Міцніють сили прогресивної літератури, яка використовує досвід антифашистської боротьби і досягнення літератури соціалістичного реалізму. Найкращі представники цієї нової течії: поет, прозаїк, публіцист, комуніст, член Всесвітньої Ради Миру Ернст Фішер (1899); поетеса Ева Прістер (1906); поет, новеліст, критик, перекладач Володимира Маяковського Гуґо Гупперт (1902); романісти: О. Фонтан (1889), А. Мур (1900), Александер Захер-Мазох (1901), Е. Роллет (1889); драматург Франц Чокор (1886); журналіст Б. Фрей, редактор прогресивного часопису «Австрійський щоденник».