У 1930 р. підтвердив свій диплом у Ягеллонському університеті в Кракові і перейшов спеціалізацію з лікування дитячих хвороб і туберкульозу у Варшаві. З 1936 року був керівником протитуберкульозного диспансеру у Варшаві. У 1939 році мобілізований в польську армію як військовий лікар, потрапив у німецький полон, а після звільнення повернувся до Варшави, де очолив відділ охорони здоров’я Українського допомогового комітету. У 1944 році евакуювався до Австрії, де працював у відділенні з протитуберкульозної вакцинації університетської дитячої клініки у Відні.