Інші з них були створені гностичними авторами або членами інших груп, які згодом були визначені як гетеродокси. Багато текстів, які вважаються втраченими століттями, були виявлені в ХІХ-ХХ століттях, викликаючи жваві припущення про їх значення в ранньому християнстві серед релігієзнавців, тоді як багато інших виживають лише у вигляді цитат з них в інших працях; для деяких відомо не більше, ніж назва. Художники та богослови спираються на апокрифічні твори Нового Завіту з таких питань, як імена Дісмаса та Гести та подробиці про трьох мудреців. Перша явна згадка про вічну незайманість Марії міститься в псевдепіграфічному Євангелії від дитинства від Якова.