Визначення Токата, -и, ж. Віртуозна музична п'єса для фортепіано чи органа, витримана у швидкому, чітко ритмованому безперервному русі; для токати характерні: багаторазове зіставлення прелюдійних і фугових розділів, що завершуються великою фугою; риси інструментальної канцони; репризне обрамлення; в XVI—XVII ст. токата — п'єса вільної імпровізаційної форми, наближена до прелюдії чи фантазії. Художніх вершин у жанрі класичної старовинної токати досягнув Йоган Себастьян Бах.