А для душі щоб ця пожива підготовляла, після смерті тіла, не вічну муку в тузі й холоді духовному, в стані відчуженості від Слова Правди й духовного життя Божого, що готують нам звичайні наші суєтні втіхи, наші пристрасті та всі грубі й гріховні спокуси, — але щоб вона закладала в душу насіння життя вічного в чистому світі й блаженстві, початок тих її найдосконаліших насолод життя, для яких не повинно бути кінця.