A terrorszervezetek titkos pénzügyei: ebbõl él az Iszlám Állam
A fejlett világ minden eszközt bevet az egyre több áldozatot követelõ terrorizmus megfékezése érdekében. Az egyik ilyen hangzatos intézkedés, hogy a terrorizmust éltetõ pénzcsapokat el kell zárni, a gyanús emberek bankszámláját be kell fagyasztani. Azonban úgy tûnik, hogy ez nem igazán vezet sikerre, hiszen ezzel az eszközzel még egyetlen terrortámadást sem sikerült megakadályozni. Egyetlen bomba képes nagyobb kárt okozni az Iszlám Állam pénzügyi rendszerében, mint 15 évnyi tartós, pénzügyi szigor.
Amióta a terrorizmus felütötte a fejét, a nemzetek különbözõ eszközökkel kezdtek harcolni az erõszak ellen. A terror elleni küzdelem egyik legfõbb fegyvere a terroristákhoz köthetõ pénzügyek felszámolása. Legalábbis papíron.

2001 szeptemberében, néhány nappal azután, hogy repülõgépek csapódtak a New York-i World Trade Center két tornyába, az Egyesült Államok elnöke aláírta a 13224. számú elnöki különrendeletet, amely lehetõvé tette a gyanús pénzmozgások leállítását.

A pénz a terrorizmus ütõere. Arra kérjük a világot, zárják el a pénzcsapot”

– mondta George W. Bush.

A rendelet aláírása óta eltelt több mint 15 év, és nyugodtan ki lehet jelenteni:

a terrorizmus pénzelésének megakadályozása elbukott. 

Napjainkban több terrorszervezet létezik, mint korábban bármikor, és a terrorszervezetekhez ömlõ pénz mennyisége soha nem látott mértéket öltött.

A londoni King's College és az Ernst & Young könyvvizsgáló cég közös felmérésébõl kiderül, hogy az Iszlám Állam 2015-ös költségvetése 1,7 milliárd dollár volt, amivel a világ leggazdagabb terrorszervezetének számít.

Megdöbbentõ adat, de ugyanabban az évben kevesebb mint 60 millió dollárnyi, terroristákhoz köthetõ összeget fagyasztottak be az egész világon, és ezek az összegek csak három országban (USA, Izrael, Szaúd-Arábia) voltak magasabbak 1 millió dollárnál.

A kudarc egyértelmû, még akkor is, ha globális szinten a kormányok dollármilliárdokat költöttek arra, hogy a terroristákat távol tartsák a pénzügyi rendszertõl.

A gyanús emberek tiltólistára vétele, a bankszámlák befagyasztása és a megszámlálhatatlan biztonsági intézkedés ugyan hangzatos, de maximum arra volt elég, hogy a terroristákat a nemzetközi bankrendszer használatától elijesszék.

Azonban egyetlen bizonyíték sincs arra, hogy ezek a lépések akár

egyetlen terrortámadást is megakadályoztak volna.

A terrorcselekmények költsége nem túl magas, és a szervezetek megtanulták kikerülni a hagyományos pénzügyi rendszert. Az Európában elkövetett terrortámadások költsége egyik esetben sem érte el a 30 ezer dollárt.

Hiába nyilvánvaló, hogy a terrorizmushoz köthetõ pénzek az olajcsempészetbõl, illegális mûkincs-kereskedelembõl, emberrablásból és zsarolásból származnak, megfelelõ nevek nélkül a pénzügyi harc halálra van ítélve.

Senki sem gondolhatja komolyan, hogy az al-Kaida vezetõjének, Ajmán az-Zavahirinek, vagy az Iszlám Állam vezérének, Abu Bakr al-Bagdadinak van olyan bankszámlája, amit a saját nevén használna, míg a szervezeti hierarchiában alacsonyabban álló tagok kilétét homály fedi.

Nevek nélkül lehetetlen kiszûrni a gyanús tranzakciókat, hiszen naponta több tízmillió, 1000 dollárt meg nem haladó átutalást kellene egyesével átfésülni.

Ebbõl következik, hogy terrorakciókat a pénzügyek figyelésével nem lehet megakadályozni, az egész nem több, mint hangzatos politikai, retorikai fogás.

A másik ok, hogy az olyan országokban, mint Afganisztán, Irak, Szomália, Szíria és Jemen, ahol a két legnagyobb terrorszervezet mûködik, az emberek elenyészõ részének van bankszámlája. Az érintett régiókban a tranzakciók többsége készpénzben zajlik. A terroristák pénzügyei megkerülik a bankokat.

Ráadásul a Közel-Keleten, Indiában és Pakisztánban mûködik egy nagyon nehezen lenyomozható pénzügyi rendszer is, a havala. A havala is bankrendszeren alapszik, azonban jóval lazábbak a szabályok, és bizalmi alapon mûködik, név nélkül használható, és nyomtalanul mozgatható rajta a pénz.

Hogyan mûködik a havala?

Ha valaki a havala-rendszeren keresztül szeretne 10 ezer dollárral támogatni egy családtagot (vagy terrorszervezetet), akkor egyszerû dolga van. Egy havala-brókernek kell adni 10 ezer dollárt és némi ügynöki díjat, aki ezért cserébe ad a befizetõnek egy kódot. Ezt követõen a bróker átutalja a pénzt az adott országban lévõ brókernek. Az említett családtag akkor fér a pénzéhez, ha bemondja a második brókernek a jelszót.

A fenti példából jól látszik, hogy támogató és támogatott között semmilyen közvetlen pénzmozgás nem történik, köztük csak a jelszó/kód cserél gazdát. A határon a pénzt a két bróker közötti tranzakció viszi át. A pénz eredetét nehéz lenyomozni, ezért vonzó lehetõség a terroristák számára is.

Honnan jön a pénz?

Adományok, támogatások – A terrorszervezetek sajátossága, hogy nem mindenki tekint rájuk terrorszervezetként. Hiába hírhedt el kegyetlenségérõl az al-Kaida és az ISIS, még így is bõven vannak olyanok, akik szabadságharcosként kezelik õket, és hajlandóak önszántukból támogatni õket.

Vannak olyan terrorszervezetek, mint a Hamász és a Hezbollah, amelyek az arab országokban többé-kevésbé független szervként ténykednek, így hozzájuk még könnyebb pénzt juttatni. Ha ezek a szervezetek részt vesznek egy polgárháborúban, vagy szerepet vállalnak egy atrocitásban, akkor a velük szimpatizáló emberek, szervezetek és szponzorok támogatni fogják õket. Az adományok áramlását nem lehet lekapcsolni befagyasztott számlák segítségével.

Illegális tevékenység – Afganisztánban már akkor virágzott a kábítószer-csempészet (1970-es évek), amikor a tálibok még fel sem tûntek a színen. Kelet-Afrikában már akkor zajlott az orvvadászat és az illegális elefántcsont-kereskedelem, amikor az al-Sabaab még nem is létezett. Az Irak és Szíria között húzódó csempészútvonalak már évtizedek óta mûködnek, és valószínûleg még akkor is illegális dohány- és olajcsempészek fogják használni, amikor az Iszlám Állam már csak történelem lesz.

Azonban a terrorszervezetek többsége összeköthetõ valamilyen illegális tevékenységgel: vagy rátelepedtek, vagy átvették a fõbb csempészhálózatokat. Az antik tárgyakból, olajból, dohányból, gyémántból és elefántcsontból származó bevételek jelentõsek, mondani sem kell:

ez a pénz sem jelenik meg hivatalosan sehol. 

Legális pénzek – Nem ritkán egy-egy terrorszervezet mögött egy tehetõsebb család vagy vállalkozás húzódik meg. Mielõtt Oszama bin Láden a terrorizmus egyik legnagyobb finanszírozója lett, legális építõipari és mezõgazdasági üzletet vezetett.

Az ír IRA terrorszervezet számtalan üzlettel rendelkezett, volt taxitársaságuk és fizették az adót, mielõtt radikalizálódtak. Az ilyen jellegû legális pénzbõl történõ finanszírozásnak nehezebb gátat szabni, mint a pénzmosásnak vagy a szervezett bûnözésnek, hiszen legális pénzeket nem lehet elvenni azok tulajdonosától azelõtt, hogy terroristának (vagy azok pénzelõjének) állnának.

Terület = pénz

A fent említett forrásokon felül a terroristák vagyonát leginkább egy tényezõ dobja meg:

a területek elfoglalása.

Az Iszlám Állam 2013 elõtt javarészt illegális tevékenységbõl szerezett pénzt Irakban, de már ekkor is akadtak külföldi támogatóik. Azonban a csoport 2013-ban és 2014-ben óriási területeket foglalt el Kelet-Szíriában és Észak-Irakban, így mire kikiáltották a kalifátust, 6-8 millió ember felett uralkodtak.

A pénzügyek 2014-re teljesen elszálltak, az 1,9 milliárd dolláros vagyonnal rendelkezõ ISIS egy év alatt 500 millió dollárral gazdagodott, melynek 90 százalékát a területi hódításnak köszönheti. Az ISIS gyakorlatilag államként kezdett el mûködni: adókat szedett, bírságokat vetett ki, és vámolta a kereskedelmi árukat.

Emellett elfoglaltak egy csomó olajmezõt, és a szervezet naponta 1-3 millió dollárt keresett olajcsempészetbõl.

Amint az Egyesült Államok vezette koalíció hatásos katonai akciókba kezdett az ISIS ellen 2015-ben, a terrorszervezet vagyona zsugorodni kezdett. A koalíciós erõk elkezdték visszafoglalni az olajmezõket, a kulcsfontosságú közlekedési csomópontokat és a pénzközpontokat. 2016 januárjában egyetlen amerikai bomba elpusztított több tízmillió dollárnyi ISIS készpénzt, többet mint 15 év alatt a pénzügyi rendszer szigorítása.

Az ISIS 2016 novemberére elvesztette az elfoglalt iraki területek 62, míg a szíriai területek 30 százalékát. Ezeken a területeken volt a terrorszervezet által birtokolt olajmezõk 90 százaléka. Nem meglepõ, hogy becsült vagyonuk is drasztikusan zuhant, jelenleg kevesebb, mint egymilliárd dollár.

A legfájóbb pont az ISIS számára az anyagi érvágás mellett, hogy ideológiailag is rengeteget vesztett vonzerejébõl.

Olcsó támadások

Bár a katonai fellépés sok terrorizmus elleni problémára megoldást jelenthet, azonban vannak helyzetek, amiket nem tud megoldani:
az európai terrorizmust.
Egy 2015-ös norvég tanulmány szerint az Európában elkövetett dzsihádista merényletek 90 százaléka önszervezõdésen alapul. Apró sejtek gyûjtik össze maguknak a pénzt, spórolnak vagy kölcsönt vesznek fel. A tanulmány kimutatta azt is, hogy a terrortámadásokhoz felhasznált összegek több mint 40 százaléka valamilyen bûncselekményhez köthetõ.

A támadások többsége ráadásul rendkívül primitív eszközöket igényel. Volt, aki házi bombát készített, és így robbantott Oroszországban vagy Manchesterben, volt, aki baltával esett embereknek egy német vonaton, de egy lopott kamionnal vagy autóval a tömegbe hajtani sem kerül sokba (Nizza, Berlin, Stockholm és London).

A fent említett terrortámadások költsége elenyészõ, a legdrágább 300 dollár volt, ennyiért bérelték ki azt a francia kamiont, amivel 86 embert sikerült megölni.

Ez is azt mutatja, hogy a terrorista pénzek üldözése nem vezet eredményre, ráadásul rendkívül idõigényes és drága. Nincs az a bankszámla, amelyet befagyasztva hatékonyan lehetne küzdeni a terrortámadások ellen. A pénzcsapok elzárására átcsoportosított hatalmas összegeket máshová kell fókuszálni, és új stratégiát kell kitalálni a terrorizmus megfékezésére.

A cikk a Foreign Affairs: Don't follow the Money írása alapján készült.
finanszírozás dzsihádisták Iszlám Állam World Trade Center terrorcselekmény al-Sabab ISIS terrorizmus hawala al-Kaida