Речення його недомовлені, часом містять лише натяки, асоціацію, обриваються трикрапкою. Текст від автора здебільшого відсутній взагалі, фрази насичені емоціями персонажів. Насичена подіями, новела стимулює уяву читача, змушує домислювати образи і дії, які, трансформуючись у читацькій свідомості, набувають об′ємності і руху. Але заплутане, сновидне письмо, у Косинки не самоціль, а шукання інструменту задля якомога правдивішої передачі того, про що він хоче повідати читачеві, адже в ті часи доводилося якимсь чином обходити сторожових цензури.