Сучасні служебники походять від служебників обробки царгородського патріарха Філотея (1352 — 76), болгарського патріарха Євтимія († 1389) і київського митрополита Кипріяна († 1406). Найперше служебник вийшов друком у Терговищі (1508), в Київській митрополії у Вільні (1533) і в Стрятині (1604). Для Української Православної Церкви найважливішим є служебник митрополита Петра Могили, що появився у Києві в 1639 році і перевидавався у Києві, Чернігові і Львові до початку XVIII століття, коли був введений московський синодальний служебник.