, en le quittant, elle garda la conviction que, marié ou célibataire, il resterait toujours a ses yeux le modele de l’homme aimable.
Bár jelenleg hozományra vadászott, nem tudta elfeledni, hogy Elizabeth volt az első, aki felkeltette és kiérdemelte érdeklődését; az első, aki meghallgatta és megsajnálta; az első, akiért szíve lángolt; s ahogyan búcsút vett Elizától, minden jót kívánva, figyelmeztette őt, mit várhat Lady Catherine de Bourghtól, és azt a reményét fejezte ki, hogy a ladyről, mint bárki másról, mindig egyezni fog véleményük - mindebben volt valami szerető gondosság, meleg érdeklődés, ami Elizabeth érzése szerint örökre őszintén összekapcsolja őket. Abban a szent hitben vált el tőle, hogy akár megnősül Wickham, akár nem, az ő szemében mindig mintaképe lesz a kellemes, szeretetre méltó embernek.