У «Федоні» тутешній землі (подобі) протипоставлена щира (зразок-парадигма). У «Державі» буття, розум-зразок, ідея як прекрасне підпорядкування благу, якому у почуттєвому світі відповідає Сонце. У «Тимеї» благий Деміурґ, тотожний зі сферою розуму-парадигми, що подає область нетварного вічного буття, творить (родить) світову душу та доручає богам створення окремих душ, здійснюючи тим самим перехід до сфери становлення і часу. Критерій і метод пізнання