Üritus avas Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse direktor Janu dusk. Juba 30 üheksandat aastat järjest jaotatakse Tuglase novelli auhinda kahele paremale eelmisel aastal ilmunud novellile alati kahele. Et rõhutada seda kunst ei ole sport, kus võitjaid on ainult üks, vaid alati mitu. Koos tänaste laureaatidega on auhinna selle aja jooksul saanud 51 kirjanikku, neist näiteks Jaan Kross ja matstraet on neljakordsed laureaadid. Indrek Harglale kui Jüri tuulikule on aga selline tunnustus esmakordne. Žürii esimees Peeter Helme ütles, et kuigi see polnud kriteerium omaette, on ka temale väga oluline see, et leiti autoreid, kes polnud varem auhinda saanud ja valiku tegemine polnud kerge, sest häid novelle ilmus möödunud aastal palju. Natukene selle valiku tegemisel sai minu meelest päris hea selline paar valitud, kus on novelli erinevaid võimalusi väga hästi näha, et ühelt poolt on meil siis väga lühike, selline väga täpselt sõnastatud ja väga stiilne, delikaatne ja teiselt poolt on meil siis novelli just tema pikkusesse ja sügavusse kompab minu päevad Liinaga mõlemad näitavad ju novelli žanri kahte erinevat poolt. Laureaadid on igas mõttes väga erinevad. Jüri Tuulik on tuntud kirjanik ja novellide autor Indrek Hargla küll tuntud kirjanik, aga see on tal sisuliselt esimene katsetus selles vallas ise, ütles ta oma jutu kohta. Nii. See on armastus, jutt, milles sõna armastus ei esine ainuski kord ja ta on ka ulmejutt minu jaoks, aga seda saab lugeda ka puhtalt, mitte ulmeloona. Ma kirjutasin seda võrdlemisi instinktiivselt, hästi kiiresti ja kui ma hiljem üritasin neid instinkte nagu taastada üle lugemise ajal, siis ma avastasin, et ega noh, siis see seisund oli võrdlemisi selline, kuidas ma ütlen matemaatiliselt täpne, kuidas ma seda kirjutasin, et seal on kõigel on oma seletus, oma põhjus, oma valem, aga seda nagu üle lugedes ma ei suutnud enam täpselt taastada. Jüri Tuuliku sõnul on see novell täiesti erinev teistest novellidest, mida ta on kirjutanud. See novell ei ole kirjutatud ei lugejale ega Tuglase žüriile. See novelli sai kirjutatud vist juba 96. aastal Tõnu aavale ja mõtlesin, et ma teen niisuguse pisut teistsuguse laadiga estraadikava niisugused noh, mitte nii kommunaalsatiiri vormis, missugused head tahedad lood, tundus, et juba on mõni kirjandusliku oskus juurde tulnud. Aga vahepeal tulid niisugused tormilised aastad ja Eesti filharmoonia vist lõpetas tegevuse. Seesama lugu, see seisis mul, kirjutas laua sahtlis vähemalt nüüd 10 aastat ja sel suvel siis kui hakati mul räimeraamatut tegema. No vot, see läkski siis nüüd sinna räimeraamatusse. Ja siia lõppu Kirjanike Liidu esimehe Karl Martin Sinijärva arvamus. Üht toredat asja ma näen küll nende kahe pärjatava novelli juures et mõlemas On ikkagi toidust juttu. Olen alati mõelnud, et ma ei saa läbinisti uskuda ja usaldada kirjanikku, kes söömisest üldse ei kirjuta. Sest inimesed söövad ju märksa tihemini, kui nad teevad paljusid muid asju, millest kirjanduses hoopis sagedamini juttu on.
Anti üle Tuglase novelliauhinnad. Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse direktor Jaan Undusk.
Below is an instruction that describes a task, paired with an input that provides further context. Write a response that appropriately completes the request.

### Instruction:
Tee antud uudisesaate transkriptsioonile sisukokkuvõte.

### Input:
Üritus avas Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse direktor Janu dusk. Juba 30 üheksandat aastat järjest jaotatakse Tuglase novelli auhinda kahele paremale eelmisel aastal ilmunud novellile alati kahele. Et rõhutada seda kunst ei ole sport, kus võitjaid on ainult üks, vaid alati mitu. Koos tänaste laureaatidega on auhinna selle aja jooksul saanud 51 kirjanikku, neist näiteks Jaan Kross ja matstraet on neljakordsed laureaadid. Indrek Harglale kui Jüri tuulikule on aga selline tunnustus esmakordne. Žürii esimees Peeter Helme ütles, et kuigi see polnud kriteerium omaette, on ka temale väga oluline see, et leiti autoreid, kes polnud varem auhinda saanud ja valiku tegemine polnud kerge, sest häid novelle ilmus möödunud aastal palju. Natukene selle valiku tegemisel sai minu meelest päris hea selline paar valitud, kus on novelli erinevaid võimalusi väga hästi näha, et ühelt poolt on meil siis väga lühike, selline väga täpselt sõnastatud ja väga stiilne, delikaatne ja teiselt poolt on meil siis novelli just tema pikkusesse ja sügavusse kompab minu päevad Liinaga mõlemad näitavad ju novelli žanri kahte erinevat poolt. Laureaadid on igas mõttes väga erinevad. Jüri Tuulik on tuntud kirjanik ja novellide autor Indrek Hargla küll tuntud kirjanik, aga see on tal sisuliselt esimene katsetus selles vallas ise, ütles ta oma jutu kohta. Nii. See on armastus, jutt, milles sõna armastus ei esine ainuski kord ja ta on ka ulmejutt minu jaoks, aga seda saab lugeda ka puhtalt, mitte ulmeloona. Ma kirjutasin seda võrdlemisi instinktiivselt, hästi kiiresti ja kui ma hiljem üritasin neid instinkte nagu taastada üle lugemise ajal, siis ma avastasin, et ega noh, siis see seisund oli võrdlemisi selline, kuidas ma ütlen matemaatiliselt täpne, kuidas ma seda kirjutasin, et seal on kõigel on oma seletus, oma põhjus, oma valem, aga seda nagu üle lugedes ma ei suutnud enam täpselt taastada. Jüri Tuuliku sõnul on see novell täiesti erinev teistest novellidest, mida ta on kirjutanud. See novell ei ole kirjutatud ei lugejale ega Tuglase žüriile. See novelli sai kirjutatud vist juba 96. aastal Tõnu aavale ja mõtlesin, et ma teen niisuguse pisut teistsuguse laadiga estraadikava niisugused noh, mitte nii kommunaalsatiiri vormis, missugused head tahedad lood, tundus, et juba on mõni kirjandusliku oskus juurde tulnud. Aga vahepeal tulid niisugused tormilised aastad ja Eesti filharmoonia vist lõpetas tegevuse. Seesama lugu, see seisis mul, kirjutas laua sahtlis vähemalt nüüd 10 aastat ja sel suvel siis kui hakati mul räimeraamatut tegema. No vot, see läkski siis nüüd sinna räimeraamatusse. Ja siia lõppu Kirjanike Liidu esimehe Karl Martin Sinijärva arvamus. Üht toredat asja ma näen küll nende kahe pärjatava novelli juures et mõlemas On ikkagi toidust juttu. Olen alati mõelnud, et ma ei saa läbinisti uskuda ja usaldada kirjanikku, kes söömisest üldse ei kirjuta. Sest inimesed söövad ju märksa tihemini, kui nad teevad paljusid muid asju, millest kirjanduses hoopis sagedamini juttu on.

### Response:
Anti üle Tuglase novelliauhinnad. Underi ja Tuglase kirjanduskeskuse direktor Jaan Undusk.