Новаторством у його роботах стало те, що він почав зображувати біблійні сцени не ідеалістично, а згідно з реаліями. Рембрант зображує святих як звичайних людей з власними вадами та пороками у павшому світі Адама. Американські дослідники Вільям та Аріель Дюрант писали про цю особливість стилю Рембранта: «Коли художники такі, як Рубенс, шукали предмети своїх зображень серед красивих та щасливих, Рембрандт поширював своє мистецтво через вигнанців, хворих, жалюгідний, навіть покалічених; і, хоча він і не ставив собі за мету творити релігію, йому вдавалсь втілити відношення до Христа через тих, хто впав у війні проти всього». Рембрант був митцем у ще одному стилі, на розвиток якого вплинула Реформація — у автопортреті.