Igal ministeeriumil ja pea igal riigiasutusel on dokumendiregister, kuhu pannakse üles kirjavahetused, lepingud, analüüsid ja memod ehk suur osa ametnike kirjatööst. Siseministeeriumi haldusalast toodeti läinud aastal ligi 400000 dokumenti. Neist 88 protsenti pole avalikkuse silmadele mõeldud ehk neil on kirjas asutuse siseseks kasutamiseks. Veebilehel on niisuguste dokumentide kohta küll märge, kuid faili sealt kätte ei saa. Siseministeeriumi siseauditi osakond tuvastas, et nende haldusalas varjati läinud aastal 3,3 protsenti ehk ligi 11000 dokumenti ilma põhjuseta, räägib siseauditi osakonna juhataja Tarmo Olgo. Üks osa nendest dokumentidest on tegelikult ju sellised, mida neile saadetakse ja kus teised isikud on peale pannud juba AK märke ja teised on ikkagi sellised, kus inimesed võib-olla noh, on tunnetanud seda informatsiooni kuidagi, see on nagu olulisem, et seda peaks kuidagi natuke rohkem kaitsma. Andmekaitse infektsiooni õigusnõunik Liisa Ojangu ütleb, et siseministeerium pole siin erand. Vigu dokumentide varjamisel tehakse pea kõigis riigiasutustes ja omavalitsustes. Juurdepääsupiiranguid pannakse parmalt peale ja sisu ei pruugi tegelikult vastata üldse sellele. Kordades suurema mastaabiga mure puudutab neid dokumente, mille juurdepääsu piirangu tähtaeg on lõppenud. Sõltuvalt piirangu alusest võib dokumenti varjata viis kuni 75 aastat. Pärast tähtaja möödumist peaks dokument ilmuma avaliku registrisse. Seda ütleb seadus, aga reaalsus on hoopis teine. Niisugust dokumenti antakse välja ainult teabenõude korral. See omakorda eeldab, et inimene peab oskama dokumenti välja küsida, teadmata, mis seal kirjas on. Nii ka siseministeeriumi haldusalas. Tarmo Olgo sõnul on tegemist tehnoloogilise probleemiga. Et kas ta nii peaks olema seaduse mõttes, et loomulikult mitte, aga siin on need kohad, kus me üleriigiliselt võib-olla tegeleme sellise infosüsteemide ajalooliste taakadega. Ka Liisa Ojango ütleb, et Eesti ametiasutustes kasutatav dokumendihaldussüsteem ei võimalda dokumente automaatselt avalikustada. Vahepealne variant oleks ju see, et ta annab teavituse siis inimesele, et selle dokumendi hakkab tähtaeg mööda saama, et kinnita, kas võib avalikuks lasta, aga minu meelest isegi sellist rakendust ei ole praegu kasutusel. Tarmo Olgo lisab, et niisuguste teavituste igapäevane ülevaatamine oleks ametnikele ka üsna koormav. Et iga aasta tuleks üle vaadata kuskil 500000 600000 dokumendi AK piirangu kehtivus, et see on päris suur töö. Niisiis ongi need dokumendid varjatud ja sajad tuhanded dokumendid puudutavad ainult siseministeeriumi haldusala, teisedki riigiasutused rikuvad samal moel seadust ja hoiavad ilma õigusega salajas miljoneid dokumente.
Siseministeeriumi analüüs näitas, et läinud aastal piirati ministeeriumi haldusalas ligipääsu enam kui kümnele tuhandele dokumendile, mis pidanuks olema avalikud. Veel kümneid kordi rohkem on neid dokumente, mis tuleks avalikustada, sest nende juurdepääsupiirang on aegunud.
Below is an instruction that describes a task, paired with an input that provides further context. Write a response that appropriately completes the request.

### Instruction:
Tee antud uudisesaate transkriptsioonile sisukokkuvõte.

### Input:
Igal ministeeriumil ja pea igal riigiasutusel on dokumendiregister, kuhu pannakse üles kirjavahetused, lepingud, analüüsid ja memod ehk suur osa ametnike kirjatööst. Siseministeeriumi haldusalast toodeti läinud aastal ligi 400000 dokumenti. Neist 88 protsenti pole avalikkuse silmadele mõeldud ehk neil on kirjas asutuse siseseks kasutamiseks. Veebilehel on niisuguste dokumentide kohta küll märge, kuid faili sealt kätte ei saa. Siseministeeriumi siseauditi osakond tuvastas, et nende haldusalas varjati läinud aastal 3,3 protsenti ehk ligi 11000 dokumenti ilma põhjuseta, räägib siseauditi osakonna juhataja Tarmo Olgo. Üks osa nendest dokumentidest on tegelikult ju sellised, mida neile saadetakse ja kus teised isikud on peale pannud juba AK märke ja teised on ikkagi sellised, kus inimesed võib-olla noh, on tunnetanud seda informatsiooni kuidagi, see on nagu olulisem, et seda peaks kuidagi natuke rohkem kaitsma. Andmekaitse infektsiooni õigusnõunik Liisa Ojangu ütleb, et siseministeerium pole siin erand. Vigu dokumentide varjamisel tehakse pea kõigis riigiasutustes ja omavalitsustes. Juurdepääsupiiranguid pannakse parmalt peale ja sisu ei pruugi tegelikult vastata üldse sellele. Kordades suurema mastaabiga mure puudutab neid dokumente, mille juurdepääsu piirangu tähtaeg on lõppenud. Sõltuvalt piirangu alusest võib dokumenti varjata viis kuni 75 aastat. Pärast tähtaja möödumist peaks dokument ilmuma avaliku registrisse. Seda ütleb seadus, aga reaalsus on hoopis teine. Niisugust dokumenti antakse välja ainult teabenõude korral. See omakorda eeldab, et inimene peab oskama dokumenti välja küsida, teadmata, mis seal kirjas on. Nii ka siseministeeriumi haldusalas. Tarmo Olgo sõnul on tegemist tehnoloogilise probleemiga. Et kas ta nii peaks olema seaduse mõttes, et loomulikult mitte, aga siin on need kohad, kus me üleriigiliselt võib-olla tegeleme sellise infosüsteemide ajalooliste taakadega. Ka Liisa Ojango ütleb, et Eesti ametiasutustes kasutatav dokumendihaldussüsteem ei võimalda dokumente automaatselt avalikustada. Vahepealne variant oleks ju see, et ta annab teavituse siis inimesele, et selle dokumendi hakkab tähtaeg mööda saama, et kinnita, kas võib avalikuks lasta, aga minu meelest isegi sellist rakendust ei ole praegu kasutusel. Tarmo Olgo lisab, et niisuguste teavituste igapäevane ülevaatamine oleks ametnikele ka üsna koormav. Et iga aasta tuleks üle vaadata kuskil 500000 600000 dokumendi AK piirangu kehtivus, et see on päris suur töö. Niisiis ongi need dokumendid varjatud ja sajad tuhanded dokumendid puudutavad ainult siseministeeriumi haldusala, teisedki riigiasutused rikuvad samal moel seadust ja hoiavad ilma õigusega salajas miljoneid dokumente.

### Response:
Siseministeeriumi analüüs näitas, et läinud aastal piirati ministeeriumi haldusalas ligipääsu enam kui kümnele tuhandele dokumendile, mis pidanuks olema avalikud. Veel kümneid kordi rohkem on neid dokumente, mis tuleks avalikustada, sest nende juurdepääsupiirang on aegunud.