Запорожцям він нібито казав: «Маєте силу, то бийте й вигоньте липованів»; некрасівцям же на їхні скарги відповідав: «Маєте силу, то не пускайте запорожців, а не маєте, то просіть собі в султана іншої землі». Між тим, наприкінці російсько-турецької війни некрасівці були помилувані указом Олександра I від 25 липня 1811 року, і деяка (менша) їх частина залишила Дунай та повернулася до Росії. Два роки тривала війна запорожців із некрасівцями, і врешті 1814 року козаки взяли штурмом некрасівську столицю Дунавець, на місці якої (нині це Верхній Дунавець в Румунії) збудували третю і останню Дунавецьку Січ.