Le directeur financier, sans savoir pourquoi, frissonna, et, l’air plus lugubre qu’une nuée d’orage, il se rendit dans les coulisses pour accueillir l’artiste, puisqu’il n’y avait plus personne pour le faire.
Rimszkij idegesen összerezzent, s komoran, mint a viharfelhő, felállt, hogy hátramenjen a színfalak mögé, és fogadja a vendégszereplő művészt, nem lévén a színháznál más, aki fogadja.