Ось як описує село в другій половині XIX ст. відомий історик Волині М. І. Теодорович: «Село розміщене на п'яти підвищеннях, які сполучаються майже в одному місці зі східного боку, лежить на ґрунтовій дорозі на самому рубежі повіту, яким прилягає з південного заходу до Кременецького повіту. В межах села немає ні річки, ні озера, а є всередині улоговина, наповнена водою самою недоброякісною».