1924 року він отримав першу Пулітцерівську премію за збірку «Нью-Гемпшир». Другу премію він отримав за зібрку «Вибрані вірші» () (1931), третю — за збірку «Неозора далечінь» () (1937), а четерту — за «Дерево-свідок» () (1943). 1960 року Фрост отримав Золоту медаль Конгресу, яку вручив Президент Кеннеді у березні 1962 року. У 86 років Фрост прочитав свого відомого вірша «Дар навічно» () на інавгурації Президента Джона Фіцджеральда Кеннеді 20 січня 1961 року.