У 326 році, після приходу християнства, над гіпотетичною гробницею святого Петра була споруджена базиліка Костянтина й відтоді це місце заселялося. Папська держава, утворена у VIII столітті за підтримки Карла Великого на підставі легенди про Костянтинів дар, проіснувала в досить великих розмірах до 1870 року, коли утворилася сучасна держава Італія, а Рим став її столицею. На час найвищого розквіту на початку XVI століття папська держава мала у своєму складі герцогства Падую, П'яченцу, Модену, Романью, Урбіно, Сполето і Кастро, Анконську Марку та провінції Болонью, Перуджу і Орвієтано.