Разом із головною культурою, цукровою тростиною, на плантаціях вирощували кавове і шоколадне дерева, індиго, бавовник, зернові культури. Плантаційне господарство розширювалося до 1785 року, коли на території Суринаму вже існували 590 плантацій, з яких на 452 обробляли цукрову тростину та інші товарні культури, а на інших — культури для внутрішнього споживання. До 1860 року через занепад кількість плантацій цукрової тростини зменшилася до 87, а у 1940 році їх було всього чотири.