Már negyedikesként lenyomta a nyolcadikos fiúkat a leggyorsabb magyar nõ
Takács Boglárka személyében 100 méteres síkfutásban 10.08 másodperces idejével immáron 23 éve, napra pontosan 1999. június 9-e óta országos csúcstartó Németh Roland versenyzõjébõl lett egy csütörtöki ausztriai versenyen minden idõk leggyorsabb magyar sprintere.
Illendõ hozzátenni, hogy a móri Takács Boglárka csak tavaly novemberben köszönt el a székesfehérvári klubjától és Varga Tamástól, az edzõjétõl, akinek az irányításával ifjúsági olimpiai negyedik helyet ért el, az U18-as Európa-bajnokságon és a gyõri Európai Ifjúsági Olimpiai Fesztiválon pedig ezüstérmeket vehetett át.

Még csak 20 esztendõs a BHSE új büszkesége, így aligha marad sokáig 11.37 másodperc a 100 méteres síkfutás országos rekordja. Ámbár az is igaz, hogy Boglárka Szabó Enikõ tizennyolc esztendõt „megélt" csúcsát adta át a múltnak, aki viszont Orosz Irén 23 évig megdönthetetlen százas eredményét „pipálta ki".

Takács Boglárka ugyanabban, az EB bronzérmes Németh „Roli" nevével fémjelzett honvédes sprintermûhelyben készül az elõtte álló nagy feladatok megoldására, ahol a hozzá hasonlóan 2002-ben született Illovszky Dominik küzd a 10.36 perces egyéni csúcsának megjavításáért.

Hat éve talált rá az „igazira"

„Minden olyan sportágat kipróbáltam, ami valamiért megtetszett nekem. Belekóstoltam a röplabdázásba, a nõi fociba, a tollaslabdázásba és a teniszbe, de beálltam kézilabdázni és métázni is, sõt, a triatlont is kipróbáltam. Az már gyerekkoromban kiderült, hogy gyorsabban szedem a lábamat, mint a velem egyívásúak, amirõl a suliban a nyolcadikos fiúk is tudomást szereztek. Negyedikes alsós kislány voltam, amikor odajöttek hozzám, úgy tûnt, hogy nagy mellénnyel, és kihívtak versenyezni. Rendesen lenyomtam õket, büszke is voltam magamra.

Talán ez az apró mozzanat is megerõsített abban, hogy a futásban, pontosabban a sprintelésben lehetek a legjobb. A jövõm viszont csak a 2016-os megyei diákolimpián dõlt el, ahol a gyorsaságomra már az edzõk is felfigyeltek. Édesapám NBII-es focista volt, csapata legfürgébb játékosa, édesanyám fiatalkorában jól futott, ebbõl következtetek arra, hogy tõlük örököltem meg a jó alapokat, és azt, hogy az idegrostjaim is a sprinteket támogatják" – nyilatkozta az SzPress Hírszolgálatnak Takács Boglárka, aki az országos csúcs megjavításával közel került a 11.24 másodperces EB nevezési szinthez.

Három nagy kihívás és egy kérdõjel

Boglárkát és Németh Rolandot sem kápráztatta el a csúcsjavítás ténye és öröme, mind a ketten jól tudják, hogy ha valahol, akkor éppen a 100 méteres síkfutásban a legsûrûbb a nemzetközi mezõny, és ez várhatóan így lesz az augusztusi müncheni Európa-bajnokságon és a jövõ évi budapesti világbajnokságon is.

„A jövõmre gondolva az ELTE jogászhallgatójaként és sportolóként is szeretnék a „célba érni", a mérce itt is ott is magasan áll elõttem. Már az is szép lenne, ha Münchenben rajthoz állhatnék, annál is nagyobb boldogság, ha magyar válogatottként futhatnék jövõre a budapesti világbajnokságon, az új stadionban, a magyar szurkolók bíztatásával. Egyelõre csak álmaimban gondolok a párizsi olimpiára, de ha ebbõl a három kihívásból részesülni szeretnék, akkor a tanulmányaimat egy idõre fel kell majd függesztenem."

Egyelõre még nehezen barátkozik meg azzal a gondolattal, hogy három napja futóként õ a leggyorsabb magyar nõ, pedig ez szó szerint így igaz. A kérdés az, hogy mire lehet még képes, mennyi tartalék maradt a futásában?

„Lehet az a 11.37 még jobb is, mert a csütörtöki futásom csak megközelítette a tökéletest. Van javítanivalóm a rajtomon, a futótechnikámon, bizonyára az edzésmunkámhoz is hozzá tudok még tenni, amely egyre inkább a 100 méteres eredményem javításáról szól, és csak kevésbé a 200-ról" – mondta befejezésül Takács Boglárka, aki a közeljövõben három versenyen is bizonyíthat, egyszer újra Ausztriában, kétszer pedig itthon, a Budapest Openen és a Honvéd Kupán.

Szalay Péter
SzPress Hírszolgálat