Після створення цього пам'ятника складання літописних зведень у Новгороді надовго припинилося, мабуть, у зв'язку з загальним занепадом культурного життя міста після московської окупації, опричнини та зведення Новгороду до провінції у Московській державі. Поновлення новгородського літописання в 70-80-х рр. зв'язано, імовірно, з діяльністю патріарха Іоакима, якому належала ініціатива створення Новгородського III літопису (далі — Н ІІІ). Від первісного вигляду Н ІІІ походить Новгородський Забілинський літопис, доведений до 1679 р., від якого, своєю чергою, походить Новгородський Погодінський літопис, створений у 80-90-х рр. XVII ст. Особливість Новгородських літописів останньої чверті XVII ст. — поява в них систематичних посилань на джерела і навіть елементи критики джерел, як в українських пам'ятках того часу, що знаменують початок нового ставлення творців літописів до своїх творів.