Але найдосконалішим малюнком на історичну тему цього періоду є «Смерть Сократа» 1837 року, який відзначається впевненістю малюнку, передачі освітлення, групуванням постатей. Найбільші успіхи у ці роки Шевченко мав у жанрі акварельного портрета, завдяки опануванню досвіду інших художників, зокрема П. Соколова. Перший акварельний портрет він намалював ще у 1833 році — це був портрет Павла Енгельгардта. У ці роки Шевченко посилено займався самоосвітою, знайомився з творами мистецтва — оригіналами й гравюрами з них.