Юрисдикційна зміна не зупинила його внутрішнього життя і розвитку. В умовах, коли іноді питання загострювалося до формули: «бути чи не бути?», і не в сенсі історичного буття і зростання віри, а в якісному сенсі: в сенсі можливо непримітної для мас підміни самої суті віросповідання, монастирі ставали своєрідними форпостами, де віряни знаходили молитовний захист і спокій.