Нині подібна назва побутує в хорватській мові (siječanj), а також у деяких діалектах словацької (veľký sečeň, sečeň), македонської (сечко) та болгарської (голям сечко) мов. У давньокиївських і староукраїнських пам'ятках слово позначало другий місяць (лютий). В Остромировому Євангелії січень згадується в заголовку до зачала на свято Обрізання Господнього: