За словами французької дослідниці Ватиканської бібліотеки Жанни Біньямі-Одьє (), папа дозволив кардиналу правити, але не керувати. У бібліотеці працювало шість постійних писарів ( — за основними мовам манускриптів, представлених у фондах) та п'ять — на тимчасовій основі, в обов'язки яких входив зокрема науковий розвиток відповідних відділень.