Оскільки всяке суще для Суареса є простим, тому окремішність Бога полягала в іншому: його самобутності та нескінченності. Не визнавав Суарес положення про те, що творча сила відділила Творця від творіння. Людські чесноти, які не включають в своє поняття жодної недосконалості, наприклад абсолютна мудрість, є формальними предикатами Бога. А категорії, які відносяться до людини, наприклад людська не безконечна мудрість, належать Богові лише modo eminenti.