Своєрідне обличчя Христа зосереджене, його погляд прямий, задумливо-пронизливий. В зображених рисах вгадується новий етап рубльовського розпису, виказуючи початок золотого віку — розквіту іконопису в Росії. Дослідники вказують на стилістичну схожість Спаса з найуславленішим творінням Рубльова — «Трійцею». Сьогодні деякі спеціалісти (співробітники Третьяковської галереї та російського Державного науково-дослідного інституту реставрації) не впевнені, що ікони Звенигородського чину писав Андрій Рубльов.