Вона представлена розпорядчими документами Рамессидів, любовною лірикою і казками, а також демотичними й коптськими текстами. У цей період писемна традиція розвинулася в саможиттєписи на стінах гробниць, наприклад і Уни. Тексти у жанрі, знаному як («інструкція»), призначались для того, щоб доносити вчення і настанови відомих вельмож; знаменитий приклад — — плач з описом стихійних лих і соціальних потрясінь.