Протиріччя між неможливістю співвіднесення сприйняття реальності, і необхідністю доказу їхньої адекватності призводить до виділення критеріїв «науковості» теорії. Вона повинна бути «відкритою за своєю проблематикою» (повинна «ставити» питання, відповіді на які самим питанням і передбачаються) і повинна мати певний «порядок експозиції» (бути логічно стрункою і раціональною). Однак навіть введення цих критеріїв не сприяє подоланню полярності методологічних підходів.