Вперше віверицю згадують у кількох літописних джерелах, зокрема: у «Повісті врем'яних літ» під 859 р. у «Руській правді» згадана під назвою «вешка» (північно-руська й російська назва вивірки). Вартісна оцінка Від початку одна вівериця прирівнювалася до 1/3 різани або 1/6 куни. 150 вівериць становили гривню кун.