Унікальний трагічний вокал Ієна Кертіса поєднувався з холодною ритм-секцією, основні принципи гри якої використовували практично всі гурти 1980-х. Враження від депресивних, меланхолійних, а деколи трагічних текстів на концертах посилювалося своєрідною пластикою Кертіса.