З 1965 року — завідувач відділом абсолютного віку та ядерних процесів, в Інституті геохімії і фізики мінералів АН УРСР (1969), з 1977 року призначений директором цього інституту. В період 1976—1983 років — науковий секретар Відділу геології, геохімії і геофізики АН УРСР. Обіймав посади голови комісії Національного стратиграфічного комітету України, керівника Мінералогічної комісії Карпато-Балканської геологічної асоціації (1975—1995), голови Міжнародної проблемної комісії з геохронології.