Історичний розвиток балто-слов'янських мовних взаємин характеризують чотири стани: спільність; паралельність — з різними ступенями близькости: від найближчої (І) через напівсередню (II), середню (III) до найдальшої (IV); розходження; зближення. Відповідно до цього головні теорії про балто-слов'янські відносини від індоєвропейських до вже історичних часів можна подати за допомогою таких формул — Август Шлейхер: 1 — 3; Антуан Мейє: 2 (III) — 2 (III) (тобто без змін); Я. Розвадовський: 1 — 3 — 4 — 2 (III); Яніс Ендзелін (Іван Мартинович): 2 (IV) — 4 — 2 (III) — 3; В'яч. Вс. Іванов і Володимир Топоров: 2 (1) — 3.