Orbán: Nincs jobb- és baloldali beteg - interjú
Orbán Viktor arra számít, hogy a népszavazás érvényes lesz és az emberek többsége az igenekre szavaz. Ennek politikai folytatását azonban egyelõre csak annyiban jelöli meg, hogy a Fidesz másnap benyújtja a vizitdíj, a kórházi napidíj és a tandíj eltörlésének törvényjavaslatait.
HANGANYAGGAL
- Elnök úr, mire mond egy igent ez a három igen?
- A hazugság politikájának végére. Most lehetõségünk van arra, hogy nemcsak a jelenlegi kormánynak, hanem minden leendõnek is megmutassuk: ki lehet csalni az emberek szavazatait egyszer, de hazugságra nem lehet súlyos következmények nélkül politikát építeni. Elõbb-utóbb mindig eljön az igazság pillanata, s az emberek hatályon kívül helyezik a hazug politika intézkedéseit, most éppen a vizitdíjat, a kórházi napidíjat és a tandíjat. Ugyanakkor igent mondunk a demokrácia visszavételére is. A jelenlegi kormány azt akarja elhitetni az emberekkel, hogy a demokráciában való részvételük kimerül abban, hogy négy évente egyszer szavazhatnak. Március 9. azt üzeni, hogy az embereknek igenis a rendelkezésre áll demokratikus, békés és alkotmányos eszköz arra, hogy õk maguk dönthessenek a jövõ legfontosabb kérdéseirõl.
Halgassa meg Orbán Viktort élõben is!

- Gyurcsány Ferenc hét végi beszédébõl tudni, hogy csalódott azokban, akiknek „a rendszerváltozás hajnalán" csodálta a bátorságát - gondolom, az ön személyében is. Egy szójátékban kijelenti, hogy Júdás mindenki, aki 300 forintért úgymond eladja az országot.
- Nézze, a sikeres kormányzás legfontosabb elõfeltétele az, hogy az ember ismerje a saját hazáját. Ismerje azt az életet, amit az emberek élnek. A háromszáz forintos vizitdíjról mindenki tudja, hogy valójában, nem is 300 forint. Ha valaki meg akar gyógyulni egy betegségébõl, annak nem csak egyszer kell orvoshoz mennie, és így lesz a 300 forintból több ezer. A 90 ezer forintnál alacsonyabb jövedelmû emberek 20 százaléka kényszerült már legalább egyszer arra, hogy anyagi okok miatt elhalassza az orvoshoz fordulást. Huszonnégyezer fiatal a tandíj miatt mondott le a továbbtanulás lehetõségérõl. Ezeken az embereken kell segítenünk, és nekem ez ad erõt és bátorságot a munkához.
- Az önök politikai ellenfelei a népszavazás semlegesítésekor azt hangoztatják: egy nehézségeket vállaló politikai erõ áll szemben egy olyan erõvel, amely áldozat nélküli jóléttel hitegeti a választókat. Nem tart attól, hogy ha a Fidesz nem ismerteti meg jobban a programját, akkor csak az elégedetlen embereket tudja elérni?
- A Fidesz alapprogramja jól ismert, 2007 decemberében hoztuk nyilvánosságra. A legfrissebb programmal ma Magyarországon a Fidesz rendelkezik. Ebben világosan leírtuk, hogy az egészségügyi alapellátást az emberek által befizetett járulékokból kell finanszírozni. Emellett a Fidesznek megvan az a szerencséje is, hogy már volt kormányon. Tervezett intézkedéseirõl beszélve hivatkozni tud korábbi tetteire, tapasztalataira. Kormányzó pártként 1998-ban egyszer már eltöröltük a tandíjat, és elindítottuk az utóbbi évtizedek legnagyobb felsõoktatás - fejlesztési programját.
- Mindhárom népszavazási kérdésük pénzrõl szól. Mit gondol, csak pénzkérdések uralják ezt a kampányt?
