У класичній латинській абетці не було літер Y y, Z z (додані на початку 1 ст. до н. е.), J j та U u (запроваджені гуманістом Петрусом Романусом у XVI ст.. Приблизно в той самий час, лише в північній Європі диграф VV став вважатися окремою літерою, що використовується на письмі у германських мовах, проте, коли говорять про абетку власне латинської мови, а також романських мов, то W найчастіше не включають до складу літер.