Імануїл Кант, чия етика декларує повну автономність моралі «в силу чистого практичного розуму» та незалежність її від релігії (і, більше того, залежність віри в Бога від приписів моралі), приводить у трактаті «Суперечка факультетів» відповідь, яку Авраам повинен був дати на наказ принести в жертву свого сина: Я впевнений, що не повинен вбивати мого доброго сина. А от у тому, що ти, що з'явився мені, дійсно Бог, я не впевнений, і не можу бути впевнений.