Хоча він і не дуже хотів, щоб його твори адаптували для музичного театру («мої п'єси кладуться на власну словесну музику»), дві його п'єси перетворено на музичні комедії: Зброя і людина стала основою Шоколадного солдата 1908 року на музику , і Пігмаліон адаптований 1956 року під назвою Моя чарівна леді (лібрето і тексти пісень — Алана Джея Лернера і музика — Фредеріка Лоу. Хоча Шоу і високо цінував Елґара, він відхилив прохання композитора про лібрето для опери, але дуже допоміг переконати BBC, щоб ті замовили його , і йому було присвячено (1930).