Бажаючи вчитися, таємно від батька Василь пішов до ректора Феофана Прокоповича і вступив до Києво-Могилянської академії. У 1723 році через хворобу був змушений полишити навчання і відправитися на лікування до Львова. Там вступив до класу риторики єзуїтської академії.