- A pénz fontos. Fontos, hogy ne lopják el, és ne fordítsák értelmetlen célokra. Az elmúlt években kormányzati luxusra, új autókra, bútorokra, reklámra, propagandára több mint 130 milliárd forintot fordítottak. Ez sok-sok évnyi vizit- és tandíjnak felel meg. Másfelõl az ország gazdasági növekedése leállt. Ha a gazdaság nem növekszik, akkor soha nincs elég forrás az oktatási és az egészségügyi rendszer mûködtetésére és fenntartására. Az egészségügy és az oktatás finanszírozásának megoldása tehát a jó gazdaságpolitikában keresendõ. Ehhez pedig most gazdaságpolitikai fordulatra van szükség. Azonban az élet nemcsak pénzrõl szól, s ez különösen igaz az egészségügyre. A magyar egészségügy legnagyobb tõkéje a bizalom; ezért minden olyan változtatás, amely rombolja a beteg és az orvos közötti bizalmat, az végzetes lehet. A magyar egészségügy a jelenlegi állami források mellett már régen csõdbe ment volna, ha nem érvényesülne az egészségügyi dolgozók elkötelezettsége és hivatástudata. Ezt lerombolni esztelenség, és közgazdasági szempontból rendkívül kártékony.
- Érez ilyen bizalomvesztést a politikával, a politikai cselekvéssel szemben is?
- Hát hogyne... A politikát azért tartják az emberek, hogy sikeres legyen az ország. A politikát nem a politikusok kedvéért mûködteti egy társadalom, hanem a saját sikerei érdekében. Ha egy politika sikertelenné teszi az adott országot, akkor az emberek elfordulnak tõle. Magyarországon különösképpen így van ez: az emberek most sem dolgoznak kevesebbet, vagy rosszabbul, mint korábban, Magyarország mégis a régió éllovasából a kontinens sereghajtójává vált. Az emberek kérdése az, hogy errõl ki tehet? És a válaszuk is egyértelmû: a kormány folyamatos hazudozása és alkalmatlansága juttatta ide az országot.
- A sikeres népszavazáshoz - javítson ki, ha tévedek - nem elég, ha a Fidesz korábbi szavazói igennel szavaznak...
- Pontosan meg tudom mondani, hogy mennyi igen szavazat kell ahhoz, hogy a népszavazás eredményes és érvényes legyen minden kérdésben: kétmilliótizenegyezer hétszázharminckettõ.
- Ehhez meg kell tudniuk szólítani olyanokat is, akik nem önökre szavaztak 2006-ban.
- Járva az országot, azt tapasztalom, hogy az emberek nem pártszemüvegen keresztül nézik a népszavazás kérdéseit. Vannak persze, akik igyekeznek visszaerõltetni ezt a szemüveget az emberek orrára, de õk átlátnak a szitán. Mindenki tudja, hogy nincs jobb- és baloldali beteg, nincs fideszes és szocialista tandíj, hanem beteg ember van és szegény ember, akinek a tehetséges gyereke nem tud továbbtanulni a tandíj miatt. Szerintem az emberek nem pártalapon fognak szavazni, ezért nagyobb részvételre számítok, mint amekkora az elõzetes latolgatásokból kitûnik.
- A hátralévõ idõben még átpolitizálódhat a kampány, hiszen a kormányoldal érdeke, hogy politikailag mozgósítsa szavazótáborát.
- Lehetnek ilyen kísérletek, de nekünk a saját utunkat kell járnunk. Én magam minden megyébe, minden választópolgárhoz igyekszem eljutni, hogy elmondjam: most nem a politikusok jövõjérõl, hanem a saját személyes jövõjükrõl döntenek.
- Mit tekint - az ön szavával élve - elsöprõ gyõzelemnek?
- Egy igazi demokrata csak a száz százalékos részvétellel lehet elégedett. Mindaddig elégedetlen leszek, amíg akár csak egyetlen ember is úgy érzi, hogy az õ véleménye nem fontos. Ugyanakkor azt tudom mondani, hogy az elsöprõ részvétel elsöprõ következményekkel jár.
- Vannak forgatókönyveik arról, hogy mi történhet az igenek sikerét hozó népszavazás után?
