Римський імператор Карл Великий за франкським звичаєм розділив свої володіння між синами. Піпін Італійський отримав крім північної Італії Баварію та Алеманію. Людовик Благочестивий крім Аквітанії отримав Септиманію, Прованс та частину Бургундії, Карл Юний отримав традиційні франкські Нейстрію та Австразію. Карл Великий здійснив похід проти лужицьких сербів і заснував дві фортеці на Ельбі та в Галле.