1928 Раднарком переведено до великого будинку Держпрому, а в палаці перебував проектний інститут «Укр-Діпромез». Він був переведений у вільне приміщення на Московський проспект, а в палаці з 1932 р. розмістився Науково-дослідний інститут літературознавства ім. Т. Г. Шевченка, заснований 1926, який тоді очолював академік Д.І.Багалій. 20 вересня 1940 Рада Народних Комісарів УРСР постановила: «Організувати в Києві на базі республіканської ювілейної Шевченківської виставки Центральний державний музей Т.Г.Шевченка, в якому зосередити всі оригінальні матеріали, пов’язані з життям та революційною діяльністю Т.Г.Шевченка. Передати до Центрального державного музею Т.Г.Шевченка всі матеріали республіканської виставки, утвореної в м.Києві до 125-річного ювілею з дня народження поета та закріпити за музеєм експонати, представлені до згаданої виставки різними музеями та установами УРСР» і інститут переїхав до Києва, якому віддали Маріїнський палац.