Деякі з них супроводжували Єроніма, коли приблизно в 373 році він вирушив у подорож через Фракію та Малу Азію до північної Сирії. В Антіохії, де він пробув найдовше, двоє з його супутників померли, а сам він декілька разів важко хворів. Під час однієї з цих хвороб (приблизно взимку 373—374 рр.) Єронім мав видіння, яке змусило його відкласти світські заняття та присвятити себе Богові. Здається, він протягом тривалого часу утримувався від вивчення класики і глибоко заглибився у вивчення Біблії під впливом Аполлінарія Лаодикійського, який тоді викладав в Антіохії і ще не підозрювався в єресі.