З його ініціативи було введено у викладання курс теорії пружності (включаючи опір матеріалів) і одночасно спеціалізацію з прикладної теорії пружності. У 1920–1934 роках працював також у Комісії прикладної математики АН УРСР, у 1934–1943 роках — в Інституті математики АН УРСР. У 1942–1943 роках за сумісництвом працював в Уфимському авіаційному інституті (нині Уфимський державний авіаційний технічний університет) — професор, завідувач кафедри теоретичної механіки. Від 1943 року працював у Московському інженерно-будівельному інституті.