З появою критичної праці Вольфа, що не втратила свого значення в багатьох відносинах до наших днів, виникла відома наукова суперечка, що розколола філологів на два табори: «вольфіанці» поділяли погляди Вольфа, а їхні супротивники, «унітарії», доводили одноособову творчість Гомера. Наразі, при більшій роздрібненості філології, продовжують розвиватися різного роду унітаристичні теорії з різними побудовами їхніх супротивників. Подібні до Гомерівського питання проблеми про редакторство і зведення в одне ціле піднімаються при дослідженні процесу кодифікації юридичної літератури римлян.