Попри всю фундаментальність, метод Голмса і Парсонса викликав критику П. де Лагарда: рукописів робили різні люди без строгої уніфікації процедури, тому неможливо бути певним, що те чи інше джерело в критичному апараті представлене в повному обсязі і так само, як інші.