1919 — закінчив Київський політехнічний інститут. У 1919–1927 працював у Службі тяги Південно-Західної залізниці, і водночас (з 1920) викладав у Київському політехнічному інституті. 1920 — 1928 — викладач Київського Політехнічного Інституту, з 1929 — професор; з 1929 — директор Кабінету транспортної механіки ВУАН і завідувач кафедри Київського інституту залізничного транспорту (тепер філія Української державної академії залізничного транспорту ); 1933–1937 — директор Інституту транспортної механіки Всеукраїнської АН; 1938 року — за «єжовщини» — заарештований.