Кількісно вона була значно менша, ніж до війни, зокрема до США і Бразилії, які обмежили імміграцію; натомість збільшилася до Аргентини, Франції, Парагваю та Уругваю, у малій кількості до Бельгії. Економічна криза припинила майже цілком еміграцію у 1931—1934 pp., пізніше вона відновилася, але у менших масштабах. Найбільш емігрувало за 1920—1939 роки (числа приблизні): до Канади — понад 70 000 українців; до Аргентини — 50 000 українців; до Франції — 35 000 українців; до США — 15 000 українців; до Бразилії — 10 000 українців; по кілька тисяч до Парагваю й Уругваю.