Однак та після цього приплив нових поселенців залишався вкрай незначним — 1783 року Тринідад населяло менше трьох тисяч осіб, з яких більшість становили індіанці. Для того щоб залучити поселенців на острів, влада оголосила, що кожному католику, який побажав стати жителем колонії, гарантується 32 акра землі (129 000 м²) і ще додаткові землі, в залежності від кількості рабів, яких він привезе з собою. Цей крок викликав деяке збільшення імміграції на острів. Крім іспанців, губернатору Хосе Марії Хакона вдалося залучити на Тринідад французів та гаїтян, які рятувалися від революцій, що відбулися в їхніх країнах.