Після більшовицького перевороту меншовики були в опозиції до комуністичної диктатури в советах, але частина з них перейшла на більшовицькі позиції і потім була на важливих посадах (наприклад, нарком закордонних справ РРФСР Ґ. Чичерін, сталінський верховний прокурор А. Вишинський та ін.). Від 1922 репресії проти меншовиків унеможливили леґальну діяльність їхньої партії в СРСР. В еміграції група меншовиків видавала журнал «Социалистический Вестник» у Берліні, а потім у Парижі й Нью-Йорку.