Наприклад, найбільший за кількістю жертв в історії Бхолійський циклон 1970 року привів до загибелі 300—500 тис. осіб у Східному Пакистані якраз через 9-метровий штормовий приплив і затоплення островів дрібної дельти Гангу. У циклонів Північної півкулі максимальний штормовий приплив трапляється у передньому правому секторі циклону, в Південній — у передньому лівому. До тертя вітру також додається збільшення рівня води під дією низького атмосферного тиску циклону, що піднімає цей рівень приблизно ще на 1 м. Якщо ж циклон виходить на сушу під час припливу, ці ефекти додаються один до одного, приводячи до найбільш руйнівних наслідків.