Tömegkupé - Toyota Corolla 1.6 Liftback (1979)
Egy tömegmárka tucatmodelljébõl ritkán lesz megbecsült veterán, mert ezeket addig használták, amíg szét nem estek, utána meg irány a bontó. Ez a Toyota Corolla valahogy megúszta, és csodák csodája: mindene mûködik. Kipróbáltuk.
Ha valaki az Egyesült Államokban a hetvenes-nyolcvanas években a puritán egyszerûségérõl híres japán autóval járt, vagy szegény volt vagy diák, de semmiképpen sem olyan, aki a társadalmi-gazdasági „ranglétrán” magasra jutott. Európában nem voltak ennyire finnyásak az emberek, és az ázsiai autók presztízse is egy leheletnyit nagyobb volt, de a tehetõsebbek nem a japán márkák közül válogattak. Részben ezek, részben elnyûhetetlenségük miatt (addig használták õket, amíg szét nem estek) nem maradt belõlük sok, amelyik megérte volna a tisztes öregkort.

A Corolla Club Hungary sem a veterán gyöngyszemek gyûjtõhelye, fõleg a mai és az elmúlt két évtized példányai fordulnak meg itt. Ám akad néhány idõsebb érdekesség is, például Berki Attila harmadik szériás Liftbackje 1979-bõl, ami egyenesen Amerikából, Connecticut államból érkezett Magyarországra. Elõzõ tulajdonosai egy, a tengerentúlról hazatérõ idõs házaspár voltak, akik még itthon is használták, majd néhány éve fájó szívvel eladták Attilának. Különlegessége, hogy még sohasem lakatolták, karambolos sem volt, egyetlen látható külsõ sérülése a koccanástól középen kissé elgörbült hátsó lökhárító.

Az eredeti barnáspiros fényezésre (talán még a kereskedésben) csillámos lakkot fújtak, ez ma már alaposan megkopott, de a rozsda sehol sem jött ki a lemezeken, ami nagy szó egy olyan autótól, amelyrõl köztudott volt, hogy harmatgyenge a korrózióvédelme. Valószínûleg egész életét garázsban töltötte, s emiatt nem vált az UV sugarak martalékává a fekete mûanyagból készült mûszerfal sem. Sajnos, a vezetõülés mûbõrkárpitja több helyen kiszakadt, ez fejújításra vár, ugyanakkor egyéb hiba nincs se a szõnyegeken, se a mûbõrön.

Könnyen felismerni, hogy a tengerentúlról érkezett

Számos külsõ és belsõ sajátosság utal az amerikai kivitelre. Ilyenek kasztnin jócskán túllógó krómozott, gumis végû lökhárítók, az elsõ narancs-, hátsó vörös oldalsó menetjelzõk és a tipikusan tengerentúli divat szerinti tetõcsomagtartó. Belül a mérföldet is mutató sebességmérõbõl, a spéci biztonsági övekbõl és a manuális klímaberendezésbõl következtethetünk az autó eredetére.

A Corolla család szedánból, kombiból, kétajtós kupéból és a Liftback-bõl állt, ez utóbbi elnevezés háromajtós, ferdehátú kialakítást jelent. Mondhatjuk akár sportváltozatnak is, bár ahhoz nem elég acélos a motorja: a Toyota 1,6 literes, T2-es típusát építették be elöl hosszában, innen a hátsó kerekekhez megy mind a 88 lóerõ és 91 Nm. Volt ennél izmosabb is belõle, de ezt, a C-t, az USA piac szigorú emissziós elõírásai miatt lefojtották.

Az amerikai kivitelhez automataváltó is jár: háromfokozatú, és bizony nem valami intelligens szerkezet (ahogy az akkori automatáktól megszokhattuk): amint levesszük a gázról a lábunkat, rögvest leejti a fordulatot alapjáratra, s reakcióideje is alig rövidebb, mint Usian Bolt 100-as sprintvilágcsúcsa. A motor elég nagy zajjal dolgozik, szigetelésére láthatóan és hallhatóan nem sokat áldoztak.

A vezetõülésben jól el tud helyezkedni a hosszúlábú sofõr is, helyhiány nincs az elsõ sorban. Az automata most éppen rakoncátlankodik, csak akkor kapcsol, ha már bemelegedett. A vékony karimás volánt álló helyzetben nehéz tekerni, a bicepszünk a szervo, menet közben nagy holtjátéka és érzéketlensége tûnik fel. A fék átlagos, a menetdinamika is, de a rugózás inkább a teherautókéhoz áll közelebb.

Egyenes jól viselkedik az úton, ám kanyarokban érezni: ha nagyobb tempót választanánk, nem örülne neki. A hátsókerékhajtás és a könnyed farcsúsztatás lehetõsége miatt ezt a sorozatot ma a drifterek is szívesen választják, de kímélõ veterános használatban nem érezni semmilyen hátrányát, hogy hátra megy a nyomaték. Megdöbbentõ a kapcsolók precíz mûködése, az ajtók, a géptetõ és a csomagtérfedél leheletfinom záródása, s hogy a felújítatlan, 34 éves szerkezet minden része tökéletesen mûködik. Valószínûleg egykor éppen e tulajdonságaiért szerették meg a Corollát világszerte.

 

Mûszaki adatok

Motor: soros, négyhengeres, hengerenkénti kétszelepes, folyadékhûtéses, négyütemû, acél blokkos OHV benzinmotor (2T-C), elöl hosszában beépítve. Hengerûrtartalom: 1588 cm3. Teljesítmény: 88 LE, 6000/perc fordulaton. Nyomaték: 91 Nm, 3800/perc fordulaton. Átlagfogyasztás (mért): 9-11 l/100 km. Erõátvitel: 3 fokozatú, bolygómûves automata sebességváltó, hátsókerék hajtás. 
Felépítés: háromajtós, önhordó acélkarosszéria. Felfüggesztés: elöl McPherson, hátul merev tengelyes, hosszanti laprugókkal. Elöl tárcsa-, hátul dobfék, szervorásegítéssel.
Gumiméret: 185/60 R 14. Üzemanyagtartály: 50 l. Hosszúság x szélesség x magasság (európai kivitel): 4120 x 1600 x 1320 mm. Tengelytáv: 2370 mm. Saját tömeg: 955 kg.
Toyota Corolla Toyota Retro Mobil veterán autó