Відомості, які він наводить, зводяться до наступного: переклад здійснено за Птолемея Філадельфа піклуванням Деметрія Фалерського; успіх перекладачів пояснюється Божественним натхненням; переведено не лише Закон, але й пророчі книги; перекладачі працювали окремо один від одного, але виявилося, що всі їхні переклади повністю збігаються за змістом і за буквою. За Климентом, справжнім ініціатором перекладу Письма був Бог; це знайшло віддзеркалення в Талмуді (Мегіла I. 9, 2), в якому йдеться про те, що не юдейське пророцтво прийшло до еллінів, але їх мова стала звучати в селищах юдеїв.