При цьому сполучення *-ōn перейшло в *-ūn, потім прикінцевий -n також зник відповідно до того ж закону, а -ū перетворився на звук *y (*nesy, ); сполучення ж *-in- перейшли в *-ę- (*nosę, ). В інших відмінкових і родових формах закон відкритого складу не порушувався, тому давній *-tj- у суфіксі зберігався: *nesontji > *nesǫtji > , *nosintji > *nosętji > . Аналогічне явище відбувалося і в латинській мові, там зазнавали спрощення давні сполучення -nts-: *ferents > ferens («той, що несе»), у той час як у формах непрямих відмінків і в множині випадіння -t- не спостерігається (ferentis, ferentem, ferentēs).