Nyakunkon a Fekete péntek, de jobb lenne nem növekedni
Fekete péntek - így hívják magyarul a vásárlás közelgõ ünnepét, amelyet a szûkebb pénztárcájúak különösen élveznek. Míg ez is, az is kerül a kosárba, elfelejtjük, hogy csak ételbõl évi 100 kilogrammot dobunk ki. A túlfogyasztás és a jólét helyett a nemnövekedés követõi szerint inkább a jóllét elérésére kellene törekednünk.
Ne Vásárolj Semmit! Nap
A Ne vásárolj semmit! napot elõször 2004-ben tartottak Magyarországon. A fogyasztói böjt ünnepé a részvételre buzdító szervezetek az alábbi felhívást teszik közzé e nap alkalmából. „Akkor történt, amikor elõször hallottad, hogy a jégtáblák megolvadnak a jegesmedvék alatt? Vagy amikor olvastad, hogy már az anyatej is mérgez? Vagy amikor elõször kóstoltál igazi, édes, lédús házi paradicsomot? Esetleg amikor rájöttél, hogy ha a föld lakosságának csak a fele úgy él, mint mi, 20 év múlva mind hullák leszünk? Ezek azok a pillanatok, amikor hirtelen valamit új szemszögbõl látsz, és rájössz: másképp is lehetne élni. És hogy úgy kellene élni. A Ne vásárolj semmit! nap egy lépés ebben az irányban. Összefogunk és kiállunk a krónikus túlfogyasztás ellen, ami szinte minden környezeti, pszichológiai és politikai gondunk forrása. November utolsó péntekén megtagadjuk a részvételt. Magunk mögé dobjuk szokásainkat, új szemléletmódot fedezünk fel, tevékenyek leszünk a közösségeinkben."

Készletsöprés, akció, leárazás – ezek a november hívószavai ma már Magyarországon is. 2013 óta hazánkban szintén megrendezik a fogyasztás nem hivatalos ünnepét, a Black Friday-t. A számos kedvezményt kínáló karácsony elõtti bevásárlónap hivatalosan november utolsó péntekére esik, de többen elõrehozott, meghosszabbított vagy épp hetekig érvényes akciókat kínálnak. Vannak nagyobb áruházláncok (Amerikában ilyen például a Sears, a Best Buy, a Macys és a Walmart), amelyeknek egyes egységei éjfélkor nyitnak, és csak másnap éjfélkor zárnak be.
Amíg a hasznos és szükséges termékek mellett legalább annyi haszontalan és szükségtelen holmi kerül a kosarunkba, feszülten parkolóhelyet keresünk, vagy csak sorban állunk a ránk sülõ kabátban, nem gondolunk vásárlásaink és általában, fogyasztásra épülõ életmódunk következményére.

Inkább most, mint késõbb

Az egyikre a napokban derült fény. A BBC arról tájékoztatott, hogy az elmúlt tíz év átlagát 50 százalékkal haladja meg a légkör szén-dioxid-koncentrációjának növekedése, legutóbb 3 millió éve volt ilyen magas a szintje. Ezért csak részben az El Nino nevû éghajlati jelenség, nagyobb részben mi, emberek és a túlfogyasztásunk a felelõs.
Aki azt hiszi, hogy egy korlátos világban korlátlan növekedés lehetséges, annak vagy elment az esze, vagy közgazdász – idézte  Kenneth Boulding közgazdászt Köves Alexandra, amikor arra kerestük a választ: meddig mehet ez így? A ökológiai közgazdász, a Corvinus egyetem oktatója azzal foglalkozik, hogyan lehetne környezeti és társadalmi szempontból igazságosabb gazdaságot létrehozni. Az M5 Mindenki Akadémiája címû mûsorában például elmondta: az uralkodó szemlélet ma is az, hogy a „több" az jobb, és a „most" jobb, mint a „késõbb".

Az embereket kezeljük felnõttként végre: nem csak a jelen tendenciáinak az elszenvedõi vagyunk, aktívan tudjuk befolyásolni azt, mi történik körülöttünk a világban. Köves Alexandra

Felfaljuk a Földet

Távolinak tûnnek az olyan problémák, mint az ivóvízkészlet kimerülése, a környezetszennyezés végzetessé válása, majd a technika vagy a következõ generáció feladata lesz megoldást keresni. Köves Alexandra szerint ez is tévedés, a ma élõknek már nem elég gondolkodnia ezeken a kérdéseken, könnyen lehet, hogy kevesebb az idõnk megtalálni a megoldást, mint amennyinek gondoltuk. Például még most is messze az év vége, de már augusztus 2-án elértük a túlfogyasztás napját. (Az emberiség természeti erõforrások iránti igénye és károsanyag-kibocsátása három hónappal ezelõtt lépte át azt a szintet, amit a Föld egy éven belül még újra tud termelni, illetve el tud nyelni.) Azóta a tartalékainkat éljük fel, az emberiség igényeit most 1,7 Föld tudná fenntartható módon biztosítani. De nekünk csak egy Földünk van, az a helyzet.
Az ökológiai közgazdászok egy része úgy véli, a fenntarthatóságra adott válasz a nemnövekedés lehet. A felfogás lényege, hogy a termelés és a túlfogyasztás átalakításával csökkentsük a környezetvédelmi problémákat és a társadalmi egyenlõtlenségeket, és letereljük a gazdaságot a kényszerû növekedés pályájáról anélkül, hogy az összeomláshoz vezetne.

  Hosszú távon mind halottak vagyunk – John Maynard Keynes angol matematikus és közgazdász

Jólét vagy jóllét

 Ehhez el kell fogadnunk, hogy a növekedésnek vannak korlátai – amit már évtizedekkel ezelõtt felismertek. A valódi probléma Köves Alexandra szerint, hogy a növekedés sokszor önmagáért való. Gondoljunk bele: nemhogy a nejlonharisnyánk, a mobiltelefonunk sem olyan tartós, mint amilyen lehetne. Vagy nézzük meg a filmünket, sorozatunkat megszakító reklámblokkot: olyan termékek iránt keltik fel a vágyakozásunkat, amelyek nem biztos, hogy kellenek. Csak élelmiszerekbõl 100 kilogrammot dobunk a kukába évente.
Ezzel szemben a nemnövekedésre épülõ tárdalomban nem kizárólag az fogyasztásainkon keresztül, az anyagi jólétünk alapján, hanem például az emberi kapcsolatainkon, vagy a munkánk minõségén keresztül tudnánk megélni a jóllétet. De nem az összeomlás és újrakezdés mellett érvel ez az irányzat, békés átmenettel képzelik el a változtatást. Mozgalmukban nyugdíjrendszertõl a termelésig minden alrendszert érintõ reformot sürgetnek. Már a munkát is másképp képzelik el. Aki gyermeket nevel, kertet gondoz, tanul, vagy idõs embert ápol, az is munkát végez. A helyben, nem pénzért egymásnak, egymással dolgozó csoportok – mint ma például a közösségi kertek mûvelõi – együttmûködését üdvözölnék.

– Naivitás, utópia, ezt szokták mondani. De ha a pozitív jövõkép utópia, akkor elfogadom – válaszolta erre a kutató. Hozzátette: amit a jövõnkrõl el tudunk képzelni, az meghatározza, mit vagyunk hajlandók a jelenben megtenni – vagy mit nem vagyunk hajlandók megtenni. Amikor elvetünk egy hasonló gondolatot, elvetjük annak is a lehetõségét, hogy másként cselekedjünk. De az is fontos, hogy az embereket kezeljük felnõttként végre: nem csak a jelen tendenciáinak az elszenvedõi vagyunk, aktívan tudjuk befolyásolni azt, mi történik körülöttünk a világban.
 

Az agyunkra megy a fekete péntek
 James Mourey, a chicagó-i Driehaus College of Business – DePaul Egyetem adjunktusa szerint a vásárlás után az agyban lévõ nucleus accumbens, vagyis a jutalomközpont jutalmazást éreztet az emberben. Kutatása szerint tehát a fél áron vásárolt termékeket látva az emberek megnyugszanak, és úgy érzik, jól cselekedtek, hogy akciósan szerezték be az adott tárgyakat – idézte megállapításait a Gépnaracs.hu. Egy másik elmélet szerint, amelyet Laura Brannon, a Kansas Állami Egyetem szociálpszichológusa alkotott meg, a Black Friday, a fekete péntek a legsikeresebben nem a felsõbb, hanem az alacsonyabb rendben élõ társadalmi csoportokra hat. A gazdasági szûkösség elve szerint ugyanis ezeknek az embereknek a mindennapokban kevés lehetõségük van drága tárgyakat vásárolni, így amikor eljön a hatalmas akciók napja, õk azonnal lecsapnak.
tudomány