Посмертні видання Вперше новели Заливчого були надруковані лише після смерті автора, 23 лютого 1919 року в київській газеті українських есерів «Боротьба», за кілька тижнів — окремим виданням з передмовою Гната Михайличенка, того ж року — в одеському літературному альманасі «Червоний вінок» (у червні 1939 році це видання було заборонено більшовицькою цензурою як націоналістичне й шкідливе, оскільки «вихваляло ворогів народу», та підлягало вилученню).