. Якщо могутній самодержець на півночі [тобто російський імператор Микола I ] міг знати, що у творах Шопена, у простих тонах його мазурок ховається небезпечний ворог, він заборонив би його музику. Твори Шопена — це гармати, поховані в квітах!" Біографія Шопена, опублікована в 1863 році під ім'ям Ференца Ліста (але, ймовірно, написана Кароліною цу Сайн-Вітгенштейн ) стверджує, що Шопена "треба поставити на перше місце серед перших музикантів ...індивідуалізуючи в собі поетичне почуття цілої нації» .