Пізніше він згадував, що вона була вірянкою, її пристрасні, поетичні розповіді захоплювали уяву хлопця, її молитвам він завдячував, що залишився живим під час війни. Бабуся назавжди залишилась для Олеся Гончара втіленням «правди й совісті народної».