Цитується прелюдія з Сюїти № 6 Баха ре мажор для віолончелі (BWV 1012); і є подібності до двох сонат Бетховена: сонату op. 111 до мінор і сонату op.26 ля-бемоль мажор, в якій повільна частина, як і в сонаті Шопена op. 35 - це похоронний марш. Остання частина сонати op. 35 Шопена, короткий (75 тактів) perpetuum mobile, у якому руки грають незмінним октавним унісоном, сучасники, в тому числі Шуман, визнали шокуючим і немузичним. Соната op.58 ближча до німецької традиції, включає багато уривків складного контрапункту, «гідного Брамса» за Самсоном.