Головним здобутком візантійського зодчества стала розробка центричної композиції храмобудування, на основі купольного перекриття головної частини храму. Знаний та використовуваний і в інших, раніших та пізніших культурах, для Візантії купол стає головною темою архітектурної думки, основою архітектурного формогенезу, символом і емблемою самої візантійської культури (як для античного Риму аркада, а для античної Греції – ордерна колонада)».