Будучи священиком, на перше місце він ставив церковні справи, вважав русинське населення краю частиною православного великоросійського народу. Все ж таки, потрібно віддати належне першому керівнику товариства «Руської Бесіди» за мужність і незбориме прагнення до утвердження товариства в умовах несприятливих суспільно-політичних обставин. Значна частина священиків відвернулися від товариства, коли побачили, що консисторія не збирається опікатися організацією, а після смерті Євгена Гакмана й переходу влади в митрополії до румунів, узагалі для служителів церкви участь у діяльності товариства була поставлена під загрозу. Попри це В.Продану вдалося вберегти «Руську бесіду» від повного занепаду.