28 травня 1868 року залишив у кімнаті, де мешкав, записку про те, що «в ім'я свободи, рівності і святого братерства» він відмовляється бути підданим Росії й має намір продовжити свою боротьбу з політичною сатрапією з-за кордону. В тому ж духовному заповіті не підтримав героїчного замаху Д. Каракозова та А. Березовського на царя, вважаючи вбивство, окрім захисту перед озброєнним ворогом, найогиднішною справою.