Андієвська підкреслює свою індивідуальність, характеризуючи себе як візіонерку і стверджуючи, що її картини бачаться їй намальованими в цілому і їй залишається лише перенести їх на полотно. Процес створення картин вона описує як певний спосіб медитації та наголошує на великій ролі підсвідомості в своїй творчості.