При цьому гуманісти Відродження переробили міф у християнську та неоплатонічну алегорію прагнення людської душі до Бога й абсолюту. Однак Ганімеда продовжували сприймати як символ одностатевого кохання. Пізніше образ юнака використовували у своїх творах художники бароко й класицизму, а також наступних напрямів у мистецтві.