Зазвичай на Йордан українці і поляки йшли до церкви, а на свято Божого Тіла усі ходили до костелу. Про цей звичай можна й досі почути від старших людей не тільки в Україні, але і від поляків в колишніх українських селах за Сяном. Родини польські і українські пов'язувалися шлюбом, кумовством і сердечною дружбою, сліди якої залишалися до кінця 19 століття. Навіть в перші роки 20-го століття деякий український міщанин встидався, якщо не належав до польського костельного братства, так само часом встидалися і поляки, якщо не належали до братства українського.