1918 року йому пропонували посаду посла Болгарії в Україні, але з особистих причин відмовився, послом став його батько Іван Шишманов (1918–1919). У 1919–1932 рр. — керівник Комісії у справах репарацій. Упродовж 1932–1935 років працював у судовому відомстві Міністерства закордонних справ Болгарії.