Розуміючи до чого це призведе, Греція та Сербія почали серію перемовин і підписали договір 1 червня 1913 року. Згідно з цим договором узгоджувались кордони між двома країнами, а також взаємна військова і дипломатична підтримка в разі болгарської і/або австро-угорської атаки. Цар Микола II, бувши добре інформованим, намагався зупинити майбутній конфлікт на 8 червня, відправивши ідентичні пропозиції для царів Болгарії та Сербії, запропонувавши виступати як арбітр згідно з положеннями сербсько-болгарського договору, 1912. Але Болгарія, зробивши прийняття російського арбітражу умовним, по суті заперечила будь-яке обговорення, що спонукало Росію відмовитися від союзу з Болгарією (згідно з Російсько-болгарською військовою конвенцією, підписаною 31 травня 1902).