Ismerje meg a Pilis borait!
Akik szeretnek kirándulni a Pilisben, valószínûleg tudják, milyen fenséges panoráma tárul a szemük elé a Fekete-hegyi Sasfészek menedékház erkélyérõl, és hogy milyen titkokat rejtenek Klastrompuszta romjai. De arra még közülük is kevesen gondolnának, hogy a népszerû túracélpontok közelében akár bort is kóstolhatnának a hegység lankáin termett szõlõbõl.
Kesztölc a Neszmélyi borvidék legkeletibb települése, és bármennyire is hihetetlen, elsõ okleveles említése is a szõlõrõl szólt 1075-ben. Az írásos dokumentum szerint a garamszentbenedeki apátságnak I. Géza adományozott 7 szõlõt, 5 vincellért és két eke földet. A szõlõterületek egészen az 1800-as évek végéig folyamatosan nõttek, de aztán a filoxéra, vagyis az alattomos gyökértetû – csakúgy, mint Európában – itt is hatalmas pusztítást végzett. Az 1900-as évektõl amerikai vadalanyokkal újra betelepítették a régi szõlõföldek egy részét, de az egykor jelentõs szõlõtermesztõ kultúra háttérbe szorult. Ez az egyik oka, hogy van, aki nem igazán hallott még kesztölci borokról, és igencsak meglepõdik, ha meglátja a település 300 pincébõl álló pincesorát.

Hogy miért is kedvezõ a szõlõtermesztéshez ez a terület? A Pilist fõként dolomit és mészkõ alkotja, ami több szempontból is az egyik legjobb alapot jelenti a szõlõnek. A meszes talaj gondoskodik a borok feszes savszerkezetérõl, és emellett még melegen is tartja a szõlõt. A kesztölci szõlõk a település fölött helyezkednek el, a hegy lábánál, közvetlenül a mészkõtõl fehér sziklaszirtek alatt. A sziklák elraktározzák és vissza is verik a nap melegét, nem véletlen, hogy fent az ültetvényeken általában 2-3 fokkal magasabb a hõmérséklet, mint a faluban. A szõlõ éréséhez azért ez igen kedvezõ.

Kesztölcön található a Szivek Pincészet is, a 18 hektáron mûködõ, kis családi borászat, melynek legfõbb célja, hogy a borokon keresztül mutassák be a termõhely összetettségét, gazdagságát. Nem használnak sem gyomirtót, sem rovarölõ szereket, boraik többségét spontán erjesztéssel készítik. Ez azt jelenti, hogy csak azok a gombák végzik az erjesztés mûveletét, melyek a szõlõn vagy a feldolgozáskor használt berendezéseken találhatók, azaz nem adnak hozzá fajélesztõt.E nélkül dolgozni egy kicsit olyan, mint a black jackben 19-re lapot húzni: rizikós. Így ugyanis nem egyetlen élesztõtörzs dolgozik a boron, hanem 4 vagy 5. Irányítani, befolyásolni szinte lehetetlen a folyamatot, viszont a végeredményként kapott bor sokkal komplexebb, gazdagabb.

Ha valaki kíváncsi, mit is tud nyújtani a termõhely, melynek felsõ határában turistaút húzódik, a legjobb, ha megkóstolja legújabb tételüket, a Pilis Cuvée-t. A bor négyfajta házasítása: 75 százalékban szürkebarát és chardonnay, 25 százalékban pedig rizlingszilváni és cserszegi fûszeres. Illatos, könnyed, de azért mégsem annyira, hogy egy beszélgetés háttérbeli kísérõje legyen. Sõt, inkább elindítja a társalgást, adja a témát, hiszen annyira kivételes, hogy muszáj róla csevegni.

A pincészet legnépszerûbb terméke azonban vitathatatlanul a 2015-ös, ZéVé névre keresztelt trilógiájuk. Három zöldveltelini, három eltérõ karakter. Világosan megmutatja, mennyit számít egy fajtánál, ha más tengerszint feletti magasságban termesztik, más és más idõpontban szüretelik és különbözõ feldolgozási módoknak vetik alá. A trilógia elsõ borához a szõlõt az ültetvény legalsó teraszáról, szeptember közepén szüretelték. Azon a részen még vastagabb a termõréteg, lédúsabbak a bogyók, és teljes érettségükben gyönyörû, aranysárga színben pompáznak. A bor csak tartályban érlelõdött, könnyed, határozott savú, jól iható, üde zöldveltelini vált belõle. A sorozat középsõ tételéhez a szõlõt néhány méterrel magasabbról és két héttel késõbb szüretelték. Attól, hogy a szõlõk egy részét nem zúzták és bogyózták, hanem kíméletesen, egész fürtös préseléssel indították útjára, a bor érezhetõen más is lett, mint fiatalabb testvére: sokkal teltebb, gyümölcsösebb.

A ZéVé trilógia utolsó tétele október végén lett szüretelve, a legeslegfelsõbb sorokból, vagyis a 340 méteres tengerszint feletti magasságban lévõ tõkékrõl. A talaj itt sziklásabb, a fürtök pedig aprók. A bor egyharmad része fahordóban érlelõdött, emiatt koncentráltabb, gazdagabb lett az egész, érett gyümölcsösséggel, s hordó kerekítette komoly szerkezettel.

A Pilis nemcsak fehérborok készítéséhez nyújt megfelelõ hátteret, hanem a vörösöknek is kedvez. A feljegyzések szerint a filoxéravész elõtt kadarkát is termesztettek a környéken. A Szivek Pincészet pedig legutóbb egy merlot-val rukkolt elõ. Ez a boruk is spontán erjedt, két hétig héjon áztatták, majd hordóba került. A könnyedebb, hûvösebb merlot-kat képviseli, nem a nagytestû mediterrán fajtákat. Nagyon meggyes, egy kis szárító tanninnal. Jó kortyolgatni, akár egy izgalmas pilisi kirándulás után is.

Ha azonban nem szívesen másznának hegyet, de spontán erjedt borokat szívesen kóstolnának, akkor a VinoPiano Bárt kell megcélozniuk. „Borozz a borásszal" elnevezésû rendezvényükre olyan kisebb pincészetek képviselõit hívják vendégül, melyek boraikat spontán erjesztéssel készítik. Így utazás, túrázás nélkül is kóstolhatnak különleges borokat. Érdemes élni a lehetõséggel, kevés borbár van ugyanis, mely ilyen tematika alapján szervez borkóstolókat.
bor Pilis