Написані французькою мовою листи починалися витончено-ніжними звертаннями до Анни Петрівни, а завершувалися іронічно-глузливими запитаннями з приводу здоров'я та занять її чоловіка Єрмолая Федоровича. «…Надзвичайно достойний пан цей Керн, — шановний, розумний, один у нього лише недолік — те, що він ваш чоловік». «Якщо ваш чоловік вам дуже набрид, кидайте його… і приїжджайте до Михайлівського. А коли Керн помре — ви будете вільні як повітря..!».