1711 року обійняв посаду архимандрита Дерманського монастиря. В тому ж році номінований митрополитом Юрієм Винницьким на унійного адміністратора Луцько-Острозької єпархії, на місце Діонісія Жабокрицького, і польський король Август II Сильний погодився на цю номінацію, однак Кирило побажав бути висвяченим в єпископський сан від православного Київського митрополита, тому подався до Києва, щоб прийняти хіротонію від православної Митрополії.