- Egyetlen forgatókönyvünk van erre az esetre. Március 10-én benyújtjuk a Parlament elé azokat a törvényjavaslatokat, amelyek a vizitdíj, a kórházi napidíj és a tandíj eltörlésére vonatkoznak, és visszaadják a kórházaknak, háziorvosoknak és a fõiskoláknak, egyetemeknek azt a pénzt, amit korábban a kormány elvett tõlük.
- A kormány ezeket már most részletkérdésnek nevezi. Gyurcsány Ferenc erre mondta, hogy a kormány nem veszít semmit.
- Ez egy ügydöntõ népszavazás, a nép döntését tiszteletben kell tartani, a törvényi változtatásokat a parlamentnek el kell végeznie. Mi nem valakinek a vereségét, hanem az emberek gyõzelmét akarjuk. Ha pedig megszabadulnak a vizitdíjtól, a kórházi napidíjtól és a tandíjtól - akkor az emberek nyernek.
- Nincs olyan forgatókönyvük, amely kormányfõ- vagy idõ elõtti kormányváltással számolna?
- Ilyen forgatókönyve a baloldalnak kell, hogy legyen. Az igenek gyõzelme a hazugság politikájának bukását jelenti. Elvárjuk a mindenkori magyar kormányzó pártoktól, hogy egy ilyen népakaratnak érvényt szerezzenek a saját politikájukat illetõen is. Én a baloldalnak azt kívánom, hogy találja meg a kiutat a hazugságpolitikából, és nyerje vissza az emberek bizalmát. De, hogy ehhez mit kell tenniük, annak végig gondolása az õ dolguk.
- Ezek szerint nagy valószínûséggel a 2010-es választáson fog eldõlni, hogy lesz-e politikai váltás?
- Ezt nem tudhatjuk. A polika nem a jóslatokról szól. Tenni kell a dolgunkat: elmondani, hogy min kell változtatni, össze kell gyûjteni az emberek javaslatait. Ilyen módon készítettük el az alapprogramunkat, most pedig tartanunk kell az emberekben a lelket, és meg kell mutatnunk az új irányt.
- És ha nem sikeres a népszavazás?
- Ez a lehetõség eddig még nem ötlött fel bennem.
- Valóban?
- Olyan elementáris az emberek ellenállása a hazugsággal és az országot egyre mélyebb szociális válságba sodró megszorító intézkedésekkel szemben, hogy egyértelmûen változást akarnak. Magyarország igent akar mondani a népszavazás kérdéseire, igent akar mondani a jövõre.
- Ha a Fidesz 2006-ban választást nyert volna, hogyan kezdett volna a válsághelyzet megoldásához?
- Ilyenkor az elsõ lépés mindig az, hogy tiszta vizet kell önteni a pohárba. El kell mondani az embereknek, hogy szemben azzal, amit a vezetõk mondtak, hányadán is állunk, hogyan fest a gazdaság állapota. Majd pedig meg kell állapítani, hogy ki viseli a felelõsséget a történtekért. Ki csapta be az embereket? Ki vezette félre hamis adatokkal a köztársasági elnököt? Ezután a válságban lévõ gazdaság bajaira kell megoldást adni. Erre mi meg is tettük a javaslatainkat: azt mondtuk, hogy a gazdasági növekedést kell a középpontba állítani, s csak olyan pénzügyi egyensúlyjavító politikát szabad folytatni, ami egyúttal a gazdaság növekedését is serkenti. Adókat és járulékokat kellett volna csökkenteni, a bürokráciát és a korrupciót visszaszorítani, s a költségvetési kiadásokat inflációval korrigált reálértéken befagyasztani. Ha ez a három egyszerre megtörténik, akkor úgy áll helyre az ország pénzügyi helyzet, hogy egyúttal növekszik a gazdaság is.
- Várhatóan mi lesz a tennivalója annak a kormánynak, amely 2010-ben átveszi az irányítást?
- Az egy nehéz helyzetben lévõ kormány lesz. A legfontosabb, hogy újjáépítse az emberek demokráciába vetett hitét. A lehetõ legõszintébben kell majd feltárnia a helyzetet. Világossá kell tennie, hogy egyetlen ügy sem maradhat kivizsgálás nélkül, s ugyanakkor ezt korrekten kell elvégeznie. S meg kell indítania a magyar gazdaságot a növekedés útján.
