Регулятор — перетворює похибку регулювання ε(t) в керуючий вплив на об'єкт керування. Задаючий вплив g(t) — визначає необхідний закон регулювання вихідної величини. Похибка регулювання ε(t)= g(t)-у(t), різниця між необхідним значенням регульованої величини і поточним її значенням. Якщо ε(t) відмінна від нуля, то цей сигнал поступає на вхід регулятора, який формує таку регулюючу дію, щоб у результаті з часом ε(t)= 0.