На думку Едмунда Вілсона, внесок Леніна в теорію та літературу Марксизму є «в основному полемікою». За можливим винятком теорії імперіалізму як вищої стадії капіталізму, Ленінські концепції не побудовані на теоретичних висновках або філософських дослідах, а є відповіддю на потреби революційної практики. Теоретичні постулати Леніна повинні були задати напрям діяльності нового режиму. Що важливіше, вони мали виправдати та легітимізувати практику, яка істотно відрізнялась від принципів Маркса та Енгельса.