Йому ж належать псевдоніми «Анфім Іжев» і «Андрій Аскалон» під «стихопрозами» і оповіданням в журналі «Творчість» за 1919 рік (N 2 і 3). Вже після смерті Білецького в 1963 році вийшла його цікава розвідка «До питання про періодизацію історії дожовтневої української літератури», де було проаналізовано закономірності розвитку української літератури. Перелік статей «В майстерні художника слова» (1923) «Двадцять років нової української лірики» (1924) «До побудови теорії літературних стилів» (1931) «Віктор Гюго (до п'ятдесятиріччя з дня смерті)» (1935) «Шевченко і світова література» (1939) «Проблема синтезу в літературознавстві» (1940) «Поетика драми» (1950) «Світове значення творчості Шевченка» (1951)