Слугував прикордонною фортецею для захисту від набігів кочовиків. До 1797 р. був острогом. У XIX ст Омськ став центром спочатку Західно-Сибірського, а потім Степового генерал-губернаторства (Степового краю), що охоплював істотну частину Західного Сибіру і північ сучасного Казахстану.