Верховна Рада Каракаса домагалася приєднання інших провінцій генерал-капітанства Венесуели до руху. Характер Верховної ради Каракаса як «консерватора прав Фердинанда 7» не дозволив йому вийти за межі автономії, проголошеної 19 квітня. З цієї причини Рада призначила вибори, щоб встановити Установчий конгрес, перед яким відмовитися від своїх повноважень та вирішити подальшу долю венесуельських держав.