Sárkányölés
...ez lett volna a kommunikációs válaszcsapás.
Megfáradni látszik a kormánypárti agytröszt. Az elmúlt napok történéseire késve és elég gyengécske ellencsapásokra futotta a Finkelstein-fiókáktól.

E hasábokon jeleztem már, a nolimpiás aláírásgyűjtés tétje mindössze annyi volt, történhet-e az utóbbi hat évben bármi is másként, mint azt a kormányfő akarja. Nos, a 260 ezer szignó szemlátomást zavarba hozott mindenkit.

A balos gittegyleteket is, hát még a kormányerőt. Mivel nem volt még kikovácsolt kommunikációs ellencsapás, a fideszes beszélő fejek összevissza hadováltak. Aztán csak úgy kiszivárgott (bejelenteni nem merte senki), hogy visszavonódik  Budapest pályázata. Ezzel szinte egy időben Matolcsy bankelnök, mint afféle mai Szent György, nagy ívűnek szánt bejelentést tett az ország házában: elmondta (helyesebben sejtetni engedte), hogy az amerikaiak a quaestoros, buda-cashes kötvénybotrány keltette bankpánik révén akarták megdönteni a harmadik Orbán-kormányt. Ám a jegybank résen volt, s lekaszabolta a sárkány mind a hét fejét. Arról persze nem beszélt, hová lett az elsíbolt 300 milliárd forint.

Bizonyára ez lett volna a kommunikációs válaszcsapás: hogyan fordítsuk másfelé a közbeszédet. A nagy összesküvés fényében kit érdekelne ettől fogva az olimpia? Nos, az amerikaiak egy rövid üzenettel – ostobaság – haza is vágták az elsőre nagyszabásúnak tűnő mestertervet.

Maradt hát a hazaárulás mint mantra, meg tegnap egy gyönge orbáni rádiós kísérlet: a momentumos ifisták lennének az új SZDSZ. Erre a srácok azt üzenték, nem ők kezdtek egy gyékényen árulni közpolitikailag az SZDSZ-szel, hanem Orbán Viktor.

Ennyike. Kezdhetünk aggódni, tartósnak mutatkozik a zavar. Pedig ideje lenne tapasztgatni a repedéseket az agyaglábon.
jegyzet