On remercia Paganel, et chacun, quelques instants plus tard, dormait paisiblement, tandis que l’oiseau-horloge, caché dans le feuillage des gommiers blancs, battait régulièrement les secondes de cette nuit tranquille.
Köszönetet mondtak Paganelnak, s néhány perccel később valamennyien az igazak álmát aludták; eközben a gumifa lombjai közt rejtőző óramadár egyenletesen ütötte a nyugalmas éjszaka másodperceit.