В 1912 році повернувся до Росії. В роки Першої світової війни проходив військову службу у званні штабс-капітана. В 1918 році працював приват-доцентом Українського університету в Києві й Кам'янці-Подільському, в 1919 році— доцентом Новоросійського університету, в 1920—1929 роках — професором Одеського інституту народної освіти та інших вищих шкіл в Одесі, був керівником Одеської філії кафедри історії України в Харкові (з 1926). 1919—1922 — організатор та директор Одеського українського театрального інституту імені Кропивницького.