Felpúposodott parketta miatt dõlhetett a gyerekre a szekrény
Megkezdõdött szerdán annak a három vádlottnak a büntetõpere, akik az ügyészség szerint felelõsek egy hároméves kisfiú halála miatt. A gyermek még 2010 novemberében halt bele koponyasérülésébe és az oxigénhiányba, miután magára rántott egy szekrényt a Cseppkõ utcai gyermekotthonban. A vádlottak szerint a tragédiához hozzájárult többek között, hogy a felpúposodott parketta miatt ingataggá vált a búrtordarab.
Tagadta bûnösségét szerdán a II-III. kerületi bíróságon megkezdõdött büntetõperben az a három férfi, akit foglalkozás körében elkövetett, halált okozó gondatlan veszélyeztetéssel vádol az ügyészség azért, mert felelõsnek tartja egy fõvárosi gyermekotthonban másfél évvel ezelõtt történt tragikus baleset miatt.

A vád szerint 2010 nyarán a II. kerületi, Rózsadombon lévõ Cseppkõ utcai gyermekotthon átmeneti gondozásba vett három testvért. Közülük az egyik, egy hároméves kisfiú, amikor egy novemberi napon néhány percre felügyelet nélkül maradt, magára rántott egy szekrényt, és olyan súlyosan megsérült, hogy öt nap múlva a kórházban életét vesztette. A kisfiú a maciját szerette volna levenni a szekrényrõl.

A halál oka a koponyasérülés mellett az oxigénhiány volt, amit az okozott, hogy a ledõlõ szekrény összenyomta az alá szorult gyermek mellkasát. Ha legalább három percen belül kiszabadítják a kisfiút, feltehetõen túléli az esetet maradandó sérülések nélkül. A tragédiát az okozhatta, hogy a parketta felpúposodott, és a szekrény instabillá vált, a nevelõtanár pedig percekre szem elõl tévesztette a gyermeket - hangzott el a vádirat ismertetésekor.

A történtek nyomán munkavédelmi, illetve más foglalkozási szabályok megsértése miatt az ügyészség megvádolta az intézmény négy munkatársát, a munkavédelemmel foglalkozó dolgozót, a gondnokot, egy karbantartót, valamint az ügyeletes nevelõtanárt. A munkavédelmis, egy középkorú, jogász végzettségû férfi a tárgyaláson azt hangoztatta, hogy minden kötelezettségének eleget tett, a szükséges ellenõrzéseket elvégezte, és ezt dokumentálni is tudja. Álláspontja szerint a tragédia nem munkavédelmi jellegû, sokkal inkább a pedagógusok, nevelõk felelõssége a gyermekek környezetének kialakítása és felügyelete. Ha pedig mégis munkavédelmi szabályszegésrõl lenne szó, akkor azért elsõsorban a munkáltató tartozik felelõsséggel.

Az elsõrendû vádlott a tárgyaláson azt vetette fel, hogy miként történhetett meg az, hogy miközben megvádoltak három mûszaki embert, aki nem is látta a gyereket, aközben fel sem merült a felelõssége például az otthon vezetõjének, aki az átmeneti nevelésbe vett gyermek gyámja volt. A vádlott ezzel összefüggésben a fõvárosi ügyészségek kizárását is kérte az eljárásból, mert az otthon vezetõjének lánya a fõvárosban ügyész.

A férfi azt is kifogásolta, hogy egy gyermekvédelmi szakértõ foglalt állást munkavédelmi kérdésekben, ami azután a vádirat fontos elemévé vált. A férfi elmondta: munkája örökös aggódásból állt, szüntelenül figyelmeztette a vezetõket a problémákra, és dokumentált mindent, de a baleset elõtt néhány héttel új igazgató érkezett, akivel rendkívüli módon megnehezült az együttmûködés, a sajnálatos tragédia után viszont úgy néz ki, "majd a munkavédelmis elviszi a balhét".A másodrendû vádlott, egy ötgyermekes, már nyugdíjas férfi, aki a tragédia idején az otthon gondnoka volt, szintén tagadta bûnösségét. Elmondta, hogy 2010 õszén kérte az új igazgatót a mûszaki tennivalókkal kapcsolatos konzultációra, ám ehelyett minden karbantartót hetekre kivezényeltek az otthon több hektár területû kertjének rendezésére.

A harmadrendûként megvádolt asztalost, aki karbantartóként dolgozott az otthonban, az ügyész arról faggatta, hogy tejesítette-e a munkaköri leírásában szereplõ napi bejárási kötelezettségét, mire az idõs szakmunkás elmondta: a tizenegyezer négyzetméternyi beépített terület számtalan helyiségének bejárása önmagában több mint egy napot venne igénybe, és akkor még nem is végzett semmiféle javítást, karbantartást. A férfi elmondta, hogy a nevelõszemélyzet jelezte a javítanivalókat, rangsorolták a feladatokat, és a balesetveszély kiküszöbölése elsõ helyen szerepelt, azonkívül "nyitott szemmel" jártak az intézményben, de az épület vizesedése miatt felpúposodó parketta nem tûnt veszélyesnek.

Mindhárom vádlott azt mondta, hogy a kisgyermek halálát okozó mintegy 160 centiméter magas, 60 centiméter széles, 20-30 kilogramm súlyú szekrény a tragédia idõpontjában nem az eredeti helyén volt, de nem tudják, ki, mikor és miért mozdította el, talán a gyerekek, talán a velük foglalkozó felnõttek, nevelõk, gondozók vagy akár a takarítónõk. Azt viszont több vádlott jelezte, hogy a helyiségben korábban nagyobb gyerekek voltak elhelyezve, rájuk nem jelentett veszélyt ez a bútordarab, amelybõl egyébként évek óta többtucatnyi volt az otthonban, és még soha nem okozott semmi problémát.

A megvádolt nevelõnõ a tragédia idején egy néhány méterre lévõ helyiségben egy szintén rá bízott kislánnyal foglalkozott, feladatlapokat oldottak meg, és levágta a gyermek körmét. Kamarás Péter sértetti képviselõ, az elhunyt kisfiú családjának ügyvédje az MTI érdeklõdésére elmondta: az egyes személyek konkrét büntetõjogi felelõsségétõl függetlenül 25 millió forintos, nem vagyoni kártérítésért perlik az otthont fenntartó Fõvárosi Önkormányzatot, és várják a polgári per elsõ tárgyalásának kitûzését a Fõvárosi Törvényszéken.
halálos áldozat vádirat gyermekotthon gondatlan veszélyeztetés Rózsadomb