У континентальному європейському праві вона отримала поширення після Першої світової війни, а в англо-американському праві замість неї використовувалася правова конструкція «закритої компанії» (). Форма «обмеженого партнерства», що включає генерального партнера, який займається повсякденним управлінням компанією, і партнерів з обмеженою відповідальністю, виникла тільки в 1960-х рр.