Ні в одній зі своїх трагедій поет не виступав з такою силою за право людини узгодити свою поведінку з поняттям вищої правди, хоча б воно суперечило самим найхитрішим мудруванням (). Важливо, що співчуття поета і глядачів до великодушного і правдивого юнака незаперечне, тоді як підступний і ласий до грошей Одісей змальовується у найнепривабливішому вигляді. Правило про те що «мета виправдовує засоби» отримує рішуче засудження у цій трагедії.