Варіант «во язицех», певно, запозичений з церковнослов'янської через посередництво російської мови. В «Енциклопедії історії України» (2003—2013) назва стародавньої монети пінязь () передана як «пенязь» — з транлітерацією «ятя» сучасною українською е. Примітно, що старі словники завжди подають це слово через і (пінязь, піняз).