За гетьманства І.Мазепи на Лівобережній Україні панщина набула фіксованого характеру (2 дні на тиждень). На території Південної України, через постійні військові конфлікти з татарами, до кінця 18 століття вона фактично не набула масового характеру. 1797 року російський імператор Павло І видав указ про встановлення на території Російської імперії 3-ох денної панщини, проте на практиці вона сягла 5–6 днів на тиждень. Панщина у формі різних відробітків, "іздольної повинності" тощо проіснувала в підросійській Україні після скасування кріпацтва в 1861 р. подекуди до початку 20 століття.