Було вирішено видавати часопис з порадами щодо землеробства «народною мовою». Водночас, М.Коморошан запропонував також друкувати історичні статті. При цьому діяч наполягав, що мова часопису повинна бути не «народна», а «книжкова» (на зразок моив тогочасної галицької газети «Слово»). Зокрема він наголосив [8]: