Слово це найімовірніше болгарського походження: у тюрків-болгар була розвинена титулатура, і найвищий ранг боїл (множина боїляр, боляр) відповідав візантійському патрикію. «Боярин» на Русі означав переважно старшого дружинника, «гридь» — молодшого. Бояри за Київської Русі Виникнення боярства на Русі відноситься до епохи розкладу родоплемінних відносин у слов'янських племен (6—9 ст.). У період утворення Київської держави бояри поділялися на дві великі групи: