Дистрибутиви почали з'являтись відразу після того, як ядро Лінукс почали використовувати не тільки програмісти GNU/Linux, котрі були більше зацікавлені у розробці ядра, аніж в написанні користувацьких програм. Першими з них були: «Boot-root» від H J Lu's, дводисковий набір з ядра та абсолютного мінімуму необхідних для запуску інструментів; MCC Interim Linux, що був доступний для загального завантаження з сервера FTP Університету Манчестера у лютому 1992 року;