Вчення Авенаріуса про «принципову координацію» («без суб'єкта немає об'єкта, і без об'єкта немає суб'єкта») відкидає об'єктивну реальність, яка існує поза і незалежно від свідомості. Об'єктивній істині Авенаріус протиставляє біологічну цінність пізнання за принципом найменшої витрати сил. Його метою була розробка філософії як строгої науки, подібної до природознавчих дисциплін.