Згодом якраз над місцем закладання, в кутку приміщення, було споруджено ймовірний підмурок для дерев'яних сходів, які вели на другий поверх святилища. Це додатково посприяло ізоляції скарбу. Оскільки у 70-х рр. IV ст. до н. е. святилище було капітально реконструйоване, глек із монетами міг бути схований під стіною будівлі лише після цієї реконструкції — тобто не раніше ніж у другій чверті століття.