Він наводив ряд подібних казкових мотивів, серед яких із німецької казки про велетня на прізвисько Бездушний, що тримає свою душу в скриньці, котра стоїть на скелі серед Червоного моря. Володимир Пропп проте критикував цю думку, вказуючи, що Фрейзер не брав до уваги казковість Кощія. Олександр Афанасєв вбачав у Кощієві уособлення холодної погоди, демона, що забирає дощову вологу.