За визначенням одного з творців цієї теорії, Сирила Блека, модернізація — це процес адаптації традиційного суспільства до нових умов, породженим промисловою революцією. Важливим джерелом осмислення історичних аспектів людської діяльності стала праксеологія, розвиток якої пов'язують з роботами Людвіга фон Мізеса (1881-1973), зокрема з його основною роботою «Людська діяльність: Трактат з економічної теорії» (1949).