Знову переслідуваний з початку Першої світової війни і висланий 1915 року за межі України, оселився у Воронежі, де жив до революції 1917 року. До більшовицької окупації України поставився з недовірою, але з 1920 року активно включився до літературно-мистецького життя. У 1920–1928 роках викладав українську мову й літературу в Деркачівському зоотехнікумі. У 1926–1932 роках викладав у Харківському музично-драматичному інституті, де проводив клас бандури.