Басьо категорично відмовився: «Ні, твоє лікування мене цілком влаштовує. Нікого іншого мені не треба». Звістка про хворобу вчителя рознеслася швидше вітру, і до дому Нідзаемона, власника квіткової лавки, де в задній кімнаті лежав вмираючий поет, стали стікатися натовпу його шанувальників. Самі наближені учні охороняли спокій Басьо, і нікого не пускали до нього, висловлюючи глибоку вдячність за увагу.