Egy nagy dobás után beragadtak Fellegi ügyei
A nyilvánosság számára érzékelhetõen szinte semmi sem utalt a lemondását csütörtökön bejelentõ Fellegi Tamás pozíciójának gyengülésére az Orbán-kormány hatalomra jutása óta. Matolcsy György gazdasági miniszterhez képest sokkal kevesebb kritika érte a tevékenységét, és sikerei is voltak - igaz, az utóbbi hónapokban az is láthatóvá vált, hogy mely területeken maradtak el az eredmények. Az õ felelõsségi körébe tartozó kínai kapcsolatból nem sok konkrét haszna lett az országnak, a Malév pedig egyre többe kerül az államnak.
Fellegi Tamás nevéhez több fontos, szimbolikusnak is tekinthetõ ügy kötõdött az elmúlt másfél évben, közülük a legjelentõsebb talán a Szurgutnyeftyegaz által birtokolt Mol-részvénycsomag megvásárlása volt. Fellegi Tamás májusban jelentette be, hogy az orosz energiavállalattal folytatott tárgyalásokon megegyeztek abban, hogy a magyar állam 1,88 milliárd euróért (akkori árfolyamon ötszázmilliárd forintért) megveszi a 21 százalékos pakettet.

Fellegi ezt az utóbbi évek "egyik legfontosabb magyar gazdaságtörténeti eseményeként" értékelte, mondván, stratégiai energetikai vállalatokban erõsíteni kell a "nemzeti vállalati jelleget", ésszerû keretek között tartva a külföldi kormányok és vállalatok befolyását, tulajdonszerzését. (A WikiLeaks-aktákból azóta kiderült, hogy amint az sejthetõ volt, valóban az orosz állam áll a Szurgutnyeftyegaz mögött.)

A Mol után jött a Rába

A Mol-vásárlás miatt sok kritika is érte a kormányt, egyrészt azért, mert az ügylet forrása a jegybank devizatartaléka volt, vagyis csökkentette az ország egyik biztonsági tartalékát. Másrészt a Mol-papírok árfolyama a vételárhoz képest azóta jelentõsen esett, az állam tehát elvileg sok milliárdot bukott rajtuk - illetve bukna, ha el akarná azokat adni.

Fellegi azonban kijelentette, a csomag értékesítése nincs napirenden, sõt jelezte, hogy "jöhet még hasonló döntés", az államnak ugyanis szerinte a jövõben privatizáció helyett az üzletfejlesztésre kell koncentrálnia. A Rába jármûgyártó mérete össze sem hasonlítható a Moléval, de az állami terjeszkedés stratégiájának megfelelõen a Nemzeti Fejlesztési Minisztérium (NFM) alá tartozó Magyar Nemzeti Vagyonkezelõ (MNV) egy hónappal ezelõtt nyilvános vételi ajánlatot tett a Rába tõzsdén forgó részvényeire. Jövõ hétfõig dõl el, hogy a tulajdonosok elfogadják-e a részvényekért a piacinál több mint harminc százalékkal magasabb árat.

Kínai ígéretek

Fellegi másik nagy ügye a kínai-magyar gazdasági kapcsolatok egyengetése volt. Biztosan része volt abban, hogy Ven Csia-pao kínai miniszterelnök nyáron Magyarországra látogatott, hiszen elõtte (de utána is) többször hosszabb idõt töltött Kínában, beruházási és hitellehetõségekrõl tárgyalva.

Az, hogy a kínai kormányfõ akkori európai útján Berlin és London mellett csak Budapesten állt meg, egyértelmû diplomáciai siker volt, bár konkrétumot kevesebbet tudott felmutatni a miniszter. A Ven Csia-pao ittjártakor aláírt megállapodások inkább csak lehetõségeket tartalmaztak, és egyelõre ígéret a beharangozott befektetések többsége is, a reptéri gyorsvasúttól a Malév megmentéséig. Fellegi szerint állampapírokat már vettek a kínaiak, de ez semmi esetre sem jelentõs tétel. (Töröcskei István, az Államadósság Kezelõ Központ vezetõje az Indexnek adott interjújában egy-két milliárd forintról beszélt.)

