Будь-яка спроба поліпшити зсередини такій «розподільний (трансферний) соціалізм» буде посилювати системні суперечності, приховані в надрах цього соціально-політичного порядку. І велика частина прийдешніх матеріальних витрат, пов'язаних з реставрацією чи модернізацією цієї моделі «держави благоденства», знову ляже на плечі класу найманих працівників. Американський соціолог і економіст Дж. Б'юкенен цілком законно називає подібний тип соціально-політичного устрою «державою трансферу»: