Це друге за контрастністю тіло Сонячної системи після Япета: альбедо різних ділянок його поверхні варіює від 10 до 70 %. Ця неоднорідність при обертанні Плутона призводить до періодичної змінності його блиску (зміни сягають , або близько 40 %, причому ця величина дещо варіює з часом). Змінюється при обертанні Плутона і його спектр, що дало змогу навіть за наземними спостереженнями отримати деякі дані про розподіл різних речовин на його поверхні.