У глаголиці мала написання , у кириличній та глаголичній буквеній цифірі має числове значення 600. В українській мові Х — двадцять шоста літера української абетки. У сучасній українській мові нею позначають шумний щілинний глухий задньоязиковий приголосний звук, який може бути твердим (хата, хмиз, холодний) чи напівпом'якшеним — перед і (хімія, сухі, хітин). Див. також Хір Педерсенів закон Зібсів закон Література