Bár az utóbbi hónapokban az ország finanszírozási problémái miatt kevesebb figyelem jutott ezekre, a Fellegi Tamásra osztott feladatok közül több is beragadt - a közlekedési ügyekkel, például, rendre meggyûlt a baja. Az [origo]-nak nyilatkozó, névtelenséget kérõ minisztériumi források szerint a csõd felé tartó Malév gondjainak "nem megfelelõ" kezelésének nagy szerepe volt abban, hogy Orbán Viktor nem volt megelégedve minisztere munkájával. (Errõl bõvebben itt olvashat.)

Szintén friss ügy az útdíjrendszer átalakítása. Már szeptember közepén kiderült az [origo] által megszerzett jövõ évi költségvetési terv belsõ használatra készült részébõl, hogy a közutak felújítását végzõ állami szervezet elesik a korábbi években megszokott 40 milliárd forintos állami támogatástól, ezt pedig valamilyen saját bevétellel ki kell pótolnia. Kézenfekvõ megoldásnak tûnt az autópályadíjak emelése, de máig sincs végsõ döntés a kérdésben - igaz, minisztériumi források szerint a tárca felelõssége ebben jóval kisebb, mint a politikai döntést halogató kormányé. A tárca az után adott ki közleményt a változásokról - így a sztrádamatricák árának emelésérõl és a négynapos matrica megszüntetésérõl -, hogy az [origo] írt a folyamatról.

Használatarányos útdíj: elhalasztva

A március elején ismertetett Széll Kálmán-terv egyik sarokköve volt a használatarányos útdíjfizetési rendszer kiépítése 2013-ig. Az állam ettõl legalább százmilliárd forint többletbevételt remélt, de ennek az összegnek a duplája sem tekinthetõ a valóságtól elrugaszkodott becslésnek. Az infrastruktúráért felelõs államtitkár, Völner Pál fél évvel a Széll Kálmán-terv bejelentése után arra tett utalást, hogy az egész projekt csúszni fog, az [origo] információi szerint pedig szinte biztos, hogy a mostani ciklusban ebbõl semmi sem lesz.

Az állami vasúttársaság és a Volán-társaságok integrációja is megakadni látszik. Szintén az állami fogyókúrát pontokra lebontó Széll Kálmán-tervben vállalta a kormány, hogy a párhuzamosságok kiszûrése céljából egyesíti a MÁV-ot és a Volán-társaságokat, létrehozva a Nemzeti Közlekedési Társaságot. Az összevonás után a párhuzamos járatok megszüntetésének haszna éves szinten 10-20 milliárd forintnyi megtakarítást hozhatna.

A PPP-szerzõdések kiváltása sem halad

Ehhez képest a közlekedési társaságok összeolvasztásáról semmi hír, a támogatásuk nemhogy csökkenne, hanem még nõ is a jövõ évi költségvetésben. A takarékoskodás egyetlen területen érhetõ tetten: az utazási kedvezményeket a korábban tervezettnél jobban visszavágja a kormány, de ezzel csak az utazók számára drágul a közlekedés, a cégek mûködése nem kerül kevesebbe. Minisztériumi forrásaink szerint ugyanakkor itt is igaz, hogy a kormány politikai bátortalansága sokkal inkább kerékkötõje az ügynek, mint az NFM lassú elõkészítése.

A PPP-szerzõdések átvilágítását ugyan elvégezte az NFM, ennél többre azonban nem jutott velük, holott a beharangozott kiváltásukból remélt spórolást is egyik fõ célként határozta meg. Az állam és a magánszféra együttmûködésében felépült kollégiumok, börtönök, autópályák, felsõoktatási intézmények, sportcsarnokok állam számára hátrányos szerzõdéseit kellene felbontani, ennek költségeire eredetileg kétszázmilliárd forintot szánt a kormány. A PPP-szerzõdések kiváltásáról augusztusban kormányrendelet is született, rá egy hónapra azonban már visszavonulót fújt a kabinet.
Orbán-kormány Fellegi Tamás Nemzeti Fejlesztési Minisztérium Magyarország