За своїм морфемним складом прийменники можуть бути розділені на прості (що складаються з однієї кореневої морфеми: а, аб, без, пра) і складні (складаються з декількох прийменників: па-за, паміж, паміма, з-па-над). Значення прийменника визначається як синтаксичне відношення між головним і залежним компонентами словосполучення. За характером вираженого прийменника виділяють наступні категорії прийменників: просторові (), часові (), об'єктні (), заміщені (), переходу з одного стану в інший (, ), міри та ступеня (), атрибутивні (), розподільні (, ), приналежности (), генетичні (), порівняльні (, ), способу дії (), причинні (), мети () і приблизністи (). Сполучник