Відтоді українське визначення режисера як «постановника спектаклю, кінофільму, естрадно-концертної програми, циркової вистави і т. ін.» відповідає визначенню, що його дав Володимир Даль у своєму «Тлумачному словнику» 1861 року: «керуючий акторами, грою, виставами, який призначає, що давати або ставити, роздає ролі». Однак професія режисера в сучасному розумінні народилася в драматичному театрі в кінці XIX століття, коли спочатку Мейнінгенський театр під керівництвом Людвіга Кронека, пізніше «Вільний театр» Андре Антуана в Парижі і «Вільна сцена» Отто Брама в Берліні вперше висунули принципи ансамблевості і підпорядкування всіх компонентів спектаклю єдиному задуму.