Mullu suvel tegevust alustanud Eesti varude keskus on seni tagavaraks kogunud nii kütust, toidukaupu kui ka isikukaitsevahendeid. Nüüd tuleb keskusel soetada ühe teravatt-tunni ulatuses maagaasivaru hinnaga kuni 170 miljonit eurot. Sellele lisandub ühe kuu jagu ehk 7500 tonni ulatuses teraviljavaru, mille hoiukuludeks on arvestatud 450000 eurot. Küsisin majandus ja taristuminister Taavi Aasalt, kus varusid hoiustama hakatakse. Teravilja loomulikult siis sellistes kohtades, kus hoiusvõimekus on, et tõenäoliselt ei saa mitte ole siis nii, et riik ostab selle koguse teravilja vaid riik läbi hanke, siis saab endale partneri, kes nii ehk naa teravilja hoiustab, aga riik siis broneerib sellest teatud hulga teravilja endale selle hoiustaja juures ja selle 450000-ga siis kaetakse selle hoiukulusid gaasivaru loomulikult Baltikumis selle hoiukoht on klaipeda ja sinna siis riik juba päriselt ostab ühe teravatt-tunni ulatuses gaasivaru. Uued varud luuakse nullist 2000.-te aastate alguses oli Eesti riigil viljavaru suurus 40000 tonni. Kas praegu plaanitud 7500 tonni on ikka piisav? See on kuskil kuu riigi varu ja loomulikult täna on ju ka selline see olukord ju, et ega siis viljavaru on sellega tegelevate vilja hoidmisega tegelevate ettevõtete juures ka niisama olemas, et, et toidu poole pealt me tegelikult oleme päris hästi kindlustatud. Kes aga hakkab soetatud varusid kontrollima, et salvesid tühjaks ei tehtaks, nagu 2004. aastal juhtus? Gaasihoidla puhul insukant siis tegelikult hoitakse ju kuni 20 teravatti varu, nii et selles mõttes gaas kindlasti insukantsis olema saab ja mis on teravilja puhul oluline see, et riik ei osta seda teravilja enda omandisse, et lihtsalt see varu hoidja peab garanteerima, et et selles ulatuses on tema ladudes punkrites vili, vili olemas, reeglina tegemist kindlasti on palju suuremate hoidlatega, et ma ei näe siin probleemi, et see kindlasti ei saa olema selline juhtum, nagu meil kunagi vilja viljaga oli, kus riigi vili ära kadus. Tegemist on ikkagi eraettevõtja käes oleva olemasoleva viljakogusega.
Seoses turgudel valitseva ebakindlusega asub Eesti riik varuma nii maagaasi kui ka teravilja. Nende soetamise kulud kaetakse eile vastu võetud lisaeelarvest.
Below is an instruction that describes a task, paired with an input that provides further context. Write a response that appropriately completes the request.

### Instruction:
Tee antud uudisesaate transkriptsioonile sisukokkuvõte.

### Input:
Mullu suvel tegevust alustanud Eesti varude keskus on seni tagavaraks kogunud nii kütust, toidukaupu kui ka isikukaitsevahendeid. Nüüd tuleb keskusel soetada ühe teravatt-tunni ulatuses maagaasivaru hinnaga kuni 170 miljonit eurot. Sellele lisandub ühe kuu jagu ehk 7500 tonni ulatuses teraviljavaru, mille hoiukuludeks on arvestatud 450000 eurot. Küsisin majandus ja taristuminister Taavi Aasalt, kus varusid hoiustama hakatakse. Teravilja loomulikult siis sellistes kohtades, kus hoiusvõimekus on, et tõenäoliselt ei saa mitte ole siis nii, et riik ostab selle koguse teravilja vaid riik läbi hanke, siis saab endale partneri, kes nii ehk naa teravilja hoiustab, aga riik siis broneerib sellest teatud hulga teravilja endale selle hoiustaja juures ja selle 450000-ga siis kaetakse selle hoiukulusid gaasivaru loomulikult Baltikumis selle hoiukoht on klaipeda ja sinna siis riik juba päriselt ostab ühe teravatt-tunni ulatuses gaasivaru. Uued varud luuakse nullist 2000.-te aastate alguses oli Eesti riigil viljavaru suurus 40000 tonni. Kas praegu plaanitud 7500 tonni on ikka piisav? See on kuskil kuu riigi varu ja loomulikult täna on ju ka selline see olukord ju, et ega siis viljavaru on sellega tegelevate vilja hoidmisega tegelevate ettevõtete juures ka niisama olemas, et, et toidu poole pealt me tegelikult oleme päris hästi kindlustatud. Kes aga hakkab soetatud varusid kontrollima, et salvesid tühjaks ei tehtaks, nagu 2004. aastal juhtus? Gaasihoidla puhul insukant siis tegelikult hoitakse ju kuni 20 teravatti varu, nii et selles mõttes gaas kindlasti insukantsis olema saab ja mis on teravilja puhul oluline see, et riik ei osta seda teravilja enda omandisse, et lihtsalt see varu hoidja peab garanteerima, et et selles ulatuses on tema ladudes punkrites vili, vili olemas, reeglina tegemist kindlasti on palju suuremate hoidlatega, et ma ei näe siin probleemi, et see kindlasti ei saa olema selline juhtum, nagu meil kunagi vilja viljaga oli, kus riigi vili ära kadus. Tegemist on ikkagi eraettevõtja käes oleva olemasoleva viljakogusega.

### Response:
Seoses turgudel valitseva ebakindlusega asub Eesti riik varuma nii maagaasi kui ka teravilja. Nende soetamise kulud kaetakse eile vastu võetud lisaeelarvest.