У 1924—1934 роках працював у археологічних установах ВУАН у Києві. У 1934 заарештований і засланий спочатку до міста Котлас, а згодом до Красноборська Архангельської області (РФ), де він знаходився у вільному засланні три роки. З 1939 до 1944 працював у Вологодському краєзнавчому музеї. З 1944 знову в Києві — старший науковий співробітник, вчений секретар, завідувач відділу археології первісного суспільства Інституту Археології АН УРСР.