Критик Ерік Бентлі зауважив, що пізніша п'єса Еліота Особистий секретар «мала всі ознаки шовіанізму …[але] без переваг справжнього Бернарда Шоу». З-поміж сучасних британських авторів, Кроуфорд називає Тома Стоппарда «найбільш шовіанським із сучасних драматургів». Шовіанський «Серйозний фарс» триває у творах сучасників Стоппарда Алана Ейкборна, Генрі Лівінґса і Пітера Ніколса.