Класична теорія пояснює опір наступним чином: носії заряду перебувають всередині провідника у вигляді електронного (або іонного) газу, тобто знаходяться у хаотичному тепловому русі. Зовнішнє поле прискорює їх у деякому напрямку, і вони починають рухатися в ньому, аж допоки не зустрінуться з атомом, і не розсіються на ньому, перетворивши накопичену кінетичну енергію на тепло. При цьому, для порівняння, приріст швидкості електронів, що відповідає густині струму у міді 106 А/м² становить усього 10−4 м/с, тоді як теплові швидкості електронів за кімнатної температури становлять близько 105 м/с, тобто у розрахунках можна вважати, що абсолютна величина швидкості майже незмінна.