Синдикат цукрозаводчиків охоплював під час розквіту 92 % цукрових заводів Російській імперії. Він діяв на підставі трьох багаторічних угод між цукрозаводчиками, мав постійне бюро в Києві й філію у Варшаві, номінальні членські внески, але не мав своїх акцій, ні спільного капіталу. Таким чином організаційно його форми були проміжними поміж пулом й картелем.