На початку XX ст. товариство почало занепадати (як і інше дітище С.Смаль-Стоцького - «Селянська каса»). Проблеми з цими кредитними установами стали причиною конфлікту між д-ом Смаль-Стоцьким та Миколою Васильком, який нещадно кретикував його діяльність. Наслідком конфронтації стало складання Степаном Смаль-Стоцьким в 1911 році мандата посла Буковинського крайового сейму, й розкол у народовому таборі Буковини [5]. Ліквідація