Тоді Арендт ввела концепцію єврея як парії, яку вона розглядатиме решту життя у своїх єврейських творах. Вона зайняла публічну позицію, опублікувавши частину практично завершеної біографії Рахель Фарнхаґен під назвою «Оригінальна асиміляція: епілог до столітньої річниці Рахель Варнхаген» () в 7 березня 1933 року, і трохи пізніше також в . У статті вона стверджує, що доба асиміляції, що почалася з покоління Фарнхаґен добігла кінця разом з офіційною державною політикою антисемітизму. Вона почала із заяви: