Пізніше, в 1953 році, він уточнив його в сучасному розумінні, називаючи так задачі, безпосередньо пов'язані з розв'язуванням вкладених підзадач для пошуку розв'язку всієї задачі і ця сфера була пізніше визнана IEEE як підрозділ системного аналізу та інженерії. Відзначивши внесок Беллмана, його ім'ям назвали рівняння Беллмана — основну формулу динамічного програмування, яка інтерпретує задачу оптимізації в рекурсивній формі.