1906 року обраний членом Першої Державної Думи, де входив до складу Української парламентарної громади. У 1910 році став одним із засновників Київського товариства охорони пам'яток старовини і мистецтв, діяльність якого поширювалась на усі українські землі (також і ті, що нині належать до Молдови, Білорусі, Росії).