Sáros út, szabadon futkosó ebek az állatmenhelyen
Sáros út, szabadon rohangáló kutyák, kennelbe zárt, lesoványodott ebek – foglalta össze tapasztalatait a mártélyi Bogáncs tanyáról egy olvasónk. Kerner Katalin, a kutyamenhely tulajdonosa azt mondta, saját pénzbõl tartja fenn a menhelyet, ami havonta több 100 ezer forintba kerül.
Elsírta magát, miután nagy nehezen átvergõdött a Bogáncs tanyához vezetõ mintegy két kilométeres sártengeren, és meglátta a mártélyi állatmenhelyen lévõ kutyusokat – írta e-mailben egyik olvasónk. Pandúr nevû kedvence mellé szeretett volna örökbe fogadni egy másikat. A tanya udvarán vagy 40 kutya rohangált szabadon, egymásnak ugrottak, veszekedtek, bottal választották szét õket. „Nem hittem a szememnek, megszédültem, amikor vagy 200 kutyát láttam bezárva sok-sok kennelbe. Volt, amelyik ki volt takarítva. Volt olyan is, amelyik az ürülékben állt, és nézett rám." Sovány és beteg kutyákat is látott. A legborzalmasabb állapotban lévõt kiválasztotta, de azt mondták neki, Németországba megy, így járt egy másikkal is. Meg is kérdezte, mit csinálnak ott a kutyákkal – számolt be benyomásairól olvasónk.
Valóban csak terepjáróval vagy gyalog lehet megközelíteni a Konrad Lorenz Természet- és Állatvédõ Egyesület tanyáját – tegnap megtapasztaltuk. Még a telep dolgozója is gumicsizmában, gyalog vágott neki az útnak, kezében egy zsák táppal és a menhely új lakójával – pórázon vezetett egy nagy testû kutyát. A kerítéssel körbezárt, többhektáros területre betérõket 3 kutyus fogadta. Beljebb, újabb kerítés mögött jó néhány eb ugatott, kergette egymást. Az egyik állatgondozó sietett elénk, és vezetett körbe. Megkérdeztük: emlékszik-e arra az örökbefogadóra, aki néhány hete járt nála, és több dolgot is szóvá tett. Nem rémlett neki.
– Mindenki elõtt nyitva áll a kapu, ha valakinek kétségei vannak, akkor eltölthet itt egy kis idõt, megnézheti, hogyan dolgozunk. Már nem veszem fel a negatív kritikákat. Elõfordul, csak azért hívnak, hogy pocskondiázzanak. Azoknak, akik az örökbefogadás miatt jönnek ki, már telefonon elmondom: nagyon sáros az út, készüljenek fel – jegyezte meg, miközben megmutatta a kennelekben lévõ jószágokat. Láttunk tisztábbat és piszkosabbat, soványabb és testesebb kutyát.
– Naponta reggel 7-tõl takarítjuk a kenneleket, mire a végére érünk, kezdhetjük elölrõl. Bõségesen kapnak enni az állatok, jó néhányuk viszont bezárva nem akar enni – mondta. Hozzátette: szíve szerint mindet szabadon engedné, hogy mozoghassanak, de erre nincs lehetõségük.
Az összes befogadott kutyát – jelenleg 250 van, 90 százalékát a sintérteleprõl hozzák ki – szabadon kellene tartani, hogy kedvükre rohangálhassanak. Ezért van mintegy 50 kutya is a tanyaudvaron. Ha összevesznek, akkor szét kell választani õket, ez nem azt jelenti, hogy véresre verik az állatokat – mondta Kerner Katalin, a Konrád Lorenz egyesület elnöke. 5 évvel ezelõtt vásárolta meg a telepet azért, hogy biztonságban legyenek a kutyák. Szerinte ugyanis nincs állatvédelem Magyarországon. 30 éve él Németországban, havonta többször jár haza a menhely ügyeit intézni.
– Mindenhonnan hoznak kutyákat, Szegedrõl, Makóról is, többet betegen. Mindegyiket látja állatorvos, és chipet is kapnak. Ezért kutyánként 7600 forintot fizetünk, havonta egyébként több 100 ezer forint a menhely fenntartása. Havonta 10-15-öt fogadnak örökbe itthon. Ezért is alakítottam meg a német egyesületet. Fénykép alapján választanak ki kutyákat, és kint örökbe fogadják, ott biztos gazdájuk lesz, nem hozzák vissza õket – magyarázta. Katalin azt mondta, saját pénzébõl üzemelteti a menhelyet, a sáros út rendbetételére nem futja, ahogy a mártélyi önkormányzatnak sem. Tudja, nem vetekszik egy német menhellyel, ahol padlófûtés van, de a lehetõségeihez mérten igyekszik segíteni a kutyákon. Aki gondolja, próbálja utána csinálni – tette hozzá.
állatvédelem Hódmezõvásárhely állatkínzás