Наголос на -а́ка, -я́ка. Див. іще -ага, -яга. 7. -алка — див. -ка. 8. -ално— див. -илно. 9. -ало — див. -ло. 10. -аля, -аль, -аня, -ань — на позначення особи (рідко предмета) за найхарактернішою прикметою; буває при різних коренях, найчастіше при іменникових: шваля, праля, коваль, скрипаль, носаль (з довгим носом), довгаль, довгань, вусань, бровань, бородань, головань, горбань, горлань, губань, гривань, дзюбань, здоровань, зубань, кострубань, крисаня (капелюх), лисаня, біланя (корова), гірканя (гриб). Наголос завжди на -а́нь, -а́ня, -а́ль, -а́ля.