Перший життєпис князя Олександра Невського було складено, як вважають, у 80-і роки XIII ст. книжником Володимирського Рождественського монастиря. Тут було поховане тіло князя, і наприкінці XIII ст. почалося його шанування як святого. У списках Житіє не має стійкого заголовка і називається «Повість про житіє і хоробрість», «Слово про великого князя», «Житіє блаженного великого князя». Автор Житія називає себе сучасником Олександра, «самовидцем» його життя і створює життєпис князя за своїми спогадами й розповідями його соратників.