У 1863 Вільгельм Вундт прочитав лекції про історію розвитку душі людини і душі тварин. Вундт викладав проблеми психогенезу у своїх роботах «Grundzüge der physiologischen Psychologie» (1908—1911) і «Völkerpsychologie» (1908—1917). Зараз, як і за часів античності і романтизму, знову часто проводять відмінність між душею і свідомістю. Для Паладь і Клагес душа є носієм ритмічних безперервних життєвих процесів, у той час як свідомість, на противагу душі, «безперервно».