Elõször figyeltek meg ½ûrhamburgert½ evõ fiatal csillagot
Az új, HH2012 nevû rendszer mintegy 1300 fényévnyi távolságra van az Orion-csillagképben.
Elõször figyeltek meg a csillagászok egy fiatal "bébicsillagot", amint egy "hamburgerszerû", porból álló képzõdményt eszik.
A felvétel a chilei Atacama-sivatagban ötezer méteres magasságban mûködõ rádiótávcsõrendszer - a Nagyméretû Milliméteres/Szubmilliméteres Hálózat (Atacama Large Millimeter/submillimeter Array, ALMA) segítségével készült, rajta egy nagyon fiatal csillag látható, körülötte gázból és porból álló, növekvõ korong. A szakértõk felfedezésükrõl a Science Advences címû amerikai lapban számoltak be.
Csin-Fej Lee, a tajpeji Academia Sinica Csillagászati és Asztrofizikai Intézet kutatója szerint a korong átmérõje mintegy 60 csillagászati egység. Egy csillagászati egység (AU) a Nap és a Föld átlagos távolsága, tehát 150 millió kilométer.
"Úgy látszik, hogy egy sötétebb, kiemelkedõ részt két világosabb képzõdmény fog közre szendvicsszerûen a korong síkja közepén lévõ viszonylag alacsony hõmérsékletnek és a magas optikai mélységnek köszönhetõen. Elsõ alkalommal látható ez a sötét vonal milliméter alatti hullámhosszon, emiatt tûnik hamburger formájúnak" - mondta el a tudós.
Az új, HH2012 nevû rendszer mintegy 1300 fényévnyi távolságra van az Orion-csillagképben. Központi csillaga csupán 40 ezer éves, tömege a Nap tömegének egyötöde. Ugyanakkor erõteljes az úgynevezett bipoláris anyagkiáramlása.
Korábban, 200 AU felbontásnál nem láthatták ilyen pontossággal a képzõdményt a csillagászok. Az ALMA ellenben 25-ször nagyobb, 8 AU felbontással operál, így a csillagászok nemcsak azonosították a poros korongot, hanem térben fel is tudták bontani azt milliméternél is kisebb hullámhosszon, így vált láthatóvá "hamburgerszerûsége".
"Fantasztikus látni egy nagyon fiatal, formálódó korong ilyen részletes szerkezetét" - fogalmazott Lee. Mint elmondta, a tudósok régóta vizsgáltak ilyen korongokat, hogy részletes képet kaphassanak felépítésükrõl.
A csillagászok korábban úgy vélték, a csillagképzõdés korai szakaszában a mágneses mezõk lelassítják az összeomló anyagok forgását, meggátolva, hogy egy nagyon fiatal csillag körül ilyen korong alakuljon ki.
"Az új felfedezés arra utal, hogy a mágneses mezõknek a korongokra gyakorolt fékezõ hatása mégsem olyan hatékony, mint azt eddig véltük" - emelte ki Chi-Yun Li, a Virginiai Egyetem kutatója, a tanulmány társszerzõje.
tudomány