Підтвердженням законного вибрання і затвердження Трансільванським реформаторським керівництвом Стойки як єпископа є і прохання від 14 травня 1715 року Марамороської столиці до реформаторської (Трансільванської) консисторії. Як випливає з власного підпису на антимінсі, Йосиф був керуючим Трансільванської митрополії з кафедрою в Белграді (нині Альба-Юлія), хоча в якості єпископа Марамороша, яка була частиною Трансільванії, Йосиф повинен був покорятися православному Трансільванському митрополиту. Висвячення Йосифа не було признане Трансільванськими архієреями. Хіротонісаний в 1698 році Трансільванський єпископ Афанасій Ангел титулувався як архієпископ Белградський, Вадський, Мараморошський, Сильвашський, Фегерашський, всієї Трансільванії і «всей Угорской страны», таким чином претендуючи в т. ч. на парафії Марамороша.