Aktív nyári pihenés után a Barum ralin tér vissza Herczig Norbert
Egyhónapos pihenõje után augusztusban visszatért a versenyzéshez a MOL Racing Team pilótája, Herczig Norbert, aki Origón vezetett blogjában rendszeresen beszámol a nyolcállomásos rali Európa-bajnokság eseményeirõl, hogy megmutassa, mi rejlik a kulisszák mögött, hogyan telik egy-egy versenyhétvége, és mit tapasztalnak a legendás helyszíneken. Legújabb bejegyzésében Herczig az év legnehezebb versenyérõl, a soron következõ Barum Rallyról és a nyaralásának részleteirõl mesél.
Számunkra is elkezdõdik a tanév második fele, vagyis inkább tanulóév a helyes kifejezés, hiszen elsõ európa-bajnoki szezonunkban a tanulásé a fõszerep. Még akkor is, ha a bajnoki tabellán a harmadik helyen állunk, amivel bizony egy-két év múlva is kiegyeznénk három futammal a szezon vége elõtt. A fejlõdés ívére sem lehet panaszunk, mert az utolsó két Eb-futamunkon összesen 50 pontot gyûjtöttünk, a Veszprém Rallyn is mi voltunk a leggyorsabbak, így remek hangulatban kezdtük a pihenést.

A másfél hónaposra tervezett szünet végül egy hónapos lett, mert augusztus második hetében már újra a Skoda Fabia R5-ben ültünk. Elõbb a MOL versenyüzemanyagainak készítettünk egy promóciós filmet a máriapócsi ralikrossz pályán. Ott eddig csak a fiam versenyein jártam, így most örültem neki, hogy a versenyautóval is megtehettem néhány kört.

Két nappal késõbb pedig már a teszten autóztunk a cseh-osztrák határ cseh oldalán. Akik figyelemmel kísérik a programunkat, azok meglepõdhetnek, hogy miért ilyen korán teszteltünk, hiszen a megszokott rutin szerint csak a verseny hetének hétfõjén ülünk elõször a versenyautóba. A magyarázat a távolságban rejlik. A Barum Rally központja Zlín, nincs messze a BRR Racing Team központjától, így most kihasználtuk a lehetõséget, hogy komolyabb háttérrel teszteljünk, és az adatokat ne a kamionban értékeljék ki a mérnökeink, hanem a csapat központjában elemezzenek, és találják meg a legjobb beállításokat a versenyre.

Jó volt újra a SKODA Fabia R5 kormánya mögé ülni, és az is megnyugtató volt, hogy nem veszítettünk az eddigi lendületbõl. A pihenés természetesen aktívan telt. Sportemberként sportrajongó is vagyok, ezért most néhány sporteseményre is volt idõm ellátogatni. Ott voltam az 50. Kékszalagon, amit testközelbõl megélni elképesztõ élmény volt. Egy kísérõhajóról néztük a rajtot, ahol hatszáz hajó sorakozott fel, és nyújtott feledhetetlen látványt. Késõbb az úgynevezett tihanyi csõben húzott el mellettünk a mezõny. Szándékosan használtam ezt a kifejezést, mert az alig lengedezõ szélben is valószerûtlen sebességre képesek ezek a katamaránok. Hasonló érzés lehetett, mint azt látni a pálya szélén, amikor mi száguldunk át egy gyors erdei szakaszán padlógázzal a fák között. Szurkoltunk is a Kékszalagon, a korábbi raliversenyzõ Oroszlán Tibor barátom két fia is ott volt a mezõnyben. Egyikük Littkei Farkas hajóján mancsaftol, másik pedig egy egytestû hajó kapitánya.

A vizek Forma-1-es technikája után az igazi Forma-1-et is meglátogattuk. A kislányom, Gréti ugyanis beválogatásra került a Grid Kid programba, ezért ott állhatott a Magyar Nagydíj rajtrácsán a pilóták elõtt. Gréti párja Romain Grosjean volt, aki annyira figyelmes volt vele, hogy a rajtceremónia közben a 35 fokos forróságban még a saját lehûtött törölközõjét is Gréti nyakába tette. Nagy élmény volt a világ legjobb pályaversenyzõi között eltölteni néhány pillanatot, nagyon kedvesek és közvetlenek voltak a pilóták, de azért remélem, Gréti továbbra is raliszurkoló maradt.