- Általában az ellenfeleik kampánypolitikájához tartozik az ön személyének támadása. Hogyan szokott erre reagálni?
- Húsz éves tapasztalatom van a politikában, azt hiszem, megtanultam különbséget tenni a fontos és kevésbé fontos dolgok között. Megtanultam helyén kezelni az ellenem indított támadásokat is. Most már örülni is szoktam annak, ha a személyemet támadják, mert ez annyit jelent, hogy nem találnak kifogást a politikámon.
- Arról van-e képe, hogy a választó is ilyen derûs-e önnel kapcsolatban?
- Az elmúlt húsz évben azt tapasztaltam, hogy ha egy politikus nyílt szívvel, õszintén és egyenesen beszél az emberekhez, akkor ezt õk méltányolják és igényt tartanak a munkájára.
- Az érdekelne, hogy tudja-e, a választók milyennek látják önt? Mondjuk azok, akik nem szavaznak önre...
- Összetett kérdés ez... Magyarország érdekes, izgalmas, sokszínû ország, sokféle habitusú, sokféle gondolkodású emberrel. A demokrácia rendkívül színes: sokfajta személyrõl sokfajta vélemény él egyszerre. De ez így is van rendjén.
- Elképzelhetõnek tartja-e, hogy nem ön lesz a Fidesz miniszterelnök-jelöltje 2010-ben?
- A Fideszben nem pozíciókat osztanak, hanem munkát. Nekem most az a munkám, hogy felkészítsem a szövetségünket a következõ parlamenti választásokra. A kongresszus ezzel bízott meg, és én ezt a munkát igyekszem legjobb tudásom szerint elvégezni.
- Mit szorít ki az életébõl a politika? Focizik még?
- Próbálkozom, próbálkozom... De hát az éveim száma nem csökken. A Felcsútban még kerettag vagyok, sõt, ha tehetem, edzem is, és remélem, hogy még pályára is tudok lépni, ha az edzõm lehetõséget ad erre. Hogy mit szorít ki a politika? Kevesebbet olvas az ember, kevesebb idõt tud tölteni a családjával, mint amennyit szeretne, s amikor népszavazási kampány van, akkor a munka szinte minden mást kiszorít.
- Hogyan határozna meg egy hiteles, tisztességes politikust. Kényes kérdés?
- Nem olyan kényes az. Olyan ember, mint például Ronald Reagan. Született már ilyen a Nap alatt.
- Hadd kérdezzem Csongrád megyérõl. Mintha a Fidesz szempontjából kétpólusú lenne a megye: Hódmezõvásárhelyen nagyon erõs, Szegeden kevésbé eredményes. Mit gondol, miért?
- Szeged nagy város, összetett város, Magyarországnak egyik szellemi központja, határ menti település. Itt jól kormányozni, az emberek bizalmát elnyerni, igényeiknek eleget tenni rendkívül nehéz szakmai-politikai feladat. De nemcsak két településbõl áll ez a megye, a makóiakról, szentesiekrõl, csongrádiakról, s a kistelepüléseken élõ emberekrõl sem szabad elfeledkezni. Ez a sokszínûség a szépsége ennek a megyének.
- Magyarországon a politikában kevéssé bíznak, a jövõjükben elbizonytalanodtak az emberek. Mit gondol, milyen integráló erõvel kell rendelkeznie egy államférfinak, hogy ebbõl kivezesse az országot?
- Magyarországon ma az emberek elkeseredettek, csalódottak és kiszolgáltatottnak érzik magukat. A mi dolgunk most az, hogy tartsuk bennük a lelket, ehhez pedig új irányt kell mutatnunk. Tisztességes, az embereket szolgáló új politikával lehet létrehozni azt az összefogást, amely ahhoz szükséges, hogy az ország megtalálja a kiutat a jelenlegi válságból. Összefogásra van szükség, az pedig nem nyilatkozatokban, hanem programokban és tettekben ölthet testet. Egy igazi néppárti politikára van szükség, amelynek középpontjában az emberek szolgálata áll.
Szeged