Rali light - Suzuki Ignis Sport próbakör
Reklámján, a hangeffekten jót nevetgélés, adatai láttán szemöldök-felvonás, várás. Pár napos próbálgatás, örülés. Egy tulajjal összetalálkozás, beszélgetés. Ralipilótának kicsit odaadás, jobb egybe ülés, eszmecserélés. Visszaszolgáltatás, szomorkodás.
Előtte

Több mint érdekes motor- és kipufogóhanggal vadított kis hirdetésre kaptuk fel nemrég a fejünket, de hiszen ez egy Suzuki, egy Ignis, ne már. Annyi, hogy Sport kivitel, 109 ló, 8.9-es gyorsulás, "különleges" futómű, sportos kiegészítők. Lázba, izgalomba nem sikeredett jönni, gondolja az ember fia, legalább pozitíve fog csalódni.

Mellette

Nos, külsőre még mindig nem az igazi, sőt csúnyán messze van tőle, de a jellegtelen arccal és a virsli gumistul, fehér felnistül "nem könnyű hova tenni" profillal szemben a hátsó már mond valamit. Kis túlzással ordibál. Nem a szárnyacskájával vagy a kipufogójával, de még nem is az Ignis Sport büszke felirattal, ám a masszív egészével, meg, hogy sugallja, ezt a részét szokik majd bámulni a közlekedők többsége, hiszen ez a kis golyó megyen, nem is akárhogyan, s lőn.

Benne

De - bár rövidke a próba - nem szaladunk előre, szép sorban haladva becsücsülünk, s az jó. Jó, mert tényleg sport(szerű) Recaro ölel körül. És ezzel ennyi, érjük be, esetleg még a pakolórekeszeket és az alap Ignis pirosához képest remek, kékes műszerfalvilágítást dicsérjük. A többinél pedig vegyük figyelembe, hogy bár zárkózik már a Suzuki a riválisokhoz, sőt néha előz is, fő a takarékosság, az olcsóság, az egyszerűség és a jó értelemben vett igénytelenség. Mondjuk a ralifílinges-utánérzéses-szúnyoghálós sárga fejtámla-belső és a karbonos vagy milyen középkonzol-borítás helyett lehetett volna akár fémpedálokat vagy sportos-sokpontos biztonsági övet beletenni - de tuti van, akinek előbbiek bejönnek. Ja, a kormány az jó fogású, a magas építésből adódó bő fejtér meg ellensúlyozza a szűkös lábhelyet (meg följebb, vállilag is, hátul). Üléspozíció állításostul is magas, az Ignis ilyen és kész, meg kell szokni.

Vele

Kulcs elfordít, motor állítólag bepöccen, semmit se nem hallani, csak érezni (félelmetes semmilyen az alapjárat). Milyen sportkocsi ez vagy mi van már? És akkor gázadás, és emlékezés a reklámra, jé, pont ilyen volt... Szigorú, feszes, morci kis hangolás mind futóműileg, mind akusztikailag, s az gyorsan tiszta, hogy utazásra, hosszú távra csak "nagy zenével", a motorzúgást és a kipufogórobajt túlharsogva érdemes indulni. Már ha az állandó rázást, dobálást és ütlegelést bírjuk - rosszabb burkolaton (és ilyenből akad egy kevés kis hazánkban) bekapcsolódik a teljes műanyagarzenál, a volánt fogni kell, legalább nem unalmas, ugye. Egy kis sportolás, testmozgás, mini adrenalin, rali light. Gyorsul, a fékek sem régi suzukisok, meg is lehet vele állni, nem hátrány. Szeret kanyarodni is, no azért vigyázat, nem egy Super1600-os versenygépet terelgetünk (kár).

Helyette?

Kisautó kicsit komolyabb erőforrással Ignisünkön kívül lehet például egy Citroen C2-es, 1.6-os VTR, vagy egy hasonló köbcentis Peugeot 206-os, Renault Clio, egy Ford Fiesta, egy Mazda 2 GT, vagy egy 1.4-es Lancia Ypsilon, egy Fiat Punto, Opel Corsa, Seat Ibiza, Skoda Fabia, VW Polo, de ami igazán, az a Toyota Yaris 1.5 T Sport. Az egyik picivel drágább, a másik jobb (felszereltségű) - a Suzukinál könnyebb-sportosabb nem nagyon kapható 3,5 millió körül (újonnan) mostanság.

Utána

Szóval ha valakinek nincs családja, nem lételeme huzamosabban sztrádázni, vagy ha mégis, hát jó hangosan szereti hallgatni a muzsikát, sportos, mégis megfizethető kisgépet akar, nosza, az Ignis Sporttal jól meglesz. Főleg, ha hozza a márka megszokott megbízhatóságát, megymást.
Suzuki Hollós Autó Suzuki autóteszt japán autó Opel Corsa