На початок ери Незалежності місто почало «розповзатися» і обмежилося районом Куагтемос (Cuauhte'moc). На початку ХХ століття, за часів Порфіріо Діаса, елітарні мешканці Мехіко почали переселятися на південь і захід міста. Незабаром такі приміські містечка, як Міхкоак або Сан-Анхель були перетворені в місцях відпочинку або місця мешкання вищого класу мексиканського суспільства. Згодом тенденція переносу своїх резиденцій в західну частину міста була закріплена, протягом XX століття, послідуючими поколіннями верхніх прошарків мексиканців.