Кладуть у нас покійника в яму «лицем на схід сонця, себто на схід ногами, а головою на захід, так що, коли він встане перед страшним судом, то буде дивитися на схід сонця, відкіля буде йти Спаситель світу.» На могильці ставили (на Снятинщині) черепок із ладаном і запалювали його — «щоб горів тут усю першу ніч. щоб разом із ладановим димом унеслася на небеса душа до Бога» (Етн Зб. НТШ, ХХХХІІ. 313).