Új élőhelyet alakítanak ki a viperáknak Bugacon
Önkéntesek segítettek lehordani a gallyat és a tuskókat arról a területről, amely két rákosi vipera élőhelyet köt össze.
A korábbi, nem megfelelő helyen, idegenhonos fafajokkal végzett erdőtelepítések visszagyepesítése meglehetősen nagy kihívásokkal jár, ugyanakkor az erre való törekvések fontos elemei a gyepterületek természetvédelmi célú növelésének. Nem beszélve arról, hogy a nagy mennyiségű szén-dioxid elnyelésére képes gyepek a klímaváltozás hatásának mérséklésében is szerepet játszhatnak. Bugacon korábban egy akácos választott el egymástól két rákosivipera-élőhelyet, amelyeket a Kiskunsági Nemzeti Park Igazgatóság füves élőhellyé való visszaalakítással kötött újra össze. A Nagypusztát és az egykori katonai lőteret, a Tolvajost egy zömmel idegenhonos fajokból (akác, erdei fenyő) álló erdőtömb választotta el egymástól. A kis termetű kígyónak az erdő áthatolhatatlan akadályt jelent, így a két populáció genetikailag nem tudott keveredni egymással. A tájidegen fafajokból álló erdő egy részének letermelésével és a terület visszagyepesítésével kapcsolatot teremtettünk a két terület között.  Így nemcsak újra összeköttetésbe kerültek egymással a viperapopulációk, hanem megnöveltük az élő­helyüket is. A fásszárúak eltávolítása után azonban mindig maradnak tuskók és gallyak, amelyek idővel elkorhadnak, de ezen a területen a lehető legrövidebb idő alatt szeretnénk létrehozni a viperának kedvező élőhelyi feltételeket, ezért a faanyagot önkéntesek segítségével összegyűjtöttük és lehordtuk. A jelenleg futó rákosivipera-védelmi LIFE-projekt keretében végzett akcióban 15 önkéntes mintegy 30 napnyi munkával járult hozzá ennek a ritka fajnak a megőrzéséhez.