Середній стиль спирався на живу народну українську мову, особливо її лексику й фразеологію, менше — на її фонетичні й граматичні форми, оскільки останні регламентувалися працею «Грамматіки славенскиѧ правилноє Сѵнтаґма» Мелетія Смотрицького.