Вільгельм Оранський, який отримав англійську корону, але був вихований в протестантському дусі, посилаючись на приклад рідної йому Голландії і самої Англії, радив Петру зробитися самому «главою релігії», щоб мати у своєму розпорядженні повноту монархічної влади.