Така істина постає зручним засобом, інструментом, за допомогою якого людина підпорядковує світ та історію раціональним потребам і бажанням. Ті, хто володіє «об'єктивною» істиною, разом з усіма «законами», «принципами» й «аксіомами» «наукового» позитивізму, ті, кого наділено владою увиразнювати й тлумачити істину, і є людьми, що визначають «об'єктивні» потреби та прагнення всього суспільства, здійсненню яких і повинна служити істина". Варто зазначити, що у контексті «об'єктивної істини» в парадоксальний спосіб збігаються тоталітаризм і раціоналізм.