Коли жертовна тварина перетворювалася на попіл, камені ставили на гарячі вуглини і залишки жертви старанно вкладали в ями. Свято було мирне й веселе: мешканці сусідніх сіл сходилися на спільний бенкет, співали пісень, присвячених Терміну як установнику кордонів і примирникові розбрату й суперечок.