У Німеччині у XVIII столітті зустрічалися звичаї дозволяти хід на дві клітини лише двом крайнім і двом центральним пішакам або разом з короткою рокіровкою пересувати пішака на h3. В Росії ще у XIX столітті були відомі практики починати партію не одним, а кількома ходами або додатково до наявних у ферзя ходів давати йому ще й хід коня.