Наступним його вчителем став Михайло Фокін який старався підібрати танець під танцівника, а не підігнати танцівника під вже відомий йому малюнок танцю. Джером танцював в амплуа комедійного танцівника і вже в 1942 році після ролі Петрушки в балеті Стравінського став досить відомим танцівником.