Критика, що йде, зокрема, з ХІХ століття від думок про соціалізм та соціальне християнство, виявилася більш глибокою у країнах католицької культури та особливо православних (де взаємини моралі з грошима складні), ніж у країнах протестантської культури, в яких становище та соціальне призначення кожної особистості, вважаються плодом божественної волі (згідно з тезою Макса Вебера про протестантську етику та капіталізм). Деякі недоброзичливці розглядають приватне підприємство як суб'єкт господарювання, який надає перевагу власним особистим інтересам на шкоду загальному добру.