Згідно з пізнішою позасудовою угодою на реформу правопису виділено £8,300, а більша частина статку відійшла залишковим спадкоємцям — Британському музеєві, Королівській академії драматичного мистецтва та національній галереї Ірландії. Більшу частину з цих £8,300 витратили на особливе фонетичне видання Андрокла і Лева шовіанською абеткою. Опублікована 1962 року книга не викликала особливого ажіотажу.