Are Arand tähistas läinud kevadel 50 viiendat töö juubelit, esimene tööpäev oli tal palupera raudteejaamas, pöörmeseadja õpilasena. Aga armastus raudteeasjanduse vastu sai alguse veel 10 aastat varem. Väike koolipoiss trehvas esimest korda raudtee serva ja siis ta nägi kaugelt tulemas auruvedurit, seda rong oli taga, siis suu, amuli silmad põlesid peas, kui ta nägi seda veduri juhti, kes oli siukest läikivas tunkedes ja vormimise ja hästi uhkelt seal. Auruveduri aknast vaatas välja ja siis see samane koolipoiss andis omale sõna. Minust peab saama raudteelane. Tänaseks on Aare Arand raudteel nii mitut ametit pidanud, et sõrmedest võib nende üleslugemisel väheks jääda. Ainuke, milles ma ei ole spetsialist, on raudtee, side ja signalisatsioonitöö. Muidugi ma tean neid valgusfooride, tean nendes skeemidest, nendes asjades ma tean, aga spetsialist ma nendes asjades ei ole. Tundub, et ülejäänud ametit es olen ma päris kodus, võib nii ütelda. Ja lapsena saadud pisik on tal veres siiamaani. Mäletan aegu, kus see auruvedur hakkas ära kaduma, tulid soojusvedurid, siis tulid diiselrongid, kui praegu sõidab rong 140 kilomeetrit tunnis, vaikselt, sujuvalt, aga siis ta läks, ütleme puhtalt välja. Kolla-kolla-kollaka kol kol l koll. Pidurdamise kolm, kolm, kolm, kolm käis nii, et on aegu, mida on nähtud ja on aegu, mida meenutada. Ja tuleks ainult külma ja jääd saaks meenutuste kõrvale rahulikult kala püüda, selles aare, arand täna unistab. Meie saime Aare arandile edasi anda sõnumi, et vabariigi president annab talle valgetähe medali. Siin ma jäin sõnatuks. Ma kas ma olen selle vääriline? Muidugi olete, aga siis sügav kummardus ja aitäh presidendile.
Täna said teatavaks teenetemärkide saajad, mille president enne Vabariigi aastapäeva kätte annab.
Below is an instruction that describes a task, paired with an input that provides further context. Write a response that appropriately completes the request.

### Instruction:
Tee antud uudisesaate transkriptsioonile sisukokkuvõte.

### Input:
Are Arand tähistas läinud kevadel 50 viiendat töö juubelit, esimene tööpäev oli tal palupera raudteejaamas, pöörmeseadja õpilasena. Aga armastus raudteeasjanduse vastu sai alguse veel 10 aastat varem. Väike koolipoiss trehvas esimest korda raudtee serva ja siis ta nägi kaugelt tulemas auruvedurit, seda rong oli taga, siis suu, amuli silmad põlesid peas, kui ta nägi seda veduri juhti, kes oli siukest läikivas tunkedes ja vormimise ja hästi uhkelt seal. Auruveduri aknast vaatas välja ja siis see samane koolipoiss andis omale sõna. Minust peab saama raudteelane. Tänaseks on Aare Arand raudteel nii mitut ametit pidanud, et sõrmedest võib nende üleslugemisel väheks jääda. Ainuke, milles ma ei ole spetsialist, on raudtee, side ja signalisatsioonitöö. Muidugi ma tean neid valgusfooride, tean nendes skeemidest, nendes asjades ma tean, aga spetsialist ma nendes asjades ei ole. Tundub, et ülejäänud ametit es olen ma päris kodus, võib nii ütelda. Ja lapsena saadud pisik on tal veres siiamaani. Mäletan aegu, kus see auruvedur hakkas ära kaduma, tulid soojusvedurid, siis tulid diiselrongid, kui praegu sõidab rong 140 kilomeetrit tunnis, vaikselt, sujuvalt, aga siis ta läks, ütleme puhtalt välja. Kolla-kolla-kollaka kol kol l koll. Pidurdamise kolm, kolm, kolm, kolm käis nii, et on aegu, mida on nähtud ja on aegu, mida meenutada. Ja tuleks ainult külma ja jääd saaks meenutuste kõrvale rahulikult kala püüda, selles aare, arand täna unistab. Meie saime Aare arandile edasi anda sõnumi, et vabariigi president annab talle valgetähe medali. Siin ma jäin sõnatuks. Ma kas ma olen selle vääriline? Muidugi olete, aga siis sügav kummardus ja aitäh presidendile.

### Response:
Täna said teatavaks teenetemärkide saajad, mille president enne Vabariigi aastapäeva kätte annab.