Такий саме натхненний, блискучій 1-і вірш з ІІ книги Послань, звернений до Октавіана Августа на пряме його прохання. У ньому обговорюється стан римської поезії, причому Горацій захищає сучасних йому авторів від нападок з боку прихильників старовини.