Наприклад, вживання абсолютного інфінітива: в („снѣ́дію снѣ́си“ церковнослов'янського перекладу) і („наляцáя налячéши“), є для Септуагінти найбільш характерним; церковнослов'янський переклад точно відтворює ті самі конструкції. Обидві ці конструкції представлені в грецьких текстах, які не зазнали семітського впливу, — у Платона і Геродота. Якщо у класичних письменників такі конструкції були залишковими, то в Септуагінті вони численні й відповідають загальній тенденції архаїзації стилю і відходу від складного синтаксису до спрощеного мовлення, яка при цьому вирізняється урочистістю.