У США щосили йшла розробка повітряного транспортного засобу (ПТЗ) нового покоління Lockheed C-5 Galaxy, який за вантажністю й іншими основними властивостями явно перевершував «Антей». Це не лише зменшувало славу тодішнього радянського літакобудування, але й могло з часом призвести (як вважала радянська влада) до різкого збільшення стратегічної мобільності американських військ, які й без того нібито вже контролювали півсвіту. Піклуючись про заходи у відповідь, ЦК КПРС і РМ СРСР видали Постанову № 564—180 від 21.07.66 року «Про основні напрями розвитку авіаційної техніки і озброєння на 1966-70 рр..», у якій визначено завдання підвищити вантажність вітчизняних повітряних транспортних засобів до 100—120 т. Незабаром побачило світ Рішення Комісії Президії РМ СРСР № 206 від 24.08.66 р., а також наказ МАП № 352 від 5.08.66 р. і № 413 від 13.09.66 р., що послужили підставою для розгортання на Київському механічному заводі (КМЗ — так на ті часи називався АНТК ім. О. К. Антонова) проєктних робіт, якими став керувати головний конструктор А. Я. Білолипецький.