В літопису під 1274 роком повідомляється, що митрополит Кирило ІІІ поставив єпископом Володимира, Суздаля і Нижнього Новгорода архімандрита (в інших списках — ігумена) Києво-Печерського монастиря Серапіона, а на наступний рік Серапіон умер. Літопис відзначає, що він був «зіло учителен і книжен», тобто начитаний у духовній літературі і відомий як проповідник. Відомо, що керував Києво-Печерською лаврою після смерті архімандрита Агапіта I з 1249 року. Творчість