Офіціозність цієї версії підтверджується гравюрами на «дорозі духів» у меморіальному парку довкола могили Лі Бо на Зеленій горі, де на одній плиті з чорного мармуру викарбувано сцену передачі помираючим поетом своїх рукописів дядьку. Передаючи дядькові рукописи, які, не маючи постійного дому, завжди возив із собою, і прошептав йому останній в своєму житті вірш «Пісня про близький кінець», у якому передбачає свою майбутню славу, незважаючи на трагічне нерозуміння сучасниками.