Sufnibiológia: garázsban klónoznak a biohackerek
A számítógépes hackerkedés mintájára új szubkultúra van kibontakozóban: szárnyaikat bontogatják az elsõ biohackerek. Genetikai, biokémiai kísérleteket barkácsolnak össze a garázsban, meglepõen eredményesen. Néhány házilag összeeszkábált eszközzel egyszerûbb élõlények is klónozhatók, de saját DNS-ükrõl is többet megtudhatnak a lekes amatõrök. A kritikusok szerint a sufnibiológiával ellenõrizetlenül folyhatnak veszélyes kísérletek is.
A hobbiprogramozók és hackerek története immár több mint 30 évre nyúlik vissza. Az 1970-es években kezdték felismerni, hogy az addig költséges és csak kevesek számára rendelkezésre álló számítógépek valójában a szélesebb közönség kezében is hasznos eszközök lehetnek. Az informatika kilépett a tudományos mûhelyekbõl és elindult az otthonokba: elkezdõdött a személyi számítógépek gyártása, és rövid idõ alatt milliók kezdtek a saját szórakoztatásukra programokat írni. A folyamat azóta óriási fejlõdésen ment keresztül, és ma már senki sem lepõdik meg azon, ha egy magánfejlesztésû honlappal, programmal vagy számítógépes játékkal találkozik.

A folyamat azonban nemcsak ártatlan hobbiprogramok elterjedéséhez vezetett: egy-egy szemfüles hacker ma már komoly gazdasági károkat képes okozni. Mióta a számítógépek szinte mindenki számára elérhetõk, megindult a kártékony programok, számítógépes vírusok és ártalmas weboldalak áradata is, melyek mögött sokszor csak egy-egy ember, vagy kis csoport áll.

Ehhez hasonló folyamat kezd el körvonalazódni az utóbbi években a molekuláris biológiában is. Míg tíz éve csak fehérköpenyes tudósok foglalkozhattak DNS-sel vagy baktériumokkal profi laboratóriumokban, addigra ma már egyre szaporodnak az otthon, garázsokban vagy fészerekben összeállított házi laborok, ahol hobbigenetikusok klónozhatnak egyszerû géneket vagy tanulmányozhatnak házilag is biokémiai folyamatokat.

Egy otthon berendezett "biohacker" labor általában professzionális kutatóhelyek leselejtezett eszközparkjából és házilag eszkábált eszközökbõl áll. Egy csináld magad videomikroszkóp például meglepõen egyszerû: egy olyan webkamerából áll, melynek lencséjét leveszik, és fordítva helyezik vissza, így a halszemhatás helyett nagyítani fog. A kísérletezéshez nélkülözhetetlen centrifugák létrehozhatók fûnyírókból vagy mosógépekbõl, egy 37°C-os inkubátor pedig könnyen helyettesíthetõ azzal, ha az ember az inkubálni kívánt üvegcsét a hóna alá csapja: ott mindig stabilan 37°C van. Azok a mûszerek, amelyeket házilag túl körülményes lenne elõállítani, használtan olcsón megvásárolhatók az interneten, de akár leépítést végzõ gyógyszergyárakból vagy eszközparkot újító kutatólaborokból is hasznos szerkezetekre tehet szert egy szemfüles biohacker. A kreatívabb megoldásokat aktív internetes közösség osztja meg egymás között, ahol bárki hamar kitanulhatja a mesterséget.

Világító joghurt is készül a sufnikban

Az így összeállított garázslaborok legtöbbje persze nem a tudomány határait feszegetõ kísérleteket folytat, de lehetõséget ad arra, hogy bárki õrült tudóst játszhasson otthon. Meredith Patterson programozó, a Csináld Magad Biológia (DIYbio) nevû mozgalom egyik nagy öregje például világító joghurtot készített: egy zölden fénylõ fehérjét klónozott a joghurtot erjesztõ baktériumokba, így érve el a különleges színhatást. A kezdeményezés egy másik úttörõje, Rob Carlson 2005-ben az elsõk között volt, aki garázsában rendezett be egy molekuláris biológiai labort, és mára az egyetemi kutatóélettõl visszavonulva otthon folytatja tudományos munkáját. Tevékenységével akkora sikerre tett szert, hogy a garázst már alaposan kinõve üzlethelyiséget bérel, ahol saját biotechnológiai cégét üzemelteti, és egy újfajta fehérjemérési módszeren dolgozik.

Mac Cowell - szintén a Csináld Magad Biológia alapító tagja - a világ minden tájáról igyekszik társakat bevonni projektjébe, ahol egy mikróba világtérképet készítenek, amely különbözõ nyomógombok és ajtókilincsek felületérõl gyûjtött mikróbák elemzésével készül. Mások eltérõ megközelítésekkel egészen mást hoznak ki saját laborukból. Készült így már például Csináld Magad Növény, amely érintõképernyõk használatával szabályozza víz és tápanyagigényét, egy Csináld Magad Genetika csoport pedig a csapattagok genomját határozza meg, és kisebb klinikai tesztekbe is besegít.

A tudományos alkalmazásokon túl a kortárs mûvészet is lát fantáziát a házilag mûvelt biotechnológiában. Készül például személyre szabott DNS-festmény, színváltoztató baktériumokat felhasználó falikép és számtalan más, eredetileg kutatási célra kifejlesztett eljárást felhasználó modern mûalkotás is.

Bárki kifejleszthet ártalmas találmányokat is

A Csináld Magad Biológia az Egyesült Államokból indult útjára, ahol kezdetben néhány lelkes fiatal kutatóban merült fel, hogy a laboron kívül is lehet genetikai kísérleteket végezni. Az elsõ, még kezdetleges sufnilaborok összefogására 2008-ban Cambridge (Massachusetts) városában informális öszejövetelt rendeztek a DIYBiology címen, ahol 25 ember jelent meg. Mindössze két év alatt kétezerre növekedett a nyílt klub tagjainak száma, igaz, az egyik alapító szerint a tagok egyik része csak "spammer", másik fele pedig titkosügynök, aki szervezet tisztaságát figyeli.

Az otthon végzett molekuláris biológiai kísérletek ugyanis a bioterrorizmusnak is terepet adhatnak - legalábbis az FBI szerint. Az ügynökség 2009 óta a tömegpusztító fegyverekkel foglalkozó osztályáról indít küldötteket valamennyi DIYBiology gyûlésre. Félelmük szerint ahol színes baktériumokat lehet klónozni, ott emberi kórokozókat is, amelyek könnyen kikerülhetnek az irányítás alól. Az elsõ elhíresült alkalom, amikor a szövetségiek beavatkoztak, egy Steve Kurtz nevû mûvész ügyében történt, aki mûveihez egy kutatólaborból kapott baktériumtörzset használt. 2004-ben vegyvédelmi ruhában, felfegyerezve ügynökök rontottak be hozzá, letartóztatták a mûvészt, aki a vádak alól csak négy év meghurcoltatás után tudta tisztázni magát.

Az FBI félelmei nem alaptalanok: a sufnilaborokban elvileg bárki kifejleszthet ártalmas találmányokat. A rendelkezésre álló internetes oldalak segítségével néhány ezer dollárból bárki saját labort építhet, ahol kitenyészhet anitbiotikumoknak ellenálló (rezisztens) baktériumokat, gyárthat mérgezõ anyagokat vagy csak egyszerûen szaporíthat már létezõ kórokozókat.

Még a jóhiszemû biohacker tevékenysége is problémákhoz vezethet: a sufnilaborok ugyanis nélkülözik a gyógyszergyárakra jellemzõ szigorú biztonsági elõírásokat és pontos minõségellenõrzést, valamint az orvosok tevékenységét szabályozó etikai regulákat is. Manapság már könnyen gyûjthetõ bárkitõl genetikai anyag, elég egy hajszál vagy egy használt evõeszköz, egy "csináld magad genetikus" pedig olyan információkhoz juthat ebbõl, melyek egyébként orvosi titoknak minõsülnének.

Magyarországon is elindulhat

Jason Bobe, az egyik alapító szerint ugyanakkor az ilyen spekulációk túllõnek a célon. "Az amatõr tevékenység jelenleg a hetedikes-nyolcadikos szinten van. Tízdolláros mikroszkópokat csinálunk, és mégis minden híradás rólunk és fegyvernek használt antraxról szól" - mondja. Ahogy azonban az önjelölt programozónak, úgy a lelkes biohackereknek sem szegik kedvét a negatív vélemények. A tagok szerint a Csináld Magad Biológia ideális eszköz lehet a fiatalok tudományos érdeklõdésének felkeltésére is, akik a száraz tankönyvek helyett minden bizonnyal szívesebben vennék kezükbe az érdekes kísérleteket. Az eddigi tapasztalatok szerint biológiában teljesen járatlan érdeklõdõk is kutatókat megszégyenítõ tudásra tehetnek szert.

A biohacker mozgalom Magyarországon még gyerekcipõben jár. Néhány honlap kivételével magyarul szinte nem is áll rendelkezésre információ a kezdeményezésrõl - egyelõre. Az érdeklõdõk száma azonban folyamatosan nõ, és bár az elsõ magyar DIYBiológia csoport nyilvános beindítása elsõ alkalommal még sikertelen volt, több lelkes amatõr bízik benne, hogy hamarosan hazánkban is aktív, a tudományos oktatást ösztönzõ csoportok jöhetnek létre.

A cikk a Nature összeállítása alapján készült.
biohackerek garázsbiológia biotechnológia sufnibiológia biohekkerek klónozás