Згідно з кальвіністськими поглядами на церковне мистецтво, автори «Женевського псалтиря» використовували мінімальні засоби виразності, відмовляючись від багатоголосся. Утім, широка популярність збірника інспірувала появу численних багатоголосних обробок «Женевського псалтиря», з яких найвідомішими є чотириголосні твори Клода Гудімеля (1565), що їх автор пропонував виконувати вдома, а не в церкві, у зв'язку з доктриною кальвіністської церкви щодо спрощення зовнішнього елементу богослужіння. «Женевський псалтир» користувався популярністю не лише в Швейцарії: у 1632 р. у Лондоні вийшов переклад «All the French Psalm Tunes with English Words …», де на мелодії «Женевського псалтиря» було покладено англійський текст