Художники застосовували різноманітні ізоляційні шари (головним чином бітумно-смоляні) з метою не допустити згубного впливу лугу тиньку на олію. У XVII й в наступні століття аж до XX олійними фарбами в архітектурі писали багато, але все ж таки не безпосередньо по площинах стін, а на полотні, приклеюючи останні прямо на тиньк або натягуючи їх на підрамники й потім вже монтуючи на кам'яну площину.