Макарій вважав його тим ченцем Києво-Печерського монастиря, якого Теодосій 1073 року хотів бачити своїм спадкоємцем. Йому ж він атрибутував "Сказання про Бориса і Гліба", але такому припущенню суперечать спостереження над стилем обох творів. Видання