Száz kiló feletti nõk is tanulják a modellszakma fortélyait
A piszkafa modellek kora a nagy divatházaknál is lejárt, és egyre több molett hölgy dönt úgy: megtanulja a szakma fortélyait.
Jó duci modell a karakteres, arányosan telt, különleges arcú nõkbõl lesz, de van, aki csak több önbizalomra vágyik, tudtuk meg oktatóktól. Tóth Krisztina nõiességét erõsítené az új ismeretekkel, de szeretne késõbb kifutóra lépni.
Néhány éve még különlegességszámba ment az a divatbemutató, ahol molett modellek forogtak a legújabb ruhakölteményekben. Ma már azonban – talán az egyre nagyobb mértékû elhízással párhuzamosan – egyre többen tanulják a modellszakmát akár száz kiló felett is: és ha nem a kifutón, a mindennapokban kamatoztatják a tudásukat.
Különleges arc, egyedi karakter
Öt éve még szinte csak amatõröket találtak, amikor modelleket kerestek a teltkarcsú hölgyeknek készülõ ruhákhoz, tudtuk meg egy szegedi divatház tulajdonosától. Ám Farkas Diána, az egyik, telt modellekkel is foglalkozó ügynökség vezetõje az utóbbi idõben úgy tapasztalta: egyre több a nagyméretû, csinos ruhákat árusító üzlet, ahol aligha alkalmazhatnak negyvenöt kilós nõket. – Arányosan telt alkat, különleges arc és egyedi karakter – sorolta, mi kell ahhoz, hogy valakibõl jó duci modell lehessen.
Árvai Mónika, aki tizenhét éve oktat telt hölgyeket a modellszakma fortélyaira, szintén leszögezte: nem cicababákat, hanem karakteres egyéniségeket keresnek a divatbemutatókra. De van, aki csak azért jön hozzá, hogy megtanuljon szépen mozogni.
Régi súlyát visszanyerte
A 39 éves Mónika maga is duci modellként indult. – Miután abbahagytam a sportolást, ötvenrõl hirtelen száznyolc kilóra híztam. Ekkor kezdtem tanulni egy stylisttól – mesélt a kezdetekrõl. Elveszett önbizalmát szerette volna visszaszerezni, amit azóta régi súlyával együtt visszanyert. De a szakmában maradt – nem modellként, tanárként. Teljesen megváltozott a felfogása, már tudja: nem csak karcsún lehetünk nõiesek.
– A túlsúly gyakran jár együtt elhanyagoltsággal, pedig egy szép smink, egy jól szabott ruha csodákat tehet egy nõ külsejével – fejtette ki. Azt kell hangsúlyozni, ami különösen szép: a bõrt, a lábat, a dekoltázst.
– Amikor kezdtem, nagyon kevés cég tervezett ruhákat teltebbeknek, ám közben rájöttek, hogy nagyon is van piacuk a duciknak – világított rá, miért nõ az igény a teltkarcsú modellek iránt: hívják õket kifutóra, katalógusokhoz, magazin- és naptárfotózásra. Akár többet is kereshetnek vékony kollégáiknál.
A duci modellnek ugyanazt kell tudnia, mint karcsúbb kolléganõinek, tudjuk meg az oktatótól. A hódmezõvásárhelyi Tóth Krisztina 174 centijéhez 106 kiló, mégis fordul olyan szépen a kifutót jelképezõ parketten, mint hasonló magasságú, de nádszálvékony társnõje. A 28 éves, szõke lány „civilben" cégvezetõ. Négy éve él boldog párkapcsolatban, és kedves hobbival rendelkezik: tündéreket gyûjt – képet, szobrot, babákat.
Szereti magát megmutatni
– Mindig is vállaltam magam, szeretem magam megmutatni. De úgy érzem, lehetne több önbizalmam – mesélte el, miért kezdett bele a modellkedésbe. – Legnagyobb támogatóm a nagymamám, pedig õ féltett a legjobban, amikor belevágtam. Nem akarta, hogy csalódás érjen – magyarázta.
A nagyin kívül csak öccse tudott a tervérõl. A család többi tagjának, a barátoknak meglepetésül szánta Krisztina, hogy megtanul szépen mozogni, ügyesen, gyorsan sminkelni. És mindezekkel nem csak nõiességét szeretné erõsíteni. Munkája mellett szívesen lépne a kifutóra „élesben" is.
– Legszívesebben elegáns estélyiket, menyasszonyi ruhákat mutatnék be – osztotta meg velünk terveit. Úgy látja, a szépségideálba egyre inkább belefér az átlagosnál kicsit szélesebb csípõ, vastagabb comb. És igaz, ami igaz, már a nagy divatházaktól is számûzik az anorexiás külsejû modelleket.
Színésznõ katalógusfotózáson
Szilágyi Annamária, a Szegedi Nemzeti Színház színésznõje is kipróbálta magát a kifutón. Amikor kolléganõje, Cseh Zsuzsa elvégzett egy divat- és stílustervezõ iskolát, a nõiesen telt idomú színésznõ volt az egyik modellje. – Soha nem gondoltam rá, hogy modellkedjek, de örültem, hogy segíthettem – emlékezett vissza a mûvésznõ: és persze jó érzés volt viselni a drága ruhákat, bár némelyikben szinte leülni sem mert. – Késõbb egy cég is felkért katalógusfotózásra. Reggel hétkor kezdtünk, villámgyorsan öltöztünk át egyik ruhából a másikba, este pedig két fellépés várt a színházban – idézte fel a fárasztó, de érdekes élményt.
életmód Szeged