За обома рукописами, що дійшли до нашого часу, Плутарх переповідає, що у суперечці з Клеантом, тогочасним головою школи стоїків, який поклонявся сонцю та був супротивником геліоцентризму, Аристарх риторично закинув Клеанту безбожність, бо за Клеантовими поглядами божественне вогнище, джерело життя і цар всесвіту, рухається довкола Землі. Перевидаючи цей діалог невдовзі після гучних судових процесів над Джордано Бруно та Галілео Галілеєм, Менаж самовільно поміняв місцями називний та знахідний відмінки у тексті Плутарха, внаслідок чого закид Клеанту Аристархом перетворився на закид Клеантом Аристарху.