На прикладі IV хрестового походу, згідно де Віллардуена, частка здобичі підрозділу лицаря співвідносилась як — — (лицар — кінний зброєносець — піший зброєносець). Позбавлення Лицарського звання Див. також Позбавлення лицарського звання Крім церемонії посвячення в лицарі, існувала також і процедура позбавлення лицарського звання, що звичайно (але не обов'язково) завершувалось передачею колишнього лицаря до рук ката. Церемонія відбувалася на ешафотi, на якому був повішаний зворотним боком щит лицаря (обов'язково із зображеним на ньому особистим гербом), і супроводжувалася співом заупокійних молитов хором з дюжини священиків.