Riigikogu konverentsisaali laua taga oli arvukas esindus nii arstide, õdede, haigekassa kui patsientide poolt ja probleeme, millest rääkida jätkus. Arstid tõid välja punktid, mille tagajärjel on nende sõnul arstiabi kättesaadavus vähenenud ja patsientide olukord halvenenud. Järjekordade pikendamine, hooldusravi omaosaluse kehtestamine, kõrge ravimite omaosalus, töövõimetus, hüvitise vähendamine, esmataseme arstiabi, mittetäielik kättesaadavus, perearstide esindaja Külvi Peterson rõhutaski, et riigi prioriteet peab olema esmatasandil arstiabi, sest seda vajab 75 protsenti elanikest, samal ajal kui haiglaravi umbes 10 protsenti ja esmatasandi abi on eriarstiabist mitu korda odavam. Aga samas on perearste puudu ja nende töökoormus suureneb pidevalt. Mida teha? Puudu on ikka kindlasti rahast. Kui me võtame vana Euroopa, kus on enam-vähem sama suur perearstipraksis ehk 1700 inimest, sellest on umbes nimistus siis seal on ühe perearsti kohta 3,4 pereõde abiks pluss veel igasugused muud asjaajajad, meil on ühe perearsti kohta üks õde ja rahastamise süsteem võimaldab veel palgata ühe registraatori asjaajaja poole kohaga. Palju räägiti ka ennetustegevusest, sest eesmärk on tegelikult see, et patsient ei saakski patsiendiks, aga ükskõik kust jutt algas, mingil hetkel jõuti ikka rahani. Tartu Ülikooli professor Raul Kiivet. Minu meelest on suht selge, et ei ole küsimus, kas tervishoidu on raha vaja, küsimus on selles, kui kiiresti ja kui palju seda suudetakse riigieelarvesse tekitada, et teda siis elanike puudulat vajaduste katmiseks ja siis nende asjade arendamiseks, mis meil Eestis veel ei ole. Ning haiglate liidu esindaja Urmas Sule Kui me tahame praegu seada eesmärki saada nende piiratud vahenditega lähiaastatel hakkama ja olla siin konkurentsivõimelised, siis siin nagu ootused ja võimalused kipuvad nagu kahvlisse minema, et seda sisemist efektiivsust ei ole meil nii palju, et selle pealt veel siis nagu liugu lasta või midagi saavutada, ehk siis teisisõnu see haigekassa eelarve, selline perspektiiv, nagu ta hetkel nõukogus on läbi käinud, tegelikult tähendab meie konkurentsivõime riikliku konkurentsivõime halvenemist lähiaastatel. Ning lõpuks sõna ka sotsiaalminister Hanno Pevkurile. Saame panustada nii palju, kui raha on. Meil ei ole tervishoius rohkem raha kui meie inimeste töökad käed sinna kokku korjama. Kui on rohkem, panustame rohkem, kui ei, siis saame vähem panustada. Jah, on variant see, et, et me võtame kolme aastaga reservid tühjaks ja siis on väga valus kukkumine, kui ei toimu mingit järsku muudatust, et erinevaid valikuid on oi-oi kui palju. Aga üldkokkuvõttes, mina usun, et meie tervishoid on täna antud olusid arvestades päris hea kvaliteediga, meie arstid teevad väga head tööd ja meil ei ole väga suuri reforme tervishoius lähitulevikus vaja. Tegelikult oli tänane arutelu üheks ettevalmistavaks etapiks suuremale arutelule tervishoiuteemal seda olulise tähtsusega riikliku küsimusena novembrikuus.
Riigikogu sotsiaalkomisjon pidas avaliku istungi, kus olid kõne all olukord ja probleemid tervisesüsteemis.
Below is an instruction that describes a task, paired with an input that provides further context. Write a response that appropriately completes the request.

### Instruction:
Tee antud uudisesaate transkriptsioonile sisukokkuvõte.

### Input:
Riigikogu konverentsisaali laua taga oli arvukas esindus nii arstide, õdede, haigekassa kui patsientide poolt ja probleeme, millest rääkida jätkus. Arstid tõid välja punktid, mille tagajärjel on nende sõnul arstiabi kättesaadavus vähenenud ja patsientide olukord halvenenud. Järjekordade pikendamine, hooldusravi omaosaluse kehtestamine, kõrge ravimite omaosalus, töövõimetus, hüvitise vähendamine, esmataseme arstiabi, mittetäielik kättesaadavus, perearstide esindaja Külvi Peterson rõhutaski, et riigi prioriteet peab olema esmatasandil arstiabi, sest seda vajab 75 protsenti elanikest, samal ajal kui haiglaravi umbes 10 protsenti ja esmatasandi abi on eriarstiabist mitu korda odavam. Aga samas on perearste puudu ja nende töökoormus suureneb pidevalt. Mida teha? Puudu on ikka kindlasti rahast. Kui me võtame vana Euroopa, kus on enam-vähem sama suur perearstipraksis ehk 1700 inimest, sellest on umbes nimistus siis seal on ühe perearsti kohta 3,4 pereõde abiks pluss veel igasugused muud asjaajajad, meil on ühe perearsti kohta üks õde ja rahastamise süsteem võimaldab veel palgata ühe registraatori asjaajaja poole kohaga. Palju räägiti ka ennetustegevusest, sest eesmärk on tegelikult see, et patsient ei saakski patsiendiks, aga ükskõik kust jutt algas, mingil hetkel jõuti ikka rahani. Tartu Ülikooli professor Raul Kiivet. Minu meelest on suht selge, et ei ole küsimus, kas tervishoidu on raha vaja, küsimus on selles, kui kiiresti ja kui palju seda suudetakse riigieelarvesse tekitada, et teda siis elanike puudulat vajaduste katmiseks ja siis nende asjade arendamiseks, mis meil Eestis veel ei ole. Ning haiglate liidu esindaja Urmas Sule Kui me tahame praegu seada eesmärki saada nende piiratud vahenditega lähiaastatel hakkama ja olla siin konkurentsivõimelised, siis siin nagu ootused ja võimalused kipuvad nagu kahvlisse minema, et seda sisemist efektiivsust ei ole meil nii palju, et selle pealt veel siis nagu liugu lasta või midagi saavutada, ehk siis teisisõnu see haigekassa eelarve, selline perspektiiv, nagu ta hetkel nõukogus on läbi käinud, tegelikult tähendab meie konkurentsivõime riikliku konkurentsivõime halvenemist lähiaastatel. Ning lõpuks sõna ka sotsiaalminister Hanno Pevkurile. Saame panustada nii palju, kui raha on. Meil ei ole tervishoius rohkem raha kui meie inimeste töökad käed sinna kokku korjama. Kui on rohkem, panustame rohkem, kui ei, siis saame vähem panustada. Jah, on variant see, et, et me võtame kolme aastaga reservid tühjaks ja siis on väga valus kukkumine, kui ei toimu mingit järsku muudatust, et erinevaid valikuid on oi-oi kui palju. Aga üldkokkuvõttes, mina usun, et meie tervishoid on täna antud olusid arvestades päris hea kvaliteediga, meie arstid teevad väga head tööd ja meil ei ole väga suuri reforme tervishoius lähitulevikus vaja. Tegelikult oli tänane arutelu üheks ettevalmistavaks etapiks suuremale arutelule tervishoiuteemal seda olulise tähtsusega riikliku küsimusena novembrikuus.

### Response:
Riigikogu sotsiaalkomisjon pidas avaliku istungi, kus olid kõne all olukord ja probleemid tervisesüsteemis.