Як і «Апологія» Платона, «Апологія» Ксенофонта описує суд над Сократом, але ці роботи істотно розходяться, за словами Вільяма Ґатрі, розповідь Ксенофонта зображує Сократа «нестерпно самовдоволеним і самозаспокоєним». «Симпозіум» — це діалог Сократа з іншими видатними афінянами під час пообідньої бесіди, але він значно відрізняється від «Симпозіуму» Платона: у ньому немає збігу в списку гостей. У «Мемуари» він захищає Сократа від звинувачень у спотволренні поглядів молоді та протистоянні богам; по суті, це збірка різних історій, зібраних разом, щоби збудувати нову апологію Сократа.