Теперішній часПарадигма теперішнього часу мало відрізнялася від сучасної. Характерною ознакою була наявність особових форм двоїни. Відмінності сучасного відмінювання дієслів від давньоруського полягають у втраті закінчення 3-ї особи однини у дієслів І-ї відміни (несе, сохне, знає, але воно збереглося у зворотних формах — несеться, знається), переході прикінцевого редукованого [ъ] в [о] у першій особі множини (несемо, сохнемо, знаємо, хвалимо, єсьмо), а також переході носових [ǫ] та [ę] (графічно Ѫ і Ѧ) у голосні [u] і [ja] (графічно «у» та «я»), пом'якшення [s] у словах єсьм, єсьмо, перехід [і] (на письмі ) у [ɪ] (на письмі «и»).