У 60-ті роки монументальний живопис в техніці сграфіто на території України отримав новий імпульс свого розвитку, що стало доступним завдяки з радикальною зміною методів будівництва. Вони були сформовані у Постанові ЦК КПРС і Уряду Міністрів СРСР «Про усунення надмірностей у проєктуванні і будівництві» від 4 листопада 1955 року. З цього часу у практиці монументального живопису широко застосовувалися різні комбінації сграфіто з іншими способами стінопису: сграфіто з альфреско, з мозаїкою, з інкрустацією кольорового тиньку, з різьбленим або формованим рельєфом з цементу або гіпсу, з використанням присипки крихти кольорових мармурів, цегли, кераміки, скла та інших матеріалів шляхом вдавлення їх в сирий тиньк і безліч інших варіацій.