Однак латиський лінгвіст Яніс Ендзелінс вважав, що будь-які подібності між балтійськими і слов'янськими мовами є результатом інтенсивного мовного контакту, тобто вони не були генетично більш тісно пов'язані і що не було загального прабалто-слов'янської мови. Антуан Меє (1905, 1908, 1922, 1925, 1934), французький лінгвіст, у відповідь на гіпотезу Бруґмана, висунув точку зору, згідно з якою всі подібності балтійських і слов'янських мов виникли випадково, в результаті незалежного паралельного розвитку, і що ніякої балто-слов'янської мови не існувало. У свою чергу, польський лінгвіст Розвадовські передбачає, що схожість між балтійськими і слов'янськими мовами є результатом як генетичного споріднення, так і більш пізнього мовного контакту. Томас Оландер підтверджує твердження про генетичну спорідненість у своїх дослідженнях в області порівняльної балто-слов'янської акцентології.