Коли Аполлон знущається з Амура як з найменшого лучника, Амур стріляє в нього золотою стрілою, але вражає об'єкт свого бажання, німфу Дафну. У пастці від небажаного поступу Аполлона, Дафна молиться до свого батька, річкового бога Пенея, який перетворює її на лавр, дерево, священне для Аполлона. Це перша з кількох невдалих або трагічних любовних стосунків для Аполлона. Демон блуду