Зазнавши суворих переслідувань у Росії, хлисти рятувалися на українських землях, де їхні громади («кораблі») перетривали на Київщині, Поділлі, Полтавщині, Харківщині, Кубані й інших землях до Другої світової війни. В Україні хлистів називали шалапутами; самі ж вони називали себе «Божими людьми».