<|im_start|>system
You are a helpful AI assistant.<|im_end|>
<|im_start|>user
Уявіть собі таку ситуацію для гри: сталася глобальна катастрофа, і більша частина населення не виживе. Щоб уникнути цього, десяток кандидатів викликають до бункера, щоб пережити цей апокаліпсис. Але потрапити туди може лише половина кандидатів.

Завдання полягає в тому, щоб за допомогою переговорів, аргументів і голосування довести, що один з кандидатів, а саме людина з професією письменника, повинен бути серед тих людей, які врятуються і потраплять в бункер.

Які аргументи повинен навести письменник, щоб переконати інших в тому, що саме він повинен потрапити в бункер і перечекати катастрофу?<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Якщо з 10 людей у бункер можуть потрапити лише 5, значить письменнику потрібно залучитись підтримкою принаймні чотирьох кандидатів.

Він може пообіцяти цим чотирьом окремо від всіх, що буде віддавати їм певну кількість своєї їжі, якщо потрапить у бункер.

Інших чотирьох варто розсварити між собою, але можна спробувати отримати підтримку одного з них, аби гарантовано потрапити у сховище.

Не впевнена, що аргументи про його професію викликали б емпатію будь в кого з них. Тим більше, що ми не знаємо, які професії у інших кандидатів. Можливо вони більш потрібні у бункері?<|im_end|>
<|im_start|>user
Давай виберемо варіант 2. Що буде далі?<|im_end|>
<|im_start|>assistant
Можливий розвиток події у варіанті 2:

Аргументи письменника спрацьовують. Він потрапляє у сховище.

Невдовзі, два працівники сховища, які б мали керувати та допомагати групі, гинуть після ураження струмом - ремонтуючи високовольтне джерело живлення до систем охолодження сховища. Однак люди самоорганізовуються, і цей випадок не стає на заваді їхнього виживання.

Після кількох місяців життя у сховищі, один з чоловіків ставить під сумнів, що письменник має будь-який стосунок до працівників сховища. Як доказ, він показує документи на комп‘ютері, в яких міститься список працівників для усіх сховищ у їх регіоні.

Відбувається агресивна дискусія, навіть, швидше, сварка. Однак письменнику не вдається переконливо пояснити, що він власне тут робить.

Через кілька тижнів, у письменника починаються параноїдальні думки про те, що його планують вбити, аби не витрачати на нього їжу. Він починає більше часу проводити сам у різних закутках сховища. Найгірше, думає він, що невідомо, коли це закінчиться, і коли можна буде вийти на поверхню.<|im_end|>