Після нього село з кількома іншими осадами Уманщини — Хижнею, Ризиною та Краснопілкою, переходить у довготривалу оренду посесію сина Кароля — добжинського стольника Антонія Гиновського, що тривалий час судився з Потоцькими за законність прав на оренду. Прикметно, що А. Гиновський безпосередньо мешкав у Кищенцях, де, вочевидь, знаходився його маєток. Вочевидь, Гиновський був доволі свавільною людиною чи користувався безкарністю тих часів: його часи були позначені кількома місцевими скандалами (зокрема, з хижнянською єврейкою орендаркою Соркою та уманським купцем Срулем Дуклянським) та привласненням чужої власності (наприклад, церковного садка кищенецького пароха). Водночас, відомо про щедрі пожертви кищенецьких посесорів Гиновських на церкву: 1781 року Антоном Гиновським було 10 тисяч польських золотих пожертви на Уманський Святопокровський монастир отців-василіян.