У неволі перебував під пильним наглядом оперчастини табору, залишався палким патріотом Україні і непримиренним ворогом більшовизму. За спогадами Семена Підгайного, що перебував в ув'язненні на Соловках разом з Яворським, той мав голодний психоз: Допомогу з лікування цього психозу надавала уся соловецька громада: ув'язнені приносили, що мали з їжі, і Яворський їв, а що не з'їдав, ховав у приголовку нар. Позбувся недугу лише через шість місяців такої «терапії».