Mire kellett figyelniük a kiutazóknak?
Maliciózus a megjegyzés, de igaz: a Szombathelyi Vámhivatalba csak erőnek erejével lehet bejutni. Tudniillik felettébb nehezen nyílik az ajtó. Nyomni kell. Aztán pedig nyomakodni befelé, amikor végre siker koronázza az igyekezetet. A Vas Népe 1988. decemberi cikkét olvashatják.
A folyosón ember ember hátán. Várják, hogy sorra kerüljenek, szólítsák őket egyenként, függőben levő vámügyeiket intézendő. Pedig itt végül is még mindig nem intéződik el semmi. További utánjárások, fellebbezések, várakozások szükségesek, s hogy végül is milyen eredményeket várhatnak mindettől a vámszabályok megsértői, az enyhén szólva kétséges.

Kulcsár Zoltán alhadnaggyal, a vámhivatal parancsnokával a fent említett jelenség indokán beszéltünk meg találkozót. Hogy csökkenjen legalább az ilyenfajta tumultus odakint a folyosón. Hogy belássák a külföldre utazók: önmagunknak teremtenek kellemetlen helyzetet bizonyos vámszabályok felrúgásával, szándékosan vagy tudatlanul. Miről is van itt szó?

– Talán az év legelején életbe lépett rendelkezéssel kezdeném – mondja a parancsnok. – Ez előírja, hogy turistaellátmányként a kiutazókat 20 ezer 200 forint értékű valuta illeti meg, amelyet szabadon fordíthatnak áruvásárlásra. Emellett – utazási költség címén – külön 6400 forintért igényelhetnek további valutát, ám ezt az összeget semmi egyébre, kizárólag üzemanyagra vagy az utazással szorosan összefüggő egyéb kiadásokra lehet csak elkölteni. Hát, kérem, erről feledkeznek meg a mi állampolgáraink... A „benzinpénzt” is vásárlásra használják fel.

Sokan méltán fogadták örömmel azt a másik, június 15-én kelt intézkedést, amely a nemzeti bank helyett a vámhivatalok jogkörébe utalja annak a devizahatósági engedélynek a megadását, amely a 25 ezer forintot meghaladó áruk vámkezelésére vonatkozik. De kérem, itt megint csak szigorúan a turistaellátmányról van szó! A kiutalási papíron jól láthatóan külön rovatban van feltüntetve a másik, az a bizonyos üzemanyagra vonatkozó összeg. Kérem a kiutazókat, hogy a felhasználásban is különítsék el az előbbitől, kíméljék meg magukat az utólagos kellemetlenségtől.

– Ennyit a „folyosói” tumultus egyik fő okáról. Ám tudom, van még mondandója a nyugati vásárlásokkal kapcsolatban.

– Van bizony. Éspedig egy régen hatályban levő rendelkezést szeretnék pontosítani. Köztudott, hogy a 14 éven felüli családtagok mindegyike 10 ezer forintig vámmentesen hozhat be odakint vásárolt árut. Lehetőség van arra, hogy egyetlen cikkre is össze lehet vonni a vámkedvezményt, de csak három személyig bezárólag. És – ezt szeretném nagyon kihangsúlyozni! – csak olyanok tehetik ezt, akik közös háztartásban élnek. A másutt, külön lakó após, anyós vagy egyéb családtag már nem jogosult erre. A vámáru-nyilatkozat hátoldalán levő tájékoztatón a „három együtt utazó családtag” megfogalmazás szerepel, de az értelmezés csakis a közös háztartásban élőkre vonatkozik.

Ehhez a kérdéshez kapcsolódóan felhívnám a figyelmet egy olyan további, gyakran előforduló félreértésre, amelyben a 14 éven aluli gyermekek az érintettek. Ők évente csak egyszer, mégpedig az első beutazáskor kapják meg a 10 ezer forintos vámmentes keretet, függetlenül attól, hogy milyen országba indulnak. Tehát ha a gyerek mondjuk NDK-beli táborozáson volt a nyáron, és később a család együtt indul egy ausztriai útra, ez utóbbi esetre nincs további kedvezmény.
múltidéző kiutazók Szombathelyi Vámhivatal 1988