У випадку політициду групи потерпілих визначаються в першу чергу з точки зору їх ієрархічного становища чи політичної опозиції щодо режиму чи домінуючої групи. Даніель Д. Полсбі і Дон Б. Кейтс молодший стверджують, що «… ми підтримуємо Харффове розрізнення між геноцидом і „погромом“, які вона описує як короткоживучі напади натовпу, які не дивлячись на часте потурання з боку влади, рідко триває довго. Якщо насильство триває протягом досить довгого періоду, Харфф стверджує, що різниця між потуранням і співучастю зникає».