Особливо активно виступав на захист статті III, яка забезпечує Федеральну судову владу. Його противник у ратифікацію конвенції був лідер анти-федералістів Патрік Генрі. У кінцевому результаті, Конституцію було затверджено шляхом голосування. Маршалл ототожнюється з новою партією федералістів (яка підтримується сильним національним урядом і комерційними інтересами).