У документах вони фігурують під різними назвами: страші брати, цехмістри, сеньйори (саме цей термін фігурує у документах, що стосуються церковних братств Судової Вишні), провізори, старости. Якщо когось обирали, а він відмовлявся, то змушений був оплатити покарання у вигляді трьох каменів воску. Статут братства Святої Трійці від 1563 р. передбачав покарання за відмову приступити до виконання функцій сеньйора у вигляді фунта кадила для церкви.