Rudolf, az agancsos klímamegmentõ
A rénszarvasok, mint a Mikulás legfõbb segítõi ilyenkor, karácsony tájékán újra és újra a figyelem középpontjába kerülnek. Azt azonban kevesen tudják, hogy létfontosságú szerepük van abban, hogy megvédjék az Északi-sarkot a klímaváltozástól.
Teret engednek a sugaraknak

A Mikulás rénszarvasai: Üstökös, Íjas, Csillag, Táncos, Pompás, Villám, Táltos, Ágas és természetesen 1935 óta a piros orrú Rudolf az ünnepek táján igazi hírességek. Õk és fajtársaik egyre nagyobb területen legelnek, amivel abban segítenek, hogy az Északi-sarkon egyre több, úgynevezett fényvisszaverõ felület keletkezzen – írja a The Telegraph.

A jelenség „albedó” néven is ismert,

a szó latin fordítását tekintve fehérséget jelent, és az egy felületre érkezõ elektromágneses sugarak visszaverõdési képességének mérõszáma. A területen élõ cserjék magasságának csökkenése ugyanis segít, hogy a napsugárzás visszaverõdjön az ûrbe, ahelyett, hogy elnyelné a föld.

A küzdelem lehetséges eszközei

Dr. Mariska te Beest, a svédországi Umea Egyetem kutatója azt nyilatkozta a Press Associationnek, hogy bármilyen hihetetlen, de a rénszarvasok effajta tevékenysége a globális felmelegedés ellen hat a messzi Északon.

A tudósok elmélete szerint a patások intenzív legeltetése növeli a nyári idõszakban az albedót (a felszín fényvisszaverõdési képessége),

és ezáltal csökken a cserjék magassága, gyakorisága és a levélfelületi index is. Ez utóbbit a LAI mozaikszóval jelölik, amely a leaf area index angol kifejezés rövidítése. A növényállomány jellemzésére elterjedten használt mérõszámot és az egységnyi talajfelszínre jutó zöld levélfelületet jelenti.

„A rénszarvasok legeltetése elõidézi az albedó növekedését, és az energiamérleg potenciálisan elég nagy lehet ahhoz, hogy regionális szinten is jelentõssé váljon – hangsúlyozta a szakember. – Ez arra is rámutat, hogy a növényevõkkel történõ gazdálkodás a felmelegedés elleni küzdelem egyik lehetséges és hatékony eszköze lehet a jövõben."

Cserjerágó rénszarvasok

A legtöbb sarkvidéki tundrán háziasított vagy vad rénszarvasok legelnek.

A tanulmány összesíti az albedó földfelszíni, számítógépes szimulációs méréseit és a növényzettel borított terület nagyságát a norvégiai Reisadalen településen.

„Arra a következtetésre jutottunk, hogy a rénszarvas nagymértékû jelenléte megváltoztatta a sarkvidéki tundra növényzetét, csökkentette a cserjebõséget – fûzte hozzá Dr. Mariska te Beest. – A legeltetés eredménye már most látható a levélfelületi index megfelelõ változásában, a lombkorona magasságában és az élõ zöld vegetáció méretében."

Az energia-egyensúly bajnokai

„A növényzetben található, hangsúlyos változások az albedó jelentõs növekedéséhez vezettek, amely mára a teljes vegetációs idõszakban tapasztalható – mondja a kutató. – A modellezési eredményeink azt mutatták, hogy az albedó ilyen arányú és típusú növekedése által csökken a nettó (tiszta) sugárzás, valamint a látens és észlelhetõ hõáram – jelezve, hogy az erõsen legeltetett területek kevesebb sugárzást nyelnek el."

Végül kiemelte:

a rénszarvasok potenciális hûtõhatást gyakorolnak a sarkvidéki klímára

azzal, hogy megváltoztatják a nyári albedót. Bár a becsült különbségek talán kicsinek tûnnek, elég jelentõsek ahhoz, hogy a megfelelõ hatást gyakoroljanak a regionális energia-egyensúlyra.
Arktisz tundra klímaváltozás rénszarvas albedó sarkvidék lehûlés fényvisszaverõ képesség