Однак від початку праці експедиції Ермітажу було вирішено, що північна частина ділянки буде дообстежена. Це було пов'язане з тим, що внаслідок смерті В. Ф. Гайдукевича та припинення розкопок у 1966 р. тут не був до кінця розкопаний зільний пагорб («зільник I») — результат культових практик мешканців Мірмекію, поширених у пізньокласичний та елліністичний періоди. У 1964—1966 рр., незадовго до припинення робіт, у цьому районі була розкрита пізніша будівля IV ст. до н. е., що виникла вже на місці зільника, — т. зв. «святилище Деметри».