Відвідує радакцію журналу «Современник», ще на засланні він був його пильним читачем, це перше видання, яке опублікувало твори переслідуваного поета, не маскуючи його авторства. Щовівторка поет відвідував літературні вечори М. Костомарова, на яких збиралося чимало культурних діячів тогочасного Петербурга і обговорювалися актуальні питання суспільного й культурного життя країни.