У ті роки були зроблені спроби нового підходу до Мольєра, розкриття співзвуччя його з завданнями театру радянського часу. З цих спроб заслуговує згадки цікава, хоча і зіпсована формалістсько-естетськими впливами постановка «Тартюфа» в Ленінградському Держтеатрі драми в 1929 році. Режисура (М. Петров і Вол. Соловйов) перенесла дію комедії у XX століття і прагнула розширити її інтерпретацію як по лінії виявлення релігійного святенництва, так і по лінії «тартюфства» в самій політиці.