Він здобув загальне визнання перш за все завдяки своєму монументальному романові «Улісс» (1922). Крім того, його перу належать такі книги, як збірка оповідань «Дублінці» (1914), психолого-автобіографічне есе «Джакомо Джойс» (1914), напівавтобіографічний роман «Портрет митця замолоду» (1916), а також найбільш загадковий та багатоплановий його твір — «Поминки за Фіннеганом» (1939).