Віднявши його, матимемо «Суй», котре можна сприйняти як укорочене ім'я з давньоруських наймень типу Суєслав (Сує-слав), Суєвой (Суе-вой), де ймовірна побажальна ідея: «Хай стане обіцяною славою, воїном!» Але давньоруське слово «суи» («суі») мало дещо інше значення, ніж сулити (суліті). Воно виражало «незначний», «випадковий», «пустий» і, можливо, було споріднене з російським суймовать (суемить) «баламутити народ або сім'ю» та суемный — «сварливий, нісенітний». На таких значеннях могло теж формуватись відповідне особове наймення.