Один з основоположників та заступник голови Українського воєнно-історичного товариства в Польщі, а з 1939 його голова. У 1944 р. Державним центром УНР в екзилі був підвищений до рангу генерал-хорунжого. Пізніш у німецькому таборі Майнц-Кастель для біженців у 1949 на чолі групи старшин Армії УНР заснував Український воєнно-історичний інститут з Військовим музеєм — і став його досмертним директором: на цьому становищі перебув досмертно, устигши зібрати й захоронити цінні воєнні й державні реліквії та пам'яткові експонати воєнних часів.