Близько 4 липня 1831 року Пуассон оголосив роботу Галуа «незрозумілою», заявивши, що «аргумент [Галуа] не є ні достатньо чітким, ні достатньо розробленим, щоб ми могли судити про його строгість»; однак звіт про відхилення закінчується обнадійливою нотою: «Тоді ми б запропонували автору опублікувати всю свою роботу, щоб сформувати остаточну думку». Галуа бурхливо відреагував на лист про відмову і вирішив відмовитися від публікації своїх робіт через Академію і замість цього опублікувати їх приватно через свого друга Огюста Шевальє. Очевидно, однак, Галуа не проігнорував пораду Пуассона, оскільки він почав збирати всі свої математичні рукописи ще у в'язниці і продовжував шліфувати свої ідеї до звільнення 29 квітня 1832 року після чого його якось наговорили на дуель.