Тверда позиція короля, який відмовився йти на будь-які поступки агресорам, справила враження на уряд та парламент, котрі ухвалили історичне рішення — продовжувати опір. Протягом наступних двох місяців, коли норвезькі війська разом з прибулими до них на допомогу англійцями, французами та поляками вели бойові дії проти вермахту, Гокон VII разом із сином, принцом Улафом, перебував у діючій армії як верховний головнокомандувач усіма збройними силами Норвегії.