Egyszer csak autót küldtek értem, hogy akkor elvisznek Tim Burton házához
Kristóf Krisztián négygenerációs cirkuszos családba született, erre lehet mondani, hogy a vérében van a cirkusz. A Disney-nek pedig éppen erre volt szüksége a Dumbóhoz. Kristóf szakértőként került Tim Burton mellé, segített Eva Greennek legyőzni a tériszonyát, Colin Farrellel pedig összebarátkozott. Végül egy cameo erejéig még a filmbe is bekerült, láthattuk már az előzetesekben is. A forgatásról, az előkészületekről, Tim Burtonről és a sztárokról beszélgettünk vele.
Talán az volt a legnehezebb, hogy nem tudtam eléggé szabadjára engedni a fantáziámat. Kötöttek a valóságos cirkusz keretei

– ez volt az egyik legkomolyabb akadály, amelyet át kellett ugrania Kristóf Krisztiánnak miközben cirkuszszakértőkként dolgozott együtt a Disney élőszereplős gigaprodukciójában, a Dumbóban az extrém vizuális ötleteiről ismert rendezővel, Tim Burtonnel.

Hogy a kereteket érzékeltessük: kértek tőle például egy óriási akrobataszámot, mire ő beajánlott egy nyolctagú hintás produkciót, ahol az egyik hintáról a másikra ugrálnak a lányok. Tim Burton végighallgatta, majd közölte, hogy neki több kell: még 20-25 artista. Csakhogy annyit egyetlen cirkusz sem tud megengedni magának, érvelt Kristóf. Burton szabad kezet adott neki, de oldja meg, így ő elment Kijevbe, ahol szerinte az egyik legjobb az artistaképzés a világon. Öt nap alatt kiválogatta az akrobatákat, begyakorolták a számot, és fel is vették. Mikor megmutatta a videót Burtonnek, a rendező boldog volt, de kiderült az is, hogy maximalista:

  Zseniális, ez az, amit szeretnék, igazi Hollywood aranykora hangulat, és ott a cirkusz, az akrobatika is. De Krisztián, gondolkozz nagyban, csináld nagyobbra!

És Kristóf még nagyobbra tervezte a számot, amely a film egyik leglátványosabb jelenete lett: 54 női artista szerepelt benne (köztük négy magyar: Szabó Réka, Tóth Klaudia, Demeter Alexandra, Lakatos Zsuzsanna), körülöttük elszórva 15 bohóc, akik nagy golyókon egyensúlyozva zsonglőrködtek, a porondon túl pedig 12 lány 12 lovon. „Ez az a látványos elrugaszkodás, fantáziavilág, ami Tim Burton sajátja, a védjegye. Nála nincsenek határok, vagy ha igen, nagyon extrémek” – vonja le a következtetést Kristóf.

Ott állt a Nagy hal rendezője, és megkérdezte, mit jelent nekem a cirkusz

Persze egy Tim Burton-filmbe nem kerül csak úgy véletlenül az ember. Kristóf Krisztiánt például azután ajánlotta be a Disney-nek a londoni Round House rendezvényközpont cirkuszvezetője, hogy 2011-ben náluk mutatták be a Cirkolombia társulat Urban című műsorát, amit Kristóf szakértett. Az Urban sikere nyomán aztán sokan megjegyezték a nevét.

A Disney olyan cirkuszi embert keresett a Dumbóhoz, aki magabiztosan mozog a hagyományos cirkuszi kultúrában, és elég tapasztalatot, referenciát tud felmutatni. Utólag megtudta, hogy a stúdiónak hosszú listája volt a potenciális szakértőkről, akik közül egy háromlépcsős folyamat során végül Kristófot választották ki. A hátteréről kérdezgették, a forgatókönyv vázlatai alapján kérték, hogy ötleteljen – bár ekkor még mindig nem sejtette, pontosan milyen produkcióhoz keresik. Végül megkérték, hogy beszéljen a Tim Burton Produkcióval, akkor derült ki, hogy filmről van szó, nem akármelyik rendezővel.

  A Nagy hal az egyik kedvenc filmem, és az Ollókezű Edwardot is nagyon szeretem. Erre egyszer csak autót küldtek értem, hogy akkor most elvisznek Tim Burton házához.

„Burton zárkózott ember, nagyon érzékeny és okos, gyorsan dolgozza fel az információkat” – meséli Kristóf. Az első találkozás csupán 20-30 percig tartott. Kristóf szerint inkább arról szólt, hogy Burton megnézze magának. Kezet fogtak, és a rendező megkérdezte, mit gondol a cirkuszról.

De hogy lehet összefoglalni a Nagy Hal rendezőjének, hogy mit jelent Kristófnak a cirkusz – ráadásul ha összesen csupán 20 percük van?

„Hogy a cirkusz az otthonom, a természetes környezetem. Amikor délelőtt üvölt az oroszlán, az nekem olyan, mint mikor falun kukorékol a kakas. Vagy amikor kinyitom az ablakot, és odajön egy láma, és övé lesz a száraz kenyér, amit sajnálok kidobni. A cirkusz körül ott az elefánt, a lovak, a kutyák, tevék, zebrák. Az állatok részei az életünknek, jól ismerjük őket. Ahogy az is teljesen természetes, hogy az artisták együtt élnek, kvázi, mint egy nagy család. És van ott mindenféle nemzetiség, mindenféle ember. Ebben nőttem fel.”

Kristóf négygenerációs cirkuszos családba született, majd artista szüleivel és a cirkuszvilág Oscarjával, az Ezüst bohóccal díjazott A két Kristóf produkciójukkal már gyerekként bejárta a nagyvilágot. Mikor elkezdte az általános iskolát, még törte a magyart, de az anyanyelvével egyszerre tanult meg angolul, németül és olaszul is. Míg mások homokvárat építettek, a cirkuszos gyerekek egy elképzelt porondon a szüleiket és a barátaik szüleit utánozták.

„Nem éreztem predesztinációnak, hogy artista lettem, a világ legtermészetesebb dolga volt. Hétévesen már labdákat, kalapokat, szivardobozokat dobáltam, és mire felvetődött, mi leszek, ha nagy leszek, a kérdés már el is dőlt.”

A zsonglőrködést a nemzetközi hírű, német Rudi Schweitzer hatására választotta. Mikor kilencévesen megkérte Schweitzert, hogy tanítsa, az nem hajtotta el, hanem hagyta, hogy a fiú figyelje, hogyan gyakorol, és fogásokat mutatott neki. Emellett VHS-kazettákon nézte más zsonglőrök videóit, és persze a legfontosabb: a sok-sok száz óra gyakorlás.

Mikor az artistaképzőt végezte, a nyári szünetben a szüleit kísérte Ausztriában, Írországban, a Szovjetunióban, és gyakorló fellépésekkel kezdte elsajátítani a rutint. 18 évesen pedig már ezzel a számmal lépett a világ porondjára.

Elnyerni egy zseni bizalmát

Kristófot eredetileg azért szerződtették a Dumbóba, hogy a cirkuszos miliő hangulatát, a fellépő tapasztalatait továbbadja a színészeknek és a stábnak: ő felelt volna azért, hogy a cirkusz világa autentikus legyen. Rá bízták azt is, hogy a kapcsolatrendszerére támaszkodva segítsen kiválogatni a filmben szereplő artistákat – és ezzel megváltozott minden.

  Egy artista nem a szavak embere, az a fontos, hogy meg tudja mutatni, mire képes, és az vizuálisan látványos legyen.

Így hát Kristóf különleges bemutatóval készült Burtonnek.

Egy nagy térben középre ültette a rendezőt, körülötte körben pedig különböző helyszíneket készített elő. Vele szemben hagyományos porond, jobbra tőle színpad, a balján mikroszínpad, mögötte egy magasdrót, ezek között pedig olyan szerkezetek, amelyeket nem lehet gyorsan felépíteni-lebontani. Kristóf a produkciók hosszát maximum három percben szabta meg.

„Az egész nagyon filmszerű lett. Lement egy fakír száma, aztán, mint egy snitt, elforgattuk Burtont, és a következő helyszínen valaki már a hajánál lógva folytatta. Formabontó volt, pont fordítva, mint kéne: most egy ember ült középen, és körülötte a cirkusz. Körülbelül 40 produkció ment így le, egy félórás szünetel.”

Kristóf castingos bemutatója annyira megtetszett a producereknek és a rendezőnek, hogy azon nyomban felkérték, a film cirkuszos jeleneteit, számait is rendezze meg.

„Úgyhogy rendeztem a cirkuszi hátteret, a környezetet, ki hogyan mozog, hogyan gyakorolnak az artisták, és megkoreografáltam a főszereplő Medici cirkusz parádéját is – igaz, ez a film végleges verziójában végül alig szerepel.”

Az viszont annál inkább, ahogyan Eva Green színésznővel dolgozott.

Ha a légtornász királynő tériszonyos

Van a filmben egy jelenet, amelyben Eva Green megmutatja Colin Farellnek, hogy nem csak csinos nő, hanem vérbeli cirkuszos, aki tud akrobatikázni, és meg tudja szólítani az elefántot is.

A forgatókönyvben eredetileg az állt, hogy Eva Green figurája egy trapézon szaltózik, ami Kristófnak nem stimmelt – csoportszámként rendben lett volna, de szólóban nem működött. Ezért engedélyt kért, hogy újragondolja, és mivel már bíztak benne ennyire, a producerek rábólintottak. Az általa elképzelt új jelenetről aztán videót készített, és megmutatta Eva Greennek, akinek annyira tetszett, hogy a támogatásával sikerült elérni, a forgatókönyvíró elutazzon Los Angelesből Londonba. Újraírták a jelenetet, ami egy ekkora produkció esetében egészen különleges lépésnek számít, és ez szerepel a film végső változatában.

A fizikai felkészülést persze hónapokkal a forgatás előtt elkezdték, hogy Eva Greennek meglegyen a kellő erőnléte, illetve légtornász tudása, hogy a jelenetei hitelesek legyenek. Csakhogy nagyon hamar kiderült, hogy a színésznő tériszonyos, és már attól is fél, ha egy méterre megemelik a földtől. „A szokványos cirkuszi metodikát alkalmaztam, ahogy egy diákot tanítunk, hogyan tanuljon meg lépésről lépésre bizonyos fogásokat. Mire a végére értünk, már az sem volt probléma, ha Eva hat méter magasban lengett fejjel lefelé, a térdhajlatánál beakasztva a trapézt. Közben emlékezett a szövegére, és figyelt Tim Burton instrukcióira.”

A légtornász jelenetekben így végül szinte mindenhol Green szerepelt, csak néhány snittben helyettesíti a dublőre, a profi artista Katharine Arnold – akivel azóta együtt edzenek Londonban, mivel Greennek annyira megtetszett a műfaj.

Mintha egész életedben ezt csináltad volna – így dicsér Colin Farrell

A férfi színészekkel Kristóf kevesebbet dolgozott, Michael Keaton udvariasan tartotta a távolságot, Danny DeVito viszont a humor motorja volt végig a forgatáson.

Colin Farrell és Kristóf a véletlennek köszönhetően barátkoztak össze. A színész egy nap besétált a gyakorlóterembe, felvett három buzogányt és zsonglőrködni próbált velük, de nem ment neki. Kristóf hagyta, aztán öt perc után odament, és megkérdezte, hogy próbálkozott-e már labdákkal. Farrell mondta, hogy nem, mire Kristóf felajánlotta, hogy megmutatja.

„20 perc alatt megtanult három labdával zsonglőrködni. Elképesztő volt, még nem láttam ilyet! Iszonyú gyorsan tanul, nagyon jó a koordinációja. Így indult a barátság, aztán figyeltünk egymásra. Általában a rendező mellett voltam, Colin pedig megkérdezte, hogy sikerültek a jelenetei. Egyszer megmutattam neki, hogyan pörgesse a cowboykalapot a kezében.”

Aztán úgy alakult, hogy Kristóf is izgulhatott a kamera előtt. Tim Burton egy váratlan gesztusként cameót adott neki a filmben: ő vezeti fel egy, a szakmai védjegyének számító arany cilindert dobálva azt a cirkuszi felvonulást, ami az előzetesekbe is bekerült.

A forgatáson másfél méterre Kristóf előtt ment egy kocsi, rajta a kamera, Kristóf mögött pedig a 120 fős tömeg, színészek, statiszták, lovak, antik autó, és mindezt úgy 800-an nézték.

„Rettenetesen izgultam, nehogy elrontsam, mert ha újra kell kezdeni a felvételt, akkor vissza kell mozgatni azt a rengeteg embert, a színészeket, az autót, a lovakat. A legrosszabb rémálmom lett volna. De a próbák jól sikerültek, és egy ponton Colin Farrell odaszaladt hozzám

  – Nagyon jó volt, annyira valós, mintha egész életedben ezt csináltad volna!
  – Colin, én 30 éve ezt csinálom.

A felvétel aztán már elsőre sikerült.

„Most egészen szürreális így egyben látni az egészet. 1 óra 52 percbe sűrítve azt a másfél éves iszonyatos munkát. A koncepciók kidolgozása, a casting, a próbafolyamatok... És nemcsak nekem, hanem több ezer embernek. Sosem hittem volna, hogy ekkora munka van emögött.”

Kristóf azt reméli, a Dumbo igényt is teremt, és az emberek szívesen megnéznek egy ilyen produkciót élőben is. Például nyáron Budapesten a Fővárosi Nagycirkuszban, ahol a Dumbo-inspirálta rendezését, a Repülőcirkuszt mutatja be. „Azt a hangulatot akarom megragadni, hogy az 1920-as évek Amerikájában milyen lehetett egy ilyen pompás nagycirkuszi előadás.”

Még több Élet + Stílus a Facebook-oldalunkon, kövessen minket:
artista cirkusz Hollywood Disney Tim Burton Dumbó Eva Green kristóf Krisztián fővárosi nagycirkusz Colin Farrell zsonglőr