З 1934 року в Києві на керівних постах у ряді інститутів АН УРСР, зокрема у 1934−1953 рр. очолював відділ Інституту експериментальної біології та патології, і також відділ імунології Українського науково-дослідного інституту туберкульозу, з 1946 р. — відділ Інституту клінічної фізіології АН УРСР. У 1955—1961 роках професор кафедри патофізіології Київського медичного інституту.