Невизнання існування, значення, доцільності чого-небудь. Заперечення (психоаналіз) — використовується для психологічного захисного механізму, коли людина стикається з тим, що занадто незручно приймати і замість того відкидає його, наполягаючи на тому, що це не відповідає дійсності, при цьому незважаючи на те, що можуть бути незаперечні докази іншого. Заперечення (філософія) — знищення, подолання, заміна старого новим, попереднього наступним у процесі поступального розвитку. Те, що своєю появою, самим фактом свого існування заперечує що-небудь, свідчить про його неспроможність.