Вона почала сильно ототожнювати себе з Рахель Фарнхаґен (1771—1833), прусською світською левицею, що відчайдушно хотіла асимілюватись в німецьку культуру, і яку не приймали лише тому, що вона народилася єврейкою. Пізніше Арендт сказала про Фарнхаґен, що вона «моя найближча подруга, яка, на жаль, померла вже сто років тому». Згодом Ганна напише книгу про Фарнхаґен.