Після 1964 менше уваги надається виробничому стажеві, зросла питома вага стаціонарного навчання: в 1976 — 1977 роках — 54,8 % (вечірнє — 13,1 %, заочне — 32,1 %). Помітно посилилася дискримінація сільської молоді: протегування міського елементу довело до того, що в 1969 році в СРСР тільки 16 % студентства походило з колгоспів, а 39 % з робітництва; це має вплив на національний склад студентства в УРСР, бо майже половина українців живе на селі. Дискримінацію України видно і з порівняння кількості студентів на 10 000 мешканців в УРСР і в РРФСР: УРСР — 1940 — 47, 1950 — 54, 1960 — 97, 1970 — 170, 1976 — 169 студентів; відповідно в РРФСР — 43; 77; 124; 204; 212.