Він пише: «Важливе свідчення ми знаходимо у самому благочесті Церкви, у сприйнятті і досвіді Євхаристії у церковного народу. А згідно з цим свідченням, кожний член Церкви знав, що з самого початку, з виголошення дияконом: „час служити Господеві“ і до завершуючого — „з миром вийдемо“, він бере участь в одній важливій справі, в одній священній реальності, повністю ототожжнюючи себе з тим, що в даний момент розкриває, являє і дарує Церква у своєму піднесенні до небесної трапези Царства.