Незабаром після скасування рабства, в 1838 році, Домініка стала єдиною британською карибською колонією в XIX-му столітті, чий законодавчий орган дійсно представляв африканську більшість населення і складався переважно з африканців. Більшість африканців-депутатів була дрібними фермерами або торговцями, які дотримувалися економічних і соціальних поглядів, різко нетерпимих по відношенню до інтересів маленького, але багатого класу англійських плантаторів. Реагуючи на можливу загрозу своєму становищу, плантатори стали активно лобіювати ідею більш прямого британського управління.