Згідно з цим документом надавалась повна амністія паризьким заколотникам, було узгоджено дії щодо «викоренення єресі», визнано кардинала Бурбона наслідником престолу. Також король невдовзі вимушений був пожертвувати й своїм фаворитом — д'Еперноном, призначивши герцога Монпансьє губернатором Нормандії. На 15 серпня 1588 року було призначено відкриття Генеральних штатів у Блуа, що мали затвердити ці положення. Едикт єднання став останнім політичним актом, що відбувся за активної участі Катерини Медічі.