Щоправда, раніше встановлення Таїнства Євхаристії Христос учинив старозавітну Пасху за звичаями і законами юдейськими, що передбачає і використання агнця й опрісноків. Але якщо визнати, що при вчиненні старозавітної Пасхи Ним було використано опрісноки, то звідси ще не виходить, з необхідністю, що й Таїнство Нового Завіту, тобто Євхаристію Христос установив на опрісноках, що мали у Старому Завіті обрядове значення. Навпаки, можна міркувати, що, звершивши старозавітну Пасху на опрісноках, Таїнство Нового Завіту Господь установив на новій речовині, на хлібові кваснім, деяке підтвердження цього можна бачити у тому, що євангелісти й ап. Павло хліб, використаний Ісусом Христом при встановленні Євхаристії називають словом «артос» (від «еро» — піднімаючи) — звідси «артос» хліб, що піднявся, розчинившись, на відміну від «азімос» — опрісночний, безквасний.