Наприкінці століття, Лагранж в своїй роботі Théorie des fonctions analytiques (1797) стверджував, що відсутність суворості у понятті перешкоджає подальшому розвитку числення. Гаусс у своєму етюді про геометричний ряд (1813) вперше чітко дослідив за яких умов ряд буде збіжним до границі. Сучасне визначення границі (для будь-якого ε при якому існує індекс N такий що …) сформулювали Бернард Больцано (в роботі Der binomische Lehrsatz, Прага 1816, що була мало помічена в той час) і Карл Вейєрштрасс в 1870-их. Дійсні числа