У корінного населення Північної та Південної Америки, окрім соціальної — проколи вух могли бути не лише прикрасою, а й символізувати приналежність до певного клану, роду чи племені, пірсинг грудей та геніталій відігравав релігійну, культову функцію і допомагав при спілкуванні носіїв пірсингу з надприродним. Таким чином проколювання тіла у індіанців не завжди закінчувалося фіксацією прикрас, а інколи навіть було надзвичайно болісним як у випадку зі знаменитим обрядом Танець Сонця, забороненим у свій час більшістю північно-американських урядів. В армії Римської імперії, зокрема серед центуріонів — тілоохоронців Юлія Цезаря, пірсинг сосків був ознакою мужності і використовувався воїнами для закріплення їхніх тунік.