До непохідних відносяться сполучники, що втратили зв'язок з іншими частинами мови і сприймаються як незалежні слова (а, бо, але, каб). Похідними називаються сполучники, утворені від інших частин мови: від займенників (што, таму), прислівників (як, калі), часток (ці, жа, быццам, нібы), дієслів (хоць, хай), іменників (раз), складних конструкцій (затым, таму што, тым часам як, з прычыны таго што. За своїм складом сполучники поділяються на прості (однослівні: а, або, ды, і, й, каб) і складені (складаються з двох і більше слів, які утворюють функціонально-смислову єдність: таму што, у той час як).