Протестував проти закриття в березні 1947 року василіанського монастиря на Чернечій Горі. В цих архипастирських поїздках він вбачав дієвий спосіб урівноваження пропаганди проти Церкви, щоб укріпити своїх священиків і паству в вірі, щоб витримали в вірності. Він також здійснює короткочасні поїздки, під час однієї з яких 27 жовтня 1947 року на нього було вчинено заздалегідь спланований НКВС замах, а 31 жовтня отруєно в Мукачівській лікарні.