За того часу членами УСГ були політично активні серед соціально-демократичних гуртків, РУП, УПСР. По революції 1905–1906 років УСГ намагалися унезалежнитися від політичних організацій і свою діяльність зосереджували в профспілково-студентській площині; вони стали легальними організаціями, і чисельність їх членів значно збільшилась. В 1908 році всього було близько 1 000 членів УСГ, з чого на окремі осередки припадало (в дужках чисельність членів на початок XX століття: Москва — 250 (22), Харків — 150 (50), Київ — 130 (68), Варшава — 120 (число приблизне), Петербург — 100 (число приблизне), Дерпт — 98 (20), Одеса — 64 (30), Київські вищі жіночі курси — 40, Томськ — 40. Показником участі українського студентства у загальних всеросійських студентських центральних організаціях є число українських делегатів — 23 на 93 всіх.