«Курячі» ніжки походять не від курки, а від окурених димом стовпів, на яких слов'яни ставили поховальні хатини. Звідси також і епітет «Яга — кістяна нога» — «житель» хатини є мерцем, кістяком, покладеним ногами до виходу. Однак зустрічаються і варіанти «золота нога», «глиняна нога», походження яких пов'язується як з опануванням праслов'янами нових знарядь праці та матеріалів, так і з вказівкою на належність Баби-Яги до потойбіччя. Епітет «глиняна морда» вказує на порівняння черепа з глиняною керамікою або поховальні урни з лицями, що знову відсилає до вигляду мерця.