Hon var liten och något fetlagd med ett rundt ansigte , ett gladt och intagande utseende och en behaglig stämma ; det fanns ingenting stelt eller pedantiskt i hennes väsende , utan hennes mest framstående egenskap tycktes snarare vara en okonstlad vänlighet . 
 — Det gläder mig att göra bekantskap med en af mr Fisfiz ’ vänner , sade hon på ett hjertligt sätt , som oaktadt hennes sextio år föreföll lifligt och ungdomligt ; men det var ej en konstlad , utan en verklig ungdomlighet . En särdeles hygglig karl , mr Fisfiz . Vi tillbringa här några ganska angenäma aftnar , då teatern är stängd . Det skulle göra mig nöje att se er på mina små soiréer , mr Clissold , i fall ni tycker om kammarmusik . 
 — Ni är allt för god . Det skulle glädja mig mycket att tillhöra ert auditorium , fastän min förmåga att uppfatta musiken är ganska inskränkt . Men mitt besök i dag föranledes af affärer , och jag fruktar att jag skall besvära er genom mina många frågor . 
 — Visst icke , sade madame Bâlo , och den rosenröda hufvudbonaden kom i behaglig rörelse . 
 — Först och främst vågar jag således fråga , om ni alltid skrifvit ert namn så , som det finnes graveradt på messingsplåten på er port , eller om dess nuvarande ortografi — cirkumflexen inbegripen — icke är mera godtycklig än korrekt ? Förlåt att min fråga synes något näsvis . Den dam , jag söker , har varit föreståndarinna för en skola i Seacomb , i Cornwall , och var högt aktad och värderad af alla , som kände henne . Det föll mig in , att ni kunde vara denna samma miss Barlow . 
 Hon rodnade , hostade , och efter ett ögonblicks tvekan svarade hon öppet : — På min ära , mr Clissold , vet jag ej hvarför jag skulle blygas der öfver . Detta är ett fritt land , och man 
 har alltid lärt oss att vi få handla som vi behaga med hvad oss tillhörer . Ingenting kan mera anses som vår tillhörighet än vårt eget namn . 
 — Visserligen icke . — När jag återkom till England efter ett längre besök i det romantiska Italien — mitt lifs skönaste dröm under månget mödosamt år — fann jag , att jag ännu var för ung och af ett allt för energiskt temperament att sätta mig ned i verksamhet och lugn . I Italien hade jag uppöfvat mina musikaliska anlag och lärt mig det välljudande språk , hvilket Dante och Tasso hafva gjort ryktbart . I Italien var jag känd som signora Bâlo . Småningom började jag skrifva mitt namn så , som mina italienska vänner helst skrefvo det ; och slutligen , då jag skaffade mig denna anspråkslösa bostad , föredrog jag att under det italienska namnet Bâlo , med ordet madame framför det samma , vända mig till en fin och aristokratisk publik . 
 — Er förklaring är fullt tillfredsställande , madame , svarade Maurice , och jag tackar er för er upprigtighet . Törs jag fråga , om ni påminner er bland edra elever i Seacomb en ung dam med namnet Trevanard ? 
 Madame Bâlo såg upprörd ut . — Om jag påminner mig Muriel Trevanard ! utropade hon . Visserligen påminner jag mig henne . Hon var min gunstling , en älsklig flicka , full af talanger — en högst intagande varelse . 
 — Har ni någon aning om hvilket öde , som sedan träffat henne ? 
 — Nej , svarade lärarinnan med bekymrad uppsyn . Det borde hafva varit lysande , men jag fruktar att hennes ljusa förhoppningar blefvo om intet . 
 — Så gick det verkligen , sade Maurice och berättade sedan i korthet för madame Bâlo hennes elevs sorgliga historia . 
 Madame Bâlo afhörde honom med djup rörelse . Mer 
 än en gång under hans berättelse utstötte hon ett utrop af fasa . 
 — Då jag betraktat denna sak från alla sidor , kom jag till en viss slutsats , sade Maurice . — Och den var — — Att Georg Penwyn och Muriel Trevanard voro man och hustru och att ni visste om deras giftermål . 
 Det dröjde några ögonblick innan madame Bâlo tillräckligt återhemtat sig för att kunna svara . Hon såg stelt framför sig med bekymrad min , derefter steg hon hastigt upp och gick fram och tillbaka i rummet ett par gånger — det såg ut som om hon ämnade tala , man hon förblef stum — och sedan satte hon sig åter plötsligt ned . — Mr Clissold , sade hon efter dessa bevis på stark sinnesrörelse . Ni har storligen bedröfvat mig . — Det gör mig ledsen att höra det , madame Bâlo . — Denna stackars , olyckliga flicka — denna marterade flicka — fördömd af sin egen mor — vanärad och förvisad från sitt eget hem — plågad , till dess hon miste förståndet — var en lika hederlig qvinna som jag — en ärlig mans hustru , lagligen och med min vetskap förenad med Georg Penwyn . Ja , de hade ingått äktenskap , och jag var närvarande vid ceremonien . Det var ett lagligt äktenskap , ett band som för alltid förenade dem — och då Georg erhållit sin fars samtycke eller genom sin fars död blifvit fri , skulle de kungöra sin förening . Det var en dårskap tänker ni ; men jag var dåraktig och ansåg det för en så stor lycka för min älskling — min glada , sköna Muriel , hvilken jag älskade som om hon varit min egen dotter — att bli den unge mr Penwyns maka . 
 Madame Bâlo yttrade allt detta osammanhängande , ej precist såsom en förklaring . 
 — Om ni ville godhetsfullt afgifva en kort och bestämd berättelse om denna sak — så vidt ni varit invecklad deruti eller medveten derom — skulle ni göra mig en stor tjenst , madame Bâlo , sade Maurice allvarligt . Mycken 
 orättvisa har blifvit begången , som ej kan godtgöras i detta lifvet ; men något kan måhända ställas till rätta , i fall ni vill lemna mig ert biträde . 
 — Ni har att befalla öfver mig , mr Clissold . Ni kan ej föreställa er hur mycket jag höll af denna flicka — hur stolt jag var öfver de talanger , som jag fått utveckla . — Berätta mig allt ; upprigtigt , enkelt , fullkomligt . — Det vill jag , svarade madame Bâlo , och om jag synes er klandervärd i denna bedröfliga sak , måste ni erinra er att jag felat af obetänksamhet . Jag trodde , att jag verkade för henne bästa . 
 — De flesta misstag vi begå föranledas af denna villfarelse , sade Maurice med sitt allvarliga leende . — Ni önskar veta huru jag blef inblandad i Muriels kärleksaffär ? Först bör ni veta , att Georg Penwyn , innan han reste till Eton , kom till mig för att förbereda sig till inträde vid den publika skolan . Jag var då helt ung och hade nyss börjat min skola , således gladde det mig mycket att tvenne timmar hvarje förmiddag undervisa squire Penwyns lilla gosse , som åtföljd af en betjent brukade rida till Seacomb på sin ponny . Vid nio års ålder var han en älsklig gosse . Jag undervisade honom i de första grunderna af franska och latin — och lärde honom äfven litet grekiska under den tid , ett och ett halft år , då han var min lärjunge ; min älskade far hade gifvit mig en klassisk bildning , och jag kan utan skryt säga att troligtvis icke många pojkar kommo till Eton det året bättre beredda än Georg Penwyn . Han var en tacksam , varmhjertad gosse och glömde aldrig sin gamle vän eller den gammalmodiga trädgården , der de stora , gula äggplommonen växte vid den vestra muren . Han besökte mig mången gång under svmmarferierna och äfven sedan han gått in vid armén . Han var aldrig hemma i tre dagar utan att han kom för att helsa på mig . Han var den ende unge man , hvilken jag lemnade fritt tillträde till mitt hus , ty jag visste att han var sjelfva äran . ( Forts. )
PER PER TME-TIME PER TME-DATE PER OCC LOC LOC PER PER LOC LOC LOC PER PER LOC PER PER PER LOC PER PER PER OCC PER PER PER PER PER PER PER PER PER PER EVN PER PER PER PER PER PER PER PER PER PER PER LOC TME-TIME PER OCC LOC LOC PER