Архієрей був малоосвіченим, ледве вмів читати, проте ревно боровся за православ'я. 1558 року власними зусиллями, а не за наказом короля, скликав у Вільному собор для затвердження віри і закону християнського. Його повчання новопоставленому священику і грамота про монастир (2 липня 1564 року) за своїм змістом привертають до себе увагу. При ньому 1570 року у Львові було перекладено з єврейської на слов'яно-руську мову «Старий Завіт», зі слов'янської на українську мову — «Псалтир».