На початку XX століття під тиском національно-визвольного руху англійські колонізатори змушені були відкрити деякі державні школи. Починаючи з 1948 року, коли Бірманський Союз вийшов зі складу Британської імперії, розгорнулась боротьба за загальне обов'язкове початкове навчання, за доступність і єдність шкільної освіти. У 1955/56 роках було: початкових шкіл — 11 075 (1 186 288 учнів) неповних середніх — 415 (143 448 учнів) середніх — 221 (41 252 учнів).