Критики охарактеризували це як «драматургія мовчання, натяків і недомовок». Головні теми його творчості — смерть і значення людського життя, місце і роль людини в суспільстві, в історії. 1902 року побачила світ п'єса «Монна Ванна», в якій з'являється тема протесту людини проти всевладдя лихої долі.