Безумовно, знищення непереможної македонської армії мало сприйматися тогочасними скіфами не тільки як визначна перемога, за своїм значенням не менша, ніж перемога над Дарієм, а ще як виконання св'ященного акту помсти нащадків Атея за смерть батька, й, відповідно, вимагало особливого вшанування царів-переможців.