Ці автори спиралися на твори більш ранніх авторів, з яких слід відзначити учня Арістотеля Аристоксена (370—300 рр. до н. е.) родом з Тарента, де сильні були позиції піфагорійців. Таким чином, найдавніші відомі джерела писали про Піфагора 200 років після його смерті. Сам Піфагор не залишив творів, і всі відомості про нього і його вчення ґрунтуються на працях його послідовників, не завжди неупереджених.