На думку К. Богемської, у французькому живописі XVII століття виник жанр «досконалого краєвиду», який представляв естетичний і етичний цінний образ буття і людини у їх злагоді. Пуссен втілив цей жанр як епічний, а Лоррен — як ідилічний. Ю. Золотов, не заперечуючи використання подібної термінології, стверджував, що краєвиди Пуссена слід визначати як історичні, як за сюжетами, так і за образним ладом. Іншими словами, немає необхідності відривати краєвиди від магістрального напряму творчості митця, там не було протиставлення, більш того — краєвиди Пуссена населені тими ж герої, що і його героїчні полотна.