У давньоруській і староукраїнській мовах активні повні дієприкметники часто використовували замість дієслів (), у сучасній мові їх вживання обмежене (танцюючий, пануючий). Спеціальний невідмінюваний короткий активний дієприкметник минулого часу з суфіксом -l (його називають l-дієприкметником) у сполученні з особовими формами дієслова утворював перфект, після занепаду особових форм цього дієслова у теперішньому часі його форми перетворилися на сучасний минулий час (був, ходив, писав, була, ходила, писала). Короткі активні дієприкметники теперішнього часу поступово втратили узгодження з іменниками, перестали відмінюватися й перетворилися на дієприслівники.