На Лівобережжі України відомі вірування в те, що відьми відрізняються від чарівниць: схильність чарівниць до добра чи зла вроджена, залежить від того, під якою «планетою» народилася, а відьма отримує сили від угоди з чортом і робить тільки зло. У Миколаївській, Харківській, Чернігівській, Рівненській областях відьмами традиційно вважалися жінки, народжені з фізичними вадами, або чиї родичі вміли чаклувати й передали цю здатність перед смертю. У Центральній Україні та на Поліссі зафіксовано вірування, що відьмою стає дівчинка, яку мати відлучала від грудного годування. На Закарпатті до середини XX ст. побутувало уявлення, що відьми дводуші — коли людина спить, її друга демонічна душа вирушає чаклувати.