З'являються Адмет і Алкеста з дітьми. В останньому монолозі Адметова дружина вмотивовує причини свого трагічного рішення : «Тебе люблю й шаную і життя своє Кладу, об ти міг світло денне бачити, Хоч я вмирать за тебе і не мусила - Могла ж я, з фессалійців мужа вибравши, Володаркою в домі жить розкішному, Та не хотіла: не було б тебе тоді,