Однак ця модель конституційної монархії була дискредитована і скасована після поразки Німеччини в Першій світовій війні. Пізніше, фашистська Італія також може розглядатися як «конституційна монархія» в своєму роді, оскільки в ній був король, який був формальним головою держави, в той час як фактична влада, відповідно до конституції, належала Беніто Муссоліні. Це в кінцевому результаті дискредитувало італійську монархію і призвело до її скасування в 1946 році. Після Другої світової війни, майже всі уцілілі монархії Європи, без винятку, прийняли конституційну (парламентську) монархію, початково розроблену у Великій Британії.