Bajzát Péter: A legszebb sikereim Gyõrhöz kötnek - videó a csodás sarkalásról
Bajzát Péter, a Gyõri ETO kétszeres NB I-es gólkirálya 37 évesen befejezte a pályafutását. Nagyjából 400 bajnoki mérkõzésen szerepelt tíz klubcsapat színeiben.
A Gyõri ETO játékosai három gólkirályi címet szereztek az NB I-ben, ezek közül egy Hannich Péter, kettõ pedig Bajzát Péter nevéhez fûzõdik. Utóbbi 2007-ben és 2009-ben érte el ezt a dicsõséget 18, illetve 20 góllal. 
Bajzát nyáron úgy döntött, befejezi a pályafutását.
– A legkellemesebb emlékeim mindenképpen a gyõri pályafutásomhoz kapcsolódnak – kezdi a gólerõs csatár. – És nemcsak azért, mert kétszer lettem gólkirály, hanem mert jó volt a csapatunk, jó a közösség, tetszett a város. Öröm volt akkoriban ott futballozni. Azt nem mondom, hogy minden találatomra emlékszem, de azért sok megmaradt bennem. A legszívesebben mégis arra a jelenetre gondolok, amibõl ugyan nem lett gól, de még napjainkban is nézegetik az interneten. A Vasas ellen játszottunk Gyõrben, amikor sarokkal úgy tizenkét méterrõl nagy ívben küldtem kapura egy hátulról érkezõ labdát, de a kapus nagy vetõdéssel szögletre ütötte a léc alól.
Bajzát mindig is a gólérzékenységérõl volt leginkább ismert. Egyik edzõje, Dragoljub Bekvalac például úgy vélekedett róla, neki bármilyen testrészérõl a kapuba pattan a labda.
 

– Az NB I-ben és az NB II-ben is kétszer-kétszer voltam gólkirály, Pécsen akadt olyan meccsem, melyen öt gólt szereztem – folytatja Bajzát Péter. – De visszatérve Gyõrre, azért is lehettem ilyen sokszor eredményes, mert remek labdákat kaptam a társaktól. Völgyi Dani, Nikolov, Böõr Zoli, Józsi Gyuri bátran ívelték hozzám a labdát bármilyen helyzetbõl, Stark pedig remekül indított hátulról. Sajnos kurtán ért véget a gyõri korszakom, mert a Honvéd ellen elveszített kupadöntõ után Tarsoly Csaba elnök bûnbakokat keresett: Stark, Böõr és én lettünk azok. Utána már alig játszottam az ETO-ban. Gyõrött 92 NB I-es mérkõzésén 58 gólt szerzett, ami elismerésre méltó teljesítmény.
 
Ha csak az elsõ osztályt nézzük, Bajzát két bronzérmet szerzett az ETO-val és kétszer nyert Magyar Kupát a Debrecennel. – Majdnem teljesen elégedett vagyok a pályafutásommal, magyar szinten sok mindent elértem – összegez a futballista. – Hiányérzet csak amiatt van bennem, hogy talán jó lett volna kicsit többet játszani külföldön. Válogatottság? – kérdez vissza. – Amiatt nincs hiányérzetem, hiszen én mindent megtettem érte, de a szövetségi kapitányok nem válogattak be. Úgy gondolom, emiatt akkor kellene bánkódnom, ha rajtam is múlt volna a döntésük.
A csatárt az utóbbi idõben már rendszeresen sérülések gyötörték, ezért úgy döntött az NB II-es Nyíregyháza játékosaként, szögre akasztja a futballcsukát. – Idegõrlõ volt, hogy két-három hetente megsérültem. Az ízületeim már nem bírták a terhelést, ezért fejeztem be az aktív játékot. Már így is tovább futballoztam, mint ameddig itthon szokás – teszi hozzá nevetve, majd így folytatja: – Budapesten élek, a nyarat végigpihenem, aztán majd meglátom, miként folytatom. Lehet, hogy maradok a labdarúgásban, ha kapok megfelelõ lehetõséget, de az is lehet, hogy az üzleti szférában helyezkedem el. Szeptemberig ráérek gondolkodni.
labdarúgás Gyõri ETO FC