A harmadik nyári sportesemény, amire sikerült ezen a nyáron kilátogatnunk, a vízilabda Millenium Masters All Star Gála volt, ahol a telt házas Duna Arénában az én korosztályom legendái döntetlent játszottak a Világválogatottal. Óriási élmény volt, látni õket a Duna Aréna medencéjében, és ahogy korábban Székely Bulcsú mondta: fejben ugyan még tudják, mit hogyan kellene végrehajtani a medencében, de fizikailag már nem mindig megy.

Utolsó sportos programként még a Hungarian Baja tereprali világkupára is elutaztunk Veszprém mellé, ahol megnéztük a terepralis élmezõnyt is. Ezeket a sportos programokat szándékosan keresem a saját versenyeim elõtt, mert inspirál az, ha látom mások sportsikereit. Ez különösen igaz akkor, ha magyar versenyzõnek is szurkolhatok. Versenyzõként talán még jobban megélem ezeket a teljesítményeket, mert látom, hogy a recept ugyanaz: a sikerhez rengeteg munkára van szükség, ám ez a munka kifizetõdik, amikor a célban ünnepelhet a versenyzõ.

Ramón is kipihente magát a nyári szünetben, így õ is feltöltõdve ült mellém a teszten. Sokat dolgoztunk a gyakorláson, meg kellett találni a legjobb aszfaltos kompromisszumot a beállítások terén. A Barum Rally az egyik legnehezebb verseny lesz az évben, annak ellenére, hogy aszfaltosak a pályák, számtalan különbözõ jellegû részbõl állnak a gyorsaságik. A töredezett, szûk, dobálós erdei utaktól a szélesebb, jó minõségû, már-már épített pályákhoz hasonló minõségû felületekig minden elõfordul, így az ideális köztes beállítást kell megtalálni. Extra nehézséget jelent, hogy azon a vidéken télen só helyett egy kavicsos keverékkel szórják az utakat, amit nem mindenütt tud lemosni a csapadék, és ahol megmarad, az különösen csúszik. Nem véletlen, hogy rendre a cseh pilóták nyerik a Barumot, a pályaismeret itt mindennél fontosabb. Ahogy megszokhattuk ebben az évben, nekünk ebbõl van a legkevesebb, még akkor is, ha nézõként többször is ellátogattunk már erre a versenyre. A szervezõk azt írták, hogy a pályák 40 százaléka új a tavalyi évhez képest, nekünk ez az eddigi futamokhoz hasonlóan 100 százalék lesz majd.

Ráadásul a nevezési listán is csupa nagy név szerepel. A helyi menõk mellett ott lesz a világbajnokságon versenyzõ Dani Sordo, aki szintén nagyon gyors aszfalton, igaz, õk általában jobb minõségû pályákon versenyeznek, így kíváncsi vagyok, hogy ezeken a pályákon, hogyan szerepel majd. Persze indul a versenyen a bajnokságot vezetõ Lukyanuk is, õ mindenütt nagyon gyors. Nagy csata várható közöttük, de mi sem feltartott kézzel megyünk. Továbbra is fontos, hogy minél több versenykilométert és ezzel tapasztalatot gyûjtsünk, de természetesen szeretnénk minél jobb eredményt elérni. A megoldás most is az eddig alkalmazott recept lesz: az elsõ napon próbáljuk megismerni a pályákat, finomítani az itinert és a beállításokat, majd a második napon picit többet kockáztatva a reálisan elérhetõ legjobb eredményért harcba szállni.

Sokat segít majd a hétvégén, hogy kifejezetten szeretem az ilyen jellegû, nagyon gyors, bevállalós pályákat. Korábban a hazai futamokon is az ilyen tempós gyorsasági szakaszokon sikerült jobban elhúznom a versenytársaktól. Az biztos, hogy az utazás miatti fáradság sem jelent majd hátrányt, hiszen az elsõ olyan Eb-futam lesz az évben, amikor betesszük a táskáinkat a kocsiba, és néhány óra autózás után máris a helyszínen vagyunk.

A közeli verseny elõnye, hogy a hazai szurkolók is szép számmal jönnek majd a futamra. Sokan közülük már a Veszprém Rallyn jelezték, hogy ott lesznek, nekünk szurkolnak majd, és lengetik a pálya szélén a magyar zászlót. Nem tudom elégszer elmondani, hogy ez mennyire sokat jelent nekünk! Minden egyes szurkoló, minden nemzeti színû zászló egy picit hozzátesz az eredményünkhöz. Ha a pályán elszáguldva akár csak a szemünk sarkából meglátjuk õket, az ad egy pici löketet. Az eddigi eredményekben, a várakozáson felüli sikerekben benne vannak a szurkolók is, a Barum Rallyn is hálásak leszünk a bíztatásért, amit igyekszünk jó szerepléssel meghálálni!