Man har ſett flera verſioner om hwad ſom förmådde kung Chriſtian att , twertemot ſitt förut fattade beſlut medgifwa ſanktion åt den af riksrådet antagna gemenſamhetsgrundlagen för Danmark och Sleswig . Den ena kan derföre wara ſå god ſom den andra . Enligt den allranyaſte war det Clauſen , den äfwen hos oß bekante titulärbiſkopen och frihetswännen , ſom gick upp till ſin nye konung och yttrade : “ Ers Maj : t ! tillåt mig , ſom wißt känner landets förhållanden och folkets tänkeſätt i desſa bekymmerſamma dagar ſå godt ſom någon , ſäga Er , att det är ſå ſtarkt ångtryck i ångpannan , att denna ſönderſpränges om icke ventilen lättas “ . Desſa ord woro djerfwa , men ſanna . Konungen förſtod dem och räckte den kände folktalaren ſin hand . Clauſen fortſatte då : “ Om jag icke wille obrottsligt hålla min ed , ſom jag gifwit min konung , hade jag icke ſatt min fot i konungaborgen i detta ärende ; det är juſt troheten mot den af Fredrik 7 : de utkorade och nyß lika högtidligt utropade konungen till Danmarks rikets thron ſom drifwit mig hit . Troheten bjuder mig att ſäga hwad jag tänker och wet . Ett mäktigt parti i detta land är redan i ſtora funderingar att demonſtrera . Det önſkar att kronan måtte pasſa den älſkade konung Carl XV : s hjesſa . Tiden är dyrbar . Jag beder : gör ſnart hwad ſom göras ſkall ! “ Kung Chriſtian ſwarade : “ Ventilen ſkall göra tjenſt , motwiljan ſkall afledas , grundlagsförſlaget ſkall blifwa ſanktioneradt , och detta 
 ſkall ſke genaſt , hände nu hwad ſom hända will ! “
PER OCC ORG-INST ORG-INST ORG-INST PER OCC OCC OCC OCC PER OCC PER OCC ORG-INST OCC PER PER OCC