Тобто норми такого права носять ідеальний характер. Закон, якому підкоряються люди є древнішим за самих людей, народ — лише носій, а не творець державного порядку і управління. Тому свобода і суверенітет народу, згідно з Суаресом, ніколи не бувають абсолютними, а лише відносними. Першим джерелом природного закону є Бог.