Переговори в Римі не привели до врегулювання розбіжностей. Більш того, підозри в зраді, що раніше належали до найближчого оточення Мельника, тепер торкнулися і його самого. Конфлікт набрав гострих форм і призвів до розколу. Група на чолі з Бандерою в лютому 1940 року у Кракові утворила т. зв. «Революційний Провід ОУН» й обрали собі назву ОУН(б) (пізніше — ОУН(сд), ОУН(р)), а в квітні 1941 р. провели II-й Великий збір ОУН(б).