Величезну популярність як наркотик кокаїн здобув в 1910-ті роки, а також після введення в Росії сухого закону 1914 року; про застосування кокаїну під час Першої світової війни і революції розповідали в своїх романах Олександр Вертинський та інші діячі тодішнього суспільства. Коли визнали здатність до формування наркотичної залежності від кокаїну, тоді його заборонили для медичного використання. Розшифрування його хімічної будови стала основним поштовхом до розробки таких популярних місцевих анестетиків, як анестезин, новокаїн та інші.