Для позначення довготи і короткості голосних прийнято надрядкові знаки: ˉ (знак довготи), ˇ (знак короткості). За свідченням римських граматиків, на вимову довгого голосного потрібно вдвічі більше часу, ніж для короткого. Класична латинська абетка (ІІІ ст. до н. е.) (20(21) знак): A B C D E F (G) H I K L M N O P Q R S T V X Новолатинська абетка (25 знаків):