У виданні фольклорно-етнографічної роботи А. К. Сержпутовського 1911-го року з тією ж метою був запропонований знак Ґ, ґ із загнутою вгору горизонтальною лінією. Цей же знак був використаний в алфавіті збірки Я. Купали 1908 року і увійшов до складу алфавіту, затвердженого першою нормативною граматикою білоруської мови Б. А. Тарашкевича, тільки з іншим призначенням — для передачі дзвінкого м'якопіднебінного проривного [g]. Але у 1933 літера Ґ, ґ була виключена з білоруського алфавіту, як і з українського.