Після того, як Радянський Союз фактично передав свою частину Берліна НДР, західний сектор як і раніше залишався під контролем військ США, Великої Британії та Франції. З погляду СРСР ця ситуація ставила під сумнів державну самостійність НДР і гальмувала входження Східної Німеччини в міжнародний правовий простір. У 1957 році уряд Західної Німеччини на чолі з Конрадом Аденауером запровадив «доктрину Хальштейна», яка передбачала автоматичний розрив дипломатичних відносин із будь-якою країною, що визнала НДР. Уряд відкинув пропозицію НДР про створення конфедерації німецьких держав, наполягаючи замість цього на проведенні загальнонімецьких